RÅDETS BESLUT av den 31 december 1998 om monetära bestämmelser i de franska utomeuropeiska förvaltningsområdena Saint Pierre och Miquelon samt Mayotte (1999/95/EG)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 109l.4 tredje meningen i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande, och

av följande skäl:

(1) Enligt rådets förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 1998 om införande av euron (1) kommer varje deltagande medlemsstats valuta från och med den 1 januari 1999 att ersättas med euron till omräkningskursen.

(2) Från och med samma dag kommer gemenskapen att ha behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor i de medlemsstater som antar euron.

(3) Euron kommer att ersätta den franska francen den 1 januari 1999.

(4) De franska utomeuropeiska förvaltningsområdena (collectivités territoriales) Saint Pierre och Miquelon samt Mayotte är en integrerad del av Frankrike, men de utgör inte en del av gemenskapen. Det anges inte i fördraget vilken monetär ordning som skall gälla på Saint Pierre och Miquelon eller på Mayotte. Det är nödvändigt att klargöra vilken monetär ordning som skall gälla för dem. Dessa utomeuropeiska förvaltningsområden bör ha samma valuta som den europeiska delen av Frankrike.

(5) Sedlar och mynt i franska franc sätts i omlopp av "Institut d'Émission des Départements d'Outre-Mer" (IEDOM) på Saint Pierre och Miquelon samt, från och med den 1 januari 1999, på Mayotte. De finansinstitut som är belägna i dessa förvaltningsområden har möjlighet till refinansiering i franska franc hos IEDOM. Frankrike avser att vid en lämplig tidpunkt omvandla IEDOM:s ställning och roll för att uppnå förenlighet med de uppgifter som Europeiska centralbankssystemet har enligt fördraget och protokoll nr 3.

(6) Euron bör vara valuta för dessa förvaltningsområden. Frankrike bör göra sedlar och mynt i franska franc samt sedlar och mynt i euro, som givits ut av Europeiska centralbankssystemet och de medlemsstater som antagit euron, till lagligt betalningsmedel.

(7) Från och med den 1 januari 1999 är det ECBS som utformar och genomför gemenskapens penningpolitik, Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna kan genomföra alla slag av banktransaktioner med finansinstitut i tredje land. De kan även genomföra dessa transaktioner i områden i en medlemsstat vilka inte utgör en del av gemenskapen. De bör använda sig av denna behörighet beträffande dessa förvaltningsområden. I syfte att säkerställa en enhetlig penningpolitik från ECBS:s sida och rättvisa konkurrensförhållanden för de finansinstitut som är belägna inom euroområdet, bör de delar av den nuvarande eller framtida gemenskapslagstiftningen som är nödvändiga för EMU:s funktion göras tillämpliga på Saint Pierre och Miquelon samt Mayotte.

(8) Frankrike bör utforma de monetära bestämmelserna för Saint Pierre och Miquelon samt Mayotte genom nationell lagstiftning.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Euron skall vara valuta för Saint Pierre och Miquelon samt Mayotte.

Artikel 2

1. Frankrike skall tillse att sedlar och mynt i franska franc fortsätter att vara lagliga betalningsmedel på Saint Pierre och Miquelon samt Mayotte till och med senast den 30 juni 2002.

2. Frankrike skall tillse att sedlar och mynt i euro är lagliga betalningsmedel på Saint Pierre och Miquelon samt Mayotte från och med den 1 januari 2002.

Artikel 3

ECB och de nationella centralbankerna får utföra ECBS:s uppgifter och transaktioner på Saint Pierre och Miquelon samt Mayotte enligt kapitel IV och artikel 16 i stadgan för ECBS och ECB.

Artikel 4

Frankrike skall i samförstånd med kommissionen och ECB tillse att de delar av gemenskapslagstiftningen som är eller kommer att bli nödvändiga för den ekonomiska och monetära unionens funktion tillämpas på Saint Pierre och Miquelon samt på Mayotte.

Artikel 5

Detta beslut skall tillämpas från och med den 1 januari 1999.

Artikel 6

Detta beslut riktar sig till Franska republiken.

Utfärdat i Bryssel den 31 december 1998.

På rådets vägnar

R. EDLINGER

Ordförande

(1) EGT L 139, 11.5.1998, s. 1.