KOMMISSIONENS BESLUT av den 30 juli 1996 om stöd till Santana Motor SA (Endast den spanska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (97/17/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93.2 första stycket i detta,

med beaktande av Avtalet om upprättandet av Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta,

efter att berörda parter, i enlighet med ovan nämnda artiklar fått tillfälle att inkomma med synpunkter, och

med beaktande av följande:

I

Inledande av förfarande enligt artikel 93.2 i fördraget

Den 11 januari 1995 beslöt kommissionen (1) att inleda förfarandet enligt artikel 93.2 i fördraget i fråga om de stöd som de spanska myndigheterna beviljat företaget Santana Motor SA (Santana), tidigare ägt av det japanska företaget Suzuki Motor Co. (Suzuki).

De stöd som avses i förfarandet är följande:

1. a) ett lån från Instituto de Crédito Oficial (ICO) till ett belopp på 6 800 miljoner pesetas,

b) ett lån från Instituto de Fomento de Andalucía (IFA), ett offentligt institut som ägs av de andalusiska myndigheterna, likaså till ett belopp på 6 800 miljoner pesetas.

Båda lånen beviljades räntefritt med återbetalning i form av en fast procentandel av vinsten.

Båda lånen beviljades och utbetalades (upp till 10 116 miljoner pesetas) utan kommissionens godkännande.

2. Ersättningar som betalats av de regionala myndigheterna för att stödja förtidspensionering av anställda (till ett obekant belopp).

3. Stöd som betalats under 1994 till Santanas leverantörer (till ett obekant belopp).

Enligt kommissionens meddelande skulle dessa stöd utvärderas med beaktande av gemenskapens rambestämmelser för statligt stöd till bilindustrin (2) och gemenskapens rambestämmelser för undsättnings- och omstruktureringsstöd till krisdrabbade företag (3).

Enligt dessa bestämmelser bör kommissionen vid utvärderingen av regionalt stöd för omstrukturering beakta de regionala utvecklingsbehoven. Dock gäller de kriterier som normalt används för utvärdering av stöd för omstrukturering även i dessa fall, eftersom det på medellång och lång sikt inte gagnar en region att man ger konstgjord andning till företag som på grund av strukturella eller andra orsaker befinner sig på gränsen till undergång.

II

De berörda parternas synpunkter

Ingen tredje part ingrep i förfarandet enligt artikel 93.2. De spanska myndigheterna inlämnade sina synpunkter med anledning av inledandet av förfarandet i en skrivelse av den 31 mars 1995 (efter att ha anhållit om och beviljats en månads förlängning av tidsfristen).

Problemet med stöd till anslutande företag behandlades särskilt i skrivelser från Spanien av den 17 februari och den 31 maj 1995.

Under tiden har företagets omstruktureringsprogram genomgått flera ändringar och i april 1995 utarbetades ett nytt, modifierat program. Likaså besökte kommissionens tjänstemän fabriken i april 1995 och det förekom flera sammanträden mellan kommissionens tjänstemän och parterna. De ställde ett antal frågor om programmet, i huvudsak i två skrivelser av den 30 maj och den 19 september 1995. Svaren på dessa skrivelser erhölls den 31 juli och den 19 september 1995. Dock erhölls de sista uppgifterna, som kommissionens tjänstemän behövde för fastslagning av omstruktureringskostnaderna och stödets nivå, inte förrän den 26 juni och den 10 juli 1996.

I sina svarsskrivelser med anledning av inledandet av förfarandet ansåg de spanska myndigheterna att företaget inte konkurrerade med gemenskapens andra producenter på den specifika marknaden för terrängbilar i lågprisklassen. Marknaden för dessa fordon kan indelas i tre olika sektorer: lågprisklassen (ekonomiklassen), medelprisklassen och högprisklassen (lyxklassen). Priset bestäms av motorstyrkan, cylindervolymen och fordonets storlek. Klassificeringen motsvarar olika smaker, behov och ekonomiska möjligheter hos konsumenterna. På grund av avsaknaden av konkurrens ansåg de spanska myndigheterna att de till företaget beviljade stöden inte utgjorde sådant stöd som avses i artikel 92.1 i fördraget.

Om stöden ändå skulle kräva utvärdering i enlighet med artikel 92.1 i fördraget konstaterade de spanska myndigheterna att stöden bör anses vara förenliga med den gemensamma marknaden i ljuset av gemenskapens rambestämmelser för undsättnings- och omstruktureringsstöd och kommissionens meddelande (4) om sättet att tillämpa artikel 92.3 a och c i fråga om regionalt stöd. Som stöd för sin anhållan bifogade de spanska myndigheterna uppgifter om företagets förväntade lönsamhet enligt det gamla omstruktureringsprogrammet från april 1994 och enligt det nya programmet från mars 1995, i vilket företagets nya situation efter betalningsinställelseförfarandet och IFA:s köp av Suzukis aktier har beaktats.

I fråga om stöden till Santanas anslutande företag kan konstateras att dessa stöd i främsta hand beviljades för att förhindra att Santanas betalningsinställelse skulle leda till konkurs hos dessa företag, till största delen små och medelstora företag som arbetade för Santana. Dock hade en del av stöden inte koppling till Santanas situation utan utgjorde ett rent regionalt investeringsstöd. De företagsstöd som kunde omfattas av tillämpandet av gemenskapens rambestämmelser för statligt stöd till bilindustrin uppfyllde inte rekvisiten för anmälningsplikt, dvs. att investeringskostnaderna överstiger 12 miljoner ecu. En förteckning över företag som erhållit stöd överlämnades.

Stöden till dessa företag beviljades i egenskap av regionala stöd, i enlighet med villkoren i ett gällande program som hade godkänts av kommissionen (lag 50/85 av den 27 december 1985, kungliga dekretet 1535/87 av den 11 december 1987). Stöden gavs i form av kreditgarantier, räntesubventioner för de garanterade krediterna, direkta lån och avtal om betalningsanstånd i fråga om socialförsäkringsavgifter. Det förekom ingen som helst koppling mellan det beviljade stödet och ett eventuellt deltagande av dessa företag vid omröstningen i samband med den stämma som Santanas fordringsägare höll den 26 september 1994, vid vilken företagets skulder avskrevs, vilket möjliggjorde upphävning av betalningsinställelsen.

III

Analys av omstruktureringsprogrammet

Santana Motor SA (Santana) är ett spanskt företag vars huvudfabrik är belägen i Linares i provinsen Jaén i den självständiga regionen Andalusien. Fabriken producerar terrängbilar av märket Suzuki. Faktureringen år 1993 (det sista normala året före omstruktureringen) var 48 516 miljoner pesetas (ca 303 miljoner ecu) och den 31 december 1993 hade huvudfabriken i Linares 2 838 anställda. Utöver denna fabrik har företaget anläggningar i La Carolina (Jaén), som även utgör distributions- och utbildningscentrum, en fabrik i Manzanares (regionen Castilla-La Mancha), som producerar motordelar för Linaresfabriken och motorer för motorcyklar, samt huvudkontor i Madrid.

Företaget ägdes av det japanska företaget Suzuki Motor Corporation (Suzuki) fram till den 29 december 1994, då Suzuki sålde sina aktier (83,74 % av kapitalet) till IFA. Den för 1993 planerade försäljningen av Manzanares-fabriken till Suzuki Manufacturing SA upphävdes tills vidare och förväntas bli klar före slutet av år 1996.

Efter en period av sociala oroligheter och finansiella problem inledde företaget den 17 februari 1994 det juridiska förfarandet för betalningsinställelse. Då uppgick skulden till 23 000 miljoner pesetas medan tillgångarna den 31 december 1993 endast var 3 638 miljoner pesetas. Företaget uppnådde dock ett avtal med fordringsägarna, vilket godkändes av domstolen den 17 december 1994.

Programmet för att uppnå lönsamhet från april 1995 hänför sig till företagets situation efter förfarandet för betalningsinställelse och har år 1993 som referens. Programmet täcker perioden 1995-1997 och förutspår att företaget skall uppnå finansiell jämvikt under 1996 och gå med vinst från och med år 1997.

Finansiell omstrukturering

Den 26 september 1994 undertecknade företaget och dess fordringsägare ett avtal genom vilket de accepterade avskrivningen av Santanas skulder. De annullerade krediterna uppgick till cirka 13 600 miljoner pesetas, vilket innebar 100 % av krediterna från utländska leverantörer (Suzuki) och 33 % av krediterna från nationella leverantörer. De återstående 67 % av de nationella krediterna omformades så, att återbetalningsperioden blev tre och ett halvt år, utan ränta.

Samtidigt, för att garantera företagets fortsatta verksamhet, beslöt de spanska myndigheterna att bevilja företaget två konsortialkrediter med speciellt förmånliga villkor, till ett sammanlagt belopp på 13 600 miljoner pesetas. Krediterna utbetalades av ICO och IFA till lika stora belopp (6 800 miljoner pesetas) och under samma förhållanden. Krediterna var räntefria med återbetalning i form av en fast procentandel (17,5 %) av vinsten före skatt. Suzuki bidrog med 5 271 miljoner pesetas för kompensation av förlusterna.

Betalningsinställelsen upphävdes den 17 september 1994. Den 29 december samma år sålde företagets dåvarande japanska ägare (Suzuki Japan) sin andel i företaget till IFA till ett symboliskt pris. Samma dag undertecknade Suzuki och Santana ett "kommersiellt och teknologiskt avtal" i vilket fastställdes villkoren för Santanas fortsatta produktion av fyrhjulsdrivna Suzukifordon.

Andalusiens regionala regering har nyligen förbundit sig att omvandla det lån som utbetalades via IFA (6 800 miljoner pesetas) till aktiekapital. Efter omvandlingen minskas först företagets ackumulerade förluster till nivån för det nuvarande aktiekapitalet (2 729 miljoner pesetas). Det nya aktiekapitalet kommer därefter att vara 6 800 miljoner pesetas.

Arbetsmässig omstrukturering

Utöver den finansiella omstruktureringen baserar sig programmet på en betydande arbetsmässig omstrukturering, som innebär en avsevärd minskning av arbetsstyrkan (1 034 arbetstagare) och en fullständig omstrukturering av den kvarvarande delen, med ökad produktivitet och förbättrad kvalitet som mål. Man har åstadkommit en större flexibilitet i produktionsprocessen, särskilt genom uppdelningen av arbetsstrykan i endast två yrkesgrupper och en full funktionell rörlighet inom var och en av dessa. Likaså har man infört flexiblare arbetstider inom ramen för den årliga arbetstiden samt nya metoder för kontroll av kvaliteten och arbetstiden.

Friställningarna genomfördes genom tre olika program: ett program för förtidspensionering som berörde 348 anställda och som igångsattes före betalningsinställelsen, ett program för tidig pensionering som berörde 538 anställda och ett program för frivillig uppsägning som berörde 148 anställda.

a) Programmet för frivillig uppsägning utgick från erläggandet av ett engångsbelopp till de anställda som lämnade företaget år 1994. Beloppets storlek avtalades mellan företaget och de anställda. Den totala kostnaden för programmet uppgick till 634 miljoner pesetas, av vilka företaget betalade 338 miljoner pesetas och de regionala myndigheterna 296 miljoner pesetas.

b) Programmet för tidig pensionering innebar skapandet av en pensionsfond i ett försäkringsbolag, som sedan betalar en pension till de arbetstagare som berördes av programmet. Dessa betalade in till försäkringsbolaget det kapital som de erhöll av företaget vid friställningen, dvs. det lagstadgade avgångsvederlaget vars totalbelopp uppgick till 1 355 miljoner pesetas. Dessutom bidrog den regionala regeringens arbetskommission (Consejería de Trabajo de la Junta de Andalucía) med 4 026 miljoner pesetas för att ge ett acceptablare värde på den inkomst som arbetstagarna skulle komma att erhålla. Detta program förhandlades och avtalades under 1994 mellan företaget och arbetstagarna. Fackföreningarna vände sig dock till domstolen med anhållan om en revidering baserad på löneförhöjningar. Fackföreningarna vann målet och Santana ålades att betala ytterligare 739 miljoner pesetas. Detta belopp kommer att betalas av de regionala myndigheterna (som redan har betalat 205 miljoner pesetas), i och med vilket den offentliga insatsen blir 4 765 miljoner pesetas. Den totala kostnaden för programmet uppgick sålunda till 6 119 miljoner pesetas.

c) Programmet för förtidspensionering ("AEJA-systemet"), som företaget bemyndigades att tillämpa genom tre regeringsförordningar (38/92, 38/93 och 106/93), gav 348 anställda möjlighet att utnyttja denna typ av pensionering i enlighet med vad som fastställs i det allmänna programmet för stöd som motsvarar tidig pensionering ("Ayudas equivalentes a la jubilación anticipada" - AEJA). I enlighet med denna lagstiftning kan staten finansiera upp till 40 % av de bemyndigade kostnaderna, medan företaget betalar mellanskillnaden och kan förhandla med arbetstagarna om ett komplement till totalbeloppet, för att förbättra den slutliga betalning som arbetstagarna erhåller. Kostnaderna för programmet kalkylerades i början till 6 253 miljoner pesetas, av vilka 1 740 skulle erläggas av staten och 4 513 av företaget. Likaså anhöll företaget om att den regionala regeringen skulle betala, vilket beviljades, de tillägg om vilka denna hade avtalat med arbetstagarna. Efter förklarandet av betalningsinställelse kunde företaget dock inte uppfylla sina skyldigheter. Därför avbröts tillämpandet av programmet och de före detta anställda har fortsatt erhålla lön i väntan på en slutlig lösning. I denna situation har företaget redan utbetalat 918 miljoner pesetas och de regionala myndigheterna 931 miljoner pesetas.

Under tiden håller man på att undersöka en omdaning av programmet vilken skulle innebära att alla skyldigheter överförs till ett försäkringsbolag. Den premie som försäkringsbolaget ville ha i maj 1995 kunde ha täckts av de belopp som de regionala myndigheterna redan hade gått med på att betala enligt tidigare beslut (40 % av standardkostnaderna plus tilläggen) - en åtgärd som utan tvivel skulle ha gett inbesparingar. Efter denna tidpunkt har denna typ av försäkring blivit dyrare och det aktuella lägsta anbudet står på 4 160 miljoner pesetas. Totalkostnaderna för programmet uppgår för närvarande till 6 009 miljoner pesetas.

Den andalusiska regionala regeringen har gått med på att betala upp till 4 160 miljoner pesetas för denna försäkring eller för det slutliga program som väljs, vilket höjer den totala offentliga insatsen till 5 091 miljoner pesetas.

Industriell omstrukturering

Programmet baserar sig på det teknologiska avtal som tecknats med Suzuki, i vilket fastslås villkoren för att Santana skall kunna fortsätta producera Suzukimodeller. Detta avtal är i kraft fram till december 1999 och innehåller fyra huvudsakliga delar:

1. Santana får exklusiv rätt att i Spanien producera och montera (minst 25 000 enheter) samt exklusivt tillstånd att inom gemenskapen, i och utanför Spanien, sälja och distribuera tre Suzukimodeller i kategorin terrängbilar (SJ410, SJ413 och SE416).

2. Santana skall öka antalet europeiska komponenter i produktionen, av vilka den nya dieselmotorn från Peugeot utgör en viktig del.

3. Santana skall betala royalties till Suzuki i form av en procentandel av sin försäljning minus värdet på importerade komponenter.

4. Inga betydande ändringar inom företaget får göras utan tillstånd av Suzuki.

Omstruktureringsprogrammet utarbetades för åren 1995-1997. Enligt detta program skall företaget uppnå finansiell balans under 1996 och gå med vinst under 1997. Den uppskattade årsproduktionen är i medeltal 30 000 enheter. Man har redan tillgång till det preliminära bokslutet för år 1995, som visar att resultaten följer programmet och att avvikelserna till största delen beror på den försenade försäljningen av Manzanares-fabriken och en lägre försäljningsvolym än vad som förutspås i programmet. Likaså är förlusterna större än prognoserna på grund av att företaget inte ännu har erhållit största delen av det sociala stöd som utlovats av staten. Produktionsminskningen verkar bero på den stora ackumulerade lagervolymen under 1994, då betalningsinställelse förklarades för företaget. Dock uppvisar de finansiella resultaten och försäljningsvolymen för det första kvartalet 1996 en god överensstämmelse med programmet.

De huvudsakliga förutsättningarna för programmets framgång är en förbättring av arbetsproduktiviteten, som under 1997 förväntas vara den dubbla jämfört med 1993 och som skall uppnås genom flexiblare arbetsstyrka och -tider och minskad frånvaro, en högre andel europeiska komponenter och därmed en betydande sänkning av materialkostnaderna samt en förbättring av produkternas slutliga kvalitet genom ett strängt program för kvalitetskontroll i alla faser av produktionsprocessen. Alla dessa indikatorer har uppnått de värden som fastställs i programmet. De små avvikelser som registrerades under 1995 kan förklaras med att produktionen var mindre än förväntad.

Det teknologiska avtalet ger Santana möjlighet att utforska nya geografiska marknader utanför gemenskapen, vilket kan ge upphov till nya försäljningsmöjligheter som inte finns medtagna i programmet. Vid lämpligt tillfälle försöker företaget sluta avtal om monteringsverksamhet med andra tillverkare av fyrhjulsdrivna fordon.

Total kostnad för omstruktureringen

Den totala kostnaden för omstruktureringen (1994-1997) uppgår till 60 567 miljoner pesetas. I detta belopp ingår minskningarna av skulden (20 089 miljoner pesetas), sociala kostnader (12 762 miljoner pesetas) och investeringarna för att försäkra ökad andel europeiska komponenter (4 193 miljoner pesetas). Man känner dock inte ännu till de slutliga kostnaderna för det sociala omstruktureringsprogrammet, eftersom man ännu inte har fastslagit de sista detaljerna vad beträffar de 348 före detta anställda som friställdes före betalningsinställelsen (tecknandet av en försäkring för dessa).

IV

Situationen på marknaden

Delsektorn för terrängbilar, som är den relevanta marknaden i och för detta beslut, representerar i EES cirka 2,5 % av den globala marknaden för passagerarfordon. Försäljningen av Suzukimodellerna representerade under 1993, det sista normala året före omstruktureringen, närmare 16 % av sektorns totala försäljning och gav det året Suzuki ledarställning inom detta segment.

Från och med 1993 har hela bilindustrin inom EES lidit av strukturellt överskott i fråga om produktionskapacitet, något som också kan sägas gälla delsektorn för terrängbilar, på grund av den betydande ökning av produktionskapaciteten som genomfördes i slutet av åttiotalet inför en förväntad snabb ökning av efterfrågan. Kommissionen uppskattar att utnyttjandegraden för kapaciteten inom EES under 1993 låg på cirka 60 %.

Marknadssegmentet för terrängbilar förväntas växa i Europa, med en försäljningsökning (5) kring 23 % mellan 1993 och 2000. Den enda förväntade minskningen eller stagneringen av försäljningen inträffar enligt prognoserna mellan 1999 och 2000. Under de år som omfattas av programmet, 1995-1997, kalkyleras försäljningen öka med 18 %. Man förväntar sig att utnyttjandet av kapaciteten skall förbättras avsevärt under denna period, även om den fortsättningsvis kommer att ligga mycket under 80 %. Under denna period kommer kapaciteten att påverkas av de nya tillverkare som nyligen har kommit in på detta marknadssegment (t.ex. AMC/Chrysler).

Kommissionen delar inte den spanska regeringens synsätt om att Santanas fordon skulle ingå i delsegmentet för terrängbilar med låg motorstyrka. I likhet med vad företaget anser i sitt omstruktureringsprogram är även kommissionen övertygad (jämför inledandet av förfarandet) om att terrängbilarna utgör ett enda marknadssegment, i vilket utbytbarheten i fråga om utbud och efterfrågan är så stor, att det inte finns orsak till ytterligare segmentering. Dessutom är Santanas produktion för tillfället koncentrerad på fordon med starkare motorer (bensinmotorer med 16 ventiler och den nya dieselmotorn) som konkurrerar direkt med fordonen från andra terrängbiltillverkare inom EES.

V

Statligt stöd

1. Finansiell omstrukturering: de två konsortialkrediterna

Vid utvärderingen av om ett kapitaltillskott från staten till ett företags tillgångar utgör statligt stöd enligt artikel 92.1, använder kommissionen privatinvesterarprincipen, dvs. jämför statens agerande med agerandet hos en privat investerare som fungerar under normala förhållanden i en marknadsekonomi (6). Vid denna jämförelse anses ett bidrag utgöra statligt stöd i följande fall:

i) De offentliga myndigheternas deltagande medför att all eller delar av det krisdrabbade företagets verksamhet fortsätter genom en ny juridisk enhet.

ii) Bidragets belopp överskrider företagets verkliga värde.

Såsom tidigare har konstaterats, kommer lånet från IFA att omvandlas till aktiekapital. Detta kapitaltillskott (det första i form av en konsortialkredit) måste anses utgöra statligt stöd, eftersom staten övertog äganderätten till företaget från en privat investerare till ett symboliskt pris inom ramen för en stödoperation som var avsedd att hindra företaget att gå i konkurs. Även om ingen ny juridisk enhet har bildats, motsvarar denna operation det kriterium som fastställs i led i. Kapitaltillskottet var nödvändigt för att förse företaget med resurser och ge det möjlighet att fortsätta. Utan tillskottet skulle företaget ha varit tvunget att stänga efter att ha förklarats bankrutt.

Vad beträffar ICO-lånet bör följande beaktas:

- Liksom lånet från IFA innebär detta lån att ha kapitalintressen i företaget (skenbart kapital) som anses vara tillräckliga för att företaget inte skall nödgas täcka förlusterna genom en minskning av kapitalet, även om de förra är mer än dubbelt så stora som det senare.

- Ingen ränta uppbärs och en eventuell återbetalning sker enbart i form av en fast procentandel av vinsten.

- Lånets villkor gör det nästan omöjligt att fastställa en tidsgräns för återbetalningen.

Med beaktande av dessa aspekter måste det totala beloppet för lånet från ICO värderas på samma sätt som lånet från IFA, och följaktligen måste lånet anses utgöra statligt stöd.

Totalt stöd: 13 600 miljoner pesetas.

2. Social hjälp till friställda arbetstagare

>Plats för tabell>

Programmet för frivillig uppsägning. De regionala myndigheterna bidrog med 296 miljoner pesetas. Det handlar uppenbart inte om ett helhetsprogram, utan om en normal kostnad som företaget måste betala för att minska sin personal, och därför utgör allt bidrag från staten statligt stöd enligt artikel 92.1.

Program för tidig pensionering. De regionala myndigheterna skall betala 4 765 miljoner pesetas. Detta belopp anses utgöra statligt stöd, eftersom programmet inte stöds av allmänna lagar (t.ex. AEJA [lagen om stöd som motsvarar tidig pensionering] av den 9 april 1986), utan utarbetades på frivillig väg, och bidraget från staten gavs efter särskild prövning.

Förtidspensionering - AEJA-systemet. Bidraget från de regionala myndigheterna uppgår till 5 091 miljoner pesetas. Enligt den allmänna lagen (AEJA) får bidraget inte vara högre än 40 % av de normala kostnaderna, vilket här motsvarar 1 740 miljoner pesetas. Därför kan konstateras att detta belopp inte utgör statligt stöd enligt artikel 92.1. Betalningen av tilläggen gjordes enligt en lag som ger staten (i detta fall den regionala regeringen) möjlighet att bevilja selektiva subventioner. Detta kan inte anses vara allmän praxis, utan utgör statligt stöd. Därför utgör det offentliga bidraget på 3 351 miljoner pesetas statligt stöd.

Följaktligen anses största delen av det sociala stödet utgöra statligt stöd enligt artikel 92.1, eftersom det utbetalas vid sidan om de allmänna programmen. De exakta beloppen för dessa fördelar avtalas mellan arbetstagarna och företaget, och företaget anhåller om offentligt finansiellt bidrag först i det skedet när avtalet har slutits.

3. Stöd till anslutande företag

Vad beträffar företag anslutna till Santana, förekom ingen som helst koppling mellan det beviljade stödet och ett eventuellt deltagande av dessa företag vid omröstningen i samband med den stämma som Santanas fordringsägare höll den 26 september 1994, vid vilken företagets skulder avskrevs, vilket resulterade i upphävning av betalningsinställelsen. Eftersom stödet dessutom har beviljats i enlighet med bemyndigade program, skall kommissionen inte gå in närmare på detta fall.

Sammandragsvis kan konstateras att det totala beloppet för det statliga bidraget avsett för omstrukturering av Santana är följande:

>Plats för tabell>

Den offentliga insats på 22 012 miljoner pesetas som beviljats Santana av de nationella och regionala myndigheterna utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 92.1 i fördraget och artikel 61.1 i EES-avtalet.

VI

Stödets förenlighet

I artikel 92.1 fastslås principen om att stöd som snedvrider eller hotar snedvrida konkurrensen genom att gynna ett visst företag eller en viss produktion är, utom i de fall som är tillåtna, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning stödet påverkar handeln mellan medlemsstaterna. I artikel 92.2 och 92.3 specificeras vilka typer av stöd som är eller kan anses vara förenliga.

I artikel 92.2 uppräknas vissa typer av stöd som är förenliga med den gemensamma marknaden. På grund av karaktären, lokaliseringen och syftet hos det stöd som avses i detta fall, verkar inget av dessa fall vara tillämpbart.

I artikel 92.3 uppräknas de stöd som kan vara förenliga med den gemensamma marknaden. Förenligheten skall avgöras inom ramen för gemenskapen som helhet, inte av en ensam medlemsstat. För att garantera en välfungerande gemensam marknad och med beaktande av principen enligt artikel 3 g i fördraget, skall undantagen till principen enligt artikel 92.1, såsom dessa fastslås i artikel 92.2, ges en snäv tolkning vid utvärderingen av ett stödprogram eller enskilt stöd.

Kommissionen har antagit särskilda rambestämmelser för statligt stöd till bilindustrin, i vilka fastställs kriterierna för utvärdering av förenligheten med den gemensamma marknaden i fråga om stöden till denna sektor. Dessa rambestämmelser begränsar sålunda tolkningsutrymmet i artikel 92.3.

I dessa rambestämmelser fastslås att undsättnings- och omstruktureringsstöd i princip bara kan godkännas i undantagsfall. Stödet skall vara knutet till ett godtagbart omstruktureringsprogram och kan bara erhållas när man kan påvisa att gemenskapsintresset främjas genom att en producent hålls flytande och får återställd lönsamhet. Det är nödvändigt att övervaka att stödet inte ger mottagaren möjlighet att öka sin marknadsandel så att de konkurrenter som inte får stöd berörs negativt. I fall där bestämda företag fortfarande lider av överskottskapacitet (jämför sektorn för kommersiella fordon) kan kommissionen kräva kapacitetsminskningar i avsikt att bidra till en allmän återhämtning av sektorn.

I gemenskapens rambestämmelser angående statligt undsättnings- och omstruktureringsstöd till krisdrabbade företag (7) fastslås som allmän princip att stöd, oavsett dess form, godkänns enbart då det befrämjar gemenskapsintresset och är knutet till ett genomförbart omstrukturerings- eller återhämtningsprogram, som presenteras i detaljerad form för kommissionen. De krav som måste uppfyllas för att kommissionen skall godkänna stöd för omstrukturering är följande:

a) Återställande av lönsamheten. Omstruktureringsprogrammet bör återställa lönsamheten på lång sikt och sanera företaget inom skälig tid, samt omfatta realistiska antaganden vad beträffar de framtida verksamhetsförutsättningarna. Därför skall omstruktureringsstöd normalt bara beviljas en gång.

b) Undvikande av att stödet leder till otillbörlig snedvridning av konkurrensen. Om det förekommer strukturellt överskott av produktionskapacitet, skall programmet bidra till omstrukturering av industrin genom definitiv minskning eller nedläggning av produktionskapaciteten.

c) Proportionalitet för stödet med avseende på kostnaderna för och fördelarna med omstruktureringen. Beloppet och stödets andel skall begränsa sig till det minimum som strikt taget är nödvändigt för att göra det möjligt att genomföra omstruktureringen. Om stödet används för att annullera skulder som beror på tidigare förluster skall företaget gå miste om alla skattemässiga fördelar som är knutna till förlusterna.

d) Fullt genomförande av omstruktureringsprogrammet och beaktande av villkoren. Företaget bör tillämpa det omstruktureringsprogram som presenterats för kommissionen och godkänts av denna i programmets fulla utsträckning samt uppfylla de övriga skyldigheter som ingår i kommissionens beslut.

e) Övervakning och årlig rapport. Tillämpandet, framskridandet och resultaten av omstruktureringsprogrammet skall övervakas. Detta förutsätter framläggandet av detaljerade årsrapporter för kommissionen.

Efter undersökning av Santanas omstruktureringsplan och dess tillämpande fram till mars 1996 är kommissionen övertygad om att de nämnda allmänna och sektorbestämda kriterierna uppfylls.

a) Återställande av lönsamheten

Enligt programmet skall företaget återställa lönsamheten, uppnå finansiell balans under 1996 och redovisa vinst från och med 1997. Resultaten från första kvartalet av 1996 följer programmets prognoser. Resultatet för 1995 indikerar avvikelser från dessa, på grund av att försäljningsvolymen blev något mindre än prognoserna till följd av en förhöjd nivå av ackumulerad lagervolym under 1994 och av att den ekonomiska återhämtningen var långsammare än förväntat. Likaså var de sociala kostnaderna högre än prognoserna, till följd av att försäljningen av Manzanaresfabriken till Suzuki försenades (på grund av osäkerheten angående beviljandet av investeringsstöd och oenigheter angående priset på tillgångarna). De registrerade förlusterna var även högre än prognoserna, eftersom företaget fortfarande inte har erhållit största delen av de sociala stöd som utlovats av de regionala myndigheterna.

De experter som har konsulterats av kommissionen är övertygade om att företaget kommer att kunna uppnå programmets återstående mål och finansiella resultat, tack vare högre andel europeiska komponenter och marknadens svar på den nya dieselmodellen Vitara. Man kan därför dra slutsatsen att de förutsättningar som programmet baserar sig på är giltiga och att det kan anses realistiskt vad avser lönsamheten för företaget.

b) Undvikande av otillbörlig snedvridning av konkurrensen

De spanska myndigheterna har meddelat att Santana kommer att lägga ned de målarverkstäder som för tillfället inte används. Dessa utgör dock en potentiell kapacitet som i framtiden kan utnyttjas utan betydande nya investeringar. Kapaciteten hos dessa anläggningar är 21 000 fordon per år. Den återstående produktionskapaciteten är 50 000 fordon per år, dvs, den totala kapaciteten minskas med 30 %. På detta sätt ger företaget ett betydande bidrag till den europeiska bilindustrin i allmänhet och till terrängbilssektorn i synnerhet.

Det bör också nämnas att Santana har baserat sin omstruktureringsplan på en medelproduktion på 30 000 enheter, vilket innebär en gradvis minskning av företagets marknadsandel inom sektorn för terrängbilar. Man förväntar sig därför att de negativa verkningarna av omstruktureringsplanen för Santanas konkurrenter skall vara begränsade.

När lånet från IFA har omvandlats till aktiekapital och kompenserat en del av förlusterna, förbinder sig företaget att inte utnyttja nya skattemässiga fördelar på grund av förlusterna. Samma kan sägas om de subventioner som har erhållits i form av socialt stöd som kan bidra till att minska förlusterna, särskilt under 1996.

c) Proportionalitet för stödet för omstrukturering

Vid utvärderingen av förenligheten hos stödet till Santana beaktar kommissionen även att företaget är etablerat i ett område där, i enlighet med artikel 92.3 a, de regionala stöden kan uppgå till en nettoandel på 60 %. I provinsen Jaén registrerades en arbetslöshet på 35,12 %, jämfört med 33,96 % för Andalusien och 22,77 % för Spanien i dess helhet. Provinsens nettoinkomst per capita är 95 % av motsvarande värden för Andalusien och 66 % av motsvarande värden för Spanien. Man kan därför konstatera att det område inom vilket fabriken ligger är ett av de fattigaste i Andalusien och drabbat av allvarlig underutveckling. Försvinnandet av områdets viktigaste företag skulle ha betydande negativa effekter på den lokala ekonomin, delvis också på grund av de indirekta konsekvenserna för leverantörerna inom samma område.

Med beaktande av den sociala situationen inom området tillsammans med det faktum att största delen av kostnaderna (och stödet) för programmet kommer av den arbetsmässiga omstruktureringen och företagets ringa storlek, som förhindrar en ny minskning av kapaciteten utan att riskera dess lönsamhet, kan stödandelen (36,3 %) anses vara lämplig, även om den är något högre än kapacitetsminskningen (30 %). I fallen Volkswagen Sachsen och Mercedes Ludwigsfelde, företag som likaså är belägna inom områden av den typ som avses i artikel 92.3 a, godkändes också överskjutande kompensationer.

Enligt kommissionens åsikt är stödets storlek (22 012 miljoner pesetas) och stödandelen (36,3 % av den totala kostnaden för omstruktureringen) absolut nödvändig för en fungerande omstrukturering.

Kommissionen har också bekräftat att omstruktureringsåtgärderna för vilka stödet beviljas är nödvändiga för uppnåendet av de mål som man har eftersträvat med omstruktureringen som helhet. Kommissionen anser att den storlek på finansiering som föreslagits för omstruktureringen är nödvändig. Beloppet är logiskt strukturerat och representerar en realistisk ansträngning avsedd att återställa Santanas lönsamhet inom den konkurrenspräglade bilsektorn.

VII

Slutsatser och villkor

Kommissionens slutsats blir därför att det stöd som beviljats av de spanska myndigheterna till Santana uppfyller de krav som fastställs i gemenskapens rambestämmelser om statligt undsättnings- och omstruktureringsstöd till krisdrabbade företag och i gemenskapens rambestämmelser om statligt stöd till bilindustrin.

Enligt rambestämmelserna om undsättnings- och omstruktureringsstöd och enligt praxis i fråga om omstruktureringsstöd till bilindustrin, bör kommissionen övervaka att dess slutsatser fortsätter vara giltiga fram till slutförandet av omstruktureringsprogrammet. Därför bör kommissionens slutliga beslut underställas ett antal villkor som måste uppfyllas för undvikande av eventuell negativ inverkan av stödet på sektorn. Den eventuella snedvridning av handeln som stödet kan ge upphov till beror delvis på i vilken omfattning den framtida omstruktureringen genomförs i enlighet med programmet och inom den angivna perioden. De spanska myndigheterna bör särskilt övervaka att de målarverkstäder som inte används stängs för gott före september 1997. Dessutom bör omstruktureringsplanen genomföras i sin helhet och tillämpningen bör övervakas. Till slut konstateras att Santana inte kan beviljas något som helst annat stöd i anslutning till detta program. Likaså påminner kommissionen om att, i enlighet med gemenskapens rambestämmelser om statligt undsättnings- och omstruktureringsstöd till krisdrabbade företag, skall omstruktureringsstöd i allmänhet inte beviljas mer än en gång.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De nedan specificerade stöden i anslutning till omstruktureringsprogrammet för Santana SA är förenliga med artikel 92.3 c i EG-fördraget och med artikel 61.3 c i EES-avtalet:

a) Ett lån från spanska Instituto Oficial de Crédito (ICO) till ett belopp på 6 800 miljoner pesetas, som utbetalats utan tillstånd.

b) Ett lån från Instituto de Fomento de Andalucía (IFA), ett offentligt institut ägt av den andalusiska regeringen, likaså till ett belopp på 6 800 miljoner pesetas, av vilka 6 716 miljoner pesetas utbetalades utan tillstånd; detta lån kommer att omvandlas till aktiekapital.

c) Socialt stöd till de friställda arbetstagarna, till ett belopp på totalt 8 412 miljoner pesetas, av vilka 4 527 miljoner pesetas utbetalades utan tillstånd:

- Program för förtidspensionering som berör 348 anställda, till ett belopp på 3 351 miljoner pesetas.

- Program för tidig pensionering som berör 358 anställda, till ett belopp på 4 765 miljoner pesetas, av vilka 4 231 utbetalades utan tillstånd.

- Program för frivillig uppsägning som berör 148 anställda, till ett belopp på 296 miljoner pesetas, som utbetalades utan tillstånd.

Förenligheten förutsätter dock att följande villkor uppfylls:

1. De målarverkstäder som inte används skall läggas ned före september 1997, enligt vad som meddelats till kommissionen. Före den 1 januari 1998 får det inte förekomma några som helst ökningar av kapaciteten, som skall begränsas till 50 000 fordon per år.

2. Det får inte förekomma skattemässig kompensation för de förluster som ersätts genom stödet (socialt stöd eller kapitaltillskott).

3. Det får inte beviljas mer stöd i form av kapitaltillskott eller något som helst behovsprövat stöd för omstruktureringen.

4. Den spanska regeringen skall årligen överlämna till kommissionen en rapport om tillämpandet av omstruktureringsplanen och särskilt uppgifter om kostnadsutvecklingen, stöd som företaget har erhållit och hur de nämnda villkoren har uppfyllts. Denna rapport skall tillsammans med årsrapporten och Santanas räkenskaper överlämnas före maj månads utgång det år som följer på det år rapporten gäller.

Artikel 2

Spanien skall inom en månad från delgivningen av detta beslut informera kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.

Artikel 3

Detta beslut riktar sig till Konungariket Spanien.

Utfärdat i Bryssel den 30 juli 1996.

På kommissionens vägnar

Hans VAN DEN BROEK

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr C 144, 10.6.1995, s. 13.

(2) EGT nr C 123, 18.5.1989, s. 3.

(3) EGT nr C 368, 23.12.1994, s. 12.

(4) EGT nr C 212, 12.8.1988, s. 2.

(5) Enligt prognos gjord av DRI/MCGraw-Hill, oktober 1995.

(6) "De offentliga myndigheternas deltagande i företagskapitalet", Bull. 9-1984.

(7) EGT nr C 368, 23.12.1994, s. 12.