Rådets yttrande

av den 12 februari 2001

om Italiens uppdaterade stabilitetsprogram för 2002-2004

(2001/C 77/03)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR -

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken(1), särskilt artikel 5.3 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

ANTAGIT DETTA YTTRANDE:

Den 12 februari 2001 granskade rådet Italiens uppdaterade stabilitetsprogram, som omfattar perioden 2000-2004. Rådet välkomnar revideringen av målen för de offentliga finanserna för 2000 och framåt i enlighet med rekommendationerna i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken. Rådet konstaterar med tillfredsställelse att målet att minska skuldkvoten till en nivå under 100 % av BNP 2003 bibehålls trots att målet för 2000 är högre jämfört med den första uppdateringen av stabilitetsprogrammet. Med tanke på den fortfarande mycket höga skuldkvoten och de framtida hoten mot den långsiktiga stabiliteten i de offentliga finanserna till följd av att befolkningen blir allt äldre, anser dock rådet att Italiens reviderade finanspolitiska mål skulle ha kunnat vara mer ambitiösa.

Rådet konstaterar att Italien avser att fortsätta den finanspolitiska strategi som angavs i det ursprungliga programmet och som syftar till att hålla det primära överskottet på en hög nivå och att minska de löpande utgifterna som andel av BNP, samtidigt som skattetrycket minskas något. Större skatteintäkter än väntat antas ge täckning för de skatte- och socialavgiftssänkningar som det skissas på i programmet. Det primära överskottet förväntas öka som andel av BNP och i genomsnitt uppgå till 5,5 % av BNP under perioden. Det underliggande saldot för de offentliga finanserna under programperioden ger vid normala konjunktursvängningar en tillräcklig säkerhetsmarginal i förhållande till referensvärdet på 3 % för det offentliga underskottet, vilket innebär att Italien skulle fortsätta att uppfylla kraven i stabilitets- och tillväxtpakten fram till 2004.

Rådet konstaterar att det finns en risk för att den finanspolitiska ram som anges i det uppdaterade stabilitetsprogrammet inte kommer att förverkligas som planerat. Enligt de makroekonomiska beräkningarna antas BNP-tillväxten öka kraftigt från 1,4 % 1999 till över 3 % per år under perioden 2002-2004, vilket kan vara alltför optimistiskt om man även beaktar hur världsekonomin utvecklats den senaste tiden. Å andra sidan är antagandena om räntesatser ganska försiktiga mot bakgrund av den senaste utvecklingen på finansmarknaderna.

Tillgängliga uppgifter gör det ännu inte möjligt att slutgiltigt bedöma genomförandet av budgeten 2000. Men om det offentliga underskottet skulle bli högre än det nya målet på 1,3 % av BNP, skulle Italien inte fullständigt ha rättat sig efter förra årets yttrande från rådet eller efter rekommendationerna i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken från juni 2000. När det gäller 2001 och därefter finns det en risk för att den ökning av de planerade intäkterna som ligger till grund för skatte- och socialavgiftssänkningarna inte visar sig vara helt strukturell och att de utgiftsnedskärningar som ingår i 2001 års budgetlag inte visar sig tillräckliga.

Mot bakgrund av det ovan anförda uppmanar rådet Italien att tydligt förbinda sig att uppfylla programmets mål. De primära överskotten bör hållas på den höga nivå som anges i programmet. Varje avvikelse från de planerade underskotten och de primära överskotten bör omedelbart korrigeras och ytterligare åtgärder bör vidtas för att uppfylla målet. Detta bör uppnås genom att de löpande primära utgifterna hålls i ett stadigt grepp. Rådet uppmuntrar Italien att låta minskningen av de löpande primära utgifterna som andel av BNP åtföljas av en mer effektiv och genomgripande rationalisering av de offentliga utgifterna i syfte att förbättra förhållandena på ekonomins utbudssida.

Även om Italien uppfyller kraven i stabilitets- och tillväxtpakten bör landet dessutom utnyttja varje tillfälle att förbättra de framtida målen för de offentliga finanserna och påskynda konsolideringsprocessen så att den offentliga skuldkvoten kan sjunka snabbare. Rådet rekommenderar att framtida beslut om att sänka skattetrycket och de sociala avgifterna bör paras med motsvarande utgiftsminskningar.

Som rådet uttryckte redan i sitt yttrande(2) om det ursprungliga stabilitetsprogrammet och i sitt yttrande om det första uppdaterade programmet(3) har Italien inte vidtagit några ytterligare åtgärder för att angripa de strukturella hot mot de offentliga finanserna som pensions- och andra åldersrelaterade offentliga utgifter på medellång sikt utgör. Den omprövning av pensionssystemets uppbyggnad som enligt planerna skall äga rum senare i år bör inte skjutas upp. Rådet uppmanar Italien att med beslutsamhet ta sig an denna fråga. Även om 2001 års budgetlag innehåller några enskilda åtgärder på pensionsområdet förordar rådet en mer övergripande strategi. Reformeringen av pensionssystemet bör äga rum inom ramen för en mer genomgripande omstöpning av det italienska välfärdssystemet.

(1) EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

(2) EGT C 68, 11.3.1999. s. 1.

(3) EGT C 98, 6.4.2000, s. 2.