Kommissionens förordning (EG) nr 1181/2002

av den 1 juli 2002

om ändring av bilaga I i rådets förordning (EEG) nr 2377/90 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung(1), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 869/2002(2), särskilt artiklarna 6, 7 och 8 i denna, och

av följande skäl:

(1) I enlighet med förordning (EEG) nr 2377/90 måste gränsvärden för högsta tillåtna restmängder successivt fastställas för samtliga farmakologiskt verksamma substanser som används inom gemenskapen i veterinärmedicinska läkemedel som är avsedda att ges till livsmedelsproducerande djur.

(2) Gränsvärden bör fastställas först efter det att Kommittén för veterinärmedicinska läkemedel har granskat all relevant information beträffande säkerheten med restmängder av ämnet i fråga för den som konsumerar livsmedel med animaliskt ursprung samt restmängdernas påverkan på den industriella bearbetningen av livsmedel.

(3) Vid fastställandet av gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung är det nödvändigt att ange de djurarter i vilka restmängder kan förekomma, vilka mängder som kan förekomma i var och en av de relevanta vävnaderna från det behandlade djuret (målvävnad) samt vilket slag av restmängd som är relevant vid övervakningen av restmängder (restmarkör).

(4) Med anledning av det minskade utbudet av veterinärmedicinska läkemedel för vissa djurarter i livsmedelsproduktion(3) får gränsvärden för högsta tillåtna restmängder fastställas genom extrapolering ur de gränsvärden för högsta tillåtna restmängder, som på strikt vetenskapliga grunder fastställts för andra djurarter.

(5) För kontroll av resthalter bör enligt tillämplig gemenskapslagstiftning gränsvärden vanligtvis fastställas för målvävnaderna lever eller njure. I den internationella handeln avlägsnas dock ofta lever och njure från slaktkroppen, och gränsvärden bör därför alltid fastställas även för muskel- eller fettvävnader.

(6) För veterinärmedicinska läkemedel som är avsedda för äggläggande fåglar, mjölkdjur eller honungsbin, måste gränsvärden även fastställas för ägg, mjölk eller honung.

(7) Trimetoprim, Neomycin (inklusive framycetin), Paromomycin, Spektinomycin, Kolistin, Danofloxacin, Difloxacin, Enrofloxacin, Flumekin, Erytromycin, Tilmikosin, Tylosin, Florfenikol, Linkomycin och oxyklozanid skall införas i bilaga I till förordning (EEG) nr 2377/90.

(8) En tillräckligt lång tidsfrist bör fastställas innan denna förordning träder i kraft så att medlemsstaterna kan göra de nödvändiga anpassningarna till bestämmelserna i denna förordning av tillstånden att släppa ut de berörda veterinärmedicinska läkemedlen på marknaden, vilka beviljats enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/82/EG(4).

(9) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för veterinärmedicinska läkemedel.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilaga I till förordning (EEG) nr 2377/90 skall ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den sextionde dagen efter att den har offentliggjorts.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 1 juli 2002.

På kommissionens vägnar

Erkki Liikanen

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 224, 18.8.1990, s. 1.

(2) EGT L 137, 25.5.2002, s. 10.

(3) Utbudet av veterinärmedicinska läkemedel. Meddelande från kommissionen till rådet och Europaparlamentet KOM(2000) 806 slutlig.

(4) EGT L 311, 28.11.2001, s. 1.

BILAGA

Bilaga I till förordning (EEG) nr 2377/90 ändras enligt följande:

1. Medel mot infektioner

1.1 Kemoterapeutika

1.1.2 Diamino pyrimidinderivat

""

1.2 Antibiotika

1.2.3 kinoloner

" "

1.2.4 Makrolider

" "

1.2.5 Florfenikol och liknande substanser

">Plats för tabell>"

1.2.9 Linkosamider

""

1.2.10 Aminoglykosider

" "

1.2.14 Polymyxiner

""

2. Antiparasitära medel

2.1 Medel mot endopararasiter

2.1.4 Fenol derivat inkluderande salicylanilider

">Plats för tabell>"

(1) För svin- och fjäderfä syftar denna MRL på 'skinn och fett i naturliga proportioner'.

(2) För fisk syftar denna MRL på 'muskler och skinn i naturliga proportioner'.

(3) För fisk syftar denna MRL på 'muskler och skinn i naturliga proportioner'.

(4) För svin syftar denna MRL på 'skinn och fett i naturliga proportioner'.

(5) För fisk syftar denna MRL på 'muskler och skinn i naturliga proportioner'.

(6) För svin syftar denna MRL på 'skinn och fett i naturliga proportioner'.

(7) För svin och fjäderfä syftar denna MRL på 'skinn och fett i naturliga proportioner'.

(8) För svin och fjäderfä syftar denna MRL på 'skinn och fett i naturliga proportioner'.

(9) För fisk syftar denna MRL på 'muskler och skinn i naturliga proportioner'.

(10) För svin och fjäderfä syftar denna MRL på 'skinn och fett i naturliga proportioner'.

(11) För fisk syftar denna MRL på 'muskler och skinn i naturliga proportioner'.

(12) För svin och fjäderfä syftar denna MRL på 'skinn och fett i naturliga proportioner'.

(13) För fisk syftar denna MRL på 'muskler och skinn i naturliga proportioner'.