YTTRANDE FRÅN EUROPEISKA CENTRALBANKEN

av den 16 mars 1999

på anmodan av Europeiska unionens råd i enlighet med artiklarna 109l.2 och 109f.6 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och artikel 5.3 i Europeiska monetära institutets stadga avseende två förslag från Europeiska kommissionen till direktiv av Europaparlamentet och rådet om ändring av direktiv 85/611/EEG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag), ref. 98/0242 - KOM(1998) 451, slutlig och ref. 98/0243 - KOM (1998) 449, slutlig

(CON/98/54)

(1999/C 285/08)

1. Europeiska centralbanken (nedan kallad ECB) erhöll två anmodanden från Europeiska unionens råd (nedan kallat "rådet"), daterade den 16 och 26 oktober 1998, att avge ECB-yttranden avseende förslagen till direktiv av Europaparlamentet och rådet (nedan kallade "förslagen till direktiv") om ändring av direktiv 85/611/EEG om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag), (nedan kallat "UCITS-direktivet").

2. I enlighet med artikel 109l.2 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (nedan kallat fördraget), har ECB övertagit Europeiska monetära institutets (EMI) rådgivande uppgifter. EMI trädde i likvidation vid ECB:s upprättande den 1 juni 1998. Anmodandena från rådet grundades på artiklarna 109l.2 och 106f.6 i fördraget. ECB:s behörighet att avge yttranden grundas nu på artikel 105.4 i fördraget och artikel 4a i Stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, av vilka båda trädde i kraft den 1 januari 1999. I enlighet med artikel 17.5, första meningen i ECB:s arbetsordning, har detta yttrande från ECB antagits av ECB-rådet.

3. ECB har beslutat att avge ett yttrande som behandlar båda konsultationerna, eftersom de två förslagen till direktiv båda syftar till att ändra direktiv 85/611/EEG. ECB har förstått att Europeiska gemenskapernas kommission har utarbetat ett åtgärdspaket som fördelas genom separata förslag: det första (KOM(1998) 449, slutlig) fokuserar huvudsakligen på de olika typerna av investeringsfonder, medan det andra (KOM(1998) 451, slutlig) huvudsakligen fokuserar på den tjänsteproducerande parten (förvaltningsbolaget) och prospektkraven för fondföretag. I motiveringen till båda förslagen till direktiv fastställs att det inte får några konsekvenser om ett av direktiven antas före det andra. Det faktum att ändringarna i ett förslag till direktiv kan påverka det andra, och det faktum att det i förslagen till direktiv föreslås avsevärda ändringar av UCITS-direktivet, gör emellertid att ECB är av den åsikten att, av hänsyn till tydlighet, öppenhet och rättssäkerhet, en diskussion om en fullständig och integrerad ny version av UCITS-direktivet skulle vara att föredra. Något som också talar för detta, är det faktum att UCITS-direktivet verkar ha tolkats på olika sätt av de enskilda medlemsstaterna. Sådana olika tolkningar är inte önskvärda i ett sammanhang där det finns en gemensam penning- och finansmarknad, och kan leda till snedvridningar av konkurrensen och felaktiga avsättningar av medel. Alternativt skulle man kunna överväga möjligheten att inkludera en ny ingress i båda förslagen till direktiv, i vilken fastställs att alla medlemsstater bör se till att införliva båda direktiven samtidigt i sin nationella lagstiftning.

4. ECB noterar att förslagen till direktiv lägger fram en ny lösning för frågor som delvis behandlats i ett tidigare förslag till direktiv om ändring av UCITS-direktivet (KOM(1993) 37, slutlig, ändrat genom KOM(1994) 329, slutlig) om vilket EMI lämnade ett yttrande den 27 juli 1995 (CON/94/8). ECB konstaterar att det, i viss utsträckning, tas upp frågor i förslagen till direktiv som liknar de som fanns i det tidigare förslaget. Man bör därför också överväga att ta hänsyn till EMI:s tidigare yttrande inom ramen för diskussionen om förslagen till direktiv.

5. ECB noterar att varje ändring av direktiv 85/611/EEG, kan påverka den rättsliga definitionen av penningmarknadsfonder för statistiska syften, såsom denna har fastställts av ECB i bilaga 1, del I, avsnitt I, punterna 5 och 6 i ECB-förordningen angående en konsoliderad balansräkning för sektorn för monetära finansinstitut (ECB/1998/16). antagen av ECB-rådet den 1 december 1998 (EGT nr L 356, 30.12.1998, s. 7). Förslagen till direktiv har därför särskilt granskats med hänsyn till deras överensstämmelse med ECB:s rättsliga definition av penningmarknadsfonder.

I. KOM(1998) 449, slutlig

1. Ett av syftena med detta förslag till direktiv är att avlägsna hinder för gränsöverskridande marknadsföring av företag för kollektiva investeringar genom a) en utvidging av friheten att marknadsföra inom Europeiska unionen till att omfatta fondföretag som investerar i andra finansiella tillgångar än överlåtbara värdepapper, som t.ex. andelar i andra företag för kollektiva investeringar, penningmarknadsinstrument, banktillgodohavanden, standardiserade optioner och terminskontrakt, b) en revidering av vissa bestämmelser i syfte att uppdatera UCITS-direktivet mot bakgrund av nya portföljförvaltningsmetoder som utvecklats sedan 1985, och c) ett avlägsnande av osäkerhet i samband med tolkningen av en rad bestämmelser som finns i UCITS-diretivet, som förhindrar en enhetlig tillämpning av direktivet.

2. ECB noterar syftena med förslaget till direktiv, särskilt utvidgningen av definitionen av fondföretag till sådana företag för kollektiva investeringar som investerar i andra finansiella tillgångar än överlåtbara värdepapper, som t.ex. andelar i andra företag för kollektiva investeringar, penningmarknadsinstrument, banktillgodohavanden, standardiserade optioner och terminskontrakt, eftersom definitionen i det befintliga UCITS-direktivet inte omfattar alla penningmarknadsfonder, av vilka vissa också investerar i banktillgodohavanden i vissa länder. Dessutom finns definitioner av överlåtbara värdepapper och penningmarknadsinstrument i förslaget till direktiv, av vilka båda i stort sett överenstämmer med den definition som ECB använder i statistiskt syfte.

3. ECB noterar att man i artikel 1.7 förslaget till direktiv föreslår en ny artikel 22a i UCITS-direktivet, för att underlätta en etablering av fondföretag vars investeringsprinciper syftar till att "efterbilda" ett visst aktieindex. Rådet bör kanske överväga om det är att föredraa att hänvisa till fondföretag vars investeringsprinciper syftar till att "spåra" ett visst aktieindex. I sådant fall måste typen av "spårande" specificeras för att på så sätt säkerställa en enhetlig tillämpning av respektive bestämmelser. ECB inser att det finns ett intresse för att etablera denna typ av fondföretag. Inte desto mindre rekommenderar ECB att texten i artikel 22a.2 (definition av efterbildningsbara aktieindex) formuleras mer noggrant, för att på så sätt säkerställa att det inte uppkommer några snedvridningar som ett resultat av att vissa befintliga index inte finns med på den lista som offentliggörs av Europeiska kommissionen, samtidigt som ECB inser vilka tekniska svårigheter detta för med sig. I synnerhet formuleringarna "som har en tillräckligt diversifierad sammansättning", "som lätta att efterbilda" och "som utgör en lämplig referens för den kapitalmarknad de hänför sig till", saknar tillräcklig tydlighet, vilket kan leda till oönskade snedvridningar på marknaden om vissa index på ett otillbörligt sätt skulle komma att främjas mer än andra. Dessutom kan man överväga huruvida den gräns på 35 % som anges i artikel 22a.1, är för hög. Investeringar på upp till 35 % av tillgångarna i en fond bestående av instrument emitterade av samma orgainisation kan knappast vara förenligt med principen om riskspridning som fastställs i artikel 1.2 i det befintliga UCITS-direktivet, och som skall tillämpas i förhållande till alla fondföretag.

4. ECB noterar också att räckvidden av definitionen avseende fondföretag (artikel 1.1 i förslaget till direktiv, som ändrar artikel 1.2, första strecksatsen i UCITS-direktivet) har utvidgats till att omfatta penningmarknadsfonder, och är förenlig med ECB:s rättsliga definition av penningmarknadsfonder. ECB noterar i synnerhet att det i artikel 1.3 i förslaget till direktiv (den föreslagna nya artikeln 19.1 f i UCITS-direktivet) tillåter möjligheten att investera i "banktillgodohavanden i kreditinstitut". I anknytning därtill noterar ECB att artikel 1.9 i förslaget till direktiv tillåter investeringar upp till maximalt 35 % av fondföretagets tillgångar i banktillgodohavanden i kreditinstitut inom samma koncern. I detta avseende skulle ECB vilja hänvisa till EMI:s yttrande som nämnts ovan (CON/94/8). Enligt föreliggande förslag till direktiv, kan en investerare förlora upp till 35 % av sina investeringar genom att ett enda kreditinstitut försätts i konkurs. Övervägandena rörande lämpliga varningar till investerare är också tillämpliga inom ramen för detta förslag (se nedan). I detta hänseende kanske rådet vill överväga att sänka maximigränsen för investeringar som härrör från fondföretagets tillgångar i tillgodohavanden i kreditinstitut inom samma koncern. I samband härmed förefaller det också vara tveksamt huruvida investeringen på upp till 35 % av tillgångarna i en fond bestående av instrument från en emittent överensstämmer med principen om riskspridning som fastställs i artikel 1.2 i det befintliga UCITS-direktivet, vilken skall vara tillämplig för alla fondföretag. Dessutom kanske rådet vill, när det fastställer de relevanta gränsvärdena, ta hänsyn till det faktum att en fond också kan utstättas för risker från samma kreditinstitution i samband med andra instrument och kontakt än "tillgodohavanden" (t.ex. skuldförbindelser, aktier eller OTC-derivat).

5. ECB välkommar det faktum att definitionen av överlåtbara värdepapper, enligt artikel 1.2 i förslaget till direktiv (den föreslagna nya artikel 1.8a i UCITS-direktivet), är förenlig med definitionen av omsättbara instrument, som används av ECB för statistiska ändamål.

6. ECB noterar att definitionen av penningmarknadsinstrument, som fastställs i artikel 1.2 i förslaget till direktiv (den föreslagna nya artikel 1.8b i UCITS-direktivet) och som utvecklas ytterligare i artikel 1.3 i förslaget till direktiv (den föreslagna nya artikel 19.1 i, i UCITS-direktivet), har större räckvidd än den som finns i ECB:s rättsliga definition av penningmarknadsfonder, men är förenlig med ECB:s definition i allmänna termer. Den senare är mer specifik när det gäller att definiera kraven för att ett finansiellt instrument skall betraktas som ett penningmarknadsinstrument, t.ex. när det rör likviditet, penningmarkandens djup och fastställande av värde och låg ränterisk. ECB noterar att detta kan leda till att ett finansiellt instrument, som representerar ett penningmarknadsinstrument i enlighet med genenskapslagstiftningen, misslyckas med att uppfylla alla kriterier som fastställs i ECB:s rättsliga definition av penningmarknadsfonder. Detta är uppenbart när man beaktar ECB:s rättsliga definition av penningmarknadsfonder, som behandlas i ECB:s förordning angående den konsoliderade balansräkningen för sektorn för monetära finansinstitut (ECB/1998/16), bilaga 1, del I, avsnitt I, punkt 6 iv, där låg ränterisk definieras som att "... de har en återstående löptid på högst ett år eller är föremål för regelbundna räntejusteringar mot bakgrund av utvecklingen på penningmarknaden minst en gång om året". Eftersom definitionen i förslaget till direktiv är mer långtgående än ECB:s definition, och eftersom förslaget till direktiv inte syftar till att definiera olika kategorier av fondföretag, verkar de två definitionerna inte strida mot varandra. ECB noterar emellertid att en harmonisering av definitionerna skulle främja öppenhet.

7. Dessutom bedömer ECB att möjligheten för fondföretag, som fastställs i artikel 1.3 i förslage till direktiv (den föreslagna nya artikel 19.1f i UCITS-direktivet), att även investera i "banktillgodohavanden i kreditinstitut", är förenlig med ECB:s rättsliga definition av penningmarknadsfonder. Den senare definitionen fastställer mer detaljerat i vilken typ av banktillgodohavanden en penningmarknadsfond kan investera för att kunna betraktas som sådan. Eftersom det inte görs någon åtskillnad i gemenskapslagstiftningen mellan olika kategorier av institut för kollektiva investeringar, är emellertid detta inte oförenligt med gällande lagstiftning. ECB noterar inte desto mindre att en harmonisering av definitionerna skulle kunna övervägas.

8. Givet det faktum att förändringar av UCITS-direktivet skulle kunna påverka ECB:s rättsliga definition av penningmarknadsfonder, föreslår ECB att förhållandet mellan UCITS-direktivet och ECB:s rättsliga definition av penningmarknadsfonder bör klargöras i ingressen till förslaget till direktiv, genom en hänvisning till ECB:s befogenhet att definiera penningmarknadsfonder inom ramen för ECB:s förordning angående en konsoliderad balansräkning för sektorn för monetära finansinstitut.

9. ECB menar att en noggrann bedömning bör göras av de åtgärder som skall säkerställa fondföretagens öppenhet och stabilitet. I detta avseende anser ECB att en noggrann bedömning bör göras rörande lämpligheten, önskvärdheten och möjligheten för åtgärder som skall sakerställa principen om riskspridning. I detta sammanhang kanske rådet vill överväga om det är tillrådligt, med hänsyn till beräkningen av trösklar för investeringar i överlåtbara värdepapper och/eller instrument från en emittent, att principiellt se "anslutna" emittenter som en enskild risk. I förslaget till direktiv införs denna princip i förhållande till investeringar i tillgodohavanden i kreditinstitut (artikel 1.9 i förslaget till direktiv, där den nya artikeln 24a införs i UCITS-direktivet), men denna princip skulle kunna tillämpas oaktat vilken typ av investering eller instrument det gäller. ECB inser emellertid att kravet att "anslutna" emittenter måste anses som en enskild risk skulle kunna innebära att det läggs ytterligare bördor på förvaltningsbolagen. Man kan därför överväga ett kvalitativt förhållningssätt, vilket skulle kunna vara en övergångslösning, där den ansvarige för fondföretaget, med hänsyn till programmets mål och den ansvariges strategi för att nå detta mål i enlighet med de senaste fondbestämmelserna eller den egna bolagsordningen, måste garantera att programmet innebär en försiktig fördelning av emittentrisken med beaktande av alla investeringar och instrument. I samband med denna alternativa lösning, kanske rådet vill överväga den potentiella risken för tillsynsarbitrage.

10. ECB rekommenderar att man granskar den potentiella oförenligheten mellan möjligheten för mer traditionella fondföretag att investera i derivatinstrument i hedging- och portföljförvaltningssyften, och bestämmelserna för derivatspecialiserade fondföretags investeringsprinciper, dvs. i relation till OTC-marknaden (vilket bara kan gälla den förra kategorin). Rådet kanske vill beakta om användningen av OTC-derivat bör tillåtas för alla typer av fonder enligt samma villkor. Förhållandet mellan artikel 21 i direktivet och den nya artikel 24a kan behöva klargöras. ECB rekommenderar dessutom en omprövning av det faktum att det i förslaget till direktiv inte fastställs några specifika begränsningar eller mer specifika åtgärder för att skydda investerare mot risker i samband med handel med derivatinstrument.

11. ECB noterar att förslaget till direktiv innehåller en rad bestämmelser i vilka särskilda skyldigheter rörande "prospekt och allt reklammaterial" fastställs (se artikel 1.9 i förslaget till direktiv, i vilken det föreslås en ny artikel 24a till UCITS-direktivet), och som behandlar fondföretagens skyldigheter rörande deras investeringsinriktning. Tillfogandet av dessa bestämmelser är inte systematiskt och tydligt, och kan resultera i motstridiga lösningar. Rådet kanske vill beakta en lösning som innebär att man sammanför alla skyldigheter som rör obligatorisk information som skall ges till investerare i ett avsnitt i UCITS-direktivet. I detta sammanhang vill ECB påminna om EMI:s förslag i det ovan nämnda yttrandet (CON/94/8), varvid man bör överväga införandet av en skyldighet i UCITS-direktivet som fastställer att investerare skall informeras om att fonder som är att likna vid ett nära substitut för tillgodohavanden (penningmarknadsfonder/kontanta medel) inte kommer att omfattas av insättningsskyddet.

12. I syfte att stärka sundheten och tydligheten hos de bestämmelser som styr dessa finansiella instrument, betonar ECB behovet av att fondföretag, som en allmän regel, endast bör investera i andra "samordnade" investeringsfonder. Investeringar i icke-samordnade fonder kan vara möjliga om det vidtas kompletterande åtgärder för att skydda investerarnas medel.

13. Med hänsyn till betydelsen av förvaringsinstitutets kontrollfunktion och den nödvändiga styrkan i styrningen av fondföretagen, kanske rådet vill omvärdera de bestämmelser som begränsar eller förbjuder transaktioner med fondföretagets förvaringsinstitut (artikel 1.6 och 1.9 i förslaget till direktiv). Dessa bestämmelser kan vara oförenliga med handelspraxis, och skulle, i stället för att förbjudas, underkastas kravet att utföras enligt normala handelsvillkor. På samma sätt kunde kravet rörande den geografiska placeringen av dotterbolag formuleras på ett mer flexibelt sätt. Dotterbolag utanför EES skulle kunna accepteras enligt de nödvändiga villkoren i samband med en effektiv övervakning på åtminstone samma kvalitetsnivå som i EES. I detta sammaanhang är det emellertid så att de nationella centralbankerna har olika synsätt på dessa förslag, och vissa av dem menar till och med att inget av förslagen är genomförbart.

II. KOM(1998) 451, slutlig

1. ECB noterar att syftet med detta förslag till direktiv är att stärka den gemensamma marknaden inom området för fondföretag, genom att a) uppdatera bestämmelserna avseende förvaltningsbolag och göra dessa mer förenliga med de befintliga bestämmelserna för andra aktörer inom området för finansiella tjänster (banker, investeringsbolag och försäkringsbolag), med hänsyn till den pågående tillväxten inom denna sektor (dessa aktörer skulle i synnerhet erhålla ett "europeiskt pass", som - i övernsstämmelse med fördragets principer - skulle tillåta dem att etablera filialer i övriga medlemsstater och att bedriva verksamhet inom Europeiska unionen i enlighet med den fria rörligheten för tjänster), b) revidera de befintliga begränsningarna som förhindrar förvaltningsbolag från att syssla med annan verksamhet än förvaltning av tillgångar i värdepappersfonder och investeringsbolag (kollektiv portföljförvaltning), c) identifiera verksamheter och uppgifter som omfattas av kollektiv portföljförvaltning, d) bestämma de villkor enligt vilka ett förvaltningsbolag får delegera sådana uppgifter till tredje män, och e) ändra bestämmelserna rörande de informationsdokument som skall lämnas till investerare (i detta avseende inför förslaget förenklade förfaranden).

2. ECB noterar i synnerhet att man genom förslaget till direktiv syftar till att bredda räckvidden vad gäller "förvaltningsbolagens" affärsområde. Denna breddning och utvidgning av produktsortimentet, såväl som införandet av ett europeiskt pass, som föreslås i förslaget till direktiv kan på ett betydande sätt bidra till en fortsatt utveckling varigenom den allt mindre förekommande förmedlingen förmedlingen av finansiella tjänster fortsätter att minska varvid mer och mer finansiell förmedling kommer att ske genom institutionella investerare, snarare än genom kreditinstitut. Som fastställs i EMI:s ovan nämnda yttrande (CON/94/8), kan detta bidra till betydande förändringar av kreditinstitutens affärsmiljö och ansvarsstruktur. Man bör därför se till att det föreslagna tillsynssystemet uppfyller de standarder som är nödvändiga för att skapa finansiell stabilitet, och resulterar i ett konsekvent ramverk för tillsyn avseende alla finansiella intermediärer, som tar hänsyn till deras specifika egenskaper.

3. ECB noterar att man i förslaget till direktiv föreslår att den specialiseringsprincip som hittills tillämpats inom området för fondföretag skall göras mer flexibel. I enlighet med förslaget till direktiv kommer det att finnas två olika typer av "förvaltningsbolag": de som uteslutande sysslar med förvaltning av värdepappersfonder och investeringsbolag, och de som även tillhandahåller "individuell portföljförvaltning". Vad gäller den senare kategorin, föreslås i förslaget till direktiv (artikel 1.3, i vilken föreslås en ny artikel 5.4 i UCITS-direktivet) en tillämpning av vissa artiklar i direktiv 93/22/EEG. I enlighet med förslaget till direktiv, har ECB förstått att fondföretag kan förvaltas eller "bildas" av tre olika typer av företag, till vilka tre olika regelgrupper är tillämpliga: "investeringsbolag", "förvaltningsbolag" och "förvaltningsbolag som är auktoriserade för individuell portföljförvaltning". ECB anser att det kan finnas en viss risk för tillsynsarbitrage och förvirring genom denna ganska komplicerade struktur. Detta kan i synnerhet bli fallet när investeringsbolag tillämpar "outsourcing" av sin förvaltningsverksameht till andra företag. Rådet vill måhända beakta olika möjliga lösningar, om vilka de nationella centralbankerna uppvisar olika ståndpunkter, och i vissa fall till och med anser att inga av förslagen är genomförbara. För det första, må det beaktas huruvida en fullständig integration av fondföretag inom räckvidden och tillämpningen av direktiv 93/22/EEG inte är att föredra, samt huruvida detta skulle föra med sig en likvärdig och konsekvent tillämpning av de tillsynsstandarder som utarbetats för värdepappersföretag, och sålunda bättre säkerställa det finansiella systemets stabilitet. För det andra, skulle den föreslagna strukturen kunna förenklas genom att a) avskaffa begränsningarna för förvaltningsbolagens verksamhet i UCITS-direktivet, eller b) tillåta kreditinstitut, värdepappersföretag och försäkringsbolag som auktoriserats i enlighet med relevanta direktiv om den inre marknaden, att förvalta tillgångar i fondföretag, såväl som individuella portföljer genom utvidgning av direktivet om investeringstjänster och det andra bankdirektivet. För det tredje, kan räckvidden av den föreslagna nya artikeln 5g i UCITS-direktivet (som uteslutande behandlar förvaltningsbolag), utvidgas till att också omfatta investeringsbolag, och till de redan förutsedda kraven kan ett ytterligare krav tillfogas som fastställer att tillstånd endast får ges till kreditinstitut och värdepappersföretag som auktoriserats i enlighet med de relevanta direktiven om den inre marknaden, och till liknande institutioner i tredje land som styrs av motsvarande tillsynsbestämmelser. Oaktat vilken lösning som utvecklas, så bör man sträva efter att undvika intressekonflikter. Därutöver vill ECB betona betydelsen av att likvärdiga tillsynsbestämmelser tillämpas på de olika intermediärerna.

4. ECB noterar att man i förslaget till direktiv föreslår vissa samarbetsskyldigheter mellan "behöriga myndigheter". ECB välkomnar dessa bestämmelser och föreslår att rådet beaktar ett införande av ännu bredare samarbetsskyldigheter, som också skulle omfatta samarbete med myndigheter som är behöriga att utova tillsyn i förhållande till försäkringsbranschen, eftersom det inom denna bransch ofta finns företag som äger dotterbolag som är verksamma inom fondföretagsområdet.

5. I artikel 1.3 i förslaget till direktiv (den föreslagna nya artikel 5 i UCITS-direktivet) fastställs att förvaltingsbolag skall erhålla en officiell auktorisation av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat de kommer ifrån och att en sådan auktorisation skall gälla inom hela gemenskapen. Denna bestämmelse får en direkt påverkan på listan över monetära finansinstitut, på så sätt att förvaltningsbolag som förvaltar penningmarknadsfonder kommer att kunna driva verksamhet genom filialer som etablerats i andra medlemsstater. Med hänsyn till aktiviteterna inom Europeiska centralbankssystemet (nedan kallat "ECBS"), noterar ECB att denna bestämmelse får den effekten att den nationella centralbanken i den medlemsstat där sådana filialer är etablerade måste betrakta filialerna som inhemska monetära finansinstitut och inkludera en referens och säte vad gäller huvudkontoret, som för närvarande är fallet för kreditinstitut.

6. I artikel 1.3 i förslaget till direktiv (den föreslagna nya artikel 6c i UCITS-direktivet) fastställs att värdlandet, för statistiska ändamål, får kräva att alla förvaltningsbolag med filialer inom landets territorium skall lämna periodiska rapporter om sin verksamhet i värdlandet till värdlandets behöriga myndigheter. Med hänsyn till ECBS verksamhet, noterar ECB att denna bestämmelse inte hindrar insamlingen av ytterligare statistisk information i enlighet med artikel 5 i Stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken.

7. I artikel 1.5 i förslaget till direktiv (de föreslagna nya artiklarna 27.1 och 28.1 i UCITS-direktivet) medges förenklade prospektkrav. I enlighet med dessa förslag till bestämmelser, är endast spridningen av ett förenklat prospekt obligatoriskt, medan det fullständiga prospektet fritt skall tillhandahållas på investerarens begäran. Innehållet i det förenklade prospektet anges i lista C, i bilagan till förslaget till direktiv. Med hänsyn till ECB:s rättsliga definition av penningmarknadsfonder, noterar ECB att dess definition i ECB:s förordning angående en konsoliderad balansräkning för sektorn monetära finansinstitut (ECB/1998/16), bilaga 1, del I, avsnitt I, punkt 5 fastställer att "upplysningar om huruvida en värdepappersfond kan uppfylla kriterierna på en penningmarknadsfond kan hämtas från fondens offentliga emissionsprospekt, fondregler, stiftelseurkund, stadgar, teckningsdokumentation eller placeringsavtal, marknadsföringsmaterial eller andra handlingar med liknande status". Genom denna bestämmelse antyder man att inte ens ett fullständigt prospekt i varje enskilt fall är tillräckligt informativt. ECB noterar att införandet av ett förenklat prospekt, som komplement till det fullständiga prospektet, inte ändrar den befintliga situationen, vilket förutses i lista C i förslaget till direktiv under rubriken "Investeringsinformation", som ger en ganska allmän definition av fondföretagets mål, investeringsinriktning och tidigare resultat, och profilen för den typiske investeraren till vilken fondföretaget riktar sig. ECB konstaterar att denna allmänna information kanske inte är tillräckligat detaljerad för att tillhandahålla en grundval för beslut huruvida de olika fondföretagen skall inkluderas i, eller exkluderas från, listan över monetära finansinstitut. Man bör därför möjligen beakta en lämplig ändring av definitionen.

8. Som redan angetts i punkt 1.8, ovan, föreslår ECB att förhållandet mellan UCITS-direktivet och den rättsliga definitionen av penningmarknadsfonder som fastställs i ECB-förordningen angående en konsoliderad balansräkning för sektorn för monetära finansinstitut (ECB/1998/16), bör klargöras i ingressen till förslaget till direktiv.

9. Rådet kan vilja beakta en betydande höjning av erforderligt startkapital i förslaget till den nya artikel 5a.1a i UCITS-direktivet. Beloppet 50000 euro(1) verkar inte vara en tillräcklig kapitalbas för den godkända verksamheten.

Detta yttrande från ECB skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Utfärdat i Frankfurt am Main den 16 mars 1999.

ECB:s ordförande

Willem F. DUISENBERG

(1) ECB förutsätter att alla hänvisningar till ecu kommer att ersättas med hänvisningar till euron.