KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2021/2287

av den 17 december 2021

om införande av slutgiltiga utjämningstullar på import av aluminiumfolie för vidare förädling med ursprung i Folkrepubliken Kina och om ändring av genomförandeförordning (EU) 2021/2170 om införande av slutgiltiga antidumpningstullar beträffande import av aluminiumfolie för vidare förädling med ursprung i Folkrepubliken Kina

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1037 av den 8 juni 2016 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artiklarna 15 och 24.1,

av följande skäl:

1. FÖRFARANDE

1.1 Inledande

(1) Den 4 december 2020 inledde Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) ett antisubventionsförfarande beträffande import till unionen av aluminiumfolie för vidare förädling med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad Kina eller det berörda landet) på grundval av artikel 10 i grundförordningen. Kommissionen offentliggjorde ett tillkännagivande om inledande i Europeiska unionens officiella tidning (nedan kallat tillkännagivandet om inledande) (2).

(2) Kommissionen inledde undersökningen till följd av ett klagomål som ingavs den 21 oktober 2020 av sex europeiska tillverkare (nedan kallade klagandena eller klaganden) som företrädare för över 50 % av unionens sammanlagda tillverkning av aluminiumfolie för vidare förädling (nedan kallad den berörda produkten). Klagomålet innehöll bevisning för subventionering och därav följande skada som var tillräcklig för att motivera inledandet av en undersökning.

(3) Innan kommissionen inledde antisubventionsundersökningen underrättades de kinesiska myndigheterna (3) om det korrekt underbyggda klagomål som mottagits och uppmanade de kinesiska myndigheterna att inleda ett samråd i enlighet med artikel 10.7 i grundförordningen. Samråden hölls den 30 november 2020. Man fann emellertid ingen lösning som kunde godtas av båda parter.

(4) Den 22 oktober 2020 inledde kommissionen en separat antidumpningsundersökning beträffande import av samma produkt med ursprung i Kina (nedan kallad den separata antidumpningsundersökningen) (4). De analyser av skada, orsakssamband och unionens intresse som genomförts inom ramen för denna antisubventionsundersökning och den separata antidumpningsundersökningen är i tillämpliga delar identiska, eftersom definitionerna av unionsindustrin, de unionstillverkare som ingår i urvalet, skadeundersökningsperiod och undersökningsperioden är desamma i båda undersökningarna.

1.1.1 Synpunkter gällande inledandet

(5) Såväl före som efter inledandet hävdade de kinesiska myndigheterna att undersökningen inte borde inledas eftersom klagomålet inte uppfyllde de krav vad gäller bevisning som anges i artikel 11.2 och 11.3 i WTO-avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder (nedan kallat avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder) och i artikel 10.2 i grundförordningen. Enligt de kinesiska myndigheterna fanns det inte tillräcklig bevisning om utjämningsbara subventioner, skada och orsakssamband mellan den subventionerade importen och skadan. I sin inlaga efter inledandet upprepade de kinesiska myndigheterna att klagomålet, beträffande ett antal påstådda subventionsordningar, inte innehöll tillräcklig bevisning för att uppfylla beviskraven och att det, oavsett vilka uppgifter klaganden rimligen kunde ha tillgång till, alltid måste finnas tillräcklig bevisning för förekomsten och arten av en subvention, väsentlig skada och orsakssamband. De kinesiska myndigheterna framförde även detta påstående på nytt efter det slutgiltiga utlämnandet.

(6) I sin inlaga efter inledandet och även efter det slutliga utlämnandet, hävdade de kinesiska myndigheterna även att kommissionens memorandum om bevisningens tillräcklighet och subventionsfrågeformulären gick längre än de påståenden som framfördes i klagomålet, och att kommissionen hade lagt till ytterligare bevisning till klagomålet för att motivera inledandet av undersökningen. De kinesiska myndigheterna hävdade att kommissionen genom att lägga till sådan ytterligare bevisning breddade undersökningens omfattning. De kinesiska myndigheterna påstod närmare bestämt att kommissionen hade breddat undersökningens omfattning genom att lägga till hänvisningar till dokument som t.ex. 2018 års rapport om aluminium, “Made in China 2025”-strategin, en a U.S. DOC determination on aluminium products från 2018, och genom att föra upp Chinese Export & Credit Insurance Corporation (Sinosure) i förteckningen över finansinstitut som ska undersökas eller genom att begära uppgifter om den kinesiska bank- och försäkringstillsynskommissionen (CBIRC).

(7) Kommissionen avvisade de kinesiska myndigheternas påstående om bevisningens tillräcklighet. Den bevisning som lämnats i klagomålet utgjordes nämligen av de uppgifter som rimligen fanns tillgängliga för klaganden vid den tidpunkten. Såsom framgår av memorandumet om tillräcklig bevisning, vilken innehåller kommissionens bedömning av all bevisning rörande Kina och på grundval av vilken kommissionen inledde undersökningen, fanns det tillräcklig bevisning i det inledande skedet för att de påstådda subventionerna var utjämningsbara med hänsyn till förekomst, omfattning och art. Klagomålet innehöll även tillräcklig bevisning för förekomsten av skada för unionsindustrin som vållats av den subventionerade importen.

(8) Kommissionen avvisade även påståendet om undersökningens omfattning. Memorandumet om tillräcklig bevisning innehåller en undersökning av de uppgifter som kommissionen hade tillgång till, bl.a., men inte bara, de uppgifter som klaganden lämnat. Uppgifterna i klagomålet analyserades tillsammans och styrktes med andra fakta som kommissionen kände till i enlighet med etablerad praxis. Såsom nämns i tillkännagivandet om inledande utarbetade kommissionen med hänvisning till artikel 10.2 och 10.3 i grundförordningen ett memorandum om bevisningens tillräcklighet, med en analys av all bevisning som kommissionen förfogade över avseende Kina och på grundval av vilken kommissionen inledde undersökningen. Undersökningens omfattning begränsas således inte till bevisningen och påståendena i klagomålet, utan kan kompletteras med andra uppgifter som kommissionen har tillgång till. I undersökningar av detta slag kan kommissionen dessutom undersöka alla uppgifter av relevans för de påstådda subventionerna, och behöver inte begränsa sig till uppgifterna i klagomålet. Detta gäller även de finansinstitut som tillhandahåller förmånlig finansiering, såsom Sinosure, och berörda tillsynsorgan som CBRC.

(9) De kinesiska myndigheterna upprepade sina påståenden om tillräcklig bevisning och undersökningens omfattning även efter det slutliga utlämnandet, men lade inte fram några nya väsentliga argument eller bevis. Dessa påståenden tillbakavisades därför.

(10) I sin inlaga efter inledandet gjorde de kinesiska myndigheterna gällande att klaganden hänvisade till kinesiska lagar på ett selektivt sätt och feltolkade deras koppling till industrin för aluminiumfolie för vidare förädling. De kinesiska myndigheterna uppgav att policydokument som de tionde–trettonde femårsplanerna, den vägledande katalogen för industriell strukturanpassning (2005) och utvecklingsplanen avseende industrin för andra metaller än järn (2016–2020) endast är icke-bindande vägledningsdokument. De kinesiska myndigheterna uppgav även att femårsplanerna inte specifikt avser aluminiumfolie för vidare förädling.

(11) Kommissionen konstaterade att de kinesiska myndigheterna inte förnekade att dessa planer, program och rekommendationer finns, utan endast hade invändningar vad gäller i vilken utsträckning dessa kan anses vara bindande för industrin för aluminiumfolie för vidare förädling. Kommissionen konstaterade dessutom att klaganden inkom med bevisning för att icke-järnmetallindustrier, som aluminiumindustrin ingår i, nämns i flera regeringsdokument. De kinesiska myndigheterna kunde inte lägga fram någon bevisning för att dessa dokument inte skulle vara tillämpliga på den berörda produkten.

(12) De kinesiska myndigheterna uppgav även att statsägda företag, statsägda banker eller Sinosure inte kan anses utgöra offentliga organ och att klaganden på ett omotiverat sätt grundade sig på formella tecken på statlig kontroll, till exempel statens ägande och statens befogenhet att tillsätta och utse den högsta ledningen, för att dra den omotiverade slutsatsen att alla statsägda företag eller statsägda banker agerade som offentliga organ. De kinesiska myndigheterna hävdade också att klaganden förlitade sig till tidigare ärenden som handlagts av kommissionen eller Förenta staternas handelsministerium i sin utvärdering av arten av de funktioner som bankerna fullgjorde och arten och omfattningen av de myndighetsbefogenheter som de anförtrotts. De kinesiska myndigheterna hävdade att kommissionen tidigare slutsatser beträffande andra industrier inte kunde anses utgöra tillräcklig bevisning i klagomålet, och att de inte heller styrker att statsägda banker och Sinosure agerade som offentliga organ i denna undersökning.

(13) Kommissionen konstaterade att detta påstående har samband med det påstående som redan nämns ovan, och att bland annat den kinesiska banklagen nämns i klagomålet. Den lagen utgör kinesisk lagstiftning, vilket de kinesiska myndigheterna inte bestrider. Kommissionen påpekar att frågan om huruvida statsägda företag eller statsägda banker agerar som offentliga organ även har undersökts i antisubventionsundersökningar som EU nyligen genomfört rörande samma subventionsprogram som de som nämns i klagomålet, och slutsatsen i dessa undersökningar blev att så var fallet (5). Det faktum att undersökningarna omfattade industrier som inte är kopplade till industrin för aluminiumfolie för vidare förädling motsäger inte slutsatsen att de ovannämnda institutionerna utgör offentliga organ. Bevisning om statligt ägande kan dessutom anses utgöra bevisning som ”tenderar att bevisa eller tyder på” att en institution är ett offentligt organ som kan bevilja ett finansiellt bidrag (6).

(14) I sin inlaga efter inledandet hävdade de kinesiska myndigheterna dessutom att finanssektorn genomgått betydande ändringar och reformer under de senaste åren och att det därför inte gick att grunda klagomålet på en tidigare situation. Kommissionen konstaterade emellertid att sökanden även lämnat ytterligare bevisning i klagomålet för att subventionsprogrammen fortfarande existerade. Kommissionen erinrade vidare om att de kinesiska myndigheterna inte lämnat någon bevisning för att de relevanta programmen inte längre existerade. I det inledande skedet tydde således den tillgängliga bevisningen på att det inte förekommit några betydande ändringar av subventionsprogrammen i fråga.

(15) I samma inlaga hävdade de kinesiska myndigheterna även att några av vägledningsdokumenten, bland annat de tillfälliga bestämmelserna om främjande av industriell strukturanpassning (beslut nr 40 2005 från centralregeringen) (nedan kallat beslut nr 40), med hänvisning till den ”elfte femårsplanen” är inaktuella och inte längre var tillämpliga under undersökningsperioden.

(16) Beslut 40 kapitel III innehåller en hänvisning till ”katalogen för vägledning av industriell strukturanpassning”, som består av tre delar, nämligen delen om främjade projekt, delen om begränsade projekt och delen om avskaffade projekt.

(17) Enligt vad kommissionen erfar godkändes den senaste ändringen av katalogen för vägledning av industriell strukturanpassning genom dekret nr 29 av den 27 augusti 2019 från Kinas nationella utvecklings- och reformkommission, vilket trädde i kraft den 1 januari 2020 (7). Denna nya ”katalog för vägledning av industriell strukturanpassning (2019 års version)” antogs och trädde i kraft under undersökningsperioden. Följaktligen var ”katalogen för vägledning av industriell strukturanpassning” som avses i beslut nr 40 tillämplig under undersökningsperioden.

(18) Efter det slutliga utlämnandet upprepade de kinesiska myndigheterna sitt påstående att kommissionen hade misstolkat den roll som de kinesiska myndigheternas planer och projekt spelade och vidhöll att dessa uteslutande är vägledande dokument och inte rättsligt bindande. De instämde inte heller i ett förlitande på fakta fastställda i tidigare undersökningar och på användning av hänvisningar i 2017 års arbetsdokument från kommissionens avdelningar rörande betydande snedvridningar i Kinas ekonomi i samband med undersökningar om handelspolitiska skyddsåtgärder (8), vilka de kinesiska myndigheterna anser vara felaktiga och inte objektiva, eftersom dessa dokument skrevs specifikt för att underlätta inledandet av undersökningar om handelspolitiska skyddsåtgärder. De kinesiska myndigheterna invände dessutom mot kommissionens åsikt att lagar, förordningar och statliga planer rimligen kan antas fortsatt vara tillämpliga om det inte kan visas att de upphävts eller ersatts.

(19) För det första noterade kommissionen att de kinesiska myndigheterna inte lade fram några nya väsentliga argument eller bevis avseende den allmänna roll som de kinesiska myndigheternas planer och projekt spelar och deras bindande karaktär.

(20) För det andra, vad gäller användningen av informationen i Kinarapporten, innebär det faktum att dokumentet utfärdades med tanke på dess potentiella användning i undersökningar om handelspolitiska skyddsåtgärder inte att de objektiva bevisen är felaktiga eller partiska, vilket de kinesiska myndigheterna hävdar. Kommissionen noterar också att den endast hänvisade till detta dokument två gånger i den pågående undersökningen, en gång som en allmän introduktion till systemet med femårsplaner, och en gång i samband med upprättandet av en koppling mellan planeringsdokument och främjade sektorer. Dessa hänvisningar användes i kombination med och bekräftade av andra hänvisningar, bl.a. dokument som de kinesiska myndigheterna själva hade utfärdat.

(21) För det tredje vidhåller kommissionen att fastställda lagar, förordningar och statliga planer rimligen kan antas fortsatt vara tillämpliga om det inte kan visas att de upphävts eller ersatts. Som en del av undersökningen sände kommissionen en förteckning över referensdokument till de kinesiska myndigheterna gällande den allmänna rättsliga ramen, de regler och förfaranden som är tillämpliga i Kina samt vissa särskilda dokument som rör den berörda industrin. De kinesiska myndigheterna ombads att se över dessa dokuments fullständighet och giltighet och att i tillämpliga fall aktualisera eller komplettera dem. Efter att ha mottagit ett underbyggt svar och aktualiserade referensdokument från de kinesiska myndigheterna ansåg kommissionen att den rimligen kunde anta att de dokument som inte upphävts eller ersatts fortfarande var tillämpliga.

(22) Följaktligen avvisas de kinesiska myndigheternas påståenden i detta avseende.

(23) Efter inledandet hävdade de kinesiska myndigheterna vidare att klaganden inte fastställde villkoren för tillämpningen av ett referensvärde utanför landet för marknyttjanderätt. Kommissionen fann emellertid att påståendena i klagomålet stöds av antisubventionsundersökningar som EU nyligen genomfört, i vilka det i denna fråga dras slutsatsen att det är nödvändigt med externa referensvärden justerade till de rådande förhållandena i Kina (9).

(24) De kinesiska myndigheterna hävdade vidare att flera av de ordningar som klaganden påstod utgjorde subventionsordningar inte kunde betraktas som subventioner eftersom klagomålet inte innehöll detaljerad bevisning om förekomsten, omfattningen och arten av dessa subventioner eller att det fanns ett direkt förhållande mellan subventionen och den berörda produkten. De kinesiska myndigheterna hävdade även att klaganden inte lämnat någon bevisning vad gäller förmån och selektivitet för olika subventioner.

(25) Kommissionen anser att klaganden har lämnat tillräcklig bevisning vad gäller förekomst, omfattning, art, förmån och selektivitet med hänsyn till de uppgifter som klaganden rimligen hade tillgång till. Kommissionen påpekar dessutom att förmån och selektivitet även har undersökts i antisubventionsundersökningar som EU nyligen genomfört rörande samma subventionsprogram som de som nämns i klagomålet, och att dessa undersökningar har lett till andra slutsatser i dessa frågor 9. Hursomhelst så undersökte kommissionen bevisningen i klagomålet och gjorde sin egen bedömning av alla relevanta faktorer i memorandumet om tillräcklig bevisning, vilken vid inledandet fogades till de ärendehandlingar som berörda parter kan begära att få ta del av. De kinesiska myndigheterna framförde sina kommentarer på nytt efter inledandet, men lämnade ingen ytterligare bevisning.

(26) Kommissionen drog därför slutsatsen att det finns tillräcklig bevisning i klagomålet som tyder på att de kinesiska myndigheternas påstådda subventionering förekommer.

(27) I sin inlaga efter inledandet uppgav de kinesiska myndigheterna att skatteordningen för nedsatt mervärdesskatt för utrustning av inhemsk tillverkning hade avslutats. Kommissionen noterade denna synpunkt, men påpekade att skatteordningarna för nedsatt mervärdesskatt, eller importtullavdrag och momsbefrielse för importerad utrustning, fortfarande kunde fortsätta att ge förmåner såsom avskrivning över den relevanta utrustningens livslängd, eventuellt under undersökningsperioden.

(28) Efter inledandet hävdade de kinesiska myndigheterna även att klagandena felaktigt hade bortsett från det faktum att industrin för aluminiumfolie för vidare förädling i unionen gynnas av flera direkta och indirekta subventioner, stöd och incitament i olika former från EU och medlemsstaternas myndigheter, och att kommissionen inte borde tillämpa dubbla måttstockar. Efter det slutliga utlämnandet upprepade de kinesiska myndigheterna också detta påstående.

(29) Detta påstående om subventioner i EU saknade betydelse för den bedömning från kommissionen som ligger till grund för inledandet av detta förfarande, eftersom de inte ingår bland de faktorer som beaktas i detta syfte.

1.2 Registrering av import, avstående från införande av provisoriska tullar och efterföljande förfarande

(30) Unionsindustrin lämnade inte in en begäran om registrering av import enligt artikel 24.5 i grundförordningen.

(31) Den 6 augusti 2021 underrättade kommissionen i enlighet med artikel 29a.2 i grundförordningen de berörda parterna om sin avsikt att inte införa provisoriska utjämningsåtgärder och att fortsätta undersökningen. Eftersom inga provisoriska utjämningsåtgärder infördes registrerade kommissionen inte importen enligt artikel 24.5a i grundförordningen. Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för sina slutgiltiga avgöranden.

1.3 Undersökningsperiod och skadeundersökningsperiod

(32) Undersökningen av subventionering och skada omfattade perioden från och med den 1 juli 2019 till och med den 30 juni 2020 (nedan kallad undersökningsperioden eller i tabeller UP). Undersökningen av de utvecklingstendenser som är relevanta för bedömningen av skada omfattar perioden från och med den 1 januari 2017 till och med slutet av undersökningsperioden (nedan kallad skadeundersökningsperioden).

(33) Både den nu aktuella antisubventionsundersökningen och separata den antidumpningsundersökning som nämns i skäl 4 har samma undersökningsperiod och samma skadeundersökningsperiod.

1.4 Berörda parter

(34) I tillkännagivandet om inledande uppmanades berörda parter att ta kontakt med kommissionen för att delta i undersökningen. Dessutom informerade kommissionen uttryckligen klaganden, de kinesiska myndigheterna, andra kända unionstillverkare, de kända exporterande tillverkarna samt kända importörer och användare om inledandet av undersökningen och uppmanade dem att delta.

(35) De berörda parterna gavs möjlighet att lämna synpunkter på inledandet av undersökningen och att begära att bli hörda av kommissionen och/eller förhörsombudet för handelspolitiska förfaranden.

(36) Flera parter begärde att få bli hörda av kommissionens avdelningar. Parter som lämnade in en begäran inom den utsatta tidsfristen gavs möjlighet att höras. Xiamen Xiashun Aluminium Foil Co. Ltd begärde att förhörsombudet skulle ingripa, och en utfrågning med förhörsombudet hölls den 8 april 2021.

1.5 Stickprovsförfarande

1.5.1 Stickprovsförfarande avseende unionstillverkare

(37) I tillkännagivandet om inledande angav kommissionen att den gjort ett preliminärt urval av unionstillverkare. Kommissionen gjorde sitt urval baserat på volymen av tillverkning och försäljning av den likadana produkten i unionen under undersökningsperioden. Tre unionstillverkare ingick i urvalet. Unionstillverkarna i urvalet svarade för över 50 % av den uppskattade sammanlagda produktionen och 40 % av den uppskattade totala försäljningsvolymen av den likadana produkten i unionen. Kommissionen uppmanade berörda parter att lämna synpunkter på det preliminära urvalet. Inga synpunkter inkom, och urvalet bekräftades därför.

1.5.2 Stickprovsförfarande avseende importörer

(38) För att kunna avgöra om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval, bad kommissionen icke-närstående importörer att lämna de uppgifter som anges i tillkännagivandet om inledande.

(39) Två icke-närstående importörer lämnade den begärda informationen och samtyckte till att ingå i urvalet. Med tanke på det begränsade antalet svar var det inte nödvändigt med ett stickprovsförfarande avseende icke-närstående importörer.

1.5.3 Stickprovsförfarande avseende exporterande tillverkare i Kina

(40) För att kunna avgöra om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval, bad kommissionen alla exporterande tillverkare i Kina att lämna de uppgifter som anges i tillkännagivandet om inledande. Kommissionen bad dessutom Kinas delegation vid Europeiska unionen att identifiera och/eller kontakta eventuella andra exporterande tillverkare som skulle kunna vara intresserade av att delta i undersökningen.

(41) Nio exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare i Kina lämnade den begärda informationen och samtyckte till att ingå i urvalet. I enlighet med artikel 27.1 i grundförordningen gjorde kommissionen ett urval av tre grupper av exporterande tillverkare på grundval av den största representativa exportvolym till EU som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Dessa företag stod för över 90 % av den uppskattade totala importen av den berörda produkten till unionen.

(42) I enlighet med artikel 27.2 i grundförordningen gavs alla de kända berörda exporterande tillverkarna och myndigheterna i det berörda landet möjlighet att lämna synpunkter på urvalet för stickprovsundersökningen. Inga synpunkter inkom.

(43) Urvalet består av följande grupper av exporterande tillverkare: — Nanshan-gruppen, inklusive Yantai Donghai Aluminum Foil Co., Ltd. — Wanshun-gruppen, inklusive Jiangsu Zhongji Lamination Materials Co., Ltd. — Daching-gruppen inklusive Xiamen Xiashun Aluminium Foil Co., Ltd.

1.6 Individuell undersökning

(44) Fyra av de kinesiska exporterande tillverkare som besvarade frågeformuläret för urvalet underrättade kommissionen om att de hade för avsikt att begära en individuell undersökning enligt artikel 27.3 i grundförordningen. Kommissionen gjorde frågeformuläret tillgängligt via internet samma dag som undersökningen inleddes. Kommissionen underrättade vidare de exporterande tillverkare som inte ingick i urvalet att de måste besvara frågeformuläret om de önskade en individuell undersökning. Ingen av dem besvarade emellertid frågeformuläret. Det var följaktligen inte möjligt att företa några individuella undersökningar.

1.7 Svar på frågeformulär och kontrollbesök

(45) Kommissionen sände ett frågeformulär till klaganden och frågeformulären för unionstillverkare, importörer, användare och exporterande tillverkare i Kina gjordes tillgängliga på internet (10) den dag då undersökningen inleddes.

(46) Kommissionen sände även ett frågeformulär till de kinesiska myndigheterna, vilket innehöll särskilda frågeformulär för Sinosure, bankerna och andra finansinstitut som tillhandahöll finansiering eller exportkrediter till de exporterande tillverkare som ingick i urvalet, och för de tio största tillverkarna och distributörerna av de insatsvaror som de exporterande tillverkarna i urvalet använde. För underlätta administrationen ombads de kinesiska myndigheterna även att samla in alla svar från dessa finansinstitut och tillverkare eller distributörer av insatsvaror och vidarebefordra dem direkt till kommissionen.

(47) Kommissionen mottog ett svar på frågeformuläret från de kinesiska myndigheterna, vilket innehöll ett frågeformulärssvar från Export-Import Bank of China (nedan kallad EXIM-banken) och Sinosure. Inga svar inkom dock från de andra bankerna eller finansinstituten eller från de största tillverkarna och distributörerna av insatsvaror.

(48) Kommissionen mottog även svar på frågeformuläret från alla grupper av exporterande tillverkare som ingick i urvalet, de tre unionstillverkarna i urvalet, nio användare och en icke-närstående importör.

(49) Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 28 i grundförordningen inhämtade och dubbelkontrollerade kommissionen alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för fastställandet av subventionering, vållad skada och unionens intresse. På grund av covid-19-pandemins utbrott och de efterföljande åtgärder som vidtagits för att hantera utbrottet (tillkännagivandet om covid-19) (11) kunde kommissionen inte genomföra kontrollbesök på plats hos de kinesiska myndigheterna, företagen i urvalet eller de samarbetsvilliga importörerna användarna. Kommissionen genomförde i stället en dubbelkontroll på distans av de uppgifter som de kinesiska myndigheterna lämnat, under vilken tjänstemän från de berörda ministerierna och andra statliga myndigheter deltog. Kommissionen genomförde dessutom dubbelkontroller på distans av följande företag via videokonferens: a) Unionstillverkare — Carcano Antonio Spa (nedan kallad Carcano), Italien. — Eurofoil Luxembourg SA (nedan kallad Eurofoil), Luxemburg. — Hydro Aluminium Rolled Products GmbH (nedan kallad Hydro), Tyskland. b) Användare — Manreal (nedan kallad Manreal), Spanien. — Walki Group Oy (nedan kallad Walki), Finland. c) Exporterande tillverkare i Kina som ingick i urvalet 1) Nanshan-koncernen: — Yantai Donghai Aluminum Foil Co., Ltd (nedan kallad Donghai Foil). — Yantai Jintai International Trade Co., Ltd. — Longkou Nanshan Aluminium New Material Co., Ltd. — Longkou Nanshan Aluminum Rolling New Material Co., Ltd. — Shandong Nanshan Aluminium Co., Ltd (nedan kallad Shandong Nanshan). — Nanshan Group Co., Ltd (nedan kallad Nanshan Group Co., Ltd). — Nanshan Group Finance Co., Ltd (nedan kallad Nanshan Finance). — Longkou Donghai Alumina Co., Ltd. — Shandong Yili Electric Industry Co., Ltd. 2) Wanshun-gruppen: — Jiangsu Zhongji Lamination Materials Co., Ltd. — Jiangsu Zhongji Lamination Materials Co. (HK) Ltd. — Anhui Maximum Aluminium Industries Co., Ltd. — Shantou Wanshun New Material Group Co., Ltd (nedan kallad Shantou Wanshun). — Jiangsu Huafeng Aluminium Industry Co., Ltd. 3) Daching Group och närstående företag — Xiamen Xiashun Aluminium Foil Co. Ltd (Xiamen Xiashun). — Xiamen Qishun Real Estate Co., Ltd. — Yunnan Yongshun Aluminum Co., Ltd (Yongshun). — Yunnan Yunlv Yongxin Metal Processing Co., Ltd (Yongxin). — Daching Enterprises Ltd.

(50) En dubbelkontroll på distans hos användaren Manreal kunde inte slutföras på grund av dess bristande samarbetsvilja. Manreal begärde att förhörsombudet skulle inbegripa, som bekräftade att avslutandet av dubbelkontrollen på distans hos Manreal inte innebar att Manreals rätt till försvar åsidosattes. Manreals svar på frågeformuläret beaktades därför inte i de slutgiltiga undersökningsresultaten. Detta påverkade dock inte slutsatsen beträffande unionens intresse. Trots att dubbelkontrollen på distans av Manreal inte kunde slutföras ansågs företaget fortfarande vara en berörd part och dess synpunkter i undersökningen beaktades.

1.8 Slutligt utlämnande

(51) Den 3 november 2021 underrättade kommissionen alla parter om de viktigaste omständigheter och överväganden på grundval av vilka den avsåg att införa en slutgiltig utjämningstull på import av den berörda produkten (nedan kallat det slutgiltiga utlämnandet).

(52) Alla parter beviljades en period inom vilken de kunde lämna synpunkter på det slutliga utlämnandet. De berörda parterna gavs möjlighet att lämna synpunkter på inledandet av undersökningen och att begära att bli hörda av kommissionen och/eller förhörsombudet för handelspolitiska förfaranden.

(53) Kommissionen behandlar i denna förordning de synpunkter som lämnats inom ramen för antisubventionsförfarandet. Synpunkter som lämnats inom ramen för den separata antidumpningsundersökningen har inte behandlats i denna förordning, såvida inte parterna uttryckligen angivit att de synpunkter de lämnat avser båda undersökningarna.

2. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT

2.1 Berörd produkt

(54) Den berörda produkten är aluminiumfolie för vidare förädling med en tjocklek på mindre än 0,021 mm, utan förstärkning, valsad men inte vidare bearbetad, i rullar av vikt som överstiger 10 kg (nedan kallad den berörda produkten).

(55) Följande produkter ingår inte: a) Aluminiumfolie för hushållsbruk med en tjocklek av minst 0,008 mm men högst 0,018 mm, utan förstärkning, valsad men inte vidare bearbetad, i rullar med en bredd av högst 650 mm och en vikt som överstiger 10 kg. b) Aluminiumfolie för hushållsbruk med en tjocklek av minst 0,007 mm men mindre än 0,008 mm, oberoende av bredden på rullarna, glödgad eller inte. c) Aluminiumfolie för hushållsbruk med en tjocklek av minst 0,008 mm men högst 0,018 mm, i rullar med en bredd som överstiger 650 mm, glödgad eller inte. d) Aluminiumfolie för hushållsbruk med en tjocklek av över 0,018 mm men mindre än 0,021 mm, oberoende av bredden på rullarna, glödgad eller inte.

2.2 Likadan produkt

(56) Undersökningen visade att följande produkter har samma grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper och samma grundläggande användningsområden: — Den berörda produkten. — Den produkt som tillverkas och säljs på det berörda landets hemmamarknad. och — Den produkt som tillverkas och säljs i unionen av unionsindustrin.

(57) Kommissionen beslutade i detta skede att dessa produkter därför är att anse som likadana produkter i den mening som avses i artikel 2 c i grundförordningen.

2.3 Invändningar avseende produktdefinitionen

(58) Flera parter ingav begäranden om undantag från produktdefinitionen avseende följande produkter: aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer och aluminiumfolie för vidare förädling för elektriska bilbatterier.

2.3.1 Aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer

(59) Flera användare, Walki, Gascogne och Alupol, påstod att unionstillverkarna inte erbjuder aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer. Enligt påståendet bevisas detta av det faktum att unionstillverkarna inte marknadsför dessa produkter på sina webbplatser eller i sina broschyrer, och genom att de vägrar ta emot beställningar på dessa produkter. Unionstillverkarna är inte heller intresserade av att erbjuda aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer, eftersom deras produktionskapacitet är uppfylld med beställningar av andra produkter, även med beaktande av den förväntade efterfrågan på folie för bilbatterier. Unionstillverkarna är inte i stånd att tillhandahålla den efterfrågade ”handelskvaliteten”, i synnerhet rörande porositet/permeabilitet, som mäts i maximalt antal porer per kvadratmeter. Användningen av tunnare aluminiumfolie för vidare förädling är mer miljövänlig och borde även av detta skäl uteslutas från undersökningen.

(60) Dessutom hävdade användaren Huhtamäki att unionsindustrin har leveransrestriktioner på tunnare aluminiumfolie för vidare förädling.

(61) Kommissionen har begärt att alla de nio användarna ska samarbeta med undersökningen genom att ange sin nuvarande efterfrågan på och källor till aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer. Endast en användare bekräftade att företaget under undersökningsperioden hade köpt in en mängd aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer som översteg kvalitetströskeln för kommersiell tillverkning, från en enda kinesisk tillverkare. Dock utgör aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer även för denna användare endast en mycket liten del av förbrukningen av aluminiumfolie för vidare förädling. Andra användare angav endast önskemål från sina respektive kunder om produkter som innehåller aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer, vilket efter undersökningsperioden har gett upphov till provbeställningar både till unionens industri för aluminiumfolie för vidare förädling och till kinesiska tillverkare.

(62) Svaren tydde på att efterfrågan på aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer har uppstått först nyligen och att trenden är att denna efterfrågan ökar. Det har funnits viss begränsad efterfrågan på denna folie under de senaste tio åren, men inget tydligt mönster. Detta ligger i linje med förklaringar från unionstillverkarna att det även tidigare förekom en gradvis övergång till aluminiumfolie för vidare förädling med tunnare tjocklekar, från att 7–8 mikrometer brukade vara den nedre gränsen till att 6 och 6,35 mikrometer är den nuvarande standarden för många användningsområden.

(63) En utfrågning av unionstillverkarna har visat att ingen av dem för närvarande aktivt marknadsför aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer, med undantag för i direkta förhandlingar, men kommissionen har samlat in gott om bevis på att unionstillverkarna har kapacitet att tillverka aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer. Detta inbegriper provvalsningstillverkning efter undersökningsperioden, som enligt provningsdokumentation uppfyller köparnas tekniska krav. Dessutom kunde kommissionen bekräfta att flera olika unionstillverkare har sålt aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer i kommersiell tillverkningsmängd, om än i begränsad skala, under en period på tio år före undersökningsperioden. Kommissionen kunde även konstatera att investeringar gjorts i kvalitetskontroll. Kommissionen drog därför slutsatsen att unionsindustrin kan tillhandahålla den kvalitet som är lämplig för marknadsefterfrågan.

(64) För det andra, eftersom kapaciteten att tillverka aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer är begränsad i det sista stadiet, dvs. valsningen. Kommissionen har därför analyserat olika unionstillverkares kapacitet i detta sista stadium, även med hänsyn till efterfrågan på andra produkter i de olika tillverkningsstadierna. Alla unionstillverkare i urvalet har tillräckligt med outnyttjad kapacitet för att kunna tillhandahålla aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer, även om efterfrågan på folie för bilbatterier ökar i framtiden. Kommissionen kunde därför inte bekräfta risken för försörjningsbrist vid en framtida ökning av efterfrågan på aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer.

(65) För det tredje, rörande argumentet att användningen av tunnare aluminiumfolie för vidare förädling är mer miljövänlig, påminde kommissionen om att den avsedda effekten av handelspolitiska skyddsåtgärder i form av tullar inte är att förhindra import av en viss produkt, utan att se till att handel med denna import bedrivs till icke-skadevållande priser. Kommissionen erinrade även om att unionstillverkarna har kapacitet att tillverka aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer.

(66) Avslutningsvis, vad gäller Huhtamäkis argument rörande leveransrestriktioner, visade undersökningen att unionsindustrins tillverkningskapacitet när det gäller aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer är betydligt högre än efterfrågan.

(67) Mot bakgrund av ovanstående överväganden avslog kommissionen begäran om att aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer skulle undantas från produktdefinitionen för den undersökta produkten.

(68) Gascogne begärde att dess argument i det separata antidumpningsförfarandet avseende samma produktursprung från Kina skulle införlivas i denna antisubventionsundersökning. Kommissionen har redan behandlat samma argument i skälen 25–28 i förordning (EU) 2021/2170.

(69) Walki begärde också att dess argument i den separata antidumpningsundersökningen skulle införlivas i denna antisubventionsundersökning. Kommissionen hänvisade i detta avseende till sina slutsatser i skälen 29–32 i förordning (EU) 2021/2170.

(70) Under sitt hörande efter det slutliga utlämnandet förklarade Walki dessutom att efter undersökningsperioden, i oktober 2021, fanns det fortfarande inga europeiska tillverkare som aktivt sålde eller saluförde aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer på marknaden. Walki inkom med bevisning för att företaget efter undersökningsperioden inte fick några positiva svar på sina förfrågningar om offerter för aluminiumfolie för vidare förädling med en tjocklek lika med 6,0 mikrometer, och förklarade att det endast fanns en unionstillverkare som kunde ta emot beställningar på aluminiumfolie för vidare förädling med en tjocklek under 6 mikrometer i kommersiella mängder. Kommissionen har redan behandlat samma argument i skäl 28 i förordning (EU) 2021/2170.

2.3.2 Aluminiumfolie för vidare förädling för bilbatterier

(71) En berörd part, Xiamen, begärde att aluminiumfolie för bilbatterier skulle undantas av följande skäl: — Aluminiumfolie för bilbatterier är en mycket annorlunda produkt med en annorlunda användning eftersom den består av legeringarna 1050/1060/1100/3003, medan de huvudsakliga legeringarna för tillverkning av aluminiumfolie för vidare förädling för förpackningsändamål är legeringarna 8079/8011. — Tillverkningsutrustningen och tillverkningsprocesserna är annorlunda och leder till två blanka ytor i stället för en blank och en matt yta, som på annan aluminiumfolie för vidare förädling. Detta leder även till en annan tillverkningskostnad och andra försäljningspriser. — Den tillverkas inte av unionstillverkarna och — den exporteras för närvarande inte till EU.

(72) Som svar noterade kommissionen för det första att alla de legeringar som nämnts av den berörda parten har samma egenskaper, dvs. alla innehåller över 98 % aluminium, och att klagomålet inte begränsas till en särskild legering. Det är inte ovanligt att olika legeringar används för olika produktvarianter, och detta kan inte tjäna som ett uteslutningskriterium.

(73) För det andra är en blank/matt yta resultatet av att man valsar två lager av aluminiumfolie för vidare förädling tillsammans i den sista valsmaskinen, där de sidor på aluminiumfolien för vidare förädling som ligger mot varandra blir matta. Denna tillverkningsmetod omfattades av klagomålet, där det uttryckligen anges att båda ytorna på aluminiumfolie för vidare förädling kan vara blanka om kunden så önskar. Den avsedda användningen av aluminiumfolie för vidare förädling för bilbatterier kan därför inte motivera något undantag från produktdefinitionen eftersom produktens fysiska egenskaper är desamma. Detsamma gäller för den högre kostnaden på grund av valsning av ett enda lager.

(74) För det tredje befinner sig tillverkningen av bilbatterier i unionen fortfarande i sin inledningsfas. Kommissionen samlade in bevis som visade att unionstillverkarna förbereder sig för att möta efterfrågan i detta framväxande marknadssegment. Argumentet motbevisas dessutom av Walkis påstående, när det gäller undantaget för aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer, att unionsindustrin kanske är så inriktad på folie för bilbatterier att de potentiellt inte skulle vara intresserade av att avsätta tillräckligt med tillverkningskapacitet för aluminiumfolie för vidare förädling med tjocklek under 6 mikrometer.

(75) För det fjärde avspeglar det faktum att det för närvarande inte finns någon betydande export från Kina att tillverkningen av elektriska bilbatterier i EU fortfarande är i sin linda. Detta är därför inte ett giltigt argument för ett undantag.

(76) Analysen har visat att aluminiumfolie för vidare förädling för elektriska bilbatterier tekniskt sett är aluminiumfolie för vidare förädling som ingår i undersökningens definierade tillämpningsområde.

(77) Mot bakgrund av ovanstående överväganden avslog kommissionen begäran om att aluminiumfolie för vidare förädling för elbilbatterier skulle undantas från den undersökta produktens produktdefinition.

(78) Efter det slutliga utlämnandet hävdade Xiamen Xiashun att kommissionens fyra argument till stöd för att avslå undantaget var felaktiga, inte besvarade Xiamen Xiashuns argument och inte redovisa de materiella uppgifter som låg till grund för kommissionens slutsatser. Kommissionen underlät att i sina inlagor och vid förhandlingen den 23 februari redovisa någon faktisk bevisning som svar på Xiamen Xiashuns begäran om undantag. Vägran att ange på vilken bevisning kommissionen grundade sitt avslag åsidosätter Xiamen Xiashuns rätt till försvar. Xiamen Xiashun hävdade vidare att ett sent inlämnande av bevisning från klaganden avseende begäran om undantag av batterifolie i antidumpningsförfarandet ger upphov till tvivel om vilken bevisning som kommissionen faktiskt beaktade i antisubventionsundersökningen. Xiamen Xiashun hävdade att en inlaga från klaganden av den 19 juli 2021 lämnades in efter tidsfristen löpt ut för synpunkter i det preliminära skedet av antidumpningsundersökningen och därför inte borde beaktas. En överdriven sekretess i inlagan gör det dessutom omöjligt för Xiamen Xiashun att svara på ett meningsfullt sätt.

(79) Klagandenas inlaga av den 19 juli 2021 var en reaktion på Xiamen Xiashuns inlaga av den 5 juli 2021, i vilken Xiamen Xiashun lade fram argument för att aluminiumfolie för vidare förädling för elbilsbatterier skulle undantas från tillämpningsområdet. Den öppna versionen av denna inlaga har inte redigerats i alltför hög grad. För att inte röja konfidentiella uppgifter om företagets verksamhet var det nödvändigt att redigera namnet på det företag som utarbetade de tekniska detaljerna i inlagan och att redigera uppgifter om deras tekniska produktion. Kommissionen tillbakavisar således argumentet att den åsidosatte Xiamen Xiashuns rättigheter genom att pröva denna argumentation. Kommissionen tillbakavisar vidare påståendet att den inte har preciserat vilka bevis den har beaktat. Kommissionen beaktade nödvändigtvis all bevisning i ärendeakten.

(80) Xiamen Xiashun hade hävdat att aluminiumfolie för elbilsbatterier på grund av skild användning och andra tekniska egenskaper skulle vara en ny produkt för industrin, även om det är aluminiumfolie. Kommissionen hade emellertid svarat på alla dessa argument och tydligt angett att även aluminiumfolie för vidare förädling för elbilsbatterier har samma tekniska egenskaper och produktionssteg. De tekniska skillnader som Xiamen Xiashun hade formulerat visade endast på en skillnad i förhållande till andra typer av aluminiumfolie för vidare förädling, men visade inte att aluminiumfolie för vidare förädling för elbilsbatterier inte skulle ha samma egenskaper som definieras i undersökningens produktdefinition. Kommissionen svarade också på argumentet att unionsindustrin inte skulle kunna tillverka aluminiumfolie för vidare förädling för elbilsbatterier. Kommissionen avvisade därför detta påstående.

(81) Xiamen Xiashun hävdade att kommissionen gjort en uppenbart oriktig bedömning och agerat i strid mot principen om god förvaltningssed genom att inte opartiskt ha undersökt den framlagda bevisningen och inte vederbörligen ha beaktat all bevisning i sina avgöranden, eftersom den inte tillhandahöll en meningsfull sammanfattning av unionstillverkarnas planer på att öka sin kapacitet för att möta efterfrågan på folie för bilbatterier och avvisade den bevisning som Xiamen Xiashun lade fram om efterfrågan på folie för bilbatterier.

(82) Xiamen Xiashun hävdade att kommissionens uttalande om att ”unionsindustrin har en outnyttjad produktionskapacitet som kan tillgodose efterfrågan på den framväxande marknaden för folie för bilbatterier”, motsade dess uttalande om att ”de uppgifter som visar att unionstillverkarna förbereder sig för att möta efterfrågan på folie för bilbatterier är ytterst konfidentiella och låter sig inte sammanfattas eftersom projekten ännu inte har offentliggjorts och således är ytterst känsliga”.

(83) Xiamen Xiashun hävdade också att kommissionen avvisade dess omfattande översikt av förväntad efterfrågan eftersom företaget uppgav att flera batteriprojekt skulle genomföras i framtiden, men utan att ange exakt tidpunkt. Xiamen Xiashun hävdade att det är normalt att inga exakta tidpunkter anges när det gäller planerade projekt.

(84) Kommissionens uttalande om att unionsindustrin kan tillgodose efterfrågan på den framväxande marknaden för folie för bilbatterier rör valsverkens totala outnyttjade kapacitet. Uppgifterna som visar att unionstillverkarna förbereder sig för att möta efterfrågan på folie för bilbatterier rör unionsindustrins ansträngningar för att kunna tillverka produkter med de särskilda egenskaper som batteritillverkare kräver. Genom att tillhandahålla en sammanfattning av dessa ansträngningar skulle kommissionen avslöja unionstillverkarnas affärsstrategier. Det finns således ingen motsägelse mellan de ovannämnda uttalandena. Kommissionen avvisade därför detta påstående.

(85) När kommissionen bedömde den översikt av förväntad framtida efterfrågan som Xiamen Xiashun tillhandahöll från en allmänt tillgänglig källa gjorde kommissionen åtskillnad mellan projekt i planeringsfasen med en angiven tidsram och planerade projekt där det inte angavs vilket år som de kommer att tas i drift. Kommissionen avvisar således inte Xiamen Xiashuns bevisning, utan har gjort en grundlig analys av den faktiska förväntade efterfrågan. Bedömningen av huruvida unionsindustrin kan tillgodose den förväntade framtida efterfrågan baserades alltså på lämpligt sätt på batteriprojekt som förväntas genomföras under ett angivet år i framtiden. Påståendet avvisades således.

2.4 Förenade kungarikets utträde ur EU

(86) Detta ärende inleddes under övergångsperioden efter Förenade kungarikets utträde ur EU. Under denna övergångsperiod omfattades Förenade kungariket fortfarande av unionsrätten. Övergångsperioden löpte ut den 31 december 2020. Från och med den 1 januari 2021 betraktas därför företag och intresseorganisationer med säte i Förenade kungariket inte längre som berörda parter i detta förfarande. Sammanfattningsvis omfattas Förenade kungariket inte längre av unionsrätten, och därför bygger undersökningsresultaten om subventionering och skada på marknadsuppgifter för EU-27.

3. SUBVENTIONERING

3.1 Inledning: Presentation av statliga planer, projekt och andra dokument

(87) Innan kommissionen påbörjade sin analys av den påstådda subventioneringen i form av subventioner eller subventionsprogram gjorde den först en bedömning av de statliga planer, projekt och dokument som var relevanta för analysen av de undersökta subventionsprogrammen. Den konstaterade att alla subventioner och subventionsprogram som bedömts ingår som ett led i den kinesiska statens centralplanering för att främja industrin för aluminiumfolie för vidare förädling av de skäl som anges nedan.

(88) Inriktningen på Kinas ekonomi bestäms i betydande utsträckning av ett välutvecklat planeringssystem som innehåller prioriteringar och anger de mål som de centrala och lokala myndigheterna måste inrikta sig på. Relevanta planer finns på alla myndighetsnivåer och omfattar alla ekonomiska sektorer. De mål som fastställs genom planeringsinstrumenten är bindande, och myndigheterna på varje administrativ nivå övervakar hur de lägre myndigheterna genomför planerna. Generellt sett leder planeringssystemet i Kina till att resurser fördelas till sektorer som staten har betecknat som strategiska eller på annat sätt politiskt viktiga, i stället för att fördelas enligt marknadskrafterna (12).

(89) De kinesiska myndigheterna anser att aluminiumfolie för vidare förädling är en nyckelprodukt, vilket framgår av policydokument och förteckningar. En sådan kategorisering är av stor betydelse eftersom den gör det möjligt för vissa sektorer att omfattas av en rad specifika strategier och stödåtgärder som är utformade för att stimulera utvecklingen inom varje sektor (13). Aluminiumfolie för vidare förädling ingår även bland de nya materialen i strategin ”Made in China 2025” (14) och finns med i ett stort antal planer, riktlinjer och andra dokument som utfärdas på nationell, regional och kommunal nivå, vilka är ömsesidigt sammankopplade. Exempel på sådana viktiga policydokument är följande planer, projekt och andra dokument.

(90) I den ”tionde femårsplanen för ekonomisk och social utveckling (2001–2005)” anges att syftet med att påskynda den industriella omstruktureringen och omorganiseringen var att utveckla industriprodukter, inbegripet råvaruindustrin, och i synnerhet aluminium (15).

(91) Enligt den ”elfte nationella femårsplanen för ekonomisk och social utveckling (2006–2010)” ska aluminiumbearbetningen utvecklas och en ”omfattande utnyttjandenivå av resurser inom aluminiumindustrin” stärkas (16).

(92) I de ”tolfte nationella femårsplanen för ekonomisk och social utveckling (2011–2015)” anges att omstruktureringen av nyckelindustrier bör omfatta nya framsteg med FoU, integrerat resursutnyttjande, energihushållning och utsläppsminskningar inom smält- och byggnadsmaterialindustrierna (17).

(93) I Kinas trettonde femårsplan för nationell ekonomisk och social utveckling (nedan kallad den trettonde femårsplanen), som omfattar perioden 2016–2020, beskriver de kinesiska myndigheterna sin strategiska vision för att förbättra och främja nyckelindustrier. I den trettonde femårsplanen framhåller de kinesiska myndigheterna sin avsikt att stärka utvecklingen av strategiska avancerade tekniker. Planen visar hur de kinesiska myndigheterna gynnar ”nyckelindustrier”, som bör främjas och förbättras. I planen benämns industrin för andra metaller än järn, där industrin för aluminiumfolie för vidare förädling ingår, som en av de ”nyckelindustrier” för vilka systemet med stödtjänster, inbegripet finansiering, beskattning, försäkringar och investeringsplattformar, bör förfinas (18).

(94) I centralregeringens beslut om utfärdande av övergångsbestämmelser om främjande av industriell strukturanpassning (nedan kallat Guo Fa (2005) No. 40 eller beslut nr 40) anges att ”katalogen för vägledning av industriell strukturanpassning” utgör ett viktigt underlag för vägledning om investeringar och den statliga förvaltningen av politik för bland annat offentlig finansiering, beskattning och krediter. I beslut nr 40 anges vidare att projekt inom ”främjade” industrier ska ges kreditstöd enligt kreditprinciperna (19).

(95) Aluminium ingår uttryckligen i katalogen för vägledning av industriell strukturanpassning, och utveckling av produktionsteknik inom aluminiumindustrin främjas (20). Detta bekräftas i den vägledande katalogen för industriell strukturanpassning (2019 års version), enligt vilken bearbetning av aluminium genom valsning, vakuumaluminisering för förpackningar och bearbetning aluminiumlegeringar främjas.

(96) I utvecklingsplanen för industrin för andra metaller än järn (2016–2020) beskrivs denna industrin som en viktig grundsten för tillverkningsindustrin och planen stöder ”förverkligandet av en stark tillverkningssektor”, Utveckling av sektorn för aluminiumfolie anges dessutom som en prioritering (21).

(97) I ”meddelandet om riktlinjer för påskyndande av strukturanpassning av aluminiumindustrin” (2006) anges att ”aluminium är en viktig råvara för utvecklingen av den nationella ekonomin” (22): Meddelandet föreskriver riktat finansiellt stöd för aluminiumsektorn: ”Enligt de nationella kraven avseende makrokontroll, industripolitik och krediter ska finansinstituten fördela kreditmedel på ett rimligt sätt. Företag som tillverkar aluminium och elektrolytiskt aluminium som uppfyller de nationella industripolitiska kraven, marknadstillträdesvillkoren och kreditprinciperna ska ges fortsatt kreditstöd. Företag som inte uppfyller de nationella industripolitiska kraven och marknadstillträdesvillkoren, som tillämpar omodern teknik och anges i förteckningen över förbjudna eller avskaffade artiklar ska inte ges någon form av kreditstöd” (23).

(98) Kinas katalog över högteknologiska produkter som ges ut av ministeriet för vetenskap och teknik, utrikeshandelsministeriet och den allmänna tullförvaltningen, innehåller dessutom en förteckning med över 1 900 högteknologiska exportprodukter i kategorier som de kinesiska myndigheterna valt ut för en förmånlig exportstrategi. En av dessa kategorier är kategorin ”nya material”, vilken även omfattar aluminiumfolie för vidare förädling (24).

(99) Eftersom industrin för aluminium för vidare förädling är en främjad industri enligt strategin Made in China 2025 är den berättigad till betydande statlig finansiering. Ett antal fonder har inrättats för att stödja initiativet Made in China 2025 (25) och därmed industrin för aluminiumfolie för vidare förädling (26).

(100) I färdplanen för Made in China 2025 (27) anges dessutom tio strategiska sektorer som de kinesiska myndigheterna anser vara nyckelindustrier. I avsnitt 9 ”Nya material” anges målen att ”aktivt utveckla särskilda nya material för både militärt och civilt bruk, påskynda tvåvägsöverföringen och den tekniska omställningen samt främja integrerad militär och civil utveckling av industrin för nya material som ett sätt att påskynda uppgraderingen av grundläggande material” (28). Aluminiumfolie för vidare förädling omfattas av utvecklingsprioriteringarna för denna sektor. Nya material omfattas således av de fördelar som de stödmekanismer som förtecknas i dokumentet ger, bland annat ekonomiska stödåtgärder, finans- och skattemässiga stödåtgärder och centralregeringens tillsyn och stöd.

(101) De kinesiska myndigheternas strategi att fastställa främjade industrier och produkter i kataloger för att tilldela resurser därefter baserat på den strategiska eller politiska vikt som dessa tillmätts och att genomföra och övervaka planerna på varje administrativ nivå framgår även vid en granskning av den nationella utvecklings- och reformkommissionens (NDRC) katalog över strategiska och nya varor och tjänster från 2016 (29). Aluminiumfolie för vidare förädling ingår bland de nya materialen.

(102) Beslut 40 kapitel III innehåller en hänvisning till ”katalogen för vägledning av industriell omstrukturering”, som består av tre delar, nämligen delen om främjade projekt, delen om begränsade projekt och delen om avskaffade projekt. Följande anges i artikel XVII i beslutet: ”Investeringsprojekt omfattas av delen om främjade projekt ska undersökas, godkännas och registreras enligt relevanta nationella bestämmelser om investeringar. alla finansinstitut ska tillhandahålla kreditstöd i enlighet med principerna för kreditgivning; utrustning som importerats för eget bruk och som ingår i beloppet för den totala investeringen, med undantag för varor som ingår i den förteckning över icke tullbefriade importerade varor i inhemska investeringsprojekt (ändrad 2000) som publiceras av finansministeriets, kan befrias från importtullar och importrelaterad moms, såvida inte det antas nya bestämmelser om icke tullbefriat innehåll i inhemska investeringsprojekt. Andra favoriseringsstrategier för främjade industriprojekt ska genomföras i enlighet med relevanta nationella bestämmelser”.

(103) Detta innebär att beslut nr 40, jämfört med den vägledande katalogen för industriell strukturanpassning, föreskriver en särskild behandling för vissa projekt inom vissa främjade industrier.

(104) Mot bakgrund av ovanstående anses industrin för aluminiumfolie för vidare förädling således vara en nyckelindustri/strategisk industri, vars utveckling aktivt eftersträvas av de kinesiska myndigheterna som ett politiskt mål. På grundval av de policydokument som anges i detta avsnitt drog kommissionen slutsatsen att de kinesiska myndigheterna ingriper i industrin för aluminiumfolie för vidare förädling för att genomföra berörda politiska åtgärder och påverkar de fria marknadskrafterna inom sektorn för aluminiumfolie för vidare förädling, särskilt genom att främja och stödja sektorn med olika medel.

(105) Efter det slutliga utlämnande av uppgifter hävdade de kinesiska myndigheterna att ovan i detta avsnitt nämnda handlingar inte utgör någon grund för särskilt stöd eller uppmuntran till industrin för aluminiumfolie för vidare förädling. Enligt de kinesiska myndigheterna saknas tillräckliga bevis för att industrin för aluminiumfolie för vidare förädling är en främjad industri, och de dokument som avser andra metaller än järn, aluminiumindustrin och/eller nya material omfattar inte aluminiumfolie för vidare förädling.

(106) Kommissionen höll inte med. För det första vidhåller kommissionen att det rimligen kan antas att beskrivningen av produkter som t.ex. nya material, andra metaller än järn och aluminiumindustrin även innefattar aluminiumfolie. För det andra nämns aluminiumfolie som sådan uttryckligen i vissa av de dokument som förtecknas ovan, t.ex. utvecklingsplanen för andra metaller än järn (2016–2020) som avses i skäl 96 och Kinas katalog över högteknologiska produkter i skäl 98. För det tredje fastställdes i undersökningen att de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna hade fått subventioner som endast kunde tilldelas främjade industrier enligt beslut nr 40 och som analyserats ingående i relevanta avsnitt nedan. Kommissionen avvisade därför de kinesiska myndigheternas påståenden.

3.2 Delvis bristande samarbete och användning av tillgängliga uppgifter

(107) Efter det slutliga utlämnandet framförde de kinesiska myndigheterna några allmänna synpunkter på kommissionens beslut att tillämpa bestämmelserna i artikel 28.1 i grundförordningen på förmånliga lån, exportkreditförsäkring och insatsvaror.

(108) De kinesiska myndigheterna hävdade att alla kommissionens begäranden om information som de kinesiska myndigheterna inte kunde besvara var orimliga, eftersom de förutsatte att det fanns rättsliga befogenheter som de kinesiska myndigheterna saknade.

(109) Vidare hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionen inte gjorde någon korrekt bedömning av de faktiska omständigheterna och inte gav någon ordentlig förklaring till varför tillgängliga uppgifter rimligen ersatte alla saknade nödvändiga uppgifter.

(110) Som anges i skäl 118 ansåg kommissionen att de kinesiska myndigheterna hade rättslig befogenhet att inhämta den begärda informationen, i egenskap av aktieägare eller ansvarig myndighet för de enheter för vilka kommissionen begärde informationen. Kommissionen angav i sitt meddelande till de kinesiska myndigheterna, vilket upprepas i avsnitten 3.2.1–3.2.3 nedan, varför den var tvungen att förlita sig på tillgängliga uppgifter. Kommissionen ansåg att offentligt tillgänglig information var en rimlig ersättning för den information som inte tillhandahölls av de kinesiska myndigheterna. Kommissionen avvisade därför de kinesiska myndigheternas påståenden.

3.2.1 Tillämpning av bestämmelserna i artikel 28.1 i grundförordningen vad gäller förmånliga lån

(111) För underlätta administrationen begärde kommissionen att de kinesiska myndigheterna skulle vidarebefordra särskilda frågeformulär till finansinstitut som tillhandahöll lån eller exportkrediter till företagen i urvalet.

(112) Till att börja med inkom endast ett svar från EXIM-banken och Sinosure. De kinesiska myndigheterna besvarade inte kommissionens begäran att lämna frågeformulär till alla finansinstitut som tillhandahöll lån eller exportkrediter till företagen i urvalet. I skrivelsen med begäran om komplettering upprepade kommissionen därför sin begäran avseende finansinstituten i syfte att maximera deras möjligheter till deltagande i undersökningen genom att tillhandahålla nödvändig information för att kommissionen skulle kunna dra slutsatser om förekomst och omfattning av den påstådda subventioneringen.

(113) Efter skrivelsen med begäran om komplettering uppgav de kinesiska myndigheterna att de inte hade befogenhet att begära information från kommersiella banker. Kommissionen instämde inte i denna åsikt. För det första anser kommissionen att den information som begärts från statsägda enheter finns tillgänglig för de kinesiska myndigheterna för alla enheter där de kinesiska myndigheterna är största eller stor aktieägare. Dessutom har de kinesiska myndigheterna nödvändiga befogenheter för att interagera även med finansinstitut som inte är statsägda, eftersom alla finansinstitut omfattas av CBIRC:s behörighet.

(114) Till sist erhöll kommissionen endast information om företagsstruktur, styrning och ägarförhållanden från EXIM-banken, men inte från något av de andra finansinstitut som hade tillhandahållit lån till företagen i urvalet. Kommissionen fick inte heller in någon kontrollerbar företagsspecifik information från någon av bankerna eller något av finansinstituten.

(115) Eftersom kommissionen varken erhållit någon information rörande flertalet av de banker som tillhandahållit lån till företagen i urvalet anser den att den inte har fått tillgång till avgörande information avseende denna aspekt av undersökningen.

(116) Kommissionen underrättade därför de kinesiska myndigheterna om att den skulle kunna komma att använda sig av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 28.1 i grundförordningen vid sin prövning av förekomsten och omfattningen av den påstådda subventioneringen i form av förmånliga lån.

(117) Som svar invände de kinesiska myndigheterna mot tillämpningen av artikel 28.1 i grundförordningen. De kinesiska myndigheterna hävdade att de inte är skyldiga att lämna de begärda uppgifterna, att frågorna borde ställas direkt till de berörda enheterna och inte till de kinesiska myndigheterna i deras egenskap av investerare eller aktieägare, och att de begärda uppgifterna inte utgör nödvändig information.

(118) Kommissionen instämmer i att de direkt berörda enheterna borde ha svarat. Kommissionen begärde dock av administrativa skäl att de kinesiska myndigheterna skulle vidarebefordra särskilda frågeformulär till alla relevanta finansinstitut, vilket de inte gjorde. Såsom nämns i skäl 113 vidhöll kommissionen dessutom sin ståndpunkt om att de kinesiska myndigheterna, som tillsynsorgan, är den myndighet som ska begära svar på de särskilda frågorna från de finansinstitut som tillhandahöll finansiering till de exporterande tillverkarna i urvalet.

(119) Kommissionen ansåg slutligen att den begärda informationen var avgörande för att bedöma de kinesiska myndigheternas kontroll över finansinstituten vad gäller deras utlåningspolitik och riskbedömning för lån till industrin för aluminiumfolie för vidare förädling.

(120) Kommissionen konstaterade således att den var tvungen att delvis använda sig av tillgängliga uppgifter vid sin prövning av förekomsten och omfattningen av den påstådda subventioneringen i form av förmånliga lån.

3.2.2 Tillämpning av bestämmelserna i artikel 28.1 i grundförordningen vad gäller exportkreditförsäkringar

(121) Av administrativa skäl uppmanade kommissionen de kinesiska myndigheterna att vidarebefordra ett särskilt frågeformulär till Sinosure.

(122) Kommissionen erhöll ett svar på frågeformuläret, men Sinosure underlät att lämna de styrkande handlingar som begärts om sin bolagsstyrning, såsom dess bolagsordning. Varken de kinesiska myndigheterna eller Sinosure inkom med några särskilda uppgifter om de exportkreditförsäkringar som tillhandahållits till industrin för aluminiumfolie för vidare förädling, premiernas storlek eller närmare uppgifter om lönsamheten av verksamheten avseende exportkreditförsäkringar.

(123) Eftersom denna information saknades ansåg kommissionen att den inte hade fått tillgång till avgörande information avseende denna aspekt av undersökningen. Följaktligen underrättade kommissionen de kinesiska myndigheterna om att den skulle kunna komma att använda sig av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 28.1 i grundförordningen vid sin prövning av förekomsten och omfattningen av den påstådda subventioneringen i form av exportkreditförsäkring.

(124) I sitt svar, och efter det slutliga utlämnandet, vidhöll de kinesiska myndigheterna sin ståndpunkt om att Sinosure inte tillhandahöll särskilda subventioner till industrin för aluminiumfolie för vidare förädling, att Sinosure tillämpar den marknadsorienterade principen i den berörda försäkringsverksamheten och att industrin för aluminiumfolie för vidare förädling inte gynnas av förmånlig behandling. Exportkreditförsäkringar ingick dessutom inte i klagomålet och de begärda uppgifterna var därför varken nödvändiga eller centrala för kommissionens avgöranden.

(125) Såsom nämns i skäl 8 har kommissionen i undersökningar av detta slag rätt att undersöka alla uppgifter av relevans för de påstådda subventionerna, och behöver inte begränsa sig till uppgifterna i klagomålet. Kommissionen konstaterar dessutom att ordningar för förmånlig finansiering och direkt överföring av medel, vilket även omfattar exportkreditförsäkringar, ingick mer allmänt i klagomålet och i tillkännagivandet om inledande. Kommissionen ansåg även att de uppgifter som de kinesiska myndigheterna lämnade med avseende på Sinosure var ofullständiga och inte gjorde det möjligt för kommissionen att dra slutsatser om viktiga delar av undersökningen om exportkreditförsäkring, i synnerhet om huruvida Sinosure är ett offentligt organ och om de premier som tagits ut av företagen i urvalet var marknadsmässiga. Detta påstående avvisades därför.

(126) Kommissionen drar således slutsatsen att den delvis måste använda sig av tillgängliga uppgifter för sina slutsatser beträffande exportkreditförsäkring.

3.2.3 Tillämpning av bestämmelserna i artikel 28.1 i grundförordningen vad gäller insatsvaror

(127) Kommissionen begärde att de kinesiska myndigheterna skulle vidarebefordra ett särskilt frågeformulär till de tio största tillverkarna och distributörerna av de insatsvaror som används i tillverkningen av aluminiumfolie för vidare förädling samt till eventuella andra leverantörer av materialen i fråga som har levererat insatsvaror till företagen i urvalet. I sitt svar på frågeformuläret hävdade de kinesiska myndigheterna att de inte hade kontroll över leverantörer av insatsvaror för att kunna lämna den konfidentiella information som begärdes i frågeformuläret, och att det skulle vara en orimlig börda för de kinesiska myndigheterna att samordna processen eftersom företagen i urvalet har ett mycket stort antal leverantörer av insatsvaror.

(128) De kinesiska myndigheterna tillhandahöll ingen översikt med namn och ägandeförhållandena hos de kinesiska tillverkarna av insatsvaror under undersökningen, och hävdade att detta var konfidentiell information. Vidare underlät de kinesiska myndigheterna att tillhandahålla detaljerade uppgifter om de flesta av särdragen hos den inhemska marknaden för insatsvaror för aluminiumfolie för vidare förädling i Kina, bland annat andelen statsägda företag inom den inhemska tillverkningen och förbrukningen, den inhemska marknadens storlek, statens och/eller statliga företags prispolitik, faktiska priser på insatsvaror på den inhemska marknaden och statistik.

(129) Eftersom kommissionen inte erhöll uppgifter om samtliga faktorer som anges ovan från de kinesiska myndigheterna, bland annat om den inhemska marknadens struktur, prissättningsmekanismer och priser och aktieinnehav i företag, ansåg kommissionen att den inte hade erhållit avgörande information som var relevant för undersökningen.

(130) Kommissionen drog således slutsatsen att den delvis måste använda sig av tillgängliga uppgifter för sina slutsatser beträffande insatsvaror.

3.2.4 Tillämpning av bestämmelserna i artikel 28.1 i grundförordningen vad gäller Yongxin

(131) Enligt subventionsfrågeformuläret är närstående företag som tillhandahåller insatsvaror och tillgångar för tillverkningsprocessen för de exporterande tillverkarna i urvalet skyldiga att besvara avsnitten A och E i frågeformuläret. Yongxin, en närstående leverantör av insatsvaror till den exporterande tillverkaren Xiamen Xiashun, inkom till en början inte med ett sådant svar. Xiamen Xiashun uppgav att företaget på grund av den typ av förhållande som företaget hade med Yongxin inte kunde tvinga Yongxin att besvara ett frågeformulär, och att Yongxins bristande samarbetsvilja inte borde påverka denna undersökning.

(132) Kommissionen konstaterade att Xiamen Xiashun och Yongxin hade inrättat ett samriskföretag, Yongshun, vilket innebar att dessa företag var närstående i den mening som avses i artikel 127 i kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/2447 (30). Samriskföretaget Yongshun var dessutom en viktig leverantör av råvaror för Xiamen Xiashuns tillverkning av aluminiumfolie för vidare förädling. Yongshun borde därför inkomma med ett svar på antisubventionsfrågeformuläret enligt anvisningarna i frågeformuläret och skrivelsen med begäran om komplettering av den 19 februari 2021.

(133) Vad gällde bristande inverkan på undersökningen kunde kommissionen konstatera att det fanns många företagsinterna transaktioner mellan Yongxin och Yongshun i fråga om mark, råvaror och finansiering. Kommissionen ansåg att det faktum att Yongxin inte besvarade frågeformuläret gjorde det omöjligt att fastställa den verkliga omfattningen av subventionerna till gruppen.

(134) Den 15 mars 2021 underrättade kommissionen därför Xiamen Xiashun om att den skulle kunna komma att använda sig av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 28.1 i grundförordningen vid sin prövning av förekomsten och omfattningen av den påstådda subventioneringen som beviljats via Yongxin. Som svar på kommissionens skrivelse begärde Xiamen Xiashun den 23 mars 2021 att bli hört av förhörsombudet. Förhörsombudet föreslog att Xiamen Xiashun skulle göra en ytterligare ansträngning för att få Yongxin att lämna de begärda uppgifterna. Kommissionen mottog slutligen ett svar på sina specifika frågor från Yongxin den 7 maj 2021, och uppgifterna kontrollerades genom en dubbelkontroll på distans den 2 juni 2021.

3.2.5 Tillämpning av artikel 28.1 i grundförordningen med avseende på Nanshan-gruppen

(135) Enligt subventionsfrågeformuläret uppmanades företagen i urvalet och deras närstående företag att inkomma med uppgifter och styrkande handlingar om köp av markanvändningsrättigheter, bl.a. markanvändningsintyg och köpeavtal för de ursprungliga transaktionerna med markmyndigheten, med angivelse av villkoren för beviljandet av markrättigheterna. Företagen i Nanshan-gruppen inkom dock inte med de begärda handlingarna, vilket gjorde det omöjligt för kommissionen att kontrollera villkoren, inbegripet inköpspriset, för markanvändningsrättigheterna.

(136) Några av företagen i Nanshan-gruppen hade inte fyllt i tabellerna om importerade maskiner och maskiner av inhemsk tillverkning, och lämnade därför inte de begärda uppgifterna om inköp av importerade maskiner och maskiner av inhemsk tillverkning samt momsbefrielse och importtullavdrag i samband med detta för användning av importerad utrustning och teknik.

(137) Samarbetet från Nanshan-gruppens moderbolag dvs. Nanshan Group Co., Ltd, var slutligen begränsat när det gällde i) personalens tillgänglighet för att besvara kommissionens frågor, och ii) inlämnade handlingar. Handlingar om markinköp och tilldelning av ett antal bidrag och lån lämnades t.ex. antingen inte in alls, eller var ofullständiga. Denna begränsning hindrade undersökningen avsevärt, särskilt eftersom många av företagen inom Nanshan-gruppen hade fått sina markanvändningsrättigheter och finansiering via Nanshan Group Co., Ltd

(138) Genom en skrivelse av den 3 september 2021 underrättade kommissionen därför Nanshan-gruppen om att den skulle kunna komma att använda sig av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 28.1 i grundförordningen med avseende på de saknade uppgifter som nämns i skälen 135–137.

(139) I sina synpunkter på den ovannämnda artikel 28-skrivelsen framförde Nanshan-gruppen flera påståenden som beskrivs nedan.

(140) Vad gällde markanvändningsrättigheter hävdade Nanshan-gruppen att eftersom de andra företagen i gruppen redovisade sina inköp från Nanshan Group Co. Ltd, borde priserna för dessa företagsinterna transaktioner användas för att fastställa inköpspriset för de markanvändningsrättigheter som Nanshan Group Co. Ltd köpt från tredje parter. Nanshan-gruppen hävdade dessutom att priserna på företagsinterna överföringar av markanvändningsrättigheter fastställdes på grundval av markvärdet, vilket anges i en markvärderingsrapport som utfärdas av en oberoende utvärderare. Nanshan-gruppen hävdade vidare att alternativt kunde andra gruppföretags transaktioner avseende markanvändningsrättigheter användas som ett närmevärde för att fastställa priset på de transaktioner som Nanshan Group Co. Ltd genomfört.

(141) Vad gällde de begärda uppgifterna om inköp av importerade maskiner och maskiner av inhemsk tillverkning samt momsbefrielse och importtullrabatter för användning av importerad utrustning och teknik, hävdade Nanshan-gruppen att den i alla händelser hade lämnat in ett register över fasta tillgångar för de flesta företagen i gruppen. Nanshan-gruppen hävdade dessutom att momsbefrielseprogrammet avslutades redan 2009, och att eventuella förmåner som mottagits i detta sammanhang hade avskrivits helt innan undersökningsperioden inleddes.

(142) Vad beträffade den begränsade samarbetsviljan från Nanshan Group Co., Ltd hävdade Nanshan-gruppen att den hade agerat efter bästa förmåga och att den bristande samarbetsviljan berodde på tidpunkten för fjärrkontrollen på distans och andra problematiska omständigheter. Nanshan-gruppen hävdade att kommissionen inte borde avvisa alla uppgifter som Nanshan Group Co., Ltd lämnat, och att kommissionen borde komplettera dessa uppgifter med uppgifter från jämförbara mark- och lånetransaktioner som genomförts av företaget eller andra företag i gruppen. Kommissionen instämde inte i synpunkterna om markanvändningsrättigheter. Det är priset på den ursprungliga transaktionen med markmyndigheten som avgör subventionsbeloppet för gruppen, inte företagsinterna marköverföringar, och i avsaknad av nödvändig dokumentation från det företag som var part i den ursprungliga transaktionen, dvs. Nanshan Group Co., Ltd, var det omöjligt att fastställa den fullständiga omfattningen av de subventioner som gruppen mottagit.

(143) Vad gäller de begärda uppgifterna om inköp av importerade maskiner och maskiner av inhemsk tillverkning samt de berörda momsbefrielserna och importtullavdragen, instämde inte kommissionen i Nanshan-gruppens synpunkter. För det första lämnade Nanshan-gruppen visserligen in ett register över fasta tillgångar för vissa företag i gruppen, men inkom inte med de omfattande uppgifter om momsbefrielser och importtullavdrag som kommissionen hade begärt. För det andra konstaterade kommissionen att företagen i urvalet beviljats både momsbefrielse och importtullavdrag under undersökningsperioden. Det rörde sig bland annat om befrielse för utrustning som köpts in under tidigare år, men vars förmån skrevs av över utrustningens livslängd och därmed även delvis över undersökningsperioden. Kommissionen fastställde således att företagen i urvalet fortfarande utnyttjade förmåner enligt detta program.

(144) Avslutningsvis var påståendet om att andra transaktioner som genomförts av Nanshan Group Co., Ltd, eller andra företag i Nanshan-gruppen, kunde användas som ett närmevärde för transaktioner avseende markanvändningsrättigheter eller utrustning där tillräckliga uppgifter inte hade lämnats ogrundat, eftersom inget av företagen i gruppen inkom med de fullständiga uppgifter som begärts.

3.3 Subventioner och subventionsprogram inom ramen för den aktuella undersökningen

(145) På grundval av informationen i klagomålet, tillkännagivandet om inledande och svaren på kommissionens frågeformulär undersöktes följande subventioner från de kinesiska myndigheterna: a) Tillhandahållande av förmånlig finansiering, direkta krediter och finansiering genom riskkapital, kapital likställt med eget kapital och andra kapitalinstrument (t.ex. statliga lån, kreditlinor, bankaccepter, exportfinansiering). b) Förmånlig exportkreditförsäkring. c) Bidragsprogram. — Bidrag och medel avseende teknik, innovation, forskning och utveckling. — Medel för industriell omställning och uppgradering. — Ad hoc-subventioner från kommunala myndigheter och provinsmyndigheter. d) Uteblivna intäkter genom program för direkt skattebefrielse och skattenedsättningar. — Minskning av bolagsskatten för högteknologiska företag och företag inom ny teknik. — Förmånliga avdrag före skatt för forsknings- och utvecklingsutgifter. — Överavskrivning av instrument och utrustning som använts av högteknologiska företag för högteknologisk utveckling och produktion. — Skattebefrielse på utdelning mellan berättigade inhemska företag. — Befrielse från eller efterskänkande av fastighets- och markanvändningsskatter. — Momsbefrielse och importtullrabatter vid användning av importerad utrustning och teknik — Nedsatt mervärdesskatt för utrustning av inhemsk tillverkning. e) Statligt tillhandahållande av varor eller tjänster mot för låg ersättning. — Statens tillhandahållande av marknyttjanderätt mot för låg ersättning — Tillhandahållande av el mot för låg ersättning — Statligt tillhandahållande av insatsvaror (aluminium och ångkol) mot för låg ersättning.

3.4 Förmånlig finansiering

3.4.1 Finansinstitut som tillhandahåller förmånlig finansiering

(146) Enligt de uppgifter som lämnats av de tre grupperna av exporterande tillverkare som ingick i urvalet hade dessa erhållit finansiering från 48 finansinstitut belägna inom Kina. Av dessa 48 finansinstitut var 47 statsägda. Återstoden av finansinstituten var antingen privatägda eller så kunde kommissionen inte fastställa huruvida de var stats- eller privatägda. Endast en statsägd bank besvarade dock det särskilda frågeformuläret, trots att begäran till de kinesiska myndigheterna omfattade alla finansinstitut som gett lån till företagen i urvalet.

3.4.1.1 Statsägda finansinstitut agerade som offentliga organ

(147) Kommissionen undersökte huruvida de statsägda bankerna agerar som offentliga organ i den mening som avses i artiklarna 3 och 2 b i grundförordningen. För att fastställa om en statsägd enhet är ett offentligt organ använder man sig av följande kriterier (31): ”Det viktiga är att en enhet har fått befogenhet att utöva myndighetsuppgifter och inte hur den har fått denna befogenhet. Det finns många olika sätt för myndigheterna i snäv bemärkelse att ge en enhet befogenheter. Följaktligen kan olika typer av bevisning vara relevant för att visa att en viss enhet fått en sådan befogenhet. Bevisning för att en enhet faktiskt utövar myndighetsuppgifter kan användas som bevisning för att den har eller har fått myndighetsbefogenheter, särskilt om bevisningen tyder på ett kontinuerligt och systematiskt utövande. Av detta följer enligt vår mening att bevisning för att en myndighet utövar en meningsfull kontroll över en enhet och dess handlande under vissa omständigheter kan tjäna som bevisning för att enheten i fråga har myndighetsbefogenheter och utövar dessa befogenheter genom att utföra myndighetsuppgifter. Vi understryker dock att det, förutom i de fall där det finns en uttrycklig delegering av befogenheter i ett rättsligt instrument, är föga sannolikt att förekomsten av rent formella band mellan en enhet och myndigheter i snäv bemärkelse räcker för att det ska kunna fastställas att enheten har myndighetsbefogenheter. Till exempel räcker det inte med att staten är majoritetsaktieägare i en enhet för att det ska anses påvisat att staten utövar meningsfull kontroll över enhetens handlande, och än mindre att staten har gett den myndighetsbefogenheter. I vissa fall, där det finns många formella indikationer på statlig kontroll och där det även finns bevisning för att denna kontroll har utövats på ett meningsfullt sätt, kan det dock vara möjligt att dra slutsatsen att enheten i fråga utövar myndighetsbefogenheter.”

(148) Kommissionen inhämtade information om statligt ägande och om formella indikationer på statlig kontroll i de statsägda bankerna. Den undersökte även huruvida denna kontroll i så fall utövats på ett meningsfullt sätt. För detta ändamål var kommissionen tvungen att delvis använda sig av tillgängliga uppgifter, eftersom de kinesiska myndigheterna och de statsägda bankerna vägrat att lämna bevisning om beslutsprocessen för beviljandet av förmånliga lån.

(149) Kommissionen genomförde denna analys genom att först undersöka information från den statsägda bank som fyllt i det särskilda frågeformuläret.

3.4.1.2 Samarbetsvilliga statsägda finansinstitut

(150) Endast en statsägd bank, nämligen EXIM, besvarade frågeformuläret.

3.4.1.3 Kinesiska statens ägande och formella indikationer på dess utövande av statlig kontroll

(151) På grundval av de uppgifter som den erhållit via frågeformulärssvaret slog kommissionen fast att den kinesiska staten, direkt och indirekt, ägde mer än 50 % av aktierna i detta finansinstitut.

(152) Vad gäller de formella indikationerna på statlig kontroll över den samarbetsvilliga statsägda banken betecknade kommissionen banken som ett ”viktigt statsägt finansinstitut”. I tillkännagivandet ”Interimsbestämmelser för tillsynsstyrelser i viktiga statsägda finansinstitut” (32) fastställs det att: ”Med de statsägda finansinstitut som nämns i dessa bestämmelser avses statsägda programbanker, affärsbanker, kapitalförvaltningsföretag, värdepappersföretag, försäkringsföretag osv. (statsägda finansinstitut) för vilka centralregeringen utser tillsynsstyrelse”.

(153) Tillsynsstyrelserna för de viktiga statsägda finansinstituten utses i enlighet med interimsbestämmelserna för tillsynsstyrelserna för viktiga statsägda finansinstitut. Kommissionen fastställde på grundval av artiklarna 3 och 5 i dessa interimsbestämmelser att medlemmarna i tillsynsstyrelserna utses av och är ansvariga inför centralregeringen, vilket visar på att staten utövar en institutionell kontroll över de samarbetsvilliga statsägda bankernas affärsverksamhet.

(154) Förutom dessa allmänt tillämpliga indikationer konstaterade kommissionen dessutom följande vad gäller EXIM-banken. EXIM-banken grundades och fungerar i enlighet med ”tillkännagivandet om inrättandet av Export-Import Bank of China”) och sin bolagsordning. Enligt bolagsordningen utses EXIM-bankens ledning direkt av staten. Tillsynsstyrelsen tillsätts av centralregeringen i enlighet med ”Interimsbestämmelser för tillsynsstyrelser i viktiga statsägda finansinstitut” och andra lagar och författningar samt är ansvariga inför centralregeringen.

(155) I bolagsordningen anges även att partikommittén i EXIM-banken har en ledande och politisk roll när det gäller att säkerställa att EXIM-banken genomför partiets och statens politik och viktigare idriftsättningar. Partiets ledning är integrerad i alla aspekter av verksamhetsledningen.

(156) I bolagsordningen anges även att EXIM-banken har till uppgift att stödja utvecklingen av utrikeshandeln och ekonomiskt samarbete, gränsöverskridande investeringar, initiativet ”One Belt, One Road”, samarbete vad gäller internationell kapacitet och tillverkning av utrustning. Dess verksamhet omfattar kortfristiga, medelfristiga och långfristiga lån som godkänts och som ligger i linje med utrikeshandelspolitiken och ”going-out”-strategin, t.ex. exportkrediter, importkrediter, utomlands upptagna lån till anläggningsarbeten, lån till utländska investeringar, kinesiska statens utvecklingsbiståndslån och köparkrediter för export.

(157) I sin årsredovisning för 2019 uppger EXIM-banken även att den fullständigt genomförde alla viktiga politiska åtgärder och beslut från kommunistpartiets centralkommitté och centralregeringen.

(158) Kommissionen konstaterade också att statsägda finansinstitut, inklusive EXIM bank, ändrade sina bolagsordningar under 2017 för att stärka det kinesiska kommunistpartiets roll i bankernas högsta beslutsfattande nivå (33).

(159) I de ändrade bolagsordningarna fastställs följande: — Styrelseordföranden ska vara samma person som sekreteraren i partikommittén. — Kommunistpartiets roll är att säkerställa och övervaka bankens genomförande av kommunistpartiets och statens strategier och riktlinjer. Det ska även spela en ledande roll och ha en vakande roll i utnämningen av personal (inbegripet den högre ledningen). och — Styrelsen ska inhämta partikommitténs synpunkter i alla viktiga beslut som ska fattas.

(160) Det framgår av bevisningen att den kinesiska staten utövar meningsfull kontroll över dessa finansinstituts handlande.

(161) Kommissionen inhämtade uppgifter om huruvida de kinesiska myndigheterna utövade meningsfull kontroll över EXIM-banken vad gäller dess utlåningspolitik och riskbedömning för lån till industrin för aluminiumfolie för vidare förädling. Följande föreskrifter har beaktats för detta ändamål: — Artikel 34 i Kinas lag om affärsbanker (nedan kallad banklagen). — Artikel 15 i de allmänna lånereglerna (som tillämpas av Kinas folkbank). — Beslut nr 40. — Genomförandebestämmelser för Kinas bank- och försäkringstillsynskommission (CBIRC) avseende administrativa licensärenden för Kinafinansierade affärsbanker (CBIRC:s föreskrift [2017] nr 1). — CBIRC:s genomförandebestämmelser för administrativa licensärenden med avseende på utlandsfinansierade banker (CBIRC:s föreskrift [2015] nr 4). och — Administrativa bestämmelser för direktörers och högre tjänstemäns kvalifikationer i finansinstitut inom banksektorn (CBIRC [2013] nr 3). — Treårig åtgärdsplan för att förbättra bolagsstyrningen i bank- och försäkringssektorerna (2020–2022) (CBIRC, 28 augusti 2020) (34). — Tillkännagivande om affärsbankers resultatutvärderingsmetod (CBIRC, 15 december 2020). — Tillkännagivande om tillsynsbestämmelser avseende beteendet som stora aktieägare i banker och försäkringsbolag uppvisar (CBIRC, [2021] nr 43) (35).

(162) Vid sin genomgång av dessa föreskrifter fann kommissionen att det allmänna rättsliga klimat som Kinas finansinstitut fungerar i styr dem att anpassa sig till den kinesiska statens industripolitiska mål när de fattar sina finansieringsbeslut, vilket beror på de skäl som anges nedan.

(163) Vad gäller EXIM-banken fastställs dess offentliga uppdrag i tillkännagivandet om inrättandet av EXIM-banken och i dess bolagsordning.

(164) I artikel 34 i banklagen, som är tillämplig på alla finansinstitut som är verksamma i Kina, fastställs rent generellt att ”affärsbanker ska bedriva sin utlåningsverksamhet i enlighet med behoven av ekonomisk och social utveckling i landet och med vägledning från den statliga industripolitiken”. Även om det i artikel 4 i banklagen föreskrivs att ”affärsbankerna i enlighet med lagstiftningen ska bedriva sin affärsverksamhet utan inblandning från någon enhet eller enskild person och att affärsbankerna själva bär det civilrättsliga ansvaret med all sin egendom som juridisk person”, visade undersökningen att artikel 4 i banklagen tillämpas om inte annat följer av artikel 34 i banklagen, dvs. när det finns en statlig politik ska bankerna tillämpa denna och följa statens instruktioner.

(165) Dessutom föreskrivs det i artikel 15 i de allmänna lånereglerna att ”i enlighet med den statliga politiken kan berörda avdelningar subventionera räntorna på lån för att främja tillväxten inom vissa branscher och den ekonomiska utvecklingen inom vissa områden”.

(166) På samma sätt fastställs i beslut nr 40 att alla finansinstitut ska ge kreditstöd särskilt till ”främjade” projekt. Som redan förklarats i avsnitt 3.1, och särskilt i skäl 94, kategoriseras projekt inom industrin för aluminiumfolie för vidare förädling som ”främjade”. Beslut nr 40 bekräftar således den slutsats som redan dragits beträffande banklagen, dvs. att bankerna utövar myndighetsbefogenheter i form av förmånlig kreditgivning.

(167) Kommissionen fann även att CBIRC har långtgående godkännandebefogenheter när det gäller alla aspekter av förvaltningen av samtliga finansinstitut som är etablerade i Kina (däribland privatägda och utländskt ägda finansinstitut), såsom (36): — Godkännande av utnämningarna av alla finansinstitutens chefer, både på huvudkontoret och på lokalkontorsnivå. Det krävs godkännande av CBIRC för rekrytering till alla chefsnivåer, från de högsta posterna ned till kontorschefer, och även chefer som tillsätts vid utlandskontor samt chefer med ansvar för stödfunktioner (t.ex. it-chefer) omfattas. och — En mycket lång förteckning över administrativa godkännanden, bland annat godkännanden för att etablera lokalkontor, för att starta nya affärsområden eller försäljning av nya produkter, för att göra ändringar i bankens bolagsordning, för att sälja mer än 5 % av sina aktier, för kapitaltillskott, för byte av säte, för organisatoriska ändringar osv.

(168) Banklagen är rättsligt bindande. Att femårsplanerna och beslut nr 40 är obligatoriska till sin natur fastslås i avsnitt 3.1. Den obligatoriska naturen av CBIRC:s föreskrifter härrör från dess befogenheter som banktillsynsmyndighet. Den tvingande karaktären av de övriga dokumenten framgår av de tillsyns- och utvärderingsklausuler de innehåller.

(169) I centralregeringens beslut nr 40 fastställs att alla finansinstitut ska ge kreditstöd endast till främjade projekt och det utlovas att ”andra förmånliga strategier för de främjade projekten kommer att genomföras”. På grundval av detta framgår det att bankerna ska lämna kreditstöd till industrin för aluminiumfolie för vidare förädling.

(170) Dessutom måste till och med beslut rörande privat kommersiell bankverksamhet övervakas av kommunistpartiet och ligga i linje med den nationella politiken. Ett av statens tre övergripande mål när det gäller bankförvaltning är nu att stärka partiets ledarskap inom bank- och försäkringssektorn, även när det gäller operativa frågor och ledningsfrågor inom företag. I detta avseende föreskrivs det CBIRC:s treåriga åtgärdsplan för åren 2020–2022 att CBIRC ska ”fortsätta att genomföra andan i generalsekreterare Xi Jinpings huvudanförande om att främja reformen av bolagsstyrningen i den finansiella sektorn”. Dessutom syftar planens avsnitt II till att främja den organiska integrationen av partiets ledarskap i bolagsstyrningen: ”vi ska göra integrationen av partiets ledarskap i bolagsstyrningen mer systematisk, standardiserad och förfarandebaserad […] Större verksamhets- och ledningsfrågor måste ha diskuterats av partikommittén innan beslut tas av styrelsen eller den högre ledningen”.

(171) De kinesiska myndigheterna har nyligen bestämt att även aktieägare i finansinstitut ska underlätta de kinesiska myndigheternas utövande av kontroll via institutets bolagsstyrningsram, enligt följande: ”Stora aktieägare i banker och försäkringsbolag ska stödja banker och försäkringsbolag med att inrätta en oberoende och sund företagsstyrningsstruktur med effektiva kontroller och motvikter, och uppmuntra och stödja banker och försäkringsinstitutioner för att säkerställa en organisk integrering mellan partiledarskap med företagsstyrning.” (37)

(172) Slutligen måste CBIRC:s resultatbedömningskriterier för affärsbanker nu särskilt ta hänsyn till hur enheter ”tjänar de nationella utvecklingsmålen och realekonomin”, och i synnerhet hur de ”tjänar strategiska och framväxande industrier” (38).

(173) Kommissionen drog därför slutsatsen att de kinesiska myndigheterna har skapat ett normativt regelverk som måste följas av chefer och tillsynsstyrelseledamöter i den samarbetsvilliga statsägda banken, som utsetts av de kinesiska myndigheterna och är ansvariga inför dem. Följaktligen använde sig de kinesiska myndigheterna av detta normativa regelverk för att utöva en meningsfull kontroll över de samarbetsvilliga statsägda bankernas handlande när dessa tillhandahöll lån till industrin för aluminiumfolie för vidare förädling.

(174) Kommissionen inhämtade även konkret bevisning för utövande av en meningsfull kontroll på grundval av konkreta lån som beviljats de exporterande tillverkarna i urvalet. I sitt svar på frågeformuläret förklarade den samarbetsvilliga statsägda banken att den tillämpade sofistikerade strategier och modeller för kreditriskbedömning (värderingssystem) när den beviljade lånen i fråga. EXIM-banken förklarade vidare att det inte finns någon politisk skillnad när det gäller i vilken industri låntagaren är verksam i fråga om kreditsituation, kapitalstatus osv., men att sådana faktorer påverkar kreditvärderingen och låntagarens riskkostnad. Den kan hänvisa till relevanta planer och politiska åtgärder när den beviljar lån, men tillämpar en marknadsbaserad bedömning när den beslutar om individuella låneprojekt.

(175) Den samarbetsvilliga statsägda banken vägrade dock att ge konkreta exempel på sin kreditriskbedömning avseende de företag som ingick i urvalet med motiveringen att de begärda uppgifterna är av intern karaktär och innehåller affärshemligheter som inte får lämnas ut, trots att kommissionen hade ett skriftligt medgivande från de företag som ingick i urvalet om att de avstod från sina konfidentialitetsrättigheter.

(176) Eftersom det inte fanns någon konkret bevisning vad gäller kreditprövning undersökte kommissionen i stället den allmänna rättsliga miljön (se skälen 161–169) i kombination med de samarbetsvilliga statsägda bankens beteende i samband med de lån som getts till företagen i urvalet. Undersökningen visade att detta beteende skilde sig från bankens officiella hållning, eftersom banken i praktiken inte agerade utifrån grundliga marknadsbaserad riskbedömningar.

(177) Under undersökningens gång konstaterade kommissionen att de tre grupper av exporterande tillverkare som ingick i urvalet beviljades lån till räntesatser som låg under eller nära Folkbankens lånereferensränta och under eller nära den bästa utlåningsränta som offentliggjorts av National Interbank Funding Center (NIFC), införd den 20 augusti 2019 (39), oberoende av företagens finansiella situation och kreditrisksituation. Lånen hade således tillhandahållits till en ränta som var lägre än de marknadsmässiga räntor som gäller för företag med samma riskprofil som de exporterande tillverkarna i urvalet.

(178) Kommissionen drog slutsatsen att de kinesiska myndigheterna utövade en meningsfull kontroll över den samarbetsvilliga statsägda banken vad gäller bankens utlåningspolitik och riskbedömning i samband med utlåning till industrin för aluminiumfolie för vidare förädling.

(179) Efter det slutliga utlämnandet hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionen inte visade att den samarbetsvilliga statsägda banken, dvs. EXIM-banken, är ett offentligt organ och att de kinesiska myndigheterna utövade meningsfull kontroll över EXIM-banken. De kinesiska myndigheterna hävdade att de formella kopplingarna inte är tillräckliga för att visa att staten utövar meningsfull kontroll och förefintligheten av ett offentligt organ. De kinesiska myndigheterna hävdade också att kommissionen inte påvisade bristen på oberoende i EXIM-bankens ledning genom att hävda att de kinesiska myndigheterna endast utövar kontroll över EXIM-banken när den övervakar utnämningen av bankens ledning och dess styrelse. Vidare hävdade de kinesiska myndigheterna att kommissionen i alltför hög grad förlitade sig på artikel 34 i den kinesiska banklagen, som den anser endast vara ett vägledande dokument utan specificitet för att dra slutsatsen att EXIM eller andra finansinstitut skulle ha offentliga befogenheter.

(180) De kinesiska myndigheterna hävdade vidare att den inte har utövat någon meningsfull kontroll över EXIM-banken eller den har fått statliga befogenheter. De kinesiska myndigheterna hävdade att även om det i artikel 34 i den kinesiska affärsbankslagen föreskrivs att affärsbanker ska agera ”vägledd av den kinesiska statens industripolitik”, bör denna bestämmelse betraktas som en vägledande princip för kinesiska banker. Dessutom hävdade de kinesiska myndigheterna att även artikel 15 i de allmänna lånereglerna och beslut nr 40 inte är obligatoriska utan endast vägledande. Slutligen instämde de kinesiska myndigheterna inte i påståendet att EXIM Bank ”tillhandahöll lån till lägre eller nära relevanta referensräntor” och hävdade att kommissionen inte har lämnat de uppgifter som stöder detta påstående.

(181) Kommissionen instämde inte i den kinesiska statens synpunkter. Kommissionen åberopade inte bara ”formella förbindelser” för att kvalificera den samarbetsvilliga statsägda EXIM Bank som ett offentligt organ, utan visade också att de kinesiska myndigheterna utövade meningsfull kontroll över banken av följande skäl.

(182) Som förklaras i skäl 168 ansåg kommissionen att den kinesiska banklagen och beslut nr 40 är tvingande. Resultatet av denna undersökning samt kommissionens resultat i tidigare undersökningar rörande samma subventionsprogram, gav dessutom inte stöd för påståendet att bankerna inte beaktar statens politik och planer när de fattar beslut i låneärenden. Till exempel fann kommissionen att de exporterande tillverkarna gynnades av förmånlig utlåning till räntor under marknadsräntorna.

(183) Undersökningen tydde på att artikel 15 i de allmänna lånereglerna verkligen tillämpas i praktiken och att artiklarna 4, 5 och 41 i banklagen tillämpas med förbehåll för artikel 34 i banklagen, dvs. när det finns en statlig politik ska bankerna tillämpa denna och följa statens instruktioner. Medan artiklarna 4 och 5 i banklagen ingår i kapitel I, i där de allmänna bestämmelserna fastställs, återfinns artikel 34 i kapitel IV, där de grundläggande reglerna för lån fastställs. Artikel 34 har följande ordalydelse: ”affärsbanker bedriver sin låneverksamhet efter de behov som den nationella ekonomin och den sociala utvecklingen har, och under ledning av den statliga industripolitiken”, visar att denna bestämmelse inte är vägledande utan snarare är obligatorisk och ger bankerna en tydlig instruktion om att beakta den statliga industripolitiken när de bedriver sin låneverksamhet. Kommissionen noterade även att centralregeringens beslut nr 40 fastställer att alla finansinstitut ska ge kreditstöd endast till främjade projekt samt utfäster att det kommer att genomföras ”andra förmånliga strategier för de främjade projekten”. Även om det anges i artikel 17 i samma beslut att bankerna ska respektera kreditgivningsprinciperna kunde kommissionen inte under undersökningen fastställa att så var fallet i praktiken. Tvärtom beviljades de exporterande tillverkarna lån oavsett deras ekonomiska situation och kreditvärdighet.

(184) När det gäller EXIM Bank är det dessutom obestridligt att detta är en programbank som enligt egen utsago direkt bedriver statlig politik. Som förklaras på dess webbplats (40) är EXIM en statsfinansierad och statsägd programbank som direkt leds av centralregeringen och som ägnar sig åt att stödja bl.a. Kinas utrikeshandel och genomföra den pågående globala strategin. Styrelsen (41), tillsynsstyrelsen (42) och de högsta verkställande cheferna (43) för EXIM Bank har höga poster i kommunistpartiet och/eller företräder ett ministerium.

(185) Kommissionen vidhåller sin ståndpunkt på denna grundval att de kinesiska myndigheterna förlitade si