EUROPEISKA SYSTEMRISKNÄMNDENS BESLUT

av den 21 september 2011

om tillhandahållande och insamling av uppgifter för makrotillsynen av det finansiella systemet i unionen

(ESRB/2011/6)

2011/C 302/04

EUROPEISKA SYSTEMRISKNÄMNDENS STYRELSE HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av den 24 november 2010 om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd (1), särskilt artiklarna 3.2, 4.2, 8.2 och 15,

med beaktande av rådets förordning (EU) nr 1096/2010 av den 17 november 2010 om tilldelning till Europeiska centralbanken av särskilda uppgifter angående Europeiska systemrisknämndens verksamhet (2), särskilt artiklarna 2 b, 5 och 6.4,

med beaktande av Europeiska systemrisknämndens beslut ESRB/2011/1 av den 20 januari 2011 om arbetsordningen för Europeiska systemrisknämnden (3), särskilt artikel 28.1, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Tillämpningsområde

I detta beslut fastställs de aggregerade uppgifter som ESRB behöver för att utföra sitt arbete samt de detaljerade reglerna för tillhandahållande och insamling av dessa uppgifter.

Artikel 2

Regelbundet tillhandahållande av aggregerade uppgifter

1. De aggregerade uppgifter som ESRB behöver för att utföra sitt arbete ska tillhandahållas enligt bilagorna I och II.

2. De aggregerade uppgifterna enligt bilaga I ska tillhandahållas av ECB.

3. De aggregerade uppgifterna enligt bilaga II ska tillhandahållas av respektive europeisk tillsynsmyndighet.

4. ESRB-sekretariatet ska

Artikel 3

Tillhandahållande av aggregerade uppgifter på ad hoc-basis

De förfaranden som ESRB-sekretariatet ska tillämpa för att genomföra förfrågningar om aggregerade uppgifter på ad hoc-basis fastställs i bilaga III.

Artikel 4

Ikraftträdande

Detta beslut träder i kraft den 15 oktober 2011.

(1) EUT L 331, 15.12.2010, s. 1.

(2) EUT L 331, 15.12.2010, s. 162.

(3) EUT C 58, 24.2.2011, s. 4.

(4) EGT L 318, 27.11.1998, s. 8.

Följande indikatorer ska tillhandahållas: fördelning av finansiella instrument upptagna till handel på marknader i EES-området vars kod för klassificering av finansiella instrument är ES (stamaktier); antal instrument per medlemsstat; antal instrument som är upptagna per marknad; antal nya instrument som är emitterade per marknad; antal nya instrument som är emitterade per medlemsstat.

BILAGA III

Ad hoc-förfrågningar från ESRB om aggregerade uppgifter

A. ALLMÄNNA ÖVERVÄGANDEN

1. Fastställande av behovet av en ad hoc-undersökning

1.1 Europeiska systemrisknämnden (ESRB) kan begära att aggregerade uppgifter ska tillhandahållas på ad hoc-basis. Sådana ad hoc-förfrågningar från ESRB om uppgifter kan hanteras genom att a) redan tillgängliga uppgifter tillhandahålls från Europeiska centralbankssystemet (ECBS), de europeiska tillsynsmyndigheterna, kommersiella dataleverantörer eller databaser hos internationella organisationer, t.ex. Banken för internationell betalningsutjämning (BIS), eller b) en ad hoc-undersökning genomförs.

1.2 ESRB-enheters inledande ad hoc-förfrågningar om aggregerade uppgifter resulterar därför inledningsvis normalt i en undersökningsfas, som syftar till att fastställa om det behöver utföras en ad hoc-undersökning. Under undersökningsfasen görs det framför allt en bedömning av vilka kvantitativa och kvalitativa uppgifter som redan finns tillgängliga och om dessa är lämpliga för ändamålet. Om de tillgängliga uppgifterna inte är lämpliga för ändamålet och det uppstår ett behov av att samla in uppgifter från uppgiftslämnare genom en ad hoc-undersökning, kan det eventuellt redan under undersökningsfasen fastställas vilken rapporteringspopulation som är relevant samt vilka de ungefärliga kostnaderna för en ad hoc-undersökning skulle bli för uppgiftslämnarna. En sådan undersökning kan resultera i att ESRB:s styrelse antar ett beslut om att aggregerade uppgifter ska samlas in via en ad hoc-undersökning.

1.3 ESRB och en eller flera europeiska tillsynsmyndigheter kan enas om att inleda en gemensam ad hoc-undersökning när det gäller frågor som är av gemensamt intresse och i så fall krävs det inte någon undersökningsfas.

2. Typer av ad hoc-undersökningar

2.1 Två olika typer av ad hoc-undersökningar kan tillämpas:

a) Typ 1-undersökningar inriktas på specifika frågor, som en adekvat bedömning av exponeringar, och syftar normalt till att ge en mer detaljerad uppdelning inom ramen för den regelbundna datainsamlingen, t.ex. i form av ”varav”-poster. Typ 1-undersökningar kan även omfatta datamängder som ger upphov till (regelbunden) datainsamling i ett annat sammanhang eller av en annan organisation, exempelvis Internationella valutafonden eller BIS, där det redan finns fastställda metodologiska ramar.

b) Typ 2-undersökningar omfattar företeelser som inte tidigare har analyserats, för vilka det inte finns någon fastställd metod och för vilka man ej genomför regelbunden datainsamling. Typ 2-undersökningar är betydligt mer arbetsintensiva än typ 1-undersökningar och kan också sakna riktmärke. Uppgifter som extraheras från typ 2-undersökningar kan vara svårare att tolka. Behovet att kartlägga relevanta uppgiftslämnare och fastställa en metodologisk ram kan medföra att det tar lång tid innan uppgifterna har samlats in.

2.2 När beslut fattas om behovet av en ad hoc-undersökning ska ESRB:s styrelse informeras om detta samt beakta de sannolika kostnaderna och tidsplanen för att genomföra en sådan undersökning.

B. PRINCIPER OCH FÖRFARANDE FÖR ATT HANTERA AD HOC-FÖRFRÅGNINGAR

3. Principer

ESRB-sekretariatet, Europeiska centralbanken (ECB) och de europeiska tillsynsmyndigheterna (nedan kallade parterna) ska iaktta följande principer när de hanterar ESRB:s ad hoc-förfrågningar om uppgifter:

a) Följa överenskomna tillvägagångssätt, som ska tillämpas på ett öppet sätt.

b) Undvika alltför mycket kontakter med uppgiftslämnare.

c) Se till att befintliga uppgifter utnyttjas maximalt för olika analytiska och operativa ändamål och samtidigt ta hänsyn till nödvändiga rättsliga begränsningar och skyddsåtgärder i fråga om konfidentialitet.

d) Utnyttja befintliga och i möjligaste mån harmoniserade metoder och uppgiftssamlingar så mycket som möjligt.

e) Utarbeta bästa praxis för ad hoc-undersökningar genom att införa återkopplingsmekanismer och utbyta metodinformation mellan alla berörda parter.

4. Förfarande

4.1 Undersökningsfas

4.1.1 ESRB-enheterna översänder sina inledande förfrågningar om ad hoc-insamling av aggregerade uppgifter till ESRB-sekretariatet, som därefter organiserar undersökningsfasen med stöd från ECB genom att vidta nedanstående åtgärder. Den inledande informationsförfrågan omvandlas till faktiska uppgiftskrav och det görs en bedömning av vilka relevanta uppgifter som finns tillgängliga inom olika organisationer och deras kvalitet. De europeiska tillsynsmyndigheterna och deras gemensamma kommitté informeras om innehållet i den inledande ad hoc-förfrågan och uppmanas att samarbeta med ECB när det gäller bedömningen av tillgängliga uppgifter i syfte att maximera användningen av tidigare insamlad information och förhindra att rapporteringsbördan ökar. I undersökningsfasen är det också möjligt att utgå från ECBS, däribland ECBS:s statistikkommitté (STC), ECBS:s kommitté för finansiell stabilitet (FSC) eller andra källor inom det europeiska statistiksystemet, kommersiella dataleverantörer och internationella organisationer, t.ex. BIS.

4.1.2 Om undersökningsfasen resulterar i att a) det finns tillgängliga uppgifter som är lämpliga för ändamålet eller godtagbara approximativa värden som håller tillräcklig kvalitet, och b) ägaren har gett sitt tillstånd för att uppgifter som inte är fullt ut offentliga används, tillhandahålls dessa uppgifter via ESRB-sekretariatet till berörd ESRB-enhet som begärt informationen tillsammans med en nödvändig kvalitetsbedömning och information om kostnaden för uppgifter som erhålls från kommersiella källor.

4.1.3 I övriga fall – framför allt om något av följande skulle ske a) det finns tillgängliga approximativa värden, men de är av okänd eller bristfällig kvalitet, b) uppgifter och approximativa värden saknas, c) tillstånd har inte erhållits för att uppgifter som inte är fullt ut offentligt tillgängliga får användas – ska ECB informera ESRB om resultatet av den bedömning som har gjorts i fråga om uppgifternas tillgänglighet samt föreslå möjliga källor och metoder för en ad hoc-undersökning, däribland i) uppgiftslämnare – kategorier och antal, ii) rapporteringskanaler, t.ex. STC, FSC eller de europeiska tillsynsmyndigheterna, iii) en ungefärlig uppskattning av kostnader och tidsram, samt iv) beräknade svårigheter.

4.2 Datainsamlingsfas

4.2.1 Efter att ha tagit emot undersökningsresultaten ska ESRB-sekretariatet via ESRB:s styrkommitté överlämna ett förslag till uppföljningsåtgärder tillsammans med en ungefärlig bedömning av fördelar och kostnader för godkännande av ESRB:s styrelse. ESRB:s styrelse beslutar om en ad hoc-undersökning ska genomföras, vilket kan innebära att uppgiftslämnare måste involveras. Styrelsens beslut kan vara avgörande framför allt i fråga om a) detaljeringsnivå för de efterfrågade uppgifterna på institutions- och postnivå, b) vilket insynsskydd som ska tillämpas, särskilt vem som ska ha tillgång till vilka uppgifter samt hur uppgifterna ska lagras och överföras, c) tidsfristerna för att tillhandahålla uppgifterna.

4.2.2 Om en ad hoc-undersökning ska genomföras av en europeisk tillsynsmyndighet, kontaktar ESRB-sekretariatet den berörda tillsynsmyndigheten och den gemensamma kommittén. Uppgifter får översändas via ECB i fullständig överensstämmelse med artikel 8 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1092/2010 av den 24 november 2010 om makrotillsyn av det finansiella systemet på EU-nivå och om inrättande av en europeisk systemrisknämnd (1).

4.2.3 Om en ad hoc-undersökning ska genomföras av ECBS, kontaktar ESRB-sekretariatet ECB, som därefter tar den inledande kontakten med potentiella uppgiftslämnare via nationella behöriga myndigheter med hjälp av lämpliga ECBS-kommittér och med beaktande av tillämpliga begränsningar i fråga om konfidentialitet.

4.2.4 Efter det att varje ad hoc-undersökning har slutförts ska parterna utbyta information om undersökningens genomförande, framför allt när det gäller de metoder och kvalitetskontroller som har tillämpats, samt eventuella problem som uppstått. Syftet med detta är att göra framtida undersökningar effektivare och mer ändamålsenliga.

(1) EUT L 331, 15.12.2010, s. 1.