Rådets yttrande

av den 12 februari 2002

om 2001 års uppdatering av Irlands stabilitetsprogram för 2002-2004

(2002/C 51/02)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGETT DETTA YTTRANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken(1), särskilt artikel 5.3 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

Den 12 februari 2002 granskade rådet 2001 års uppdatering av Irlands stabilitetsprogram, som omfattar perioden 2002-2004. Det uppdaterade programmet uppfyller i stort sett den reviderade uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning(2), även om vissa uppgifter inte motsvarar EU-standard. Rådet konstaterar att den reala BNP-tillväxten enligt det makroekonomiska scenariot i det uppdaterade stabilitetsprogrammet kommer att mattas av från rekordhöga 11,5 % som noterades 2000 till strax under 7 % 2001 för att sedan sjunka till under 4 % 2002, vilket följs av en återgång till Irlands medelfristigt hållbara tillväxttakt på ungefär 5-6 procent.

Överskottet i de offentliga finanserna för 2001 förväntas uppgå till nästan 1,5 % av BNP, det vill säga mer än 2,5 procentenheter lägre än planerat, och detta skylls till stor del på den ekonomiska avmattningen. Rådet beklagar att detta sämre utfall uppenbarligen har lett till att man i det nya uppdaterade programmet nedjusterat den beräknade utvecklingen för saldot i de offentliga finanserna från 2002 och framåt. Rådet noterar att den finanspolitiska linjen i den nya uppdateringen inte följer den tidigare strategin, som bestod i att ha stora överskott och att ytterligare minska skuldkvoten. Enligt det uppdaterade programmet kommer de offentliga finanserna att uppvisa ett överskott på 0,7 % av BNP 2002 (0,2 % av BNP exklusive överföringen från centralbanken, vilken antagligen inte kan räknas som en intäkt) och små underskott 2003 och 2004 på 0,5 % respektive 0,6 % av BNP. Skuldkvoten förväntas i stort sett stabiliseras på den mycket låga nivån 34 %. Rådet konstaterar med oro att de offentliga finanserna förväntas börja uppvisa små underskott samtidigt som den ekonomiska tillväxten stiger till sin medelfristigt hållbara nivå 2003-2004. Rådet medger dock att dessa underskott omfattar betydande "tekniska avsättningar" för ospecificerade framtida finanspolitiska åtgärder och allt större avsättningar för oförutsedda händelser.

Rådet konstaterar att den totala intäktskvoten enligt beräkningarna i stabilitetsprogrammet förväntas sjunka under perioden (trots ett i stort sett stabilt skattetryck), medan utgiftskvoten förväntas öka kontinuerligt (inklusive avsättningar för oförutsedda händelser). Rådet noterar att den senaste tidens ökningstakt för de löpande utgifterna och investeringsutgifterna, vilken motiverats av en önskan om att tillgodose behovet av infrastruktur och att rätta till brister i de offentliga tjänsterna, inte är hållbar utan att åtgärder vidtas på intäktssidan.

Även om rådet konstaterade att beräkningarna beträffande de offentliga finanserna i tidigare stabilitetsprogram till fullo uppfyllde kraven i stabilitets- och tillväxtpakten noterar det med oro att beräkningarna i den nya uppdateringen - även om man gör en konjunkturrensad bedömning - kan innebära att paktens krav på att ha offentliga finanser nära balans från och med 2003 inte uppfylls. Om de avsättningar för oförutsedda händelser som ingår i målen för 2003-2004 inte används kan målet om att ha offentliga finanser nära balans sägas vara i stort sett uppfyllt under hela programperioden. Rådet uppmanar därför de irländska myndigheterna att se till att man fortsätter att uppfylla kraven i pakten under hela programperioden. Rådet noterar att det finns tillräcklig marginal ner till referensvärdet på 3 % av BNP för det offentliga underskottet under hela programperioden.

Rådet påminner om att det i sina slutsatser från den 6 november 2001 om den ekonomiska och finanspolitiska utvecklingen i Irland efter rekommendationen av den 12 februari 2001(3) betonade behovet av att ägna den finanspolitiska inriktningen fortsatt uppmärksamhet med tanke på de erfarenheter man haft av överhettning. Rådet hade särskilt förespråkat en i huvudsak neutral budget för 2002. Av målen i det uppdaterade programmet att döma tyder förändringen av det konjunkturrensade saldot för 2002 på en i huvudsak neutral finanspolitik, vilket ligger i linje med rådets slutsatser från november. Rådet konstaterar att utfallet för de offentliga finanserna 2002 kan komma att påverkas negativt av ett antal faktorer. Rådet uppmanar de irländska myndigheterna att se till att finanspolitiken får en i stort sett neutral inriktning 2002.

Rådet välkomnar de ytterligare framsteg som beskrivs i det uppdaterade programmet när det gäller viktiga områden som reformer av skattesystemet och infrastrukturinvesteringar för att undanröja hinder på ekonomins utbudssida. Det beklagar dock att den nya uppdateringen inte innehåller några planer på att införa en medelfristig ram för styrning av de offentliga utgifterna eller förbättring av utgiftsbegränsningarna. Rådet rekommenderar att de irländska myndigheterna omedelbart vidtar åtgärder på dessa områden i enlighet med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för 2001.

Rådet anser att Irland står väl rustat för att klara av de finanspolitiska effekterna av att befolkningen åldras. De offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet bör dock inte tas för given med tanke på att de offentliga utgifterna för pensioner och sjuk- och hälsovård förväntas öka avsevärt de kommande årtiondena. Om de offentliga finanserna åter skulle börja uppvisa underskott, vilket förutspås i det uppdaterade programmet, skulle det innebära att den senaste tidens kraftiga förbättringar i de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet stannar av. Rådet välkomnar dock den breda strategin för att klara av effekterna av att befolkningen åldras och särskilt att 1 % av BNI även i fortsättningen varje år anslås till den nationella pensionsreservfonden.

(1) EGT L 209, 2.8.1997.

(2) Ekonomiska och sociala kommitténs reviderade yttrande om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning, som godkändes vid Ekofinrådets möte den 10 juli 2001.

(3) EGT L 69, 10.3.2001.