RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 722/97 av den 22 april 1997 om åtgärder i utvecklingsländerna på miljöområdet inom ramen för en hållbar utveckling

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 130s och 130w i detta,

med beaktande av kommissionens förslag (1),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), och

i enlighet med det i artikel 189c i fördraget angivna förfarandet (3), och

med beaktande av följande:

1. Rådet är övertygat om att det är nödvändigt att åstadkomma hållbar utveckling genom att bidra till verklig integrering av miljöaspekterna i utvecklingsprocessen.

2. Skapande av lämpliga medel och genomförande av försöksverksamhet kommer att utgöra grundläggande inslag i denna integrering på alla de berörda områdena.

3. Europaparlamentets resolution av den 14 maj 1992 om miljön och utvecklingssamarbetet har beaktas.

4. Gemenskapen och dess medlemsstater har antagit Rio-deklarationen och handlingsprogrammet "Agenda 21".

5. Gemenskapen och dess medlemsstater har ratificerat konventionerna om biologisk mångfald och om klimatförändringar och har undertecknat konventionen om ökenutbredningen och har därmed åtagit sig att beakta det gemensamma men olikartade ansvar som de utvecklade länderna och utvecklingsländerna har inom detta område.

6. Rådet hänvisar till den resolution som antogs av rådet och medlemsstaternas regeringsföreträdare den 1 februari 1993 om ett politiskt program, tillika handlingsprogram, inom gemenskapen vad gäller miljö och hållbar utveckling.

7. Med hänsyn till de begränsade resurserna skulle informationsåtgärder och pilotprojekt i nära samarbete med lokala experter kunna få en maximal multiplikatoreffekt.

8. Det är angeläget att integrera de interna och externa aspekterna av gemenskapens miljöpolitik för att få till stånd en sammanhängande lösning på de problem som tagits upp av FN:s konferens om miljö och utveckling (UNCED), särskilt dem som rör de globala miljöförändringarnas påverkan på miljön inom gemenskapen.

9. Inom ramen för förvaltningen av projektcykeln är det nödvändigt att alla projektförslag på området för utvecklingssamarbete utvärderas utifrån sin inverkan på miljön genom särskilda lämpliga förfaranden.

10. Särskilt när det gäller klimatförändringar och bevarade av mångfald och biologiska och genetiska resurser (även havs-, kust- och markresurser) får en lokal effekt obestridliga konsekvenser för hela planeten och kommande generationer och även för gemenskapens medborgares välfärd, hälsa och säkerhet, bland annat vad gäller tillgång till genetiska resurser.

11. De finansiella medel som gemenskapen i dag förfogar över för bevarande och en hållbar utveckling skulle kunna kompletteras på lämpligt sätt.

12. Bestämmelser bör antas för att finansiera de åtgärder som avses i denna förordning.

13. Det bör fastställas villkor för genomförande av åtgärderna, särskilt vilken form de skall ta, vilka som skall få bistånd och vilket beslutförfarande som skall användas.

14. Ett referensbelopp i den mening som avses i punkt 2 i Europaparlamentets, rådets och kommissionens förklaring av den 6 mars 1995 (4) har förts in i denna förordning för den totala programtiden, utan att detta påverkar behörigheten hos den budgetmyndighet som fastställs i fördraget.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Gemenskapen skall bidra med ekonomisk hjälp och med teknisk kompetens till sådana åtgärder som genomförs i utvecklingsländerna och som gör det lättare för befolkningen i dessa länder att integrera skydd av miljön och principen om en hållbar utveckling i sitt vardagsliv.

2. Det bistånd som skall ges enligt denna förordning skall komplettera och förstärka det bistånd som ges enligt andra instrument för utvecklingssamarbete för att miljöaspekterna i gemenskapsprogrammen fullständigt skall beaktas.

Artikel 2

1. I de åtgärder som skall genomföras enligt denna förordning skall följande områden prioriteras:

- Bistånd till utvecklingsländernas utformning och genomförande av nationella strategier för en hållbar och jämlik utveckling, inklusive globala miljöproblem och strategier som har sitt ursprung i internationella konventioner.

- Förbättring av politik och praxis i samband med förvaltning och bevarande av ekosystem, hållbart utnyttjande av förnyelsebara naturresurser och miljövänligt utnyttjande av icke-förnyelsebara naturresurser.

- Bevarande av den biologiska mångfalden

- genom främjande och utveckling av metoder som syftar till ett hållbart och jämlikt utnyttjande av den biologiska mångfaldens resurser,

- genom bevarande av ekosystem och livsmiljöer som är nödvändiga för att bevara arternas mångfald och för utrotningshotade arters överlevnad,

- genom att den biologiska mångfaldens resurser fastställs och utvärderas.

- Bevarande av områden med stark miljöbelastning och/eller ekosystem som sträcker sig över flera regioner, som till exempel marina ekosystem och kustområden, avrinningsområden, sjö- och flodområden och grundvatten genom förhindrande av förorening och genom färre föroreningskällor, samt stöd till initiativ som syftar till hållbar förvaltning av dem.

- Förbättring av praxis för bevarande av mark och förvaltning med avseende på jordbruk, djuruppfödning, skogar samt kampen mot ökenutbredningen.

- Förbättring av miljön och av den fysiska planeringen genom stadsplanering och genomförande av tekniskt anpassade planer och pilotprojekt när det gäller transporter, avfall, avfallsvatten, dricksvattenförsörjning och luftföroreningar.

- Användning och överföring av sådan teknik som är anpassad till lokala miljörestriktioner och miljöbehov, i synnerhet inom energiområdet och särskilt när det gäller förnybar energi samtidigt som långsiktiga effekter på miljön och anpassningen till varje områdes traditionella livsstil beaktas.

- Åtgärder som syftar till att undvika utsläpp som är skadliga för klimatet.

- Stöd till anpassning av produktionsprocesser i utvecklingsländerna och åtgärder som syftar till att göra de ekonomiska aktörerna och arbetsmarknadens parter medvetna om de miljökrav som kan påverka handelsutbytet (till exempel normer, märkning och certifiering).

- Åtgärder som syftar till att göra lokalbefolkningarna medvetna om principen om hållbar utveckling, särskilt med hjälp av informationskampanjer.

- Initiativ som syftar till att skydda ekosystem och livsmiljöer samt till att bevara den biologiska mångfalden.

2. Följande åtgärder kan komma i fråga för stöd:

- Pilotåtgärder på fältet vilka kan bidra till hållbar utveckling, till skydd för miljön samt till hållbar förvaltning av naturresurserna.

- Utarbetande av riktlinjer och funktionsdugliga instrument som syftar till att främja hållbar utveckling och till integrering av miljön, bland annat i form av integrerade planer och program för förvaltning och ekonomiska instrument.

- Analyser av inverkan på miljön av projekt, program, strategier och politik för hållbar utveckling samt utvärdering av deras återverkningar på den sociala och ekonomiska utvecklingen.

- Inventerings-, bokförings- och statistikarbete för att förbättra miljöuppgifter och miljöindikatorer.

3. Särskild uppmärksamhet skall ägnas:

- Projekt som utgår från lokala initiativ och projekt som syftar till hållbar förvaltning genom nyskapande åtgärder till låg kostnad.

- Åtgärder för utveckling av utvecklingsländernas institutionella och operativa kapacitet både på nationell och på regional eller lokal nivå, inbegripet stöd till icke-statliga organisationer (NGO:er).

- Samråd på förhand med lokalbefolkningarna, däri inbegripet de inföddas lokalsamhällen och därefter deras deltagande i och deras anslutning till fastställandet, planeringen och genomförandet av åtgärderna. Kvinnornas speciella roll och situation skall särskilt beaktas.

- Åtgärder av regional art eller sådana som bidrar till att förstärka det regionala samarbetet inom ramen för en hållbar utveckling.

Artikel 3

Mottagare av hjälpen och samarbetspartner skall inte bara vara stater och regioner, utan också decentraliserade avdelningar, regionala organisationer, offentliga organ, traditionella eller lokala sammanslutningar, privata aktörer och industrier, däribland kooperativ, icke-statliga organisationer och föreningar som företräder lokalbefolkningen.

Artikel 4

1. De medel som kan användas inom ramen för de åtgärder som avses i artikel 2 omfattar bland annat studier, tekniskt bistånd, utbildning och yrkesutbildning eller andra tjänster, leveranser och arbeten liksom revisioner och utvärderings- och kontrolluppdrag.

2. Finansieringen från gemenskapen kan täcka såväl investeringskostnader, med undantag av köp av fast egendom, som, med hänsyn till att projektet såvitt möjligt skall vara livskraftigt på medellång sikt, fasta utgifter (som omfattar kostnaderna för administration, underhåll och drift).

Med undantag av yrkesutbildnings-, utbildnings- och forskningsprogram kan dock dessa kostnader i allmänhet täckas endast i inledningsfasen med avtagande täckningsgrad.

3. De i artikel 3 nämnda parterna skall anmodas att ge ett bidrag till varje samarbetsåtgärd. Detta bidrag skall begäras utifrån de berörda parternas förmåga och vara anpassat till varje åtgärds art.

4. Möjligheter till samfinansiering med andra bidragsgivare kan eftersträvas, särskilt med medlemsstaterna och de berörda internationella organisationerna som exempelvis Världsmiljöfonden.

5. Nödvändiga åtgärder skall vidtas för att ge uttryck åt gemenskapskaraktären hos den hjälp som ges enligt denna förordning.

6. För att förverkliga fördragets mål om sammanhållning och komplementaritet och målet att säkerställa optimal effektivitet för dessa åtgärder som helhet kan kommissionen vidta alla nödvändiga åtgärder för samordning, i synnerhet

a) införande av ett system för systematiskt utbyte och analys av information om de finansierade åtgärderna och dem som gemenskapen och medlemsstaterna avser att finansiera,

b) samordning på den plats där åtgärderna genomförs inom ramen för regelbundna möten och informationsutbyten mellan företrädare för kommissionen och medlemsstaterna i mottagarlandet och företrädarna för mottagarstaterna.

7. För att uppnå största möjliga verkan på det globala och det nationella planet skall kommissionen tillsammans med medlemsstaterna ta alla nödvändiga initiativ för att säkerställa god samordning och nära samarbete med mottagarländerna, samt med långivarna och andra berörda internationella organ, särskilt dem inom FN-systemet.

Artikel 5

Det ekonomiska stödet enligt denna förordning skall ges som gåvobistånd.

Artikel 6

Det finansiella referensbeloppet för genomförandet av detta program för perioden 1997-1999 är 45 miljoner ecu.

Årliga anslag beviljas av budgetmyndigheten inom ramen för budgetplanen.

Artikel 7

1. Kommissionen skall ansvara för förberedelse av, beslut om och förvaltning av de åtgärder som avses i denna förordning enligt gällande budgetförfaranden och andra gällande förfaranden, särskilt dem som föreskrivs i budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

2. Beslut om åtgärder vilkas finansiering enligt denna förordning överstiger två miljoner ecu per åtgärd skall fattas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 8.

Kommissionen skall kortfattat informera den kommitté som avses i artikel 8 om de finansieringsbeslut som den har för avsikt att fatta avseende projekt och program vilkas värde understiger två miljoner ecu. Denna information skall lämnas senast en vecka innan beslutet fattas.

3. Kommissionen bemyndigas att, utan att dessförinnan höra den kommitté som avses i artikel 8, godkänna de ytterligare åtaganden som kan behövas för att täcka sådana överskridanden som kan förutses eller som har konstaterats i samband med dessa åtgärder, om överskridandet, eller det ytterligare behovet understiger eller uppgår till 20 % av det ursprungliga åtagande som fastställdes genom finansieringsbeslutet.

4. I alla överenskommelser eller kontrakt om finansiering, vilka ingås enligt denna förordning, skall föreskrivas särskilt att kommissionen och revisionsrätten kan utföra kontroller på plats i enlighet med de sedvanliga villkor som kommissionen fastställer inom ramen för gällande bestämmelser, särskilt bestämmelserna i budgetförordningen för Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

5. Om åtgärderna tar sig uttryck i finansieringsöverenskommelser mellan gemenskapen och mottagarlandet, skall i dessa föreskrivas att betalning av skatter, tullar och andra avgifter inte skall erläggas av gemenskapen.

6. Deltagande i anbudsförfaranden och i avtal skall vara öppet på lika villkor för alla fysiska och juridiska personer i medlemsstaterna och mottagarlandet. Den kan utsträckas till andra utvecklingsländer.

7. Leveranser skall härröra från medlemsstaterna, mottagarlandet eller andra utvecklingsländer. I vederbörligen styrkta undantagsfall kan leveranser härröra från andra länder.

8. Särskild uppmärksamhet skall ägnas

- strävan att uppnå lönsamhet och varaktig inverkan i samband med att projekten utformas,

- klart definierade och övervakade mål samt genomförandeindikatorer för samtliga projekt.

Artikel 8

1. Kommissionen skall biträdas av den behöriga geografiska kommittén för utvecklingssamarbete.

2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt bestämmelserna i samma artikel. Ordföranden får inte rösta.

Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.

Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.

Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.

Artikel 9

En gång om året skall utbyte av åsikter äga rum på grundval av en framställning av kommissionens företrädare om de allmänna riktlinjer för de åtgärder som skall vidtas under det kommande året inom de kommittéer som avses i artikel 8.1.

Artikel 10

1. Efter varje budgetår skall kommissionen överlämna en årsrapport till Europaparlamentet och rådet med en sammanfattning av de åtgärder som finansierats under budgetåren samt en utvärdering av hur denna förordning genomförts under budgetåret.

Sammanfattningen skall innehålla upplysningar om i synnerhet såväl de finansierade projektens kvalitet som deras kvantitet, om resultaten av de genomförda projekten och om de aktörer med vilka avtal eller kontrakt har slutits. Rapporten skall också omfatta en kvantifierad sammanfattning av externt genomförda utvärderingar som i förekommande fall har gjorts beträffande särskilda åtgärder.

2. Kommissionen skall regelbundet utvärdera de åtgärder som gemenskapen finansierar för att fastställa om de mål som ställdes upp för dessa åtgärder har uppnåtts och för att ange riktlinjer för att förbättra framtida åtgärders effektivitet. Kommissionen skall överlämna en sammanfattning av de utvärderingar som gjorts till den kommitté som avses i artikel 8, vilka denna kommitté i förekommande fall skall kunna granska. Utvärderingsrapporterna skall finnas tillgängliga för de medlemsstater som önskar ta del av dem.

3. Kommissionen skall, senast en månad efter det att den fattat sitt beslut, informera medlemsstaterna om godkända åtgärder och projekt med uppgift om belopp, art, mottagarland och parter.

4. Den finansieringsplan som anger tillämpliga riktlinjer och kriterier för urval av projekt skall genom kommissionens kontor offentliggöras och meddelas de berörda parterna, inklusive kommissionens delegationer i mottagarländerna.

Artikel 11

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas till och med den 31 december 1999.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Luxemburg den 22 april 1997.

På rådets vägnar

J. VAN AARTSEN

Ordförande

(1) EGT nr C 20, 24.1.1996, s. 4.

(2) EGT nr C 82, 19.3.1996, s. 18.

(3) Europaparlamentets yttrande av den 9 maj 1996 (EGT nr C 152, 27.5.1996, s. 56), rådets gemensamma ståndpunkt av den 27 juni 1996 (EGT nr C 264, 11.9.1996, s. 28) och Europaparlamentets beslut av den 12 november 1996 (EGT nr C 362, 2.12.1996, s. 33).

(4) EGT nr C 102, 4.4.1996, s. 4.