Kommissionens förordning (EG) nr 1322/2001

av den 29 juni 2001

om ändring av bilagorna I och III i rådets förordning (EEG) nr 2377/90 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung(1), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 807/2001(2), särskilt artikel 6, 7 och 8 i denna, och

av följande skäl:

(1) I enlighet med förordning (EEG) nr 2377/90 måste gränsvärden för högsta tillåtna restmängder successivt fastställas för samtliga farmakologiskt verksamma substanser som används inom gemenskapen i veterinärmedicinska läkemedel som är avsedda att ges till livsmedelsproducerande djur.

(2) Gränsvärden bör fastställas först efter det att Kommittén för veterinärmedicinska läkemedel har granskat all relevant information beträffande säkerheten med restmängder av ämnet i fråga för den som konsumerar livsmedel med animaliskt ursprung samt restmängdernas påverkan på den industriella bearbetningen av livsmedel.

(3) Vid fastställandet av gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemdel i livsmedel med animaliskt ursprung är det nödvändigt att ange de djurarter i vilka restmängder kan förekomma, vilka mängder som kan förekomma i var och en av de relevanta vävnaderna från det behandlade djuret (målvävnad) samt vilket slag av restmängd som är relevant vid övervakningen av restmängder (restmarkör).

(4) För kontroll av resthalter bör enligt tillämplig gemenskapslagstiftning gränsvärden vanligtvis fastställas för målvävnaderna lever eller njure. I den internationella handeln avlägsnas dock ofta lever och njure från slaktkroppen, och gränsvärden bör därför alltid fastställas även för muskel- eller fettvävnader.

(5) För veterinärmedicinska läkemedel som är avsedda för äggläggande fåglar, mjölkdjur eller honungsbin, måste gränsvärden även fastställas för ägg, mjölk eller honung.

(6) Florfenikol bör införas i bilaga I till förordning (EEG) nr 2377/90.

(7) För att möjliggöra komplettering av vetenskapliga studier, bör giltighetstiden för temporär MRL, tidigare definierad i bilaga III till förordning (EEG) nr 2377/90, förlängas för cefalonium, morantel och metamizol.

(8) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för veterinärmedicinska läkemedel.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilaga I och III till förordning (EEG) nr 2377/90 skall ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den sextionde dagen efter att den har offentliggjorts.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 29 juni 2001.

På kommissionens vägnar

Erkki Liikanen

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 224, 18.8.1990, s. 1.

(2) EGT L 118, 27.4.2001, s. 6.

BILAGA

A. Bilaga I till förordning (EEG) nr 2377/90 ändras på följande sätt:

1. Medel mot infektioner

1.2 Antibiotika

1.2.5 Florfenikol och liknande substanser

">Plats för tabell>"

B. Bilaga III till förordning (EEG) nr 2377/90 ändras på följande sätt:

1. Medel mot infektioner

1.2 Antibiotika

1.2.4 Cefalosporiner

">Plats för tabell>"

2. Antiparasitära medel

2.1 Medel mot endoparasiter

2.1.3 Tetrahydropyriminider

">Plats för tabell>"

5. Antiinflammatoriska medel

5.1 Icke-steroida antiinflammatoriska medel

5.1.3 Pyrazolonderivat

">Plats för tabell>"