KOMMISSIONENS BESLUT

av den 4 maj 1999

om åtgärder för omstrukturering av vägtransportsektorn och utveckling av intermodala transporter (lag nr 454 av den 23 december 1997) som Italien avser att genomföra

[delgivet med nr K(1999) 1267]

(Endast den italienska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(1999/590/EG)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2, första stycket i detta,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, EES-avtalet, särskilt artikel 62.1 a i detta,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig(1) och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

I. FÖRFARANDE

1. I skrivelse nr 2725 av den 24 april 1997 från Italiens ständiga representation anmälde de italienska myndigheterna till kommissionen lagförslag nr 3270 om omstrukturering av transporter av gods på landsväg och om utveckling av intermodala transporter. Skrivelsen registrerades av generalsekretariatet under nummer N 403/97.

2. I två skrivelser av den 23 maj 1997 respektive den 16 juni 1997 begärde kommissionen ytterligare upplysningar från de italienska myndigheterna. Vid ett bilateralt sammanträde i Bryssel den 11 juli 1997 försökte parterna klarlägga lagförslagets syfte och granska de problem som olika bestämmelser i stödsystemet kan ge upphov till i förhållande till gemenskapsrätten. Efter sammanträdet förband sig de italienska myndigheterna att utan dröjsmål sända ett ändrat lagförslag till kommissionen, med beaktande av de synpunkter som kommissionens enheter framfört.

3. Två ändrade versioner av lagförslag sändes till kommissionen i september respektive november 1997. Vid bilaterala sammanträden i oktober 1997 respektive november 1997 och i en skrivelse av den 11 november 1997 påpekade kommissionen att lagförslaget även efter ändringar inte var fullt förenligt med gemenskapsrätten.

4. I skrivelse nr 8392 av den 12 december 1997 från Italiens ständiga representation svarade de italienska myndigheterna på kommissionens skrivelse av den 11 november 1997. Vid ett nytt bilateralt sammanträde den 17 december 1997 överlämnade de italienska myndigheterna till kommissionen den lagtext som antagits av deputeradekammaren. Efter att ha antagits av senaten blev förslaget italiensk lag nr 454(2), den 23 december 1997. Italiens ständiga representation översände sedan lagen till kommissionen i form av skrivelse nr 794, daterad den 30 januari 1998.

5. I en skrivelse av den 28 april 1998 informerade kommissionen den italienska regeringen om sitt beslut att inleda förfarande enligt artikel 88.2 (f.d. artikel 93.2) i EG-fördraget med avseende på de åtgärder som införs genom lag nr 454. De huvudsakliga problem till vilka beslutet om att inleda detta förfarande hänför sig har diskuterats ytterligare vid bilaterala sammanträden i maj och juni 1998.

6. Till följd av dessa diskussioner har de italienska myndigheterna lagt fram en betydande ändring av lagförslaget för att säkerställa att det är förenligt med gemenskapens regelverk. Den italienska regeringen har genom skrivelse nr 4757 av den 16 juli 1998 från Italiens ständiga representation översänt sina synpunkter till kommissionen på beslutet om att inleda detta förfarande tillsammans med ett utkast till föreslagna ändringar av lag nr 454/97 och av berörda dekret (eller förslag till dekret) för genomförande. Italiens ständiga representation översände sedan texten till de föreslagna ändringarna av lagen till kommissionen i form av skrivelse nr 5142 av den 30 juli 1998.

7. Beslutet att inleda förfarandet offentliggjordes den 7 juli 1998(3). Inom ramen för detta förfarande har kommissionen uppmanat de andra medlemsstaterna och andra berörda parter att inkomma med synpunkter.

8. I augusti 1998 inkom synpunkterna från andra berörda parter. I en skrivelse av den 8 september 1998 informerade kommissionen den italienska regeringen om dessa synpunkter och uppmanade den italienska regeringen att ta ställning. Det italienska svaret gavs i skrivelse nr 6566 av den 7 oktober 1998 från Italiens ständiga representation.

9. I ett fax av den 24 november 1998 informerade Italiens ständiga representation kommissionen att det italienska ministerrådet hade godkänt texten till ändringarna av lag nr 454/97 den 19 november 1998.

10. Vid de bilaterala sammanträdena i Bryssel i december 1998 och januari 1999 uppmanades de italienska myndigheterna att inkomma med ytterligare förklaringar när det gäller några av de föreslagna åtgärderna. I skrivelse nr 370 av den 22 januari 1999 från den italienske transportministern, som vidarebefordrats av Italiens ständiga representation den 29 januari 1999, erhöll kommissionen de begärda förklaringarna och informerades om att de italienska myndigheterna drog tillbaka anmälan om de åtgärder för kapacitetsminskning som föreskrivs i artikel 3 styckena 7 och 8 i lag nr 454/97.

11. Därefter erhöll kommissionen den 15 februari 1999 texten till lagförslag nr 5527 av den 17 december 1998(4) om ändringar av lag nr 454/97. Genom de efterföljande skrivelserna nr 854 av den 15 februari 1999 från det italienska transportministeriet och nr 3296 av den 18 februari 1999 från Italiens ständiga representation har de italienska myndigheterna informerat kommissionen att de avsåg att ytterligare ändra några bestämmelser i lagförslag nr 5527 och dessutom i ett av dekreten för genomförande, det vill säga det dekret som rör beviljande av stöd till nyinvesteringar och utbildning, vars ändrade text översändes som bilaga till skrivelse nr 3296.

12. I det italienska transportministeriets skrivelse nr 1234 av den 8 mars 1999 översände de italienska myndigheterna slutligen till kommissionen den ändrade texten till dekretet om stöd till sammanslagningar. Dessutom drog transportministeriet i sin skrivelse nr 221/GA av den 29 april 1999 tillbaka anmälan om stödåtgärder till fusioner och sammanslutningar mellan företag inom vägtransportsektorn som omfattas av lag nr 454/97.

II. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN

A. Allmänt

13. Lagens syfte är att minska de ekonomiska och strukturella problemen för vägtransporter och att främja intermodala och kombinerade transporter. För detta ändamål innehåller lag nr 454/97 stödåtgärder som förbättrar situationen för vägtransporter och främjar användningen av kombinerade transporter. Dessa åtgärder skall verkställas genom följande dekret där särskilda regler och villkor fastställs: 1) dekret från transportministeriet av den 10 juni 1998 om stöd till frivillig förtidspensionering av åkare som har en enda lastbil(5), 2) transportministerns dekret av den 14 oktober 1998 om beviljande av stöd till nyinvesteringar och utbildning(6), enligt den ändrade versionen av förslaget till dekret från transportministern som översänts av de italienska myndigheterna den 18 februari 1999 (se ovan under skäl 11), 3) transportministerns dekret av den 14 oktober 1999 om stöd till kombinerade transporter.(7). Den 8 mars 1999 översände de italienska myndigheterna också ett förslag till dekret om stöd till sammanslagningar; detta förslag beaktar dock inte syftet med det aktuella beslutet till följd av återtagandet den 29 april 1999 av anmälan om aktuella stödåtgärder (se skäl 12).

Genomförandet av lagen har dock skjutits upp i väntan på det slutliga beslutet om överensstämmelse med den gemensamma marknaden som kommissionen måste fatta enligt artikel 88 i fördraget. I avvaktan på detta beslut skall lagen tillämpas till år 2000.

14. Enligt lag nr 454/97 kan stöden utformas på olika sätt. Beroende på de olika åtgärderna är det möjligt att bevilja ekonomiska bidrag eller räntesubventioner till lån på medellång sikt. Räntesubventionerna skall i förekommande fall grundas på en referensräntesats vars beräkningsmetod förklaras i den italienske finansministerns dekret av den 21 december 1994(8). Enligt vad som bekräftas i de italienska myndigheternas skrivelse av den 22 januari 1999 varierar den aktuella referensräntesatsen enligt lag nr 454/97 mellan 5 % och 5,3 % beroende på de berörda företagens storlek(9). Enligt artikel 2 stycke 2 i lagen kommer en räntesats som motsvarar en tredjedel av referensräntesatsen att tillämpas på subventionerade lån.

15. Subventionerna skall betalas av de italienska myndigheterna genom de banker som har upprättat en särskild konvention för detta ändamål med transportministern. I ovannämnda brev av den 22 januari 1999 framhöll de italienska myndigheterna att de banker som hade undertecknat konventionen vid detta datum var Mediocredito Centrale SpA och Artigiancassa SpA. I kraft av konventionen tillämpar bankerna den lägre räntesatsen på beviljade lån och skillnaden upp till referensräntesatsen ersätts i sin tur av den italienska regeringen.

Enligt artikel 6 stycke 1 i lag nr 454/97 skall bankerna Mediocredito Centrale SpA och Artigiancassa SpA dessutom göra en preliminär prövning av alla ansökningar om de föreskrivna subventionerna. Subventionerna skall sedan beviljas av kommittén för vägtransporter och intermodala transporter som avses i artikel 8 i lagen.

16. De stödåtgärder som föreskrivs i lag nr 454/97 analyseras nedan. Dessa åtgärder beaktas dock inte eftersom den italienska regeringen (se skälen 10 respektive 12) har dragit tillbaka anmälan om de åtgärder som avses i artikel 3 styckena 7 och 8 i lagen om stimulansåtgärder för kapacitetsminskningar och i artikel 4 i lagen om sammanslagningar.

B. Stöd till kombinerade transporter

17. I artikel 1 stycke 2 f och stycke 3 d och artikel 2 stycke 1 c samt artikel 5 i den ändrande versionen av lag nr 454/97 som avses i lagförslaget 5527 beskrivs de åtgärder som uttryckligen gäller kombinerade transporter. Dessa åtgärder genomförs genom den ändrade versionen av dekretet om stöd till kombinerade transporter av den 14 oktober 1998 (nedan kallat dekretet, om kombinerade transporter). Artikel 2 stycke 1 e i den ändrade versionen av lag nr 454/97 tar upp stöd till utbildning, särskilt vad gäller kombinerade transporter. Dessa aspekter analyseras under skälen 26-27 och 82-86 i detta beslut där utbildningsstöd behandlas.

18. I artikel 1 stycke 2 f ger lagstiftaren en definition av kombinerade transporter. Denna definition är i stort sett likalydande med definitionen i artikel 1 i rådets direktiv 92/106/EEG av den 7 december 1992 om gemensamma regler för vissa former av kombinerad transport av gods mellan medlemsstaterna(10). I artikel 1 stycke 3 d anges att det aktuella stödet i lag nr 454/97 skall beviljas för att finansiera lämpliga fordon och anläggningar för kombinerade transporter upp till 17 % av de totala resurserna. I artikel 2 stycke 1 c i lagen ges regeringen rätt att bevilja stöd till "inköp av enheter som kan användas för kombinerade transporter, i synnerhet sådana som är särskilt avsedda att användas för transport av farligt gods enligt reglerna i avtalen om transport av farligt gods på väg och järnväg (ADR/RID) och av lättfördärvligt gods enligt reglerna i det internationella avtalet om transport av lättfördärvliga livsmedel (ATP)...".

19. Enligt artikel 5 stycke 1 kan stöd beviljas i form av femåriga lån upp till 60 % av de totala investeringarna i anläggningar som avses i artikel 1 stycke 3 d eller till högst 1,5 miljarder lire. I artikel stycke 2 definieras ytterligare de ändamål som de finansiella subventionerna som nämns i artikel 5 stycke 1 är avsedda för; a) uppförande av terminaler för kombinerade transporter, inbegripet depåer och tjänster för hantering av lastningsenheter, b) inköp av utrustning som är avsedd för kontroll av kedjan för kombinerade transporter, c) inköp av enheter för kombinerade transporter. I artikel 5 stycke 3 ställs ytterligare krav på att de åtgärder som finansieras enligt artikel 5 stycke 2 skall överensstämma med de nationella bestämmelserna och med gemenskapens bestämmelser när det gäller fri konkurrens. Dessutom skall bestämmelserna vara förenliga med en rationell utveckling av de kombinerade transporterna.

20. Genom dekretet om kombinerade transporter kommer dessa bestämmelser att genomföras på följande sätt: för det första definieras begreppet kombinerade transporter enligt definitionen i artikel 1 i direktiv 92/106/EEG. I artikel 2 i dekretet definieras ytterligare olika investeringsmöjligheter i enlighet med artikel 5 stycke 1 och särskilda villkor föreskrivs. I artikel 3 i dekretet fastställs således villkor och förfaranden för att finansiering skall beviljas. I artikel 3 stycke 6 i dekretet bekräftas att inget av de föreskrivna stöden kommer att beviljas så länge som kommissionen inte har bekräftat att stöden överensstämmer med bestämmelserna i fördraget.

C. Stöd till terminaler för vägtransporter

21. I artikel 2 stycke 1 b och i stycke 2 b i lag nr 454/97 i den version som ändras genom lagförslag nr 5527 föreskrivs stöd till transportföretag för att uppföra terminaler som både omfattar anläggningar för service och reparation av fordon, avfallsbehandling och lagring av varor. Åtgärderna skall genomföras genom artikel 2 stycke 1 c och d och stycke 2 och 3 samt artikel 4 a i dekretet om stöd till nyinvesteringar och utbildning av den 14 oktober 1998 (nedan kallat dekretet om nyinvesteringar och utbildning) enligt den version som ändras genom det förslag till dekret som översänts av de italienska myndigheterna den 18 februari 1999.

22. De terminaler som är förenliga med nationell och regional planering när det gäller transporter kan erhålla subventioner i form an lån med räntesubventioner upp till 60 % av investeringskostnaderna med en övre gräns på 1 miljard italienska lire (cirka 516457 euro). Finansiering kan beviljas under förutsättning att mottagaren bidrar med en väsentlig del av det föreslagna investeringsbeloppet. Även utländska åkare som innehar gemenskapslicens enligt rådets förordning (EEG) nr 881/92 av den 26 mars 1992 om tillträde till marknaden för godtransporter på väg inom gemenskapen till eller från en medlemsstats territorium eller genom en eller flera medlemsstaters territorier(11) kan beviljas subventioner.

D. Stöd till inköp av fordon och anpassning av fordonsparken

23. I artikel 2 stycke 1 c första meningen och stycke 1 d i lag nr 454/97 enligt den ändrade versionen i lagförslag nr 5527 föreskrivs stödåtgärder för inköp, anpassning och ändring av fordonsparken i syfte att förnya och förbättra fordonen samt att minska de totala avgasutsläppen och öka säkerheten. Denna åtgärd genomförs i artiklarna 3 och 4 b i dekretet om nyinvesteringar och utbildning enligt den ändrade versionen (se skäl 12).

24. Följaktligen kan detta stöd beviljas transportföretag (nationella och utländska som innehar gemenskapstillstånd) när det gäller att byta ut fordon som registrerats för mer än fem år sedan. Inköpen skall finansieras genom lån med subventionerad ränta upp till 70 % av det totala investeringsbeloppet eller till högst 1 miljard italienska lire (cirka 516457 euro).

25. Anpassning av den befintliga fordonsparken i syfte att minska utsläpp av avgaser och buller kan subventioneras med upp till 25 % av kostnaderna som dock måste styrkas med lämplig dokumentation.

E. Utbildningsstöd

26. I artikel 2 stycke 1 e i lag nr 454/97 enligt den version som ändras genom lagförslag nr 5527 och genomförs genom artikel 5 i dekretet om nyinvesteringar och utbildning fastställs en stödåtgärd för utbildning i syfte att hjälpa företagare och deras anställda att anpassa sig till nya företagsmodeller och till ny teknik. Både nationella och utländska transportföretag (som innehar gemenskapstillstånd) kan komma i fråga när det gäller dessa åtgärder.

27. Stödet kan uppgå till 50 % av de bidragsberättigande kostnaderna som i dekretet i stort sett definieras som kostnader för att delta i utbildnings- och påbyggnadskurser samt för att finansiera utbildningsprojekt där både transportföretag och universitet deltar. Det finns även möjlighet att utnyttja medel från Europeiska unionen för medfinansiering.

F. Stöd till dataprojekt och inköp av datautrustning

28. I artikel 2 stycke 1 a i den ändrande versionen av lagen införs en åtgärd för stöd till dataprojekt och inköp av datautrustning som genomförs genom artikel 2 stycke 1 a i den ändrade versionen av dekretet om nyinvesteringar och utbildning. Stöden syftar till att underlätta inköp av projekt och utrustning för användning vid utbildning, enligt artikel 5 i dekretet, för att förnya förvaltningsmetoderna och telematiksystemen för utbyte av information.

29. För detta ändamål kan lån med subventionerad ränta beviljas upp till 75 % av investeringskostnaderna med en övre gräns på 550 miljarder italienska lire (cirka 284052 euro) till både nationella och utländska transportföretag (som innehar gemenskapslicens). Mottagarna skall dock själva bidra med en väsentlig del av det aktuella investeringsbeloppet.

G. Stöd till förtidspensionering

30. Denna åtgärd föreskrivs i artikel 3 styckena 1-5 i lag nr 454/97 och genomförs i dekretet om stöd till frivillig förtidspensionering av åkare som har en enda lastbil av den 10 juni 1998. Det föreskrivs ett bidrag för frivillig förtidspensionering när det gäller nationella företagare som bedriver transporter på väg och som bara har en enda lastbil med en totalvikt på mer än 11,5 ton och som vid lagens ikraftträdande innehade ett minst tio år gammalt tillstånd för godstransport på väg. De företagare som ansöker måste acceptera att bli avförda från registret över åkare med egen rörelse och upphöra definitivt med verksamheten i minst tio år. Möjligheten att erhålla detta bidrag upphör sex månader efter det att lagen trätt i kraft. Enligt artikel 3 stycke 3 i lagförslag nr 5527 kan denna tidsgräns förlängas till den 31 december 1999.

31. Bidraget uppgår till 60 miljoner italienska lire (cirka 30987 euro) till åkare som har tillstånd för en lastbil med en totalvikt som inte överstiger 26 ton och 110 miljoner italienska lire (cirka 56810 euro) till åkare som äger en lastbil med en totalvikt som inte överstiger 44 ton.

III. SYNPUNKTER FRÅN DEN ITALIENSKA REGERINGEN

32. Som en följd av att förfarandet har inletts har den italienska regeringen i en skrivelse från Italiens ständiga representation av den 16 juli 1998 presenterat synpunkter och kommentarer för kommissionen vad beträffar de föreskrivna åtgärdernas förenlighet med gemenskapsrätten.

33. I de italienska myndigheternas skrivelse betonas att den aktuella lagen har som övergripande målsättning att rationalisera vägtransportsektorn för varor genom särskilda stödåtgärder för omstrukturering av vägtransporter och utveckling av kombinerade transporter. I själva verket syftar de aktuella åtgärderna till upprustning av utrustning, anläggningar och organisationssystem för att främja omstrukturering av utbudet av vägtransporttjänster och förbättra effektiviteten inom sektorn. Dessutom omfattar lagen insatser för utveckling av kombinerade och intermodala transporter genom att främja en övergång från vägtransporter till andra transportsätt.

Andra övergripande målsättningar som lagen skall uppfylla är skydd av miljön och vägtrafiksäkerhet. Enligt de italienska myndigheterna kommer de föreskrivna åtgärderna att förbättra miljöskyddet och öka säkerheten på vägarna såväl direkt, genom att inköp av mindre förorenande fordon och anpassning av den befintliga fordonsparken främjas så att fordonen överensstämmer med de högsta miljöstandarderna, som indirekt, genom att antalet tomma transporter minskas i samband med rationalisering av logistiktjänsterna och vidareutveckling av tekniken för kombinerade transporter.

34. Mot bakgrund av dessa övergripande målsättningar införs även grunder för nya bestämmelser om rätt att bedriva åkeriverksamhet och om avreglering av vägtransporter. I detta sammanhang har den italienska regeringen bland annat utfärdat lagdekret nr 85(12) av den 14 mars 1998 och dekret nr 212 från transportministern(13) av den 22 maj 1998 som föreskriver ett successivt avskaffande av det befintliga systemet med tillstånd som grundas på lastningskapacitet. I kraft av dessa bestämmelser skall varje åkare från och med den 1 januari 2001 inneha ett enda tillstånd utan lastningsbegränsningar för transport av varor för tredje man. Särskilda regler kommer att fastställas för övergångsperioden.

35. Därefter föreslag de italienska myndigheterna en betydande ändring av de rättsliga grunderna för de aktuella åtgärderna för att garantera att de är förenliga med gemenskapsrätten om statligt stöd. Alla kommissionens synpunkter och påpekanden vid granskningen av stödsystemet beaktas i denna ändring enligt den italienska regeringen.

De ändrade rättsakterna inbegriper numera den ändrade texten till lag nr 454/97 och dessutom bestämmelserna för genomförande som införts genom nämnda dekret.

IV. SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

36. Som en följd av beslutet om att inleda förfarandet har följande synpunkter inkommit till kommissionen från berörda parter:

A. Synpunkter från FNTR och Premat-STP

37. I två olika skrivelser som ankom den 31 juli 1998 har "Fédération Nationale des Transports Routiers" (nedan kallad FNTR) och företaget "Premat-STP" översänt till kommissionen sina synpunkter på förfarandet som inletts när det gäller det italienska stödsystemet. FNTR är en fransk sammanslutning inom vägtransportsektorn och Premat-STP är ett franskt transportföretag. Trots att det föreskrivna stödet till sammanslagningar av transportföretag inte förutsätter kapacitetsminskningar när det gäller de berörda företagen framhålls det i de båda skrivelserna att kommissionen uppenbarligen anser att åtgärden är förenlig med gemenskapens lagstiftning. Det påpekas att denna slutsats är oförenlig med den praxis som tidigare tillämpats av kommissionen. I beslut N 773/A/94(14) ställde kommissionen ett sådant villkor när man godkände ett franskt stödsystem för sammanslutningar av transportföretag. Dessutom betonas det att mottagarna av stöd till sammanslagningar, enligt de italienska bestämmelserna om tillgång till vägtransportmarknaden, får öka sin lastningskapacitet under övergångsperioden fram till det definitiva avskaffandet av kvantitativa restriktioner när det gäller lastningskapacitet för italienska transportföretag. Enligt vad som påpekas kommer detta inte bara att leda till en omotiverad diskriminering gentemot de franska transportföretagen, utan också till en anmärkningsvärd snedvridning av konkurrensen.

B. Synpunkter från UNA, UNATRAS och ANCST

38. I en skrivelse av den 4 augusti 1998 presenterade de italienska handelssammanslutningarna "Unione Associativa - UNA", "Unione delle Associazioni dei Trasportatori in conto terzi - UNATRAS" och "Associazione Nazionale delle Cooperative Servizi e Turismo" sina synpunkter på det aktuella beslutet. De italienska handelssammanslutningarna anser att både lag nr 454/97, enligt de ändringar som föreslogs i juli 1998 (se skäl 6), och den administrativa förordning som anges i dekretet för genomförande överensstämmer med gemenskapsrätten när det gäller statligt stöd. De åtgärder som den aktuella lagen avser kommer av olika anledningar inte att leda till snedvridningar av konkurrensen eller att påverkav handeln inom gemenskapen. Stöd kan rent generellt beviljas till vilket vägtransportföretag inom gemenskapen som helst och syftar till att uppnå målsättningar av gemensamt europeiskt intresse.

V. BEDÖMNING

A. Artikel 87.1

39. Enligt artikel 87.1 i EG-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

40. Enligt det föreslagna systemet skall understödda företag få bidrag till kostnader som härrör från varutransporter medan andra nationella företag eller företag från andra medlemsstater inte får något stöd. Eftersom systemet framkallar konkurrensstörningar och påverkar gemenskapshandeln är det alltså i princip oförenligt med artikel 87.1.

41. På grund av sina specifika egenskaper verkar några av de föreskrivna åtgärderna inte leda till snedvridningar av konkurrensen eller påverkav handelsutbytet inom gemenskapen. När det gäller vägtransporter har åtgärderna följaktligen bedömts mot bakgrund av artikel 87.1 enligt nedan.

Frivillig förtidspensionering

42. Statligt stöd som ges till egenföretagare som upphör med sin verksamhet gynnar inte företag som är aktiva på marknaden och följaktligen påverkar inte detta stöd konkurrensen och handelsutbytet mellan medlemsstaterna. Kommissionen anser att om man i det aktuella fallet garanterar att dessa medel inte återinförs direkt eller indirekt inom vägtransportsektorn skall åtgärden inte omfattas av artikel 87.1 i fördraget.

43. När förfarandet inleddes enligt artikel 88.2 betonade kommissionen att det var nödvändigt med effektiva förfaranden för att säkerställa att resurserna utnyttjas i enlighet med målsättningarna och att stödmottagarna och det aktuella fordonet inte fortsätter med verksamhet inom sektorn eller inom andra verksamhetsgrenar.

44. Kommissionen noterar att det i dekretet av den 10 juni 1998 föreskrivs detaljerade administrativa bestämmelser i detta avseende. De viktigaste villkoren för stöd till förtidspensionering är skyldigheten att oåterkalleligen upphöra med vägtransporter och strykning från registret över åkare med egen rörelse (med indragning av det aktuella tillståndet). Dessutom är stödmottagare förbjudna att direkt eller indirekt bedriva verksamhet inom vägtransportsektorn för annans räkning och att vara delägare i vägtransportföretag under minst tio år. Enligt artikel 6 stycke 4 i lagen måste stödmottagare som bryter mot förbudet att bedriva transportverksamhet betala tillbaka det erhållna stödet inklusive ränta som skall beräknas på lagstadgad räntesats.

45. Kommissionen anser att de ovannämnda bestämmelserna är en tillräcklig garanti för att undvika att de aktuella subventionerna används olagligt eller återinförs indirekt till vägtransportsektorn. Följaktligen drar kommissionen slutsatsen att de subventioner som avses när det gäller den aktuella åtgärden inte utgör statligt stöd i enlighet med artikel 87.1 i fördraget.

Terminaler

46. Statligt stöd till vägtransportföretag för inköp av fast egendom och särskilt avsedda markområden, inbegripet anläggningar för reparation och service av fordonsparken samt för behandling och bortskaffande av avfall omfattas i princip av artikel 87.1 i fördraget om stödet är avsett att gynna vissa företag som verkar i en särskild sektor.

47. Av olika anledningar verkar inte stöd till inköp av särskilt avsedda markområden enligt de italienska åtgärderna störa konkurrensen inom gemenskapen. De italienska åtgärderna syftar till att underlätta utveckling av ett system med infrastrukturer för vägtransporter för att på det hela taget förbättra effektiviteten, miljöskyddet och säkerheten ner det gäller vägtransporter oberoende av transportörens nationalitet. Terminaler definieras som anläggningar som till marknadsvillkor levererar tjänster till alla transportföretag som en del i ett nätverk av liknande strukturer som omfattar hela nationen. I artikel 2 stycke 2 i dekretet om nyinvesteringar och utbildning anges att bidragsberättigade terminaler måste vara uppförda enligt nationella och regionala transportplaner, och placeringen av dessa anläggningar måste svara mot miljökraven. I artikel 2 stycke 2 a garanteras dessutom att endast de anläggningar är bidragsberättigade som är öppna för alla eventuella användare på lika villkor och med öppna tariffer som täcker investeringskostnaderna.

48. Dessutom föreskrivs en skyddsklausul för att undvika att konkurrensen påverkas i negativ riktning; i kraft av artikel 2 stycke 2 a sista meningen och b i dekretet är det omöjligt att bevilja stöd till nya terminaler som kan medföra eller medför snedvridningar av konkurrensen inom ett bestämt område eller på en särskild marknad.

49. Enligt direktivet kommer stöd endast att beviljas om den ansökande har bevisat för den kommitté som avses i artikel 8 i lag nr 454/97 att de ovannämnda villkoren är uppfyllda. Mot bakgrund av detta noterar kommissionen även att det italienska systemet inte diskriminerar utländska åkare; i enlighet med artikel 1 stycke 1 i förening med artikel 2 stycke 1 c i dekretet skall varje transportföretag som innehar gemenskapslicens kunna ansöka direkt om de föreskrivna stöden.

50. De aktuella stöden får inte heller läggas ihop med några andra subventioner som betalats ut av samma anledning av offentliga myndigheter, eller med stöd som avses i andra dekret för genomförande av lag nr 454/97 (artikel 2 stycke 3 sista meningen i dekretet).

51. Slutligen fastställs det i artikel 6 stycke 3 i lagen i förening med artikel 7 stycke 1 i dekretet att mottagarna är skyldiga att betala tillbaka de anslagna stöden inklusive ränta som skall beräknas på lagstadgad räntesats om de beviljade finansiella medlen missbrukas och de blir dessutom avförda från registret över åkare med egen rörelse.

52. Kommissionen anser att de villkor och begränsningar som nämnts ovan samt de sanktioner som föreskrivs i lagen och det aktuella dekretet när det gäller överträdelser utgör ett tillräckligt skydd för att garantera att de aktuella åtgärderna inte kommer att medföra snedvridningar av konkurrensen inom gemenskapen. Därutöver kommer kommissionen att kunna kontrollera att dessa skyldigheter uppfylls genom att utgå från regelbundna rapporter om hela systemets genomförande som de italienska myndigheterna skall överlämna.

Således anser kommissionen att de stöd som den aktuella åtgärden avser inte utgör statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget.

B. Artikel 73 i fördraget (före detta artikel 77)

53. Enligt artikel 73 är stöd bland annat förenligt med detta fördrag "om det tillgodoser behovet av samordning av transporter". Det andra undantaget i artikel 73 avse stöd som "innebär ersättning för allmän trafikplikt"; ett undantag som dock inte är relevant i sammanhanget.

54. Artikel 71 i fördraget (före detta artikel 75) utgör rättslig grund för avreglering av transportmarknaderna, men till skillnad från andra sektorer styrs den verkliga avregleringen av rådets rättsakter. I fördraget bekräftas transportsektorns särskilda ställning som reglerad sektor som till stor del är uppdelad i nationella marknader.

55. I rådets förordning (EEG) nr 1107/70 av den 4 juni 1970 om stöd till transporter på järnväg, väg och inre vattenvägar(15), senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 543/97(16), minskas kommissionens befogenheter och medlemsstaterna får större möjlighet att bevilja statligt stöd som begränsar konkurrensen jämfört med de övergripande regler som fastställs i artikel 87. I den nämnda förordningen förklaras tillämpningsområdet för artikel 73 och i artikel 3.1 a - f definieras stöd som uppfyller kraven när det gäller samordning av transporter.

56. Fram till den 31 december 1997 föreskrevs det i artikel 3.1 e i förordning (EEG) nr 1107/70 enligt ändring en särskild bestämmelse för stöd till kombinerade transporter. Enligt nämnda artikel 3.1 e beviljades stöd till investeringar i infrastruktur, stationära och rörliga anläggningar för omlastning samt utrustning för lastning och hantering. Denna förordning är dock inte längre tillämplig. Från och med den 1 juli 1993 har marknaden för kombinerade transporter avreglerats fullständigt enligt artiklarna 2 och 4 i direktiv 92/106/EEG. Alla rättssubjekt inom gemenskapen är enligt de övergripande bestämmelserna i fördraget om etableringsfrihet och frihet att tillhandahålla tjänster fria att erbjuda tjänster i form av kombinerade transporter var som helst inom gemenskapen. Följaktligen måste stöd till kombinerade transporter från och med den 1 januari 1998 bedömas mot bakgrund av de relevanta bestämmelserna i fördraget(17).

57. I artikel 3.1 d i förordning (EEG) nr 1107/70 föreskrevs tidigare ett undantag på vissa villkor för fastställda åtgärder för omstrukturering av transportmarknaden. Artikelns omfattning begränsades dock tills gemenskapsregler om tillträde till transportmarknaden hade trätt i kraft. De relevanta bestämmelser som öppnade de nationella marknaderna för vägtransporter för konkurrens från gemenskapen trädde i kraft den 1 juli 1990 efter godkännandet av rådets förordning (EEG) nr 4059/89 av den 21 december 1989, där villkoren för utförande av inrikes transporter på väg i en medlemsstat där de inte är etablerade(18) fastställs.

58. Stöd som svarar mot behoven av samordning av transporter förutsätter ett offentligt ingripande inom transportsektorn. Ju mer avreglerad en sektor är desto mindre är behovet av att medlemsstaterna samordnar transportverksamheten. I själva verket kan samordning på en avreglerad transportmarknad i viss utsträckning genomföras av marknadskrafterna själva enligt de ramvillkor som medlemsstaterna fastställt i enlighet med gemenskapens regelverk och som föreskrivs i artikel 71 i fördraget. Denna tolkning bekräftas i texten i artikel 3.1 d i förordning (EEG) nr 1107/70 som kopplar samman tillämpning av undantaget som föreskrivs i artikeln med ikraftträdandet av gemenskapsregler för avreglering av marknaden.

59. I det aktuella fallet föreskriver inte förordning (EEG) nr 1107/70 några särskilda undantag som är tillämpliga på de föreslagna åtgärderna.

60. Som redan påpekats kommer den direkta tillämpningen av artikel 73 i fördraget att beaktas tillsammans med villkoren för avreglering av sektorn. Ju högre graden av avreglering är, desto mindre är behovet av statlig samordning av transporter som kan omfattas av artikel 73. Eftersom avreglering av vägtransporter och kombinerade transporter redan har beslutats och till stor del redan genomförts är således tillämpningen av artikel 73 ytterst begränsad inom dessa sektorer. De åtgärder som föreslås i lag nr 454/97 syftar klart till - vilket dess titel anger - att främja utveckling av en sektor på basis av ekonomiska orsaker som omfattas av andra bestämmelser i fördraget. Åtgärderna grundas inte på fastställda mål när det gäller samordning av transporter i allmänhetens intresse.

I detta framskridna stadium av avreglering kan statligt stöd fortfarande beviljas i synnerhet när det främjar en sektors utveckling. I det aktuella fallet är de föreslagna åtgärderna följaktligen att bedöma mot bakgrund av de relevanta artiklarna i fördraget.

C. Artikel 87.2 och 87.3

61. I det aktuella fallet är undantagen i artikel 87.2 inte tillämpliga eftersom stödsystemet inte syftar till att uppnå de fastställda målen. I enlighet med dessa målsättningar är stödet "förenligt med den gemensamma marknaden" om det är av social karaktär och ges till enskilda konsumenter eller om stödets målsättning är att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser eller om stödet ges för att uppväga de ekonomiska nackdelar som uppkommit genom Tysklands delning.

62. Enligt artikel 87.3 kan vissa stöd anses vara förenliga med den gemensamma marknaden. För att säkerställa att den gemensamma marknaden fungerar korrekt och med hänsyn till konkurrensprinciperna i fördraget måste undantagen i artikeln tillämpas restriktivt vid bedömning av stödåtgärder.

I artikel 87.3 a föreskrivs ett undantag för stöd till att främja ekonomisk utveckling i regioner som karaktäriseras av ekonomiska svårigheter eller som kräver särskilt stöd. Detta undantag kan inte beaktas som relevant när det gäller stödsystem utan regionala faktorer - i det aktuella fallet rör det sig om en hel medlemsstat - och som har ett klart sektoriellt mål.

Med avseende på artikel 87.3 b är det aktuella stödet inte avsett att främja genomförande av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller att avhjälpa en allvarlig störning i Italiens ekonomi, och stödet kännetecknas inte heller av några av dessa egenskaper.

Enligt artikel 87.3 c föreskrivs ett undantag för stöd till att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner under förutsättning att det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset,

63. Slutligen anser kommissionen att de statliga stödåtgärder som anmälts i det aktuella fallet, med undantag för åtgärder som behandlats ovan, skall bedömas mot bakgrund av artikel 87.3 c.

Kombinerade transporter

64. Lagen i förening med dekretet om att främja kombinerade transporter fastställer olika åtgärder för att underlätta kombinerade transporter vilka bedöms nedan.

65. Lagen och det aktuella dekretet definierar kombinerade transporter i linje med artikel 1 i direktiv 92/106/EEG. Lagen och dekretet hänvisar inte längre i allmänna termer som intermodalitet och multimodalitet. Kommissionen kan alltså bedöma om åtgärderna bidrar till att uppnå gemenskapspolitikens målsättningar för kombinerade transporter.

66. Under lång tid har gemenskapen fört en politik i syfte att genomföra ett balanserat system för intermodala transporter. En aspekt av denna politik är att främja de kombinerade transporternas konkurrenskraft i förhållande till vägtransporter. Den centrala målsättningen med gemenskapens politik för kombinerade transporter är att andra transportformer än vägtransporter skall främjas. Gemenskapens regelverk, till exempel direktiv 92/106/EEG, syftar till att främja utveckling av kombinerade transporter. Artikel 1 i rådets förordning (EG) nr 2196/98 av den 1 oktober 1998 om beviljande av ekonomiskt stöd från gemenskapen till nyskapande åtgärder för att främja kombinerade transporter(19) syftar till att uppmuntra initiativ som bidrar till att underlätta övergången till kombinerade transporter. I kommissionens grönbok "Mot en rättvis och effektiv prispolitik på transportområdet" och i kommissionens vitbok "Rättvisa trafikavgifter: en modell för ett stegvist införande av gemensamma avgiftsprinciper för transportinfrastruktur i EU" rekommenderas också en mer balanserad övergång till olika transportsätt(20). De kombinerade transporternas utveckling är alltså av gemensamt intresse enligt artikel 87.3 c(21).

67. De stöd som föreskrivs i dekretet kommer bara att beviljas om den sökande, i enlighet med kraven från den kommitté som avses i artikel 8 i lagen, har visat att investeringen kommer att bidra till ökad effektivitet och prissänkningar när det gäller kombinerade transporter. Dessutom måste den sökande bidra med en avsevärd del av investeringsbeloppet själv (artikel 3 stycke 2 i förening med artikel 3 stycke 5 i dekretet). Denna avsevärda del av investeringen som de sökande själv måste bidra med för att få ett subventionerat lån enligt artikel 2 stycke 1 i dekretet säkerställs i regel av att stödet inte täcker hela investeringen; enligt artikel 5 stycke 1 i lagen kan inte de subventionerade lånen som täcker upp till 60 % av investeringens totala kostnader överstiga 1,5 miljarder italienska lire (cirka 774700 euro). I kraft av artikel 2 stycke 4 i dekretet får stödet inte läggas ihop med andra förmåner som staten beviljat för samma ändamål. Stödet kan inte ens läggas ihop med liknande subventioner som föreskrivs i andra bestämmelser som genomförs av lagen.

68. Stöd till inköp av lastningsenheter för kombinerade transporter enligt artikel 2 stycke 1 c i lagen och artikel 2 stycke 1 a i dekretet skall beaktas som investeringsstöd enligt artikel 87.1 i fördraget. Enligt dekretet omfattas inte ISO-containrar i klass 1 för sjötransport av åtgärden. Enligt vad som föreskrivs i artikel 3 stycke 3 i dekretet får inte investeringsstödet överstiga prisskillnaden mellan en enhet för kombinerade transporter och motsvarande enhet för vägtransporter och dessutom får stödet inte överstiga 30 % av investeringskostnaderna.

Kommissionen anser att detta stöd är förenligt med artikel 87.3 c i fördraget. Såsom kommissionen redan har påpekat vid ett tidigare tillfälle(22) kan investeringsstöd ges till enheter för kombinerade transporter på vissa villkor som uppfylls i dekretet. Stödet föreskrivs enbart för kombinerade transporter, men gäller inte för vanliga containrar för sjötransport som normalt används i verksamhet som inte kan definieras som kombinerade transporter. Att alltför stora stöd ges eller att stöd missbrukas är uteslutet med tanke på att en enhet för kombinerade transporter inte kommer att bli billigare än motsvarande enhet för vägtransporter trots att stöd har beviljats. Dessutom noterar kommissionen att artikel 5.1 a i förordning (EG) nr 2196/98 medger gemenskapsstöd till högst 30 % av de totala stödberättigade kostnaderna för bland annat kostnader för att hyra, leasa och skriva av enheter för intermodala transporter. Därför anser kommissionen att denna åtgärd bidrar till att utveckla sektorn för kombinerade transporter och inte, med tanke på skyddsåtgärderna i artikeln, påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Åtgärden omfattas alltså av artikel 87.3 c.

69. I artikel 2 stycke 1 b i dekretet föreskrivs investeringsstöd enligt artikel 87.1 för utrustning för hantering av enheter för intermodala transporter. Artikel 3 stycke 4 i dekretet begränsar stödets storlek till 30 % av de totala stödberättigade investeringskostnaderna. Hanteringsutrustning är avgörande för att kedjan för kombinerade transporter skall fungera normalt. Å andra sidan härrör 30 % av kostnaderna i kedjan för kombinerade transporter från hanteringskostnader. Följaktligen bidrar det statliga stödet för denna utrustning till att minska kostnaderna i systemet för kombinerade transporter och förbättrar således konkurrenskraften i förhållande till vägtransporter.

De övergripande urvalskriterier som avses artikel 3 stycke 2 i förening med artikel 3 stycke 5 i dekretet garanterar att enbart hanteringsutrustning som bidrar till att terminalernas effektivitet ökas kan bli föremål för stöd. Dessutom fastställs i artikel 5 stycke 3 i lagen att de investeringar som finansierats på grundval av samma lag måste vara förenliga med medlemsstaternas och gemenskapens gällande regler när det gäller fri konkurrens. Denna hänvisning garanterar att stöd bara skall ges till hanteringsutrustning som inte leder till att konkurrensen snedvrids i strid mot det allmänna intresset och i förhållande till andra terminaler. När det gäller investeringar i hanteringsutrustning för nybyggda terminaler kommer dessutom artikel 2 stycke 3 i dekretet att vara tillämplig och på så sätt garanteras det att inget statligt stöd kommer att ges till investeringar som kan leda till snedvridningar av konkurrensen. Kommissionen noterar även att stödets maximala storlek överensstämmer med vad som fastställts i artikel 5.1 c i förordning (EG) nr 2196/98 om beviljande av ekonomiskt stöd från gemenskapen till nyskapande åtgärder för att främja kombinerade transporter. I artikel 5.1 c i denna förordning begränsas gemenskapens finansiella stöd till högst 30 % särskilt när det gäller investeringskostnader för omlastningsutrustning för kombinerade transporter. Därför anser kommissionen att åtgärden bidrar till att utveckla sektorn för kombinerade transporter och, tack vare skyddsbestämmelserna, påverkar åtgärden inte villkoren för handelsutbytet i negativ riktning. Åtgärden omfattas alltså av artikel 87.3 c(23).

70. I kraft av artikel 2 stycke 1 c i dekretet föreskrivs även subventionerade lån till uppförande och inköp av terminaler för kombinerade transporter. Enligt kommissionen utgör inte dessa lån statligt stöd enligt artikel 87.1.

I artikel 2 stycke 3 a i dekretet fastställs å ena sidan att alla nybyggda terminaler som får subventionerade lån skall vara tillgängliga för alla operatörer på lika villkor och med öppen och förmånlig prissättning. Terminalerna står alltså öppna för alla eventuella användare på lika villkor och under dessa omständigheter medför de inga problem med hänsyn till bestämmelserna om statligt stöd. I artikel 2 stycke 3 a och b i dekretet fastställs å andra sidan att det är förbjudet att bevilja subventionerade lån om terminalen har negativa effekter på konkurrensen jämfört med andra terminaler. Detta villkor säkerställer att stödet inte leder till negativa effekter för handelsutbytet mellan medlemsstaterna enligt artikel 87.1.

71. I artikel 2 stycke 1 d i dekretet medges att subventionerade lån ges för inköp av elektroniska och telematiska projekt och utrustning för användning, kontroll, övervakning och försäljning i kedjan för kombinerade transporter. Dessa förmåner utgör stöd enligt artikel 87.1. Datasystem för övervakning av kedjan för kombinerade transporter är avgörande för att denna skall kunna förverkligas. Ett vägtransportföretag kan tack vare chaufförerna och deras mobiltelefoner lätt följa en transport på långt avstånd i hela Europa. Motsvarande kombinerade transport borde kunna följa containern och eventuellt järnvägsvagnen. Denna viktiga verksamhet måste genomföras med hänsyn till att de telematiska instrument som används av operatörerna i de olika medlemsstaterna skiljer sig åt och ibland inte är kompatibla. De initiala investeringarna i elektroniska system för kombinerade transporter är mycket högre än motsvarande investeringar som krävs för vägtransporter.

Följaktligen anser kommissionen att statligt stöd till investeringar i sådana system är förenligt med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 c. Det är dock nödvändigt att garantera att stödet enbart används för telematiksystem i kedjan för kombinerade transporter och inte för allmänna informationssyften eller för annan transportverksamhet. I dekretet fastställs att elektronisk utrustning enligt artikel 2 stycke 1 d skall vara avsedda för kedjan för kombinerade transporter och termen "kombinerade transporter" definieras klart och uttryckligt i artikel 1 stycke 1 a i dekretet. Därför anser kommissionen att åtgärden bidrar till att de kombinerade transporterna utvecklas och att åtgärden inte, på grund av nämnda villkor och stödets ringa omfattning, påverkar handelsutbytet i negativ riktning i strid med allmänintresset. Stödet omfattas alltså av artikel 87.3 c.

Inköp av fordon och anpassning av fordonsparken

72. Kommissionen anser att de sektorer som karaktäriseras av överkapacitet, till exempel sektorn för varutransporter på väg, i princip inte kan beviljas stöd till inköp av transportmedel. Detta stöds negativa effekter på konkurrensen är inte på något sätt proportionellt mot de eventuella fördelarna.

73. Trots detta uppfyller några alternativ de allmänna målsättningarna för miljöskydd och säkerhet. Den enda möjligheten att ge stöd i samband med inköp av nya fordon utgörs av kompensation för kostnader när det gäller att anpassa fordonen till den högsta standarden vad gäller utsläpp och säkerhet. Dessa standarder måste vara klart högre än de standarder som fastställs i medlemsstaternas och gemenskapens lagstiftning och som fordonen måste anpassas efter. Denna övergripande princip fastställs i gemenskapens regler om statligt stöd till miljöskydd(24) när det gäller miljöstandarder och kan på basis av artikel 87.3 c överföras till att gälla även för säkerhetsstandarder.

74. När förfarandet inleddes enligt artikel 88.2 betonade kommissionen att de italienska åtgärderna, som innebär att stöd skall beviljas till inköp av fordon och anpassning av fordonsparken på basis av en enkel procentsats av de allmänna investeringskostnaderna, inte kunde anses vara förenligt med den gemensamma marknaden.

75. Kommissionen beaktar dock de ändringar som lagts fram av de italienska myndigheterna den 15 och 18 februari 1999 till artikel 2 stycke 1 c i lag 454/97 (genom ändring av artikel 1 stycke 2 a i lagförslaget nr 5527) och till artikel 3 stycke 1 i dekretet när det gäller nyinvesteringar och utbildning. Ändringarna av dessa bestämmelser är avsedda att klart föreskriva att stöd till inköp av nya fordon och anpassning av den befintliga fordonsparken syftar till att uppnå högre standarder för miljöskydd än de standarder som gäller i medlemsstaternas och gemenskapens lagstiftning(25). Under förutsättning att de föreslagna ändringarna till lag 454/97 och till dekretet för nyinvesteringar och utbildning godkänns är de italienska åtgärderna förenliga med de principer som fastställs i gemenskapens regelverk under skäl 73.

I bestämmelserna föreskrivs i detta avseende att stöd på upp till 30 % av de totala stödberättigade investeringarna (40 % för små och medelstora företag) kan anses vara förenligt med den gemensamma marknaden utanför understödda områden.

76. Enligt de aktuella åtgärderna skall subventionerade lån ges till inköp av nya fordon till en räntesats som motsvarar en tredjedel av referensräntesatsen, vilket angetts av de italienska myndigheterna (artikel 2 stycke 2 c i lagen), det vill säga motsvarande cirka 1,66-1,76 %.(26). I skrivelsen av den 29 januari 1999 framhöll de italienska myndigheterna att stödbeloppet måste motsvara två tredjedelar av nämnda referensräntesats om stödet ges i form av räntesubventioner. För att fastställa på vilket sätt låntagaren gynnas, mot bakgrund av de bestämmelser som rör statligt stöd, måste den räntesats fastställas som låntagaren skulle ha betalat under normala marknadsvillkor. I meddelandet av den 9 september 1997(27) fastställde kommissionen den kalkyleringsmetod som skall användas för att beräkna referensräntesatsen på basis av den genomsnittliga räntan på lån på medellång och lång sikt (från 5 till 10 år) i de olika medlemsstaterna. Genom en jämförelse mellan den ränta som verkligen betalas och den aktuella referensräntesatsen i Italien(28) som fastställts på grundval av de kriterier som nämnts ovan kan alltså låntagarens ekonomiska fördel i det aktuella fallet uppskattas till motsvarande cirka 4,4-4,5 %. Denna ekonomiska fördel hänför sig till lån på upp till 70 % av de totala investeringskostnaderna (artikel 2 stycke 2 c i lag 454/97 och artikel 4 stycke 1 b första meningen i dekretet). I artikel 4 stycke 1 b sista meningen i dekretet påminns det uttryckligen om gemenskapsreglerna under skäl 73 där det föreskrivs att stöd som ges till inköp av nya fordon aldrig kan överstiga den gräns som fastställts där.

Eftersom denna bestämmelse begränsar stöd till inköp av nya fordon som medför extrakostnader för att uppnå miljömålen(29) och som köparen måste täcka enligt gemenskapens regelverk anser kommissionen att stödsummorna är acceptabla enligt vad som anges ovan.

77. I artikel 2 stycke 1 d i lagen i förening med artikel 4 stycke 1 c i dekretet anges att det maximala stödet kan uppgå till 25 % av anpassningskostnaderna som skall styrkas med lämplig dokumentation. Enligt artikel 2 stycke 2 d i lagen verkar det dock som om det skulle vara möjligt att bevilja större stöd. I detta avseende noterar kommissionen att de italienska myndigheterna i en skrivelse av den 15 februari 1999 åtog sig att ändra artikel 2 stycke 2 d i lag 454/97 för att anpassa den till taket på 25 %. Under förutsättning att den föreslagna ändringen av lag 454/97 godkänns kan kommissionen godta att även stöd till anpassning av fordonsparken är förenligt med den övre gräns som fastställs i gemenskapsrätten.

78. När det gäller inköp av nya fordon noterar kommissionen att skyddsregler föreskrivs i dekretet för att utesluta att den friställda transportkapaciteten återinförs på marknaden. I artikel 3 stycke 2 i dekretet införs en skyldighet att skrota utbytta fordon eller att avyttra dem utanför CEMT-området(30). Mottagarna måste styrka att de begagnade fordonen har skrotats eller avyttrats innan de kan få subventionerade lån.

79. Dessutom noterar kommissionen att både italienska och utländska transportörer kan komma i fråga för de aktuella åtgärderna enligt artikel 1 stycke 1 i förening med artikel 3 stycke 1 i dekretet. Följaktligen anser kommissionen att åtgärderna inte diskriminerar transportörer från andra medlemsstater.

80. I enlighet med artikel 3 stycke 1 första meningen i dekretet är det dessutom uteslutet att de aktuella subventionerna läggs ihop med andra förmåner som mottagits från offentliga myndigheter av samma anledning eller med stöd som avses i andra dekret för genomförande av lag 454/97. Därtill föreskrivs det i artikel 6 i förening med artikel 7 stycke 1 i dekretet att mottagare som missbrukar stöd är skyldiga att betala tillbaka de mottagna beloppen och ränta som beräknas på en lagstadgad räntesats och dessutom stryks de ur registret över åkare med egen rörelse.

81. När det gäller genomförande av miljöskydd kan kommissionen, av ovannämnda anledningar, acceptera att de aktuella stödåtgärderna, i enlighet med den sista versionen, är lämpliga när det gäller att främja utveckling av transportverksamhet som är förenlig med den gemensamma marknaden. Kommissionen anser alltså att åtgärden kan omfattas av undantaget i artikel 87.3 c i fördraget.

Utbildning

82. Stöd till att kompensera företag för utbildningskostnader när det gäller att anpassa sig till nya ekonomiska omständigheter kan beaktas som ett av de olika medlen att förbättra sysselsättningssituationen och därför anser kommissionen att detta stöd är förenligt med den gemensamma marknaden i enligt med artikel 87.3 i fördraget.

83. Förutom när det gäller stödets storlek framhöll kommissionen när förfarandet inleddes att den italienska lagen inte på något sätt hade specificerat de aktuella åtgärderna ytterligare vilka följaktligen inte blev tillräckligt klara för att bedöma om åtgärderna var förenliga med den gemensamma marknaden. Med hänsyn till detta noterar kommissionen att den italienska regeringen har föreskrivit ett antal detaljerade regler och villkor i det dekret som skall genomföras.

84. Den bidragsberättigade utbildningsverksamheten i artikel 5 stycke 1 i dekretet om nyinvesteringar och utbildning verkar vara kopplad såväl till omstrukturering av organisationen i de aktuella företagen och till företagens anpassning till ny teknik som till förvärv av övergripande befogenheter och kvalifikationer inom transportverksamheten. Mot bakgrund av detta accepterar kommissionen att åtgärderna omfattar övergripande utbildningsprojekt i syfte att underlätta transportsektorns utveckling i enlighet med artikel 87.3 c i fördraget.

85. Det aktuella stödet omfattar upp till 50 % av utbildningskostnaderna. När förfarandet inleddes observerade kommissionen att stödets storlek på upp till 50 % för alla företag verkade alltför högt för att anses vara förenligt med den gemensamma marknaden. Trots detta fastställs det i rambestämmelserna för stöd till utbildning som trätt i kraft under tiden(31) en övre gräns för stöd till övergripande utbildningskostnader utanför stödområdena som motsvarar 50 % av de bidragsberättigade kostnaderna för stora företag och 70 % för små och medelstora företag. De uppgifter som tillhandahållits av de italienska myndigheterna i skrivelsen av den 16 juli 1998 och den officiella transportstatistiken visar att de potentiella stödmottagarna till största delen, åtminstone bland de nationella transportörerna, finns bland de små eller till och med bland de mycket små företagen(32). En övre gräns på motsvarande 50 % av de bidragsberättigade kostnaderna när det gäller stödets storlek anser kommissionen vara rimlig med tanke på nämnda omständigheter.

86. Sammanfattningsvis anser kommissionen att de aktuella åtgärderna är förenliga med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 c i fördraget.

Stöd till dataprojekt och inköp av datautrustning

87. När det gäller dessa åtgärder anser kommissionen att stöd som ges till företag för investeringar i utbildningsverksamhet i princip kan anses bidra till att en specifik sektor utvecklas och alltså är förenliga med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 c.

88. De berörda lagtexternas formulering, särskilt artikel 2 stycke 1 a och b i dekretet om nyinvesteringar och utbildning var alltför allmängiltig för att kommissionen skall kunna anse att de berörda stödbestämmelserna syftade till att stödja särskild utbildningsverksamhet.

89. I sin skrivelse av den 29 januari 1999 betonade de italienska myndigheterna att de aktuella stödåtgärderna har som enda målsättning att underlätta för vägtransportföretagen, vilkas personal är föremål för utbildning, att köpa in undervisningsmaterial och material som underlättar anpassning till ny teknik inom denna sektor. Till följd av detta förklarade de italienska myndigheterna att de skulle ha vidtagit åtgärder för att ändra artikel 2 stycke 1 a och b för att de aktuella bestämmelsernas omfattning och tillämpningsområde skulle bli klarare.

I detta avseende framhåller kommissionen förslaget till dekret som ändrar dekretet om nyinvesteringar och utbildning som Italiens ständiga representation översänt i en skrivelse den 18 februari 1999. På grundval av de föreslagna ändringarna kan stöd till inköp av datorer som föreskrivs i de italienska initiativen sättas i direkt samband med de nämnda bestämmelserna om utbildningsstöd. Enligt den nya texten till artikel 2 stycke 1 a i dekretet om nyinvesteringar och utbildning ges i själva verket enbart möjlighet till stöd för inköp av projekt och elektronisk utrustning (hårdvaror) för utbildning som omfattas av artikel 5 (i dekretet) för att förbättra företagens förvaltningsmetoder och telematiksystem för utbyte av information, medan artikel 2 stycke 1 b kommer att strykas.

90. Under förutsättning att nämnda ändringar godkänns ser kommissionen positivt på att de aktuella italienska stödåtgärderna som främjar inköp av utbildningsutrustning medför att de intresserade företagen anpassar sig till ny teknik och dessutom vidtar nödvändiga omstruktureringar av organisationen. Åtgärderna omfattar en mycket viktig utbildningsdel och skall alltså bedömas mot bakgrund av de befintliga kriterier som fastställs i gemenskapens regelverk om stöd till utbildning(33).

91. I gemenskapsrätten medges att stöd ges till övergripande utbildningsprojekt med upp till 50 % av de bidragsberättigade kostnaderna; en procentsats som ökas med ytterligare 20 % när det gäller små och medelstora företag. I den utsträckning som datautrustning är avsedd att användas till utbildning kan denna anses vara berättigad till stöd enligt vad som föreskrivs i gemenskapsrätten i denna fråga.

92. När det gäller stödets storlek noterar kommissionen att det i de italienska åtgärderna föreskrivs lån med subventionerad ränta motsvarande en tredjedel av referensräntesatsen som fastställts av de italienska myndigheterna (artikel 2 stycke 2 a i lagen och artikel 2 stycke 1 a i dekretet), det vill säga cirka 1,66-1,76 %(34). Enligt de kriterier som lagts fram i meddelandet från 1997 om referensräntesatser(35) kan låntagarens verkliga ekonomiska fördel i förhållande till de räntesatser som tillämpas under normala marknadsvillkor uppskattas till cirka 4-4,5 %. Kommissionen anser att den ekonomiska fördelen när det gäller lånen, som kan uppgå till 75 % av de totala investeringskostnaderna (artikel 2 stycke 2 a i lag 454/97 och artikel 4 stycke 1 a andra delen i dekretet), aldrig kan uppnå den övre gräns som fastställts av gemenskapsrätten i frågan.

93. Att den som ansöker om lån med subventionerad ränta i enlighet med artikel 2 stycke 3 i dekretet måste bidra med en avsevärd del av beloppet själv säkerställs i regel genom stödets låga omfattning. Enligt artikel 2 stycke 3 i dekretet får stödet inte läggas ihop med några andra subventioner som betalats ut av samma anledning av offentliga myndigheter och inte heller med stöd som föreskrivs i andra dekret för genomförande av lag 454/97. Därtill föreskrivs det i artikel 6 stycke 3 i lagen i förening med artikel 7 stycke 1 i dekretet att mottagare som missbukar stöd är skyldiga att betala tillbaka de mottagna beloppen och ränta som beräknas på lagstadgad räntesats och dessutom skall de strykas ur registret över åkare med egen rörelse.

94. Med tanke på ovanstående anser kommissionen att de skyddsregler som fastställs i den italienska bestämmelserna när det gäller att bevilja stöd är tillräckliga för att säkerställa att medlen används korrekt och kan hålla eventuella snedvridningar av konkurrensen på en rimligt låg nivå.

95. Sammanfattningsvis noterar kommissionen att både nationella och utländska vägtransportföretag ges tillträde till de aktuella stödåtgärderna enligt artikel 1 stycke 1 i förening med artikel 2 stycke 1 a i dekretet. Således menar kommissionen att de aktuella åtgärderna inte diskriminerar transportörer från andra medlemsstater.

96. Slutligen anser kommissionen att åtgärderna skall omfattas av undantaget som fastställs i artikel 87.3 c i fördraget.

Kapacitetsminskningar

97. Kommissionen noterar i detta avseende att de italienska myndigheterna drog tillbaka anmälan av artikel 3 stycke 7 och 8 i lagen som omfattade kapacitetseminskningar inom vägtransportsektorn i en skrivelse av den 22 januari 1998.

Kommissionen konstaterar således att ingenting måste beslutas i denna fråga.

Fusioner och företagssammanslutningar

98. I denna fråga noterar kommissionen att de italienska myndigheterna i en skrivelse av den 29 april 1999 drog tillbaka anmälan om åtgärder som föreskrev fusioner och sammanslutningar mellan vägtransportföretag i lag 454/97.

Kommissionen konstaterar således att ingenting måste beslutas i denna fråga.

VI. SLUTSATSER

99. Mot bakgrund av ovannämnda skäl verkar de åtgärder som fastställs i det italienska systemet antingen inte statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget eller kan anses vara förenliga med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 i fördraget.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Stöd enligt den ändrade texten till artikel 3 stycke 1-5 i den italienska lagen 454 av den 23 december 1997 och enligt det italienska dekretet an den 10 juni 1998 om förtidspensionering av åkare som har en enda lastbil utgör inte statligt stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget och artikel 61.1 i EES-avtalet.

2. Stöd till nybyggnation av terminaler enligt den ändrade texten till artikel 2 stycke 1 b i den italienska lagen 454 av den 23 december 1997 och enligt den ändrade texten till artikel 2 stycke 1 c och d, stycke 2 och 3 samt artikel 4 stycke 1 a i det italienska dekretet av den 14 oktober 1998 om stöd till nyinvesteringar och utbildning utgör inte statligt stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget och artikel 61.1 i EES-avtalet.

Artikel 2

1. Stöd till åkare för inköp av enheter för kombinerade transporter, anläggningar för kombinerade transporter och elektronisk utrustning för övervakning, kontroll, användning och försäljning i kedjan för kombinerade transporter enligt den ändrade texten till artikel 2 stycke 1 c och artikel 5 i den italienska lagen 454 av den 23 december 1997 och enligt den ändrade texten till artikel 2 stycke 1 a, b och d i det italienska dekretet av den 14 oktober 1998 är förenliga med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 c i EG-fördraget och artikel 61.3 c i EES-avtalet.

2. Stöd till nybyggnation av terminaler för kombinerade transporter enligt den ändrade texten till artikel 5 i den italienska lagen 454 av den 23 december 1997 och enligt den ändrade texten till artikel 2 stycke 1 c i det italienska dekretet av den 14 oktober 1998 om stöd till kombinerade transporter utgör inte statligt stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget och artikel 61.1 i EES-avtalet.

Artikel 3

1. Stöd till inköp av fordon och anpassning av fordonsparken enligt den ändrade texten till artikel 2 stycke 1 c första meningen och d i den italienska lagen 454 av den 23 december 1997 och enligt den ändrade texten till artikel 3 och artikel 4 stycke 1 b i det italienska dekretet av den 14 oktober 1998 om stöd till nyinvesteringar och utbildning är förenligt med den gemensamma marknaden i kraft av artikel 87.3 c i EG-fördraget och artikel 61.3 c i EES-avtalet.

2. Utbildningsstöd enligt den ändrade texten till artikel 2 stycke 1 e i den italienska lagen 454 av den 23 december 1997 och artikel 5 i det italienska dekretet av den 14 oktober 1998 om stöd till nyinvesteringar och utbildning är förenligt med den gemensamma marknaden i kraft av artikel 87.3 c i EG-fördraget och artikel 61.3 c i EES-avtalet.

3. Stöd till dataprojekt och inköp av datautrustning enligt den ändrade texten till artikel 2 stycke 1 a i den italienska lagen 454 av den 23 december 1997 och enligt den ändrade texten till artikel 2 stycke 1 a och artikel 4 stycke 1 a i dekretet av den 14 oktober 1998 om stöd till nyinvesteringar och utbildning är förenligt med den gemensamma marknaden i kraft av artikel 87.3 c i EG-fördraget och artikel 61.3 c i EES-avtalet.

Artikel 4

1. Italien skall informera kommissionen så snart ändringarna av lag 454 av den 23 december 1997 som avses i lagförslaget nr 5527 av den 17 december 1998, tillsammans med de ändringar som meddelats i de italienska myndigheternas skrivelse av den 15 februari 1999 och ändringarna till dekretet av den 14 oktober 1998 om stöd till nyinvesteringar och utbildning som avses i det förslag till dekret som översänts den 18 februari 1999 har antagits.

2. Italien skall överlämna årliga rapporter till kommissionen om genomförandet av de åtgärder som föreskrivs enligt den ändrade texten i lag 454 av den 23 december 1997 och enligt den ändrade texten i relevanta dekret. Den första rapporten skall vara uppdaterad till den 31 december 1999 och måste överlämnas före den 31 januari 2000.

Artikel 5

Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.

Utfärdat i Bryssel den 4 maj 1999.

På kommissionens vägnar

Neil KINNOCK

Ledamot av kommissionen

(1) EGT C 211, 7.7.1998, s. 5.

(2) Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana (Italienska republikens officiella tidning), Serie generale, nr 303 av den 31 december 1997, s. 4.

(3) Se fotnot nr 1.

(4) Offentliggjord i Atti Parlamentari, XIII legislatura, som Disegno di legge n. 5527, Atti della Camera dei Deputati.

(5) Europeiska gemenskapernas officiella tidning, Serie generale, nr 137 av den 15 juni 1998, s. 47.

(6) Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana, Serie generale, nr 263 av den 10 november 1998, s. 25.

(7) Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana, Serie generale, nr 263 av den 10 november 1998, s. 29.

(8) Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana, Serie generale, nr 304 av den 30 december 1994, s. 29.

(9) Referensräntesatsen som avses i dekret från 1994 är för närvarande 5 % per år för industrisektorn och 5,3 % för hantverkssektorn. De minsta företagen tillhör hantverkssektorn.

(10) EGT L 368, 17.12.1992, s. 32.

(11) EGT L 95, 9.4.1992, s. 1.

(12) Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana, Serie generale, nr 83 av den 9 april 1998, s. 42.

(13) Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana, Serie generale, nr 156 av den 7 juli 1998, s. 11.

(14) Kommissionens beslut av den 18 oktober 1995 i mål N/773/A/94 - Frankrike, (EGT C 335, 13.12.1995, s. 10).

(15) EGT L 130, 15.6.1970, s. 1.

(16) EGT L 84, 26.3.1997, s. 6.

(17) Se kommissionens beslut av den 27 mars 1996 i mål NN 97/95 (EGT C 123, 26.4.1996, s. 9), och av den 22 oktober 1997 i mål N 79/97 (EGT C 377, 12.12.1997, s. 3).

(18) EGT L 390, 30.12.1989, s. 3. Denna förordning annullerades formellt av domstolen men fortsatte att vara tillämplig tills förordning (EEG) nr 3118/93 (EGT L 279, 12.11.1993, s. 1) hade trätt i kraft.

(19) EGT L 277, 14.10.1998, s. 1.

(20) KOM(95) 691 av den 20 december 1995; KOM (1998) 466 av den 22 juli 1998.

(21) Se kommissionens beslut av den 25 mars 1998 (EGT C 211, 7.7.1998 - se fotnot 1) och av den 21 januari 1997, i mål nr C 2/97 - Nederländerna, EGT C 93, 22.3.1997, s. 11.

(22) Kommissionens beslut av den 22 oktober 1997, i mål N 79/79 - Nederländerna, EGT C 377,12.12.1997, s. 3.

(23) Se även kommissionens beslut av den 22 december 1998 i mål N 598/98 - Nederländerna, EGT C 29, 4.2.1999, s. 13.

(24) EGT C 72, 10.3.1994, s. 3.

(25) I artikel 3 stycke 1 i det italienska dekretet nämns högre standarder i fråga om miljöskydd än de nationella och europeiska standarder som gällde när dekretet trädde ikraft. Det är dock nödvändigt att hänvisa till de gränsvärden för utsläpp som föreskrivs i rådets direktiv 70/220/EEG av den 20 mars 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftföroreningar genom avgaser från motorfordon (EGT L 76, 6.4.1970 s. 1.) ändrat genom direktiv 96/69/EG (EGT L 282, 1.11.1996, s. 64) och till rådets direktiv 88/77/EEG av den 3 december 1987 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gasformiga föroreningar från dieselmotorer som används i fordon (EGT L 36, 9.2.1988, s. 33) ändrat genom direktiv 91/542/EEG (EGT L 295, 25.10.1991, s. 1). I detta avseende bör det också beaktas att de strängaste gränserna för utsläpp som införs genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/69/EG av den 13 oktober 1998 om åtgärder mot luftföroreningar genom avgaser från motorfordon och ändringar av direktiv 70/220/EEG (EGT L 350, 28.12.1998, s. 1) skall tillämpas efter hand, när det gäller registrering, försäljning och användning av nya fordon från den 1 januari 2001.

(26) Beroende på referensräntesatsen. Inom industrisektorn där referensräntesatsen för närvarande är 5 % kommer den subventionerade räntesatsen att ligga på cirka 1,66 %. Inom hantverkssektorn där referensräntesatsen för närvarande är 5,3 % kommer den subventionerade räntan att ligga på cirka 1,76 %. Jämför även skälen 14 och 9.

(27) Se kommissionens meddelande om metod för att fastställa referensräntesatser, EGT C 273 9.9.1997, s. 3.

(28) Referensräntesatsen revideras regelbundet i enlighet med de metoder som föreskrivs i meddelandet av 1997. Den femåriga referensräntan (som är aktuell i detta fall) som för närvarande tillämpas i Italien uppgår till 6,18 % från den 1 januari 1999 enligt den senaste uppdateringen den 3 mars 1999.

(29) Gemenskapens regelverk definierar sådana kostnader som extra investeringskostnader för att uppnå målsättningarna med miljöskyddet och specificerar dessutom att investeringskostnader av allmän karaktär som inte härrör från miljöskydd inte kan beaktas som stödberättigade kostnader för miljöskydd (se punkt 3.2.1 i meddelandet).

(30) Europeiska transportministerkonferensen (CEMT) är ett mellanstatligt organ som inrättades genom ett protokoll som undertecknades i Bryssel den 17 oktober 1953. För närvarande är alla EU:s 15 medlemsstater medlemmar samt flera andra länder i Central- och Östeuropa.

(31) EGT C 343, 11.11.1998, s. 10.

(32) Enligt de italienska myndigheterna innehar cirka 60 % av de italienska vägtransportföretagen högst 2 fordon och 20 % av vägtransportföretagen cirka 3-5 fordon.

(33) Se ovan under skäl 85 och fotnot 31.

(34) Jämför fotnot 26 ovan.

(35) Jämför skäl 76 och fotnot 27 ovan.