Rådets beslut

av den 6 december 2001

om skydd av euron mot förfalskning

(2001/887/RIF)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artiklarna 31 och 34.2 c i detta,

med beaktande av Republiken Frankrikes initiativ(1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2), och

av följande skäl:

(1) I rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 1998 om införande av euron(3) fastställs att sedlar och mynt i euro skall sättas i omlopp från och med den 1 januari 2002 och att de deltagande medlemsstaterna skall se till att det finns lämpliga påföljder för förfalskning av sedlar och mynt i euro.

(2) De åtgärder för skydd av euron som införts genom tidigare instrument bör kompletteras och förstärkas genom bestämmelser, varigenom ett nära samarbete mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter, Europeiska centralbanken, de nationella centralbankerna, Europol och Eurojust säkerställs för att beivra brott som rör förfalskning av euron.

(3) Den 29 maj 2000 antog rådet rambeslut 2000/383/RIF om förstärkning av skyddet mot förfalskning i samband med införandet av euron genom straffrättsliga och andra påföljder(4).

(4) Den 28 juni 2001 antog rådet förordning (EG) nr 1338/2001 om fastställande av nödvändiga åtgärder för skydd av euron mot förfalskning(5) och rådets förordning (EG) nr 1339/2001 om utvidgning av tillämpningsområdet för förordning (EG) nr 1338/2001 om fastställande av nödvändiga åtgärder för skydd av euron mot förfalskning för de medlemsstater som inte har antagit euron som gemensam valuta(6).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Definitioner

I detta beslut avses med

a) falska sedlar och falska mynt: sedlar och mynt enligt definitionen i artikel 2 i förordning (EG) nr 1338/2001,

b) förfalskning av och brott med anknytning till förfalskning av euron: de handlingar med anknytning till euron som beskrivs i artiklarna 3-5 i rådets rambeslut 2000/383/RIF,

c) behöriga myndigheter: de myndigheter, särskilt de nationella centralbyråerna, som medlemsstaterna har utsett för att centralisera uppgifter om, fastställa, utreda eller utdöma påföljder för förfalskning av och brott med anknytning till förfalskning av euron,

d) Genèvekonventionen: den internationella konvention om bekämpning av penningförfalskning som undertecknades i Genève den 20 april 1929 och protokollet till detta,

e) Europolkonventionen: konventionen av den 26 juli 1995 om upprättandet av en europeisk polisbyrå(7).

Artikel 2

Expertgranskning av sedlar och mynt

Medlemsstaterna skall inom ramen för utredningar av förfalskning av och brott med anknytning till förfalskning av euron säkerställa

a) att nödvändig expertgranskning av sedlar som misstänks vara förfalskade utförs av ett nationellt analyscentrum, som har utsetts eller inrättats i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 1338/2001, och

b) att nödvändig expertgranskning av mynt som misstänks vara förfalskade utförs av ett nationellt centrum för myntanalys, vilket har utsetts eller inrättats i enlighet med artikel 5.1 i förordning (EG) nr 1338/2001.

Artikel 3

Överföring av resultatet av expertgranskningen

Medlemsstaterna skall säkerställa att resultatet av de expertgranskningar som utförs av de nationella analyscentrumen och centrumen för myntanalys i enlighet med artikel 2 överlämnas till Europol i enlighet med Europolkonventionen.

Artikel 4

Skyldighet att överlämna uppgifter

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att de nationella centralbyråer som avses i artikel 12 i Genèvekonventionen i enlighet med Europolkonventionen till Europol överlämnar centraliserade uppgifter om utredningar av förfalskning av och brott med anknytning till förfalskning av euron, inbegripet uppgifter från tredje land. Medlemsstaterna och Europol skall samarbeta för att fastställa vilken information som skall överlämnas. Informationen skall minst innehålla identifiering av de inblandade personerna och av brotten samt omständigheterna kring upptäckten av brotten, hur beslaget gjordes och anknytningen till andra fall.

2. Vid utredning av förfalskning av och brott med anknytning till förfalskning av euron skall medlemsstaternas behöriga myndigheter använda resurserna vid den provisoriska enheten för rättsligt samarbete och därefter samarbetsresurserna vid Eurojust, när denna enhet har inrättats, i enlighet med bestämmelserna i de instrument genom vilka den provisoriska enheten för rättsligt samarbete och Eurojust inrättas.

Artikel 5

Ikraftträdande

Detta beslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Officiella tidningen.

Utfärdat i Bryssel den 6 december 2001.

På rådets vägnar

M. Verwilghen

Ordförande

(1) EGT C 75, 7.3.2001, s. 1.

(2) Yttrandet avgivet den 23 oktober 2001(ännu ej offentliggjort i EGT).

(3) EGT L 139, 11.5.1998, s. 1.

(4) EGT L 140, 14.6.2000, s. 1.

(5) EGT L 181, 4.7.2001, s. 6.

(6) EGT L 181, 4.7.2001, s. 11.

(7) EGT C 316, 27.11.1995, s. 2. Konventionen senast ändrad genom protokollet av den 30 november 2000 (EGT C 358, 13.12.2000, s. 2).