KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1448/97 av den 24 juli 1997 om ändring av förordning (EEG) nr 377/93 om närmare bestämmelser om avsättning av alkohol som framställs vid destillationsåtgärder enligt artiklarna 35, 36 och 39 i förordning (EEG) nr 822/87 och som innehas av interventionsorganen

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 822/87 av den 16 mars 1987 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin (1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 536/97 (2), särskilt artiklarna 37.2 och 40.5 i denna,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 3877/88 av den 12 december 1988 om allmänna bestämmelser om avsättning av alkohol som framställs vid de destillationer som avses i artiklarna 35, 36 och 39 i förordning (EEG) nr 822/87 och som innehas av interventionsorgan (3), särskilt artiklarna 2 och 3 i denna, och

med beaktande av följande:

Alkoholförluster kan uppstå vid land- och sjötransport samt vid bearbetning av alkoholen före den slutliga användningen. Relevanta tekniska normer bör beaktas vid bedömningen av dessa variationer av alkoholmängden som konstateras vid lastning och lossning av alkohol och det bör fastställas en särskild toleransgräns för var och en av de nämnda förlusterna.

Det bör fastställas en samlad toleransgräns för alkoholförluster som beror på flera land- och sjötransporter i samband med en enkel anbudsinfordran för export av alkohol som bearbetas i ett tredje land som anges i bilaga II till förordning (EEG) nr 377/93 (4), senast ändrad genom förordning (EG) nr 3152/94 (5). Det bör dessutom fastställas en högre toleransgräns för de alkoholförluster som beror på bearbetning som sker i något av dessa tredje länder jämfört med samma verksamhet inom gemenskapen, för att hänsyn skall kunna tas till villkor som rör drift, klimat och andra faktorer samt till det förhållande att viss utrustning är mindre effektiv i dessa tredje länder.

För alkoholförluster som överstiger de fastställda toleransgränserna bör det fastställas en påföljd i form av att ett schablonbelopp av uppfyllelsesäkerheten förverkas, vilket täcker kostnadspriset för alkohol som levereras till interventionsorganet inom ramen för den destillation som avses i artiklarna 35, 36 och 39 i förordning (EEG) nr 822/87. Det är lämpligt att inte frisläppa en del av uppfyllelsesäkerheten förrän efter det att den antagne anbudsgivaren tillhandahållit bevis avseende alla förluster som uppstått för den aktuella anbudsinfordran för att ett säkerhetsbelopp skall finnas tillgängligt som är tillräckligt stort för påföljden för sådan otillåten alkoholförlust.

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för vin.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EEG) nr 377/93 skall ändras på följande sätt:

1. Punkt 2 i artikel 34 skall ersättas med följande:

"2. a) Den alkohol som tilldelats skall helt användas till de angivna ändamålen i den aktuella anbudsinfordran med undantag för eventuell alkoholförlust som uppstår vid transport och bearbetning som är nödvändig för den slutliga användningen av alkoholen.

En alkoholförlust skall accepteras endast om den kontrollerats på platsen för den slutliga användningen och, när det gäller alkohol avsedd för export, på den plats där den förts ut från gemenskapens tullområde och bekräftats av den behöriga kontrollmyndigheten och/eller det internationella kontrollföretaget, då ett sådant utsetts i enlighet med bestämmelserna i artikel 38 så länge förlusten är inom de gränser som fastställs i b.

b) För alkohol som tilldelats i samband med en anbudsinfordran avseende delpartier, eller en enkel eller särskild anbudsinfordran skall, då de förluster som uppstått vid den verksamhet som anges nedan överstiger följande gränser, ett belopp på 96 ecu per hektoliter av uppfyllelsesäkerheten förverkas utom vid force majeure:

- 0,4 % av den alkoholmängd som avhämtats från lager när det gäller en alkoholförlust som beror på en eller flera landtransporter.

- 1 % av den alkoholmängd som avhämtats från lager när det gäller alkoholförluster som beror på en eller flera landtransporter tillsammans med en eller flera sjö- eller flodtransporter.

- 2 % av den alkoholmängd som avhämtats från lager när det gäller alkoholförluster som beror på land- och sjötransporter som är nödvändiga i samband med en enkel anbudsinfordran för export av alkohol till ett tredje land som anges i bilaga II till denna förordning.

- 0,9 % av den alkoholmängd som rektificerats när det gäller alkoholförlust som beror på en rektifikation som genomförts inom gemenskapen.

- 0,9 % av den alkoholmängd som dehydratiseras när det gäller alkoholförlust som beror på en dehydratisering som genomförts inom gemenskapen.

- 1,2 % av den alkoholmängd som rektificerats när det gäller alkoholförlust som beror på en rektifikation som genomförts i ett tredje land som anges i bilaga II till denna förordning.

- 1,2 % av den alkoholmängd som dehydratiserats när det gäller alkoholförlust som beror på en dehydratisering som genomförts i ett tredje land som anges i bilaga II till denna förordning.

Den fjärde och/eller femte procentsatsen får kumuleras med de två första procentsatserna.

Den sjätte och/eller sjunde procentsatsen får kumuleras med den tredje procentsatsen.

För tillämpning av ovannämnda procentsatser skall alkoholmängden fastställas på grundval av kalibreringsintyg eller motsvarande dokument som utfärdas av den behöriga kontrollmyndigheterna.

c) För alkohol som tilldelats i samband med en anbudsinfordran avseende delpartier och som skall rektificeras före den angivna slutliga användningen, skall den avhämtade alkoholen anses ha använts fullständigt för det angivna ändamålet då minst 90 % av den totala mängd alkohol som avhämtas i samband med en anbudsinfordran avseende delpartier har använts för detta ändamål. Den antagne anbudsgivaren skall informera kommissionen om kvantitet, bestämmelseort och användning av produkter från rektifikationen. Förlusterna får dock inte överstiga de gränser som fastställs i b."

2. Punkt 3b i artikel 34 skall ersättas med följande:

"b) Uppfyllelsesäkerheten skall omedelbart frisläppas av varje interventionsorgan som innehar alkohol då anbudsgivaren för interventionsorganet framlägger de bevis som krävs enligt punkterna 2 och 3 samt avdelning V i förordning (EEG) nr 2220/85 för den avhämtade mängd som rör interventionsorganet."

3. Följande skall införas som 3c i artikel 34:

"c) Genom undantag från artikel 27 i förordning (EEG) nr 2220/85 skall ett belopp motsvarande 10 % av uppfyllelsesäkerheten inte frisläppas förrän anbudsgivaren för det berörda interventionsorganet och gällande den avhämtade alkoholmängd som rör detta organ lägger fram de bevis angående alkoholens användning där det anges samtliga eventuella alkoholförluster som uppstått inom ramen för den aktuella anbudsinfordran. Om dessa bevis inte lagts fram inom tolv månader efter det att den fastställda fristen för den slutliga användningen av alkoholen löpt ut, skall ett belopp på 96 ecu per hektoliter förverkas när det gäller förlorad alkoholmängd utöver de gränser anges i punkt 2."

4. Bilagan till förordning (EEG) nr 377/93 skall betecknas bilaga I och följande nya bilaga skall införas som bilaga II:

"BILAGA II

- Costa Rica

- Guatemala

- Honduras, inbegripet Islas del Cisne

- El Salvador

- Nicaragua

- Saint Kitts och Nevis

- Bahamas

- Dominikanska republiken

- Antigua och Barbuda

- Dominica

- Brittiska jungfruöarna

- Jamaica

- Saint Lucia

- Saint Vincent, inbegripet Norra Grenadinerna

- Barbados

- Trinidad och Tobago

- Belize

- Grenada, inbegripet Södra Grenadinerna

- Aruba

- Nederländska Antillerna (Curaçao, Bonaire, Saint-Eustache, Saba och den södra delen av Saint-Martin)

- Guyana

- Amerikanska Jungfruöarna

- Haiti"

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning skall tillämpas på anbudsinfordringar för vilka sådana meddelanden som avses i artiklarna 4.2, 13.1 och 21 i förordning (EEG) nr 377/93 har offentliggjorts efter det att förordningen trätt i kraft. På begäran från antagna anbudsgivare får den tillämpas på gällande anbudsinfordringar för vilka uppfyllelsesäkerheterna ännu inte har frisläppts.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 24 juli 1997.

På kommissionens vägnar

Franz FISCHLER

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr L 84, 27.3.1987, s. 1.

(2) EGT nr L 83, 25.3.1997, s. 5.

(3) EGT nr L 346, 15.12.1988, s. 7.

(4) EGT nr L 43, 20.2.1993, s. 6.

(5) EGT nr L 332, 22.12.1994, s. 34.