KOMMISSIONENS BESLUT

av den 8 juli 1999

om Frankrikes ansökan om en övergångsordning enligt artikel 24 i Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för el

(delgivet med nr K(1999) 1551/2)

(Endast den franska texten är giltig)

(1999/792/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för el(1), särskilt artikel 24 i detta,

efter att ha underrättat medlemsstaterna om Republiken Frankrikes ansökan enligt artikel 24.1 i direktiv 96/92/EG, och

av följande skäl:

I. BAKGRUND

1. Förfarande

1. Genom en skrivelse av den 19 februari 1998 till kommissionen ansökte de franska myndigheterna om att omfattas av en övergångsordning enligt artikel 24 i direktiv 96/92/EG.

2. Den 4 november 1998 erhöll kommissionen ytterligare information från de franska myndigheterna beträffande denna ansökan.

2. Elsektorns struktur i Frankrike

3. Elsektorn i Frankrike kännetecknas av att Electricité de France (EDF) innehar en monopolställning inom produktion, överföring och distribution av el. EDF står för över 90 % av Frankrikes elproduktion och eldistribution. All överföring av el, inbegripet import och export, genomförs av EDF.

3. Avreglering av elmarknaden: införlivande av direktiv 96/92/EG

4. Den nya lagen om elsektorn, med titeln Modernisation et développement du service public (Modernisering och utveckling av allmännyttiga tjänster), togs upp till första behandling i parlamentet i februari 1999. Man förväntar sig en omröstning om lagen i september 1999.

5. Lagen inriktar sig främst på följande:

- Berättigade kunder: kunder som förbrukar mer än 100 GWh per år kommer att vara berättigade. Detta måste motsvara minimikravet i direktivet, dvs. 26,48 %. Distributörer kommer att vara berättigade att distribuera el endast till sina berättigade kunder.

- Nya produktionsanläggningar: Frankrike har valt tillståndsförfarandet för sitt fleråriga investeringsprogram, kompletterat med ett anbudsförfarande.

- Tredje parts tillträde till nätet styrs av de offentliggjorda priserna för överföring.

- EDF kommer fortsättningsvis att vara ett vertikalt integrerat företag. För att uppfylla villkoren i direktivet kommer EDF att separera sin bokföring för verksamhetsgrenarna produktion, överföring och distribution från bokföringen för annan verksamhet. Dessutom är det nödvändigt att den ansvarige för överföringsnätet inte är involverad i förvaltningen av övrig verksamhet utan anknytning till överföringsnätet.

- En oberoende elkommission kommer att ansvara för regleringen av marknaden. Elkommissionens beslutsbefogenheter kommer i huvudsak att begränsas till att avgöra tvister.

4. Övergångsordningen som anmälts av de franska myndigheterna

4.1 Inledning

6. De franska myndigheterna har anmält följande övergångsåtgärder genom tillämpning av artikel 24 i direktiv 96/92/EG:

- Avtal för inköp av el från oberoende producenter under perioder med hög förbrukning.

- Åtaganden med anknytning till bridreaktorn Superphénix.

- Åtaganden med anknytning till finansieringen av det särskilda pensionssystemet för de anställda inom el- och gasindustrin.

7. Den övergångsåtgärd som gäller åtaganden med anknytning till finansieringen av det särskilda pensionssystemet för de anställda inom el- och gasindustrin fogades till anmälan genom skrivelsen av den 4 november.

8. Den togs inte med i den första anmälan av den 19 februari. De franska myndigheterna påpekade visserligen problemet med pensioner i denna anmälan, men tog inte med detta problem, eftersom de ansåg att direktiv 96/92/EG inte täcker sociala frågor. Efter diskussioner i denna fråga mellan kommissionen och medlemsstaterna tillfogade de franska myndigheterna denna åtgärd genom sin skrivelse av den 4 november.

4.2 Närmare uppgifter om de anmälda åtgärderna

4.2.1 Avtal om inköp av el från oberoende producenter under perioder med hög förbrukning

a) Åtagandenas karaktär

9. EDF var förpliktat att köpa den el (upp till 8 MVA) som producerades av de små oberoende kraftverken under perioder med hög förbrukning. Denna förpliktelse härrörde från dekret nr 55-662 från 1955, ändrat 1994.

10. Myndigheterna upphävde inköpsförpliktelsen för nya anläggningar från och med januari 1995. Alla anläggningar som hade erhållit nödvändiga tillstånd före detta datum kan dra nytta av de ovan nämnda förmånliga inköpsvillkoren.

11. Ersättningsvillkoren försämrades avsevärt efter 1993, men ersättningen var fortfarande tillräcklig för att säkerställa att de små kraftverkens operatörer fortsatte att göra investeringar.

12. I april 1997 ingicks ett avtal om tillhandahållande av tjänster mellan EDF och den franska staten om mer betydande prisnedsättningar. Nya leveransavtal ingicks med de små anläggningarna för perioder med hög förbrukning. Avtalen ingicks för en tid av 15 år minus den tid som förflutit sedan anläggningarna togs i bruk. Anläggningarna kommer att utnyttjas endast när behov uppstår inom elsystemet. Ersättningen omfattar en fast betalning och ersättning för den levererade energin. Alla producenter som inte önskade fortsätta under dessa förhållanden erbjöds att köpa tillbaka sina anläggningar för en summa motsvarande kostnaderna minus redan erhållna intäkter.

13. De franska myndigheterna betonar att EDF:s exklusiva rättigheter inom elsektorn inte längre kommer att kunna hjälpa företaget att bära de kostnader som uppkommer genom dessa avtal.

b) Summan av icke-återvinningsbara kostnader

14. Åtagandena till följd av leveransavtalen mellan EDF och de oberoende producenterna gäller 516 MW installerad kapacitet.

15. De franska myndigheterna bedömer att åtagandet, om det begränsas till de förutsebara fasta betalningar som anges i avtalet, kommer att vara i storleksordningen 250 miljoner franska franc (1997 års värde) per år fram till dess att det sista avtalet upphör att gälla år 2012.

c) Metod för återvinning av kostnader

16. EDF:s kostnader skulle finansieras genom en fond som alla användare betalar ett bidrag till: leverantörer, egenproducenter och slutförbrukare som importerar eller köper in el inom gemenskapen. Bidraget skulle grunda sig på antalet levererade, köpta eller producerade kilowattimmar. Det skulle fördelas proportionellt mellan leverantörerna till berättigade kunder och leverantörerna till icke-berättigade kunder.

17. Hittills har inte något definitivt beslut fattats eller någon exakt beräkningmetod fastställts. De franska myndigheterna lade fram dessa åtgärder preliminärt och under förutsättning att de godkänns av det franska parlamentet.

4.2.2 Åtaganden med anknytning till kraftverket Superphénix

a) Åtagandenas karaktär

18. Bridreaktorn Superphénix började byggas 1976. Kriticitet nåddes 1985. År 1994 omvandlades kraftverket till forskningsanläggning.

19. Den 28 februari 1997 stängdes reaktorn. Den 2 februari 1998 beslöt den franska regeringen att Superphénix skulle stängas för gott.

20. Företaget NERSA (51 % EDF, 33 % ENEL och 16 % SBK) bildades för att bygga och driva kraftverket. Från och med den 1 januari 1998 är SBK och ENEL inte längre parter i NERSA. EDF ansvarar för alla kostnader för stängningen och nedläggningen.

b) Summan av icke-återvinningsbara kostnader

21. EDF:s framtida utgifter beräknas uppgå till ca 12,7 miljarder franska franc (1997 års värde) vid utgången av räkenskapsåret 1998. Dessa utgifter inkluderar EDF:s andel i avvecklingen av NERSA, förlust av eget kapital till följd av avvecklingen och utgifter för slutsteget i bränslecykeln, samt alla utgifter för stängning och nedläggning av kraftverket.

22. I beräkningen har ett lån beviljat av Commissariat à l'Energie atomique (Atomenergikommissionen) på 2,1 miljarder franska franc dragits ifrån, eftersom man antar att återbetalning inte kommer att vara nödvändig, eftersom lånet skall betalas tillbaka endast i fall av tillräckligt tillträde till Superphénix.

c) Metod för återvinning av kostnader

23. EDF:s kostnader skulle finansieras genom en fond som alla användare betalar ett bidrag till: leverantörer, egenproducenter och slutförbrukare som importerar eller köper in el inom gemenskapen. Bidraget skulle grunda sig på antalet levererade, köpta eller producerade kilowattimmar. Det skulle fördelas proportionellt mellan leverantörerna till berättigade kunder och leverantörerna till icke-berättigade kunder.

24. Eftersom en del av förfallodatumen ännu ligger långt fram i tiden, och med tanke på möjlig utveckling inom teknik, säkerhet och miljö, kan uppskattningarna av de framtida utgifterna och beräkningen av avgifterna komma att ändras.

25. Myndigheterna presenterade dessa åtgärder preliminärt och under förutsättning att de godkänns av det franska parlamentet.

4.2.3 Åtaganden med anknytning till finansieringen av det särskilda pensionssystemet

a) Åtagandenas karaktär

26. I de nationella reglerna för anställda inom el- och gasindustrin fasttälls ett särskilt pensionssystem. Arbetsgivarna har inte avsatt någon reserv för dessa framtida åtaganden i bokföringen.

b) Summan av icke-återvinningsbara kostnader

27. Om reglerna beträffande personalen bibehålls kommer detta att innebära en tilläggskostnad som kommer att öka avsevärt från och med år 2000. De franska myndigheterna påpekar att före avregleringen kunde denna tilläggskostnad täckas genom arbetsgivarnas exklusiva rättigheter på elmarknaden. Myndigheterna tillhandahåller ingen beräkning eller uppskattning av denna tilläggskostnad. I sin anmälan ger de ingen information om de framtida pensionerna eller om en eventuell ändring av reglerna beträffande personal i den nya ellagen.

c) Metod för återvinning av kostnader

28. I anmälan anges ingen metod för finansiering av denna framtida utgift.

II. RÄTTSLIG ANALYS

1. Rättslig grund: Artikel 24.1 och 24.2 i direktiv 96/92/EG

29. De franska myndigheterna ansökte om att en övergångsordning skall beviljas med hänsyn till föregivna driftåtaganden och/eller driftgarantier i enlighet med artikel 24 i direktiv 96/92/EG. De begärde dock inte uttryckligen undantag från bestämmelserna i kapitlen IV, VI och VII.

2. Krav enligt artikel 24.1 och 24.2 i direktiv 96/92/EG

30. I artikel 24 i direktiv 96/92/EG fastställs följande: "1. De medlemsstater i vilka driftåtaganden eller driftgarantier som getts för ikraftträdandet av detta direktiv inte kan uppfyllas till följd av bestämmelserna i detta direktiv, kan ansöka om en övergångsordning, vilken kan beviljas av kommissionen, med beaktande av bl.a. storleken på systemet i fråga, systemets grad av sammanlänkning och elsektorns struktur. Kommissionen skall underrätta medlemsstaterna om dessa ansökningar innan den fattar beslut, med beaktande av respekten för sektretess. Detta beslut skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

2. Övergångsordningen skall ha begränsad varaktighet och skall kopplas till att åtagandena och garantierna som avses i punkt 1 löper ut. Övergångsordningen får omfatta undantag från kapitlen IV, VI och VII i detta direktiv. Ansökningar om en övergångsordning skall ges in till kommissionen inom ett år efter ikraftträdandet av detta direktiv."

31. Enligt artikel 24.1 och 24.2 i direktiv 96/92/EG (nedan kallat direktivet) och med stöd av EG-fördraget skall kommissionen vid bedömning av ansökningar om övergångsordning beakta följande kriterier:

A. Krav avseende karaktären hos berörda åtaganden eller garantier

1) Förekomsten av ett driftåtagande eller en driftgaranti måste bevisas.

2) Driftåtagandet eller driftgarantin måste ha getts före den 20 februari 1997.

3) Ett orsakssamband mellan direktivets ikraftträdande och oförmågan att uppfylla åtagandet måste fastställas.

B. Krav avseende åtgärder som föreslås för att nå de berörda målen

1) Åtgärderna enligt övergångsordningen måste utgöra undantag från kapitlen IV, VI och VII i direktivet.

2) Övergångsordningen skall ha begränsad varaktighet och skall kopplas till att de berörda åtagandena eller driftgarantierna upphör att gälla.

3) De åtgärder som tillämpas genom övergångsordningen skall vara de minst restriktiva som skäligen behövs för att nå de berörda målen, som i sig måste vara legitima. Kommissionen skall, när den fattar beslut om dessa frågor, beakta bland annat storleken på systemet i fråga, systemets grad av sammanlänkning och elsektorns struktur.

3. Bedömning av den franska övergångsordningen

3.1 Producenter under perioder med hög förbrukning

32. I det aktuella fallet som gäller Frankrikes övergångsordning för åtaganden med anknytning till inköpsavtal för el producerad av oberoende producenter under perioder med hög förbrukning respektive åtaganden med anknytning till en permanent stängning av kraftverket Superphénix, är det inte nödvändigt att bedöma huruvida kraven A.1, A.2, A.3, B.2 och B.3. är uppfyllda.

33. Detta beror på att en övergångsordning enligt artikel 24 i direktivet måste omfattas av undantag från kraven i kapitlen IV, VI och VII i direktivet, vilket anges ovan.

34. De berörda åtgärderna grundar sig på ett kompensations- eller avgiftssystem som en medlemsstat inför för att kompensera icke-återvinningsbara kostnader som uppstått genom tillämpningen av direktivet.

35. För tillämpningen av sådana avgifter i det aktuella fallet krävs inget undantag från de ovan nämnda kapitlen i direktivet och därför kan systemet inte anses utgöra en övergångsordning i den mening som avses i artikel 24 i direktivet.

36. Åtgärderna i fråga utgör inte undantag från kapitlen IV, VI och VII i direktivet och uppfyller således inte krav B.1 ovan.

37. Det faktum att liknande åtgärder kan förorsaka mycket stora snedvridningar på den inre marknaden för el påverkar inte denna slutsats.

38. Kommissionen anser att betalningen av sådana avgifter kan få i grunden samma ekonomiska konsekvenser som ett fullständigt eller delvis undantag från vissa av förpliktelserna i kapitlen IV, VI och VII i direktivet. Dessa snedvridningar har dock den egenskapen att de inte kan skapas genom sådana särskilda undantag som avses i direktivet.

39. Överföring av en kompensationsbetalning till vissa elproducenter, finansierad genom en avgift för förbrukarna, är därför en åtgärd som inte direkt berörs av direktivet utan som måste granskas enligt konkurrensreglerna, särskilt artikel 87.3 c i EG-fördraget. Utgående från denna slutsats förstås att åtgärder med liknande ekonomisk effekt kommer att behandlas på motsvarande sätt, oberoende av det tillämpliga förfarandet i varje enskilt fall.

40. Eftersom artikel 24 i direktivet inte är tillämplig är det inte nödvändigt att bedöma de ovan nämnda ytterligare kraven A.1, A.2 och A.3 och B.2 och B.3.

3.2 Superphénix

41. I detta fall är det, när det gäller Frankrikes övergångordning för åtaganden med anknytning till en permanent stängning av kraftverket Superphénix, inte nödvändigt att bedöma huruvida kraven i A.1, A.2, A.3, B.2 och B.3 uppfyllda.

42. Detta beror på att en övergångsordning enligt artikel 24 måste gälla undantag från kraven i kapitlen IV, VI och VII i direktivet, vilket anges ovan.

43. De berörda åtgärdena grundar sig på ett kompensations- eller avgiftssystem som en medlemsstat genomför för att kompensera icke-återvinningsbara kostnader som orsakas genom tillämpningen av direktivet.

44. Tillämpningen av sådana avgifter kräver inte undantag från de ovan nämnda kapitlen i direktivet och kan därför inte betraktas som en övergångsordning enligt artikel 24 i direktivet.

45. Åtgärderna i fråga utgör inte undantag från kapitlen IV, VI och VII i direktivet och uppfyller således inte krav B.1.

46. Det faktum att liknande åtgärder kan förorsaka mycket stora snedvridningar på den inre marknaden för el påverkar inte denna slutsats.

47. Kommissionen anser att betalning av sådana avgifter kan få i grunden samma ekonomiska konsekvenser som ett fullständigt eller delvis undantag från vissa av förpliktelserna i kapitlen IV, VI eller VII i direktivet. Dessa snedvridningar har dock den egenskapen att de inte kan skapas genom sådana särskilda undantag som avses i direktivet.

48. Överföring av kompensationsbetalning till vissa elproducenter, finansierad genom en avgift för förbrukarna, är därför en åtgärd som inte direkt berörs av direktivet utan som måste granskas enligt tillämpliga regler i fördragen.

49. Eftersom artikel 24 i direktivet inte är tillämplig är det inte nödvändigt att bedöma kraven i A.1, A.2, A.3, B.2 och B.3.

3.3 Åtaganden med anknytning till det särskilda pensionssystemet

50. Det är kommissionens uppfattning att den information som de franska myndigheterna lämnat om möjliga åtgärder för att minska problemen med det särskilda pensionssystemet för anställda inom el- och gasindustrin inte är tillräckligt detaljerad för att kommissionen skall kunna fatta ett beslut i enlighet med artikel 24.1 i direktiv 96/92/EG.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Detta beslut gäller Frankrikes ansökan om en övergångsordning enligt artikel 24 i direktiv 96/92/EG som lämnades in till kommissionen den 19 februari 1998 och kompletterades den 4 november 1998. Denna anmälan gäller

a) avtal för EDF:s (Electricité de France) inköp av el från oberoende producenter under perioder med hög förbrukning,

b) EDF:s åtaganden med anknytning till bridreaktorn Superphénix,

c) Åtaganden med anknytning till finansieringen av det särskilda pensionssystemet för anställda inom el- och gasindustrin.

Artikel 2

Den övergångsordning som Frankrike anmält beträffande EDF:s åtaganden med anknytning till avtalen om inköp av el producerad av oberoende producenter under perioder med hög förbrukning och beträffande EDF:s åtaganden med anknytning till bridreaktorn Superphénix omfattar inga åtgärder som enligt definitionen i artikel 24.2 i direktiv 96/92/EG skulle utgöra undantag från kapitlen IV, VI eller VII i det direktivet. Artikel 24 i direktiv 96/92/EG är därför inte tillämplig på den övergångsordning som har anmälts av Frankrike.

Artikel 3

Åtgärderna avseende åtagandena med ankyntning till finansieringen av det särskilda pensionssystemet för de anställda inom el- och gasindustrin godkänns inte i detta beslut enligt artikel 24 i direktiv 96/92/EG.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Republiken Frankrike.

Utfärdat i Bryssel den 8 juli 1999.

På kommissionens vägnar

Christos PAPOUTSIS

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 27, 30.1.1997, s. 20.