KOMMISSIONENS BESLUT av den 4 december 1996 om ett förfarande enligt artikel 85 i EG-fördraget och artikel 53 i EES-avtalet (IV/35.679 - Novalliance/Systemform GmbH) (Endast den tyska texten är giltig.) (Text av betydelse för EES) (97/123/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet,

med beaktande av rådets förordning nr 17 av den 6 februari 1962, första förordningen om tillämpning av fördragets artiklar 85 och 86 (1), senast ändrad genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige, särskilt artikel 15.2 i denna,

med beaktande av kommissionens beslut av den 16 augusti 1996 om att inleda ett förfarande i detta ärende,

med beaktande av klagomålet enligt artikel 3 i förordning nr 17,

efter att ha gett det berörda företaget möjlighet att uttala sig om de förhållanden som kommissionen gjort invändningar mot, enligt artikel 19.1 i förordning nr 17 tillsammans med kommissionens förordning nr 99/63/EEG av den 25 juli 1963 om sådana förhör som avses i artikel 19.1 och 19.2 i rådets förordning nr 17 (2),

efter samråd med Rådgivande kommittén för kartell- och monopolfrågor, och

med beaktande av följande:

I. SAKFÖRHÅLLANDENA

A. Inledning och bakgrund

(1) Den 4 augusti 1995 mottog kommissionen ett klagomål från ett franskt företag, Novalliance, rörande det tyska företaget Systemform GmbH:s beteende. Begäran om upplysningar sändes både till Novalliance och till Systemform GmbH. Båda företagen svarade och Systemform kommenterade också klagomålet och lämnade upplysningar som de ansåg skulle ha betydelse för kommissionens bedömning av de förhållanden som klaganden tog upp. De sista upplysningarna togs emot från Systemform GmbH den 12 april 1996. Den 12 augusti 1996 skickades ett meddelande om invändningar till Systemform. Systemform svarade den 2 oktober 1996 och lämnade vissa kommentarer och synpunkter och avstod från sin rätt till ett muntligt förhör.

(2) I klagomålet hävdades att vissa klausuler i avtal som slutits mellan Systemform och dess återförsäljare samt åtgärder som Systemform vidtagit för att tillämpa dessa klausuler mot Novapost, ett grekiskt företag som levererade Systemformprodukter till Novalliance, stred mot artikel 85.1 i EG-fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet. I klagomålet hävdades också att Systemform GmbH vidtagit andra åtgärder mot andra återförsäljare och att Systemforms beteende i vissa delar kunde betecknas som missbruk av dominerande ställning enligt artikel 86 i EG-fördraget och artikel 54 i EES-avtalet.

(3) Efter att ha granskat klagomålet och de upplysningar vilken den fått in sedan dess, har kommissionen beslutat att inleda ett förfarande mot Systemform GmbH för företagets överträdelser av artikel 85.1 i EG-fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet i sina återförsäljaravtal. Detta beslut hänför sig därför till överträdelser av dessa artiklar i återförsäljaravtalen mellan Systemform och dess återförsäljare.

(4) Kommissionen inleder inte något förfarande mot Systemform i fråga om påståendet att företaget lagstridigt försökt införa ett exportförbud för sin återförsäljare Novapost. Novalliance och Novapost utgör en enhet eftersom de har en gemensam majoritetsägare, Eurinvest, och Novapost har utsett Novalliance till återförsäljare. Eventuella försök från Systemform att hindra sin ensamåterförsäljare från att aktivt sälja varorna utanför avtalsområdet genom ett annat företag inom samma grupp eller genom att utse återförsäljare är därför berättigade.

B. Parterna

Novalliance

(5) Novalliance, som ursprungligen inkom med klagomålet, är en fransk återförsäljare av kontorsmateriel som specialiserar sig på datorutskrifter och posthanteringssystem. Enligt företagets "Presentation och program" (3) bildades företaget den 17 juni 1994 och dess verksamhet inleddes i september 1994. Enligt detta dokument ägs 68,44 % av dess aktiekapital av ett företag som heter Eurinvest. Eurinvests representant i Novalliances styrelse heter Bruno Vitali. Vitali är också Novalliances verkställande direktör och styrelseordförande. Enligt uppgifter från Eurinvest (4) uppgår dess aktieinnehav i Novalliance numera till 76 %.

Systemform

(6) Systemform GmbH är ett tyskt företag som är verksamt inom området för tryckning av standardblanketter och tillverkning av utrustning för behandling av datorutskrifter och för lotterier. Enligt vad som uppges i klagomålet har företaget ungefär 400 anställda och ingick tidigare i PWA-gruppen. Enligt uppgifter från Systemform GmbH (5) såldes företaget till ECV Edition Cantor Verlag i september 1995.

Systemform angav i sitt svar till kommissionens meddelande om invändningar att dess huvudägare nu är affärsmannen René Enderle. Enligt företagets redovisning för år 1994 (6) var dess sammanlagda försäljning [. . .] tyska mark (7). Divisionen för "Data-Technik", som detta beslut berör, stod för [. . .] tyska mark av detta belopp.

Novapost

(7) Novapost är ett grekiskt företag som har slutit ett återförsäljaravtal med Systemform. Enligt uppgifter från Eurinvest (8) ägs 99 % av aktierna i Novapost av Eurinvest. I samma skrivelse anges att Eurinvest innehar 50 % av rösterna i Novapost. Enligt en "Business Information Report" som Systemform erhållit och vidarebefordrat till kommissionen (9) är Noëlle Gaigne den enda övriga aktieägaren i Novapost. Enligt Eurinvests skrivelse av den 5 februari 1996 är Noëlle Gaigne verkställande direktör i Eurinvest. Enligt klagomålet har Novapost utsett Novalliance till sin återförsäljare i Frankrike och en kopia av deras avtal bifogas klagomålet (10).

C. Relevanta marknader

Produktmarknad

(8) De produkter som berörs av klagomålet är utrustning för behandling av stora datorutskrifter. Stora datorutskrifter, till exempel en uppsättning löneblanketter eller detaljerade styrelserapporter, trycks ofta på kedjeblankettpapper, det vill säga utskriften görs på ett enda långt papper som är perforerat med jämna mellanrum så att det kan delas upp i hanterliga ark. Kedjeblankettpapperet består ofta av flera lager självkopierande papper så att en rapport automatiskt kan framställas i flera kopior. Kedjeblankettpapperet har också ofta styrmarger längs båda sidorna så att det snabbt kan matas genom en kedjeskrivare. Den utrustning som behandlas här omformar automatiskt utskriften till hanterligt format. Den kan alltså ha alla eller några av följande funktioner: uppdelning av kedjeblankettpapperet i enskilda ark, avrivning av styrmargerna från papperet samt avskiljning och sortering av de genomskriftskopior som skrivaren framställt.

(9) Användarnas behov av detta slags utrustning varierar mycket. Ett stort företag, som till exempel ett elbolag, kan behöva hantera mycket stora utskriftsvolymer, till exempel för att regelbundet skriva ut lönebesked till alla sina anställda. Andra användare har kanske mindre utskriftsvolymer, de kanske inte har något behov av att styrmargerna tas bort eller de kanske endast framställer en kopia av en utskrift och har alltså inte behov av någon avskiljnings- och sorteringsfunktion. Sådana användare kan använda relativt enkel utrustning med låg produktionsvolym och en enda funktion. Systemform marknadsför ett utrustningssortiment som ligger mellan dessa båda ytterligheter. Företagets V-serie (V4000, V5000, V8000 och V9000) består av bärbara kombinationsmaskiner som tar bort styrmarger, delar upp kedjeblankettpapperet i enskilda ark, avskiljer och sorterar utskrifter och som kan behandla mellan 2 500 och 8 000 12-tumsark (30 cm) i timmen.

(10) De maskiner som Systemform säljer kan inte ersätta de stora maskiner som används vid framställning av stora volymer och de tillhör alltså en annan produktmarknad (11). Den typ av utrustning som Systemform säljer konkurrerar inte heller med de enklare maskinerna med en enda funktion när det gäller utrustning för små och medelstora volymer, utan bildar även här en separat marknad. De enklare maskinerna med en enda funktion är lämpliga för företag som inte behöver alla de funktioner som erbjuds genom en kombinationsmaskin, till exempel för att de endast framställer en kopia av sina utskrifter eller för att de inte behöver få styrmargerna borttagna. Tillverkarna av dessa nya kombinationsmaskiner för små och medelstora volymer har definierat en ny marknad för sig själva, eftersom dessa nya maskiner är det enda praktiska alternativet för en användare med små eller medelstora utskriftsvolymer som har behov av alla funktioner som finns för efterbehandling av utskrifter.

Geografisk marknad

(11) Systemform tillverkar sina maskiner i Tyskland och säljer dem i Tyskland genom ett nät av återförsäljare. Som beskrivs närmare nedan sker försäljningen utanför Tyskland genom att ensamåterförsäljare utses i olika medlemsstater. Vissa delar av marknadsföringen och distributionen av varorna verkar ske på nationell basis. De händelser som lett fram till klagomålet visar emellertid att det förekommer prisjämförelser och handel över de nationella gränserna inom EES-området. Den geografiska marknaden för denna utrustning skulle därför kunna täcka EES-området. Denna fråga kan emellertid lämnas öppen eftersom bedömningen av restriktionerna inte påverkas av om denna ses som en europeisk eller som en nationell marknad.

Marknadsstruktur

(12) Enligt Systemform finns det inga oberoende studier av denna marknad. Systemform har emellertid försett kommissionen med sina egna bedömningar av marknadens storlek och marknadsandelar.

(13) Systemform tillhandahöll kommissionen en uppskattning av den totala försäljningen i Europa av maskiner avsedda för datorutskrifter. Systemform uppskattade att maskiner till ett värde av [. . .] tyska mark har sålts i Europa. Som beskrivits ovan anser kommissionen att den relevanta produktmarknaden är den för maskiner kapabla att hantera små till medelstora utskriftsvolymer och vilka kan utföra flera olika utskriftsfunktioner. Klaganden tillhandahöll kommissionen uppskattningar av dessa maskiners andel av den totala försäljningen av maskiner avsedda för utskrifter. Genom att tillämpa dessa uppgifter på den information som lämnats av Systemform uppskattade kommissionen att Systemform hade en marknadsandel på över [. . .] på den relevanta marknaden. Denna uppskattade marknadsandel lades fram i kommissionens meddelande om invändningar och har inte ifrågasatts av Systemform.

D. Återförsäljaravtalen

Inledning

(14) Inom Tyskland hade Systemform före 1994 års början sin egen säljarkår som marknadsförde utrustningen. Åren 1986-1993 hade företaget också avtal av OEM-typ (ursprunglig tillverkare) med Digital-Kienzle, Mannesmann och Siemens-Nixdorf för försäljning av utrustningen i Tyskland. Sedan början av år 1994 har sex av de tidigare anställda säljarna startat eget som återförsäljare av Systemforms produkter och de har slutit återförsäljaravtal med Systemform. Utanför Tyskland har Systemform dels ett nät av ensamåterförsäljare med vilka man slutit formella skriftliga avtal, dels återförsäljare med vilka man har en muntlig överenskommelse. Som svar på en begäran från kommissionen har Systemform lämnat in kopior på alla avtal som är i kraft eller som har varit i kraft mellan dem och oberoende återförsäljare. Följande begränsningar utöver den ensamrätt som nämns ovan har konstaterats i dessa avtal:

Territoriella begränsningar

(15) Följande territoriella begränsningar åläggs de ensamåterförsäljare som för närvarande är verksamma utanför Tyskland:

(16) a) SECAP, Frankrike (avtalet undertecknat den 4 april 1984)

Paragraf 4: "Alla förfrågningar, förslag eller beställningar som kommer in till SECAP från någon kund utanför avtalsområdet, eller från kunder som man vet kommer att vilja leverera till köpare utanför avtalsområdet, skall omedelbart vidarebefordras till Systemform som skall ta ställning till dem. Under alla omständigheter, och såvitt denna skyldighet inte är otillåten enligt någon tillämplig nationell eller internationell bestämmelse, skall SECAP avstå från att direkt eller indirekt tillmötesgå sådana förfrågningar, förslag eller beställningar utan att först skriftligen ha fått Systemforms uttryckliga tillstånd."

(17) b) NV Geha SA, Luxemburg (avtalet undertecknat den 28 januari 1987): identiskt med a.

(18) c) Kondator AB, Sverige (avtalet undertecknat den 29 december 1989)

Paragraf 3: ". . . Återförsäljaren skall inte sälja de avtalsprodukter som anges i paragraf 1 till kunder vars huvudkontor ligger utanför avtalsområdet. Återförsäljaren skall vidarebefordra förfrågningar från företag som ligger utanför avtalsområdet till Systemform. Återförsäljaren skall inte heller sälja produkterna i fråga till kunder som man vet har för avsikt att leverera dessa produkter till områden utanför avtalsområdet. I motiverade undantagsfall måste återförsäljaren ha tillstånd från Systemform."

(19) d) Scani A/S, Danmark (avtalet undertecknat före den 31 december 1991): identiskt med c.

(20) e) Linetex SA, Spanien (avtalet undertecknat före den 31 december 1991): identiskt med c.

(21) f) Moore Gesellschaft mbH, Österrike (avtalet undertecknat den 29 april 1991)

Paragraf 3: ". . . Återförsäljaren får endast sälja avtalsprodukterna till kunder som har sitt huvudkontor inom avtalsområdet. Förfrågningar från kunder, som har sitt huvudkontor utanför avtalsområdet, skall av återförsäljaren vidarebefordras till Systemform. Om återförsäljaren känner till att kunderna har för avsikt att leverera de beställda produkterna till områden utanför avtalsområdet, måste han erbjuda produkterna i avtalet med den hänvisningen att varken återförsäljaren, Systemform eller något annat företag som arbetar för Systemform kan åta sig garanti eller service för produkterna i avtalet."

(22) g) Novapost, Grekland (avtalet undertecknat den 22 juni 1994)

Paragraf 3: ". . . Återförsäljaren skall inte sälja de avtalsprodukter som anges i paragraf 1 till kunder vars huvudkontor ligger utanför avtalsområdet. Förfrågningar från företag som ligger utanför avtalsområdet skall vidarebefordras till Systemform av återförsäljaren."

(23) h) Speciaaldrukkerij Lijnco Groningen BV, Nederländerna (avtalet undertecknat den 16 januari 1995)

Paragraf 3: ". . . Återförsäljaren får endast sälja produkterna i avtalet till kunder som har sitt huvudkontor inom avtalsområdet. Beställningar från kunder, som har sitt huvudkontor utanför avtalsområdet, skall vidarebefordras från återförsäljaren till Systemform."

(24) De sex återförsäljare som är verksamma i Tyskland har alla ett ensamrättsförhållande med Systemform och är bundna av följande klausul: "Ensamåterförsäljaren får endast sälja eller förmedla produkterna i avtalet till kunder som har sitt huvudkontor inom avtalsområdet. Förfrågningar från kunder inom Tyskland som har sitt huvudkontor utanför detta område, skall av återförsäljaren vidarebefordras till den ensamåterförsäljare som är behörig för kunden i fråga. Förfrågningar från utländska kunder skall vidarebefordras till Systemform."

(25) Systemform införde också följande territoriella begränsningar i andra ensamåterförsäljaravtal som inte längre är i kraft:

(26) i) Computermail, Förenade kungariket (avtalet undertecknat den 2 april 1984)

Paragraf 3: ". . . Ensamåterförsäljaren åtar sig att inte sälja de produkter i avtalet som är förtecknade under paragraf 1 till kunder som har sitt huvudkontor utanför avtalsområdet. Beställningar från intressenter som är bosatta utanför avtalsområdet skall av återförsäljaren vidarebefordras till Systemform. Ensamåterförsäljaren åtar sig vidare att inte leverera de nämnda produkterna till kunder som ensamåterförsäljaren vet avser att sälja vidare produkterna utanför avtalsområdet. I befogade undantagsfall skall en överenskommelse träffas med Systemform."

(27) j) Schleicher & Co., Förenade kungariket (avtalet undertecknat före den 31 december 1991): identiskt med c.

(28) k) Børge Andersen, Danmark (avtalet undertecknat den 15 juni 1984): identiskt med i.

(29) l) Berthom Groep BV, Nederländerna (avtalet undertecknat den 9 november 1993: identiskt med h.

Prisrestriktioner

(30) Följande klausuler om prissättning fanns i avtalen med de ensamåterförsäljare som för närvarande är verksamma utanför Tyskland:

(31) a) Kondator AB, Sverige (avtalet undertecknat den 29 december 1989)

Paragraf 14: "Priserna fastställs på grundval av gällande priser. Priserna är fob fabriken i Prien am Chiemsee, exklusive förpackning. Prisändringar skall meddelas återförsäljaren minst tre månader i förväg . . . Försäljningspriserna inom avtalsområdet skall fastställas av Systemform och återförsäljaren med hänsyn till marknadsvillkoren. Återförsäljaren skall se till att de fastställda priserna är konkurrenskraftiga. Återförsäljaren förväntas informera sina kunder om de leverans- och garantivillkor som Systemform erbjuder." De priser som avses förtecknas i prislistor i tyska mark som Systemform tillämpar vid försäljning till alla återförsäljare. "Försäljningspriserna" är de priser som återförsäljaren tar ut vid återförsäljningen.

(32) b) Scani A/S, Danmark (avtalet undertecknat före den 31 december 1991): identiskt med a.

(33) c) Linetex SA, Spanien (avtalet undertecknat före den 31 december 1991): identiskt med a.

(34) d) Moore Gesellschaft mbH, Österrike (avtalet undertecknat den 29 april 1991)

Paragraf 14: ". . . Försäljningspriserna för avtalsområdet skall fastställas av Systemform och återförsäljaren med hänsyn till marknadsförhållandena. Återförsäljaren skall se till att priserna är konkurrenskraftiga."

(35) e) Novapost, Grekland (avtalet undertecknat den 22 juni 1994)

Paragraf 15: ". . . Försäljningspriserna inom avtalsområdet skall fastställas av återförsäljaren med hänsyn till konkurrensläget. Återförsäljaren skall på begäran informera Systemform om fastställda priser/rabatter."

(36) f) Speciaaldrukkerij Lijnco Groningen BV, Nederländerna (avtalet undertecknat den 16 januari 1995): identiskt med d.

(37) De sex återförsäljare som är verksamma i Tyskland är alla bundna av följande klausul: Paragraf 12: ". . . Ensamåterförsäljaren skall fastställa icke bindande riktpriser för konsumenterna. Riktpriserna skall täcka en vinstmarginal på 35 % för återförsäljaren (om undantag avtalas gemensamt). Installationen av utrustningen skall ske kostnadsfritt."

(38) Systemform införde också följande prisrestriktioner i andra ensamåterförsäljaravtal som inte längre är i kraft:

(39) g) Computermail, Förenade kungariket (avtalet undertecknat den 2 april 1984)

Paragraf 14: ". . . Försäljningspriserna inom avtalsområdet skall fastställas gemensamt av Systemform och återförsäljaren med hänsyn till marknadsförhållandena. Återförsäljaren skall se till att försäljningspriserna är konkurrenskraftiga. Parterna är överens om att återförsäljaren skall vidarebefordra de villkor som Systemform beviljat beträffande leverans- och garantitid till återförsäljarens kunder."

(40) h) Schleicher & Co., Förenade kungariket (avtalet undertecknat före den 31 december 1991): identiskt med a.

(41) i) Børge Andersen, Danmark (avtalet undertecknat den 15 juni 1984): identiskt med g.

(42) j) Berthom Groep BV, Nederländerna (avtalet undertecknat den 9 november 1993): identiskt med d.

(43) Systemforms advokater har i sitt genmäle till kommissionens meddelande om invändningar angett att dessa klausuler inte genomdrevs och att deras avsikt var att säkerställa att Systemform var informerad om olika länders marknadsvillkor.

E. Novalliances klagomål

(44) Den 22 juni 1994 utnämndes Novapost till ensamåterförsäljare för Systemform efter sex månaders korrespondens per fax och ett möte. Av korrespondensen mellan Systemform och Novapost framgår det att eftersom Novapost ännu inte hade lämnat någon tillfredsställande bankgaranti, måste företaget betala beställda varor i förskott. Det framgår också att personal från Novapost förväntades delta i kommersiell och teknisk utbildning i fråga om Systemforms produkter.

(45) Den 19 maj 1995 kontaktade Novalliance, klaganden i detta ärende, Systemform första gången. De presenterade sig som Novaposts återförsäljare i Frankrike. De klagade på att förseningarna i Systemforms varuleveranser till Novapost gjorde att de inte fick några leveranser av dessa varor från Novapost. Novalliance hävdade att detta innebar att Systemform infört ett exportförbud för Novapost och att Systemform bröt mot gemenskapens konkurrensregler.

(46) Den 11 juli 1995 organiserade Novalliance ett möte i Paris mellan Novalliance, Systemform och Eurinvest. Novalliance gav Systemform utkastet till sitt klagomål till kommissionen och uppgav att Systemform skulle åläggas böter på 10 % av sin omsättning [. . .] tyska mark om klagomålet lämnades in.

(47) Den 20 juli 1995 sände Systemform ut en skrivelse till alla sina återförsäljare, inklusive Novapost. I skrivelsen angavs att ett företag, Novalliance, hade uppmärksammat dem på att deras återförsäljaravtal innehöll "klausuler som skulle kunna tolkas som exportförbud". Systemform angav vidare att deras avsikt aldrig hade varit att införa sådana förbud och att sådana förbud skulle strida mot gemenskapens regler. Slutligen sade de att de förväntade sig att alla återförsäljare skulle behandla alla beställningar från kunder utanför avtalsområdet på normala villkor och att detta omfattade alla eventuella beställningar från Novalliance.

(48) Den 4 augusti 1995 lämnade Novalliance in sitt klagomål till kommissionen. I klagomålet angavs att de var en av Novaposts återförsäljare och de bifogade ett återförsäljaravtal mellan Novalliance och Novapost.

(49) Efter att detta klagomål kom in har Systemform reviderat sitt standardavtal för återförsäljare. De har slutit ett avtal med de nya villkoren med en portugisisk återförsäljare. Det nya avtalet omfattas av gruppundantaget för ensamåterförsäljaravtal enligt kommissionens förordning EEG) nr 1983/83 av den 22 juni 1983 om tillämpningen av fördragets artikel 85.3 på grupper av ensamåterförsäljaravtal (12). Dessutom skrev Systemform den 2 april 1996 till sina återförsäljare och meddelade att de till följd av en utredning av Europeiska kommissionen höll på att ändra sina befintliga avtal. Ändringen, som var undertecknad av Systemform och återfanns som bilaga till dessa skrivelser, ersatte begränsningarna med en begränsning som omfattas av gruppundantaget för ensamåterförsäljare.

(50) Den 28 juni 1996 skrev tjänstemännen vid kommissionen till Novalliance och meddelade att kommissionen höll på att granska Systemforms avtal med sina återförsäljare och att kommissionens preliminära åsikt var att även om det fanns olagliga klausuler i avtalen, hade Novalliance ingen grund för sitt klagomål att dessa klausuler hade tillämpats mot dem. Denna ståndpunkt byggde på följande preliminära slutsatser:

i) Systemform hade inte uttryckligen vägrat att leverera varor och inte heller vidtagit några andra åtgärder för att genomdriva förbudet för Novapost att sälja på export.

ii) Det fanns ett gällande återförsäljningsavtal mellan Novapost och Novalliance, så all försäljning från Novapost till Novalliance måste betraktas som aktiv försäljning utanför ett avtalat område.

iii) Novalliance klagomål grundades på det faktum att de hade beställt gods från Systemforms ensamåterförsäljare för Grekland, Novapost, och att Novapost inte vidtagit några åtgärder. Det är ett känt faktum att, även om Systemform skulle kunna hindra Novapost från att aktivt sälja Systemforms produkter utanför Novaposts tilldelade område, måste Novapost tillåtas att tillmötesgå spontana beställningar som kommer utanför detta tilldelade område. Emellertid verkade Novapost och Novalliance vara under gemensam kontroll av ett tredje företag, Euroinvest. Denna grupp av företag bildar en enda ekonomisk enhet. Varje försök av denna ekonomiska enhet att genom någon av dess parter sälja varor utanför dess tilldelade område skulle motsvara ett aktivt försök till export. Om Systemform hade vägrat att leverera till Novapost, skulle detta endast förhindrat den enhet vilken Novapost tillhör från att aktivt exportera varor utanför denna enhets tilldelade område. Varje försäljning av Novalliance i Frankrike skulle bli en aktiv försäljning utanför dess tilldelade område inom denna grupp av företag.

II. RÄTTSLIG BEDÖMNING

A. Artikel 85.1 i EG-fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet

(51) Enligt artikel 85.1 i EG-fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet skall alla avtal mellan företag, beslut av företagssammanslutningar och samordnade förfaranden förbjudas, om de kan påverka handeln mellan medlemsstater eller avtalsparter och som har till syfte eller resultat att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen inom den gemensamma marknaden eller det territorium som omfattas av EES-avtalet.

(52) Systemform och dess återförsäljare är företag enligt de artiklar som hänvisas till ovan och återförsäljningsavtalen mellan dem är avtal enligt samma artiklar. Som förklaras nedan har dessa avtal som syfte och resultat att konkurrensen begränsas i stor utsträckning och att handeln mellan medlemsstater eller avtalsparter påverkas. Avtalen innebär därför en överträdelse av artikel 85.1 i EG-fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet.

(53) Endast 33 % av Systemforms omsättning inom EES-området kommer från EFTA-länderna. I enlighet med artikel 56 i EES-avtalet är det därför kommissionen som har ansvaret för att fatta beslut om de återförsäljningsavtal som Systemform ingår med sina återförsäljare.

Förekomsten av begränsningar i Systemforms avtal

a) Ensamrätt

(54) Systemforms avtal med SECAP, NV Geha SA, Kondator AB, Scani A/S, Linetex SA, Moore Gesellschaft mbH, Novapost och Speciaaldrukkerij Groningen BV är alla avtal om ensamrätt. Återförsäljaren tilldelas ett område där inga ytterligare återförsäljare kommer att utses och där Systemform själv inte kommer ha någon försäljning. I gengäld kommer återförsäljaren enbart att köpa produkterna i fråga, eller ersättningsprodukter, från Systemform. Samtidigt som sådana begränsningar oftast kan bli automatiskt undantagna enligt förordning (EEG) nr 1983/83 kan företeelsen av andra restriktioner i den typ av kontrakt som beskrivs nedan utesluta dessa från omfattningen av gruppundantaget.

(55) De återförsäljaravtal som inte längre är i kraft, dvs. de mellan Systemform och Computermail Ltd, Schleicher & Co, Børge Andersen och Berthom Groep BV, var också avtal om ensamrätt.

b) Exportförbud

(56) Samtliga avtal som för närvarande är i kraft mellan Systemform och Kondator AB, Scani A/S, Linetex SA, Moore Gesellschaft mbH, Novapost och Speciaaldrukkerij Groningen BV innehöll en begränsning på följande, eller liknande, villkor: ". . . Återförsäljaren skall inte sälja de avtalsprodukter som anges i paragraf 1 till kunder vars huvudkontor ligger utanför avtalsområdet. Förfrågningar från företag som ligger utanför avtalsområdet skall vidarebefordras till Systemform av återförsäljaren." (Exemplet taget ur avtalet med Novapost.) De flesta avtalen innehöll också ett förbud mot att sälja till kunder inom området som har för avsikt att exportera produkterna. Dessa begränsningar var åtminstone i kraft till dess att Systemform gjorde ändringarna i april 1996.

(57) Kontrakten med SECAP och NV Geha SA innehöll ursprungligen likartade förbud, med förbehållet att skyldigheten inte skulle gälla om den var förbjuden i lag. I avtalet med SECAP anges till exempel att "Under alla omständigheter, och såvitt denna skyldighet inte är otillåten enligt någon tillämplig nationell eller internationell bestämmelse, skall SECAP avstå från att direkt eller indirekt tillmötesgå sådana förfrågningar, förslag eller beställningar utan att först skriftligen ha fått Systemforms uttryckliga tillstånd". Detta förbehåll ändrar inte avsikten med eller effekten av begränsningen, eftersom det endast avspeglar den rättsliga situationen enligt artikel 85.2 i EG-fördraget och artikel 53.2 i EES-avtalet. Enligt dessa artiklar är alla begränsningar av det slag som tas upp här ogiltiga. Det är uppenbart att avsikten med ordalydelsen är att förhindra export. Detta är en del i ett beteendemönster som framkommer i de andra avtalen och om man inte hade denna avsikt skulle man i avtalet inte ha hänvisat till några begränsningar och inte nämnt några förbehåll för begränsningen. Dessutom är det inte troligt att "förbehållet" för begränsningen skulle ha ändrat effekterna för återförsäljaren, om inte denne var ovanligt välinformerad om EG- och EES-lagstiftning för att vara en liten återförsäljare av kontorsmaterial. Även i detta fall var begränsningarna i kraft åtminstone till april 1996.

(58) De ensamåterförsäljaravtal som inte längre är i kraft, dvs. de med Computermail Ltd, Schleicher & Co, Børge Andersen och Berthom Groep BV, innehöll också ett förbud mot att sälja till kunder utanför det avtalade området, och de flesta avtalen innehöll också ett förbud mot att sälja till kunder som man visste hade för avsikt att exportera varorna.

(59) Avtalen med tyska återförsäljare innehöll också ett förbud mot att sälja till kunder utanför Tyskland eller till kunder som man visste hade för avsikt att exportera varorna utanför Tyskland.

(60) Alla de avtal som beskrivs ovan innehåller begränsningar i Systemforms återförsäljares frihet att välja sina kunder. Återförsäljarna får endast handla med de kunder inom det avtalade området som de tror inte kommer att exportera varorna. Förbudet mot att sälja till företag utanför området gäller både aktiv försäljning för export, där återförsäljaren aktivt säljer Systemforms produkter utanför det avtalade området, och passiv försäljning, där återförsäljaren svarar på en spontan beställning från en kund utanför det avtalade området. Det är uppenbart att syftet med dessa klausuler är att begränsa konkurrensen i försäljningen av Systemforms produkter. Oavsett om Systemform har genomdrivit klausulerna eller ej har de dessutom inneburit en begränsning av konkurrensen. Enskilda återförsäljare som ingått dessa avtal skulle ha varit obenägna att sälja varor i strid med avtalet oavsett om Systemform aktivt övervakar att klausulen efterföljs eller ej.

c) Begränsning av återförsäljarnas frihet att själva fastställa sina återförsäljningspriser

(61) Alla de ensamåterförsäljaravtal som är i kraft mellan Systemform och dess europeiska återförsäljare begränsar i större eller mindre utsträckning återförsäljarnas frihet att själva fastställa sina återförsäljningspriser. I avtalen mellan Systemform och Kondator AB, Scani A/S, Linetex SA, Moore Gesellschaft mbH och Speciaaldrukkerij Lijnco Groningen BV föreskrivs att återförsäljningspriserna i avtalsområdet skall fastställas gemensamt av Systemform och den berörde återförsäljaren. I avtalet med Novapost föreskrivs att Novapost på begäran skall informera Systemform om sina priser och rabatter. Alla de gamla avtalen innehöll bestämmelser om att priser skulle fastställas gemensamt. Oavsett hur lite Systemform agerade för att driva igenom dessa bestämmelser, kunde dessa ha haft en effekt på återförsäljarnas agerande. Till exempel, även om Systemform inte utövade någon kontroll i den "gemensamma" prissättningen och aldrig efterfrågade prisinformation, skulle dessa bestämmelser kunna ha utövat påtryckningar på Systemforms återförsäljare till att inrikta sin prishållning i enlighet med de priser man uppfattat att Systemform skulle önskat.

d) Påstådda åtgärder från Systemforms sida för att genomdriva exportförbudet

(62) I det klagomål från Novalliance som givit upphov till detta ärende uppges att Systemform har genomdrivit dessa exporthinder för sin återförsäljare Novapost och därigenom stoppat Novalliances tillgång till Systemformprodukter. De faktiska omständigheterna tyder inte på att Systemforms åtgärder när det gäller Novalliance och Novapost strider mot konkurrenslagstiftningen. Förhållandet mellan Novalliance och Novapost är sådant att Novalliance inte har de rättigheter företaget gör gällande och i vilket som helst har det inte förekommit någon uttrycklig vägran att leverera varor.

Inverkan på handeln mellan medlemsstater och/eller avtalsparter

(63) Med hänsyn till Systemforms marknadsandel och företeelsen av restriktioner i åtskilliga avtal som berör stora delar av EES-området, är restriktionerna (uppdelningen av EES-marknaden och påverkan på återförsäljningspriser) märkbara till sin natur.

(64) Det är troligt att dessa avtal påverkar och har påverkat handeln mellan medlemsstater och/eller avtalsparter i en avsevärd omfattning med tanke på Systemforms marknadsandel och att handel med dessa varor sker i hela EES-området.

(65) Av mängden återförsäljaravtal att döma säljs Systemforms produkter i hela EES-området. Eftersom Systemform har fördelat ett antal områden med ensamrätt i EES-området, kommer majoriteten av potentiella köpare av dessa maskiner i EES-området att köpa dem från återförsäljare som utsetts genom dessa avtal. Villkoren i avtalen begränsar dessutom uttryckligen återförsäljarnas möjligheter att sälja varorna i fråga utanför de avtalade områdena.

B. Kommissionens förordningar/EES-rättsakt om gruppundantag

(66) Dessa återförsäljaravtal omfattas varken av förordning (EEG) nr 1983/83 eller av EES-rättsakt nr 383 R 1983, eftersom de innehåller begränsningar som uttryckligen inte beviljas undantag genom denna förordning och denna rättsakt.

(67) I artikel 2 i förordningen och i EES-rättsakten finns en uttömmande förteckning över begränsningar som omfattas av gruppundantaget. Den förteckningen omfattar inga begränsningar av återförsäljarens frihet att ta emot spontana beställningar från kunder utanför det avtalade området, eller beställningar från kunder i området av varor som sedan kan komma att säljas utanför det avtalade området. Att tillverkaren av avtalsprodukterna kontrollerar eller övervakar återförsäljarens återförsäljningspriser omfattas inte heller av förteckningen. Ändå återfinns detta slags kontroll i de avtal som beskrivs ovan.

C. Artikel 85.3 i EG-fördraget och artikel 53.3 i EES-avtalet

(68) Avtalen i fråga anmäldes inte och omfattas inte av de undantag som beskrivs i artikel 4.2 i förordning nr 17 och i artikel 4.2 i protokoll 21 till EES-avtalet. Enligt artikel 4.1 i förordning nr 17 och artikel 4.1 i protokoll 21 till EES-avtalet måste en anmälan ha skett för att ett beslut om undantag skall kunna fattas enligt artikel 85.3 i EG-fördraget och artikel 53.3 i EES-avtalet.

(69) Dessutom skulle dessa avtal, även om de hade anmälts, inte ha kunnat medges undantag från artikel 85.1 i EG-fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet, eftersom alla förutsättningar för att ett undantag enligt dessa artiklar skall kunna beviljas inte är uppfyllda.

Eventuella fördelar med ensamåterförsäljaravtalen

(70) Det är allmänt accepterat att ensamåterförsäljaravtal kan bidra till den tekniska och ekonomiska utvecklingen genom att de förbättrar varudistributionen. I punkt fem (beaktandemeningen oräknad) i ingressen till förordningen om gruppundantag för sådana avtal anges till exempel att "i regel medför ensamåterförsäljaravtal en förbättring av distributionen, eftersom företaget kan koncentrera sin försäljningsverksamhet, inte behöver upprätthålla talrika affärsförbindelser med ett stort antal återförsäljare och, genom att handla med endast en återförsäljare, lättare kan övervinna de distributionsproblem som uppstår i internationell handel till följd av språkliga, rättsliga och andra skillnader." Det är troligt att de återförsäljaravtal som behandlas här faktiskt ger de fördelar som de ensamåterförsäljaravtal som medges undantag enligt förordning (EEG) nr 1983/83. Emellertid innehåller avtalen extra begränsningar som medför snedvridning av konkurrensen och uppdelning av EES-marknaden. Dessutom uppfylls inte de övriga villkoren för undantag, vilket diskuteras nedan.

Avtalet ger konsumenterna en skälig andel av de uppnådda fördelarna

(71) Mot bakgrund av Systemforms marknadsandel och den konkurrens de möter, förs eventuella effektivitetsvinster eller andra fördelar som följer av dessa avtal vidare till kunderna på grund av konkurrensen.

Begränsningarnas nödvändighet

(72) Det verkar emellertid som om de begränsningar som anges ovan - det totala förbudet för ensamåterförsäljarna och de tyska återförsäljarna att sälja utanför det avtalade området, förbudet mot att sälja till kunder som man vet har för avsikt att exportera varorna och kontrollen av återförsäljarnas priser - inte är nödvändiga för att få till stånd ovannämnda fördelar.

a) Exportförbud

(73) Många av de fördelar som beskrivs ovan kan uppnås genom att en tillverkare utser en återförsäljare som befinner sig i en annan del av EES-området än tillverkaren. Återförsäljarens motivation att investera i att marknadsföra och distribuera produkten inom sin del av EES-området ökar om tillverkaren ger honom ensamrätt inom det området. Skyddet förbättras genom att andra återförsäljare hindras från att undergräva ensamrätten i området genom att aktivt marknadsföra tillverkarens produkter i områden som inte tilldelats dem.

(74) Det är emellertid väl känt att det inte är nödvändigt att utvidga skyddet av ensamrätten i områden genom att helt och hållet förbjuda återförsäljarna att sälja utanför det område de tilldelats, eller till och med förbjuda dem att sälja till kunder som man vet har för avsikt att exportera varorna, för att uppnå de eventuella fördelarna med ett ensamåterförsäljarsystem. Den extra kontrollen ger inga extra fördelar med återförsäljaravtalet, men medför att EES-marknaden delas upp för varorna i fråga, vilket är till skada för konsumenterna. Detta har lagts fast genom en lång rad mål med början i fallet Consten/Grundig (13). Denna tanke återfinns också i lagstiftningen om gruppundantag för ensamåterförsäljaravtal, enligt vilken sådana begränsningar inte kan medges undantag.

b) Prissättningskontroll

(75) Kontrollen av de priser som återförsäljaren tar ut är inte på något sätt knuten till de eventuella fördelarna med ett ensamåterförsäljaravtal, varför frågan om dessa begränsningar kan vara nödvändiga inte är aktuell.

Konkurrensen inom sektorn sätts inte ur spel

(76) Med hänsyn till Systemforms marknadsandel verkar det inte finnas någon möjlighet att dessa avtal skulle kunna sätta konkurrensen ur spel inom sektorn.

D. Artikel 3.1 i förordning nr 17

(77) Om kommissionen finner att det föreligger en överträdelse av artikel 85 i fördraget, får den enligt artikel 3.1 i förordning nr 17 genom ett beslut kräva att företaget i fråga upphör med överträdelsen. Enligt de uppgifter som kommissionen fått har Systemform nu vidtagit vissa åtgärder för att upphöra med överträdelsen av artikel 85.

(78) Som anges i punkt 48 ovan vidtog Systemform den 2 april 1996 åtgärder för att ändra områdesbegränsningarna i sina återförsäljaravtal.

(79) När det gäller prissättningsbegränsningarna har Systemform i sitt genmäle till kommissionens invändningar gett uttryck för sin vilja till att upphöra med dessa överträdelser.

E. Böter

(80) Enligt artikel 15.2 i förordning nr 17 och artikel 3.3 i protokoll 21 till EES-avtalet, får kommissionen utdöma böter på 1 000 - 1 000 000 ecu, eller ett högre belopp som dock inte får överstiga 10 % av föregående räkenskapsårs omsättning, för varje företag som har deltagit i överträdelsen genom att uppsåtligen eller av oaktsamhet överträda bestämmelserna i artikel 85.1 i EG-fördraget eller artikel 53.1 i EES-avtalet. När bötesbeloppet fastställs skall hänsyn tas både till hur allvarlig överträdelsen är och hur länge den har pågått.

(81) Kommissionen anser att Systemform bör åläggas böter av följande anledningar:

1. Det är uppenbart att syftet med och effekten av områdesbegränsningarna är en uppdelning av EES-marknaden.

2. Områdes- och prissättningsbegränsningarna är av de slag som tydligt har fördömts av kommissionen vid ett flertal tillfällen, med början i fallet Consten/Grundig som det hänvisas till ovan.

3. Åtminstone några av begränsningarna i fråga har återfunnits i alla återförsäljaravtal som Systemform slutit, vilket tyder på att de ingått i en konsekvent policy hos Systemform sedan företaget började utse återförsäljare.

4. Överträdelserna av artikel 85 i EG-fördraget och artikel 53 i EES-avtalet har pågått under en lång period. Det tidigaste avtalet i fråga undertecknades i november 1983 (avtalet med Berthom Groep BV), och avtal som innehöll begränsningarna i fråga slöts med alla nya återförsäljare fram till det att Systemform började använda ett reviderat standardavtal i november 1995 (när företaget utsåg Copidata-Ind. Grafica e Equipamentos, SA till sin återförsäljare i Portugal). Avtalen med återförsäljarna i Sverige och Österrike blev föremål för artikel 85 eller 53 den 1 januari 1994. Områdesbegränsningen var i kraft till den 2 april 1996, jfr. punkt 48 ovan. Prissättningsbegränsningarna har fortsatt att gälla, trots att Systemform i sitt genmäle till kommissionens meddelande om invändningar har uttryckt sin vilja till att ändra dessa i enlighet med EG:s lagstiftning.

5. Trots att Systemform till kommissionen har "framhållit" att deras avtal skrevs utan kännedom om den relevanta EG-lagstiftningen och att omfattningen av överträdelsen av EG-lagstiftningen därför snarare berodde på försumlighet än på ett avsiktligt försök till konkurrensbegränsning, är det klart att avsikten var att dela upp gemensamhetsmarknaden och att i alla fall övervaka återförsäljningspriserna.

(82) Vid fastställandet av bötesbeloppet har kommissionen också tagit hänsyn till följande:

1. Det enda påstådda genomdrivandet av ett exportförbud var ett som tillämpades på försäljningen från Novapost till Novalliance. Detta var inte fastställt, och även om det hade genomförts skulle det ha varit ett fall där en tillverkare agerade för att förhindra aktiv exportförsäljning. Ett avtal som innehåller ett sådant förbud mot aktiv export kan omfattas av gruppundantaget för ensamåterförsäljaravtal.

2. Systemform har inte bestridit vad kommissionen har funnit i detta fall. I deras svar till kommissionens meddelande om invändningar erkände de att överträdelse av EG:s konkurrensrätt hade skett.

3. Avtalen har numera ändrats och de återstående områdesbegränsningarna omfattas av gruppundantaget för ensamåterförsäljaravtal. Det bör särskilt påpekas att Systemform började ändra sina avtal innan något meddelande om invändningar ställdes till dem.

4. Systemform har efter mottagandet av kommissionens meddelande om invändningar uttryckt sin vilja till att ändra prisrestriktionerna i sina avtal. Dessutom fann kommissionen inga bevis för att Systemform vidtagit några åtgärder för att upprätthålla dessa klausuler eller att Systemform försökt påtvinga sina distributörer någon kontroll över återförsäljningspriserna.

5. Systemforms omsättning under räkenskapsåret till och med den 31 december 1994 var [. . .] tyska mark. Försäljningen av utrustning för behandling av datorutskrifter uppgick till [. . .] tyska mark under samma period.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Systemform GmbH har överträtt artikel 85.1 i EG-fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet genom att införa exportförbud och begränsningar av återförsäljningspriser i sina avtal med återförsäljare.

Artikel 2

Böter på 100 000 ecu åläggs härmed Systemform GmbH för den överträdelse som anges i artikel 1.

Böterna skall betalas i ecu till Europeiska gemenskapernas kommission, kontonummer 310-0933000-43, Banque Bruxelles Lambert, Agence Européenne, Rond Point Schuman 5, B-1040 Bruxelles, inom tre månader efter delgivningen av detta beslut.

Efter utgången av den perioden skall ränta automatiskt utkrävas till den räntesats som Europeiska monetära institutet tillämpar vid sina ecu-transaktioner den första arbetsdagen i den månad då detta beslut fattas plus tre och en halv procentenhet.

Artikel 3

Systemform GmbH skall, till den del de inte redan har gjort så, sluta med de överträdelser vilka anges i artikel 1.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till

Systemform GmbH

Geithstraße 18

D-83209 PRIEN.

Detta beslut är verkställbart enligt artikel 192 i EG-fördraget.

Utfärdat i Bryssel den 4 december 1996.

På kommissionens vägnar

Karel VAN MIERT

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr 13, 21.2.1962, s. 204/62.

(2) EGT nr 127, 20.8.1963, s. 2268/63.

(3) Bilaga 14 till skrivelse av den 30 november 1995 från Cleary, Gottlieb, Steen & Hamilton på Systemform GmbH:s vägnar.

(4) Skrivelse av den 5 februari 1996 från Eurinvest till kommissionen.

(5) Skrivelse av den 3 oktober 1995 från Cleary, Gottlieb, Steen & Hamilton till kommissionen på Systemform GmbH:s vägnar.

(6) Bilaga 4 till skrivelse av den 30 november 1995 från Cleary, Gottlieb, Steen & Hamilton till kommissionen på Systemform GmbH:s vägnar.

(7) I det offentliggjorda beslutet har vissa uppgifter härefter utelämnats i enlighet med bestämmelserna i artikel 21.2 i förordning nr 17 i fråga om skyddande av affärshemligheter.

(8) Skrivelse av den 5 februari 1996 från Eurinvest till kommissionen.

(9) Bilaga 1 till skrivelse av den 10 april 1996 från Cleary, Gottlieb, Steen & Hamilton till kommissionen på Systemform GmbH:s vägnar.

(10) Bilaga 6 till klagomålet.

(11) Det faktum att hög- och lågvolymutrustning tillhör olika marknader anfördes i klagomålet och Systemform höll med om detta i sin skrivelse av den 30 november 1995 till kommissionen. Den återstående analysen bygger på produktinformation från både Novalliance och Systemform.

(12) EGT nr L 173, 30.6.1983, s. 1.

(13) Domstolens dom av den 13 juli 1966, Rec. 1966, s. 430.