RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 802/97 av den 29 april 1997 om avslutande av antidumpningsförfarandet rörande import av kullager med en yttre diameter av mer än 30 mm med ursprung i Japan och upphävande av de antidumpningsåtgärder som införts på sådan import

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), särskilt artikel 9 och artikel 11.3 i denna,

med beaktande av förslag som lagts fram av kommissionen efter samråd med Rådgivande kommittén, och

med beaktande av följande:

A. FÖRFARANDE

(1) I juni 1994 mottog kommissionen en begäran om en interimsöversyn av de slutgiltiga antidumpningsåtgärder som införts genom rådets förordning (EEG) nr 2849/92 av den 28 september 1992 om ändring av den slutgiltiga antidumpningstull på import av kullager med en yttre diameter av mer än 30 mm (nedan kallade stora kullager) med ursprung i Japan och som införts genom förordning (EEG) nr 1739/85 (2). Denna begäran ingavs av sammanslutningen av europeiska föreningar för lagertillverkare (FEBMA) på uppdrag av gemenskapstillverkare, vilkas sammanlagda tillverkning hade konstaterats utgöra en betydande del av gemenskapens sammanlagda tillverkning av stora kullager.

(2) I begäran hävdades att gällande antidumpningsåtgärder inte eller inte längre räckte till för att motverka den skadevållande dumpningen, eftersom både dumpningen och den skada denna orsakar uppgavs ha ökat.

(3) Eftersom det fanns tillräckliga bevis för att motivera inledande av en interimsöversyn i enlighet med artikel 11.3 i rådets förordning (EG) nr 3283/94 av den 22 december 1994 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (3), offentliggjorde kommissionen den 23 mars 1995 (4) ett tillkännagivande om inledande av en interimsöversyn av antidumpningsåtgärderna för import av kullager med ursprung i Japan.

(4) Kommissionen underrättade officiellt de gemenskapstillverkare, importörer och japanska tillverkare som den visste var berörda samt företrädare för Japan om undersökningens inledande och gav de berörda parterna möjlighet att framlägga sina synpunkter skriftligen och att begära att bli hörda.

(5) Kommissionen begärde och kontrollerade all information som den ansåg vara nödvändig för sitt beslut.

(6) Den undersökningsperiod som användes för detta förfarande sträckte sig från den 1 januari 1994 till den 31 december 1994. För analysen av utvecklingen hos de faktorer som undersöktes för att avgöra huruvida importen i fråga vållat gemenskapsindustrin skada användes perioden den 1 januari 1991 till den 31 december 1994.

(7) För skadeanalysen och i syfte att kunna jämföra de uppgifter som samlats in under den period som anges i punkt 6 användes uppgifter för gemenskapen i dess sammansättning med femton stater även för perioden före utvidgningen av gemenskapen till att omfatta Sverige, Finland och Österrike.

(8) Undersökningen har överskridit den normala tiden på grund av den komplicerade bedömningen av skada och orsakssamband, vilken huvudsakligen orsakades av att den produkt som var föremål för utredning kunde delas in i ett stort antal olika produkttyper som i hög grad skilde sig från varandra.

(9) Gemenskapsindustrin, på vars vägnar begäran om interimsöversynen ingavs, består av följande tillverkare:

- SKF France SA (Frankrike).

- SKF Industrie SpA (Italien).

- SKF Espanola SA (Spanien).

- SKF Deutschland GmbH (Tyskland).

- SKF (UK) Ltd (Förenade Kungariket).

- FAG Kugelfischer (Tyskland).

- FAG Cuscinetti SpA (Italien).

- Umbra Cuscinetti SpA (FAG) (Italien).

- ROL Rolamentos Portugueses SARL (Portugal).

- SNR Roulement (Frankrike).

(10) Under undersökningsperioden exporterade följande företag stora kullager från Japan till Europeiska gemenskapen och samarbetade med kommissionen under översynsundersökningen:

- Sapporo Precision Ltd.

- NTN Corporation Ltd.

- Nankai Seiko Co. Ltd.

- Nachi-Fujikoshi Corp.

- Koyo Seiko Co. Ltd.

- NSK Ltd.

- Inoue Jikuuke Kogyo Ltd.

- Izumoto Seiko Co. Ltd.

- Nakai Bearings Co. Ltd.

- Tottori Yamakei Bearing Seisakusho Ltd.

- Wada Seiko Ltd.

- Fujino Iron Works Ltd.

- NSK Micro Precision Ltd.

(11) Följande icke närstående importör samarbetade med kommissionen under denna undersökning: ISO Import Standard Office (Frankrike).

(12) Dessutom inkom många slutanvändare med synpunkter som beaktades i den mån de underbyggdes med bevis.

B. PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UTREDNING OCH LIKADAN PRODUKT

(13) Den produkt som är föremål för utredning är kullager med en yttre diameter av mer än 30 mm enligt KN-nummer 8482 10 90 med ursprung i Japan. Dessa kullager används huvudsakligen som mellanprodukt vid montering av produkter som motorfordon, elektrisk materiel, verktygsmaskiner och av utrustning som används i byggnads-, rymd- och jordbruksindustrin och för militärt bruk.

(14) I Japan och gemenskapen säljs stora kullager huvudsakligen till två olika kundkategorier, nämligen industriella användare och distributörer.

(15) Det konstaterades att de stora kullager som tillverkas i Japan, säljs på hemmamarknaden och exporteras till gemenskapen och de stora kullager som tillverkas av gemenskapens tillverkare och säljs på gemenskapsmarknaden är likadana vad gäller fysiska egenskaper och användningsområden. De ansågs därför vara likadana produkter enligt artikel 1.4 i förordning (EG) nr 384/96.

C. DEFINITION AV GEMENSKAPSINDUSTRIN

(16) I denna förordning, på samma sätt som för förordning (EEG) nr 2849/92 (punkterna 24 och 25), anses inte de japanskägda företagen med tillverkning i gemenskapen vara del av gemenskapsindustrin i betydelsen enligt artikel 4.1 a i förordning (EG) nr 384/96. Detta synsätt ansågs motiverat eftersom företagen är japanska exportörer närstående, som exporterar den undersökta produkten. Företagen säljer all sin tillverkning till dotterbolag i gemenskapen, vilka är japanska exportörer lika närstående och som också är engagerade i att sälja importerade stora kullager med ursprung i Japan. Under dessa omständigheter ansågs de producerande företag som är lokaliserade i gemenskapen kunna dra fördelar av illojala affärsmetoder. Tillverkarna ansågs under dessa omständigheter inte agera som normala gemenskapstillverkare utan snarare som en kompletterande försörjningskälla för exportörer som anklagas för dumpning.

(17) En av dessa gemenskapstillverkare lämnade inte något svar på kommissionens frågeformulär inom den tidsfrist som föreskrivits av kommissionen. Med tanke på detta företags bristande samarbete uteslöts det från gemenskapsindustrin som den definieras i klagomålet och således från kommissionens fastställande av skada i samband med denna undersökning. Under återstoden av denna analys avses med gemenskapsindustrin följaktligen de samarbetsvilliga gemenskapstillverkare som stödde klagomålet under vilkas totala produktion av kullager utgör en större del av gemenskapens sammanlagda produktion i betydelsen enligt artikel 4.1 i rådets förordning (EG) nr 384/96.

D. SKADA

Förbrukning

(18) Mellan 1991 och 1994 ökade förbrukningen av stora kullager i Europeiska gemenskapen med femton stater från cirka 409 miljoner enheter till cirka 513 miljoner enheter, dvs. med cirka 25 %. Denna expandering av marknaden är en följd av den allmänna konjunkturcykelns inverkan på marknaden för stora kullager under vilken storleken på marknaden för stora kullager varierar med den allmänna aktivitetsnivån för användare av stora kullager.

Importens volym och marknadsandel

(19) Mellan 1991 och undersökningsperioden sjönk importen av stora kullager med ursprung i Japan uttryckt i ton från 10 225 ton till 7 872 ton, dvs. med 23 %. Försäljningen i gemenskapen av stora kullager med ursprung i Japan minskade från 30,6 miljoner enheter till 29,8 miljoner enheter, dvs. med 2,3 % under samma period.

(20) I överensstämmelse med denna minskning beträffande försäljning och i motsats till gemenskapsindustrins påståenden har marknadsandelen för importen i fråga sjunkit stadigt. Marknadsandelen sjönk från 7,7 % 1991 till 5,9 % 1994.

Importpriser

(21) De priser som togs ut för vissa produkttyper av ett representativt urval av de japanska tillverkare som hade lämnat uppgifter om försäljningspriser jämfördes med de priser som togs ut av gemenskapstillverkare för identiska produkttyper, uppdelade på kundkategorier i fyra medlemsstater (Tyskland, Förenade kungariket, Frankrike och Italien). Mot bakgrund av deras samlade storlek och i överensstämmelse med tidigare undersökningar rörande kullager och rullager ansågs dessa marknader vara representativa för situationen i hela gemenskapen. På grundval av denna analys konstaterades det att japansk import uppvisade ett visst mått av prisunderskridande, vilket fastslogs i förordning (EEG) nr 2849/92 (punkt 28). Det ansågs emellertid inte lämpligt att dra några slutsatser av denna analys, eftersom de berörda japanska företagen bara säljer ett begränsat antal produkttyper, som är identiska eller direkt jämförbara med dem som tillverkas av gemenskapstillverkarna i tillräckligt stora mängder för att det skall vara meningsfullt att göra en jämförelse med europeiska tillverkare. Under dessa omständigheter har, liksom i förordning (EEG) nr 2849/92, inga enskilda marginaler för prisunderskridande konstaterats för de berörda företagen.

Gemenskapsindustrins situation

Försäljning och marknadsandelar

(22) Försäljningen av stora kullager tillverkade i gemenskapen av gemenskapsindustrin ökade från 190 miljoner enheter till 200 miljoner enheter mellan 1991 och undersökningsperioden, dvs. med 5,3 %. Gemenskapsindustrins marknadsandel sjönk under samma period från 46,61 % till 39,1 % och återspeglade den starka konsumtionsökningen.

Priser

(23) Gemenskapsindustrin har hävdat att de japanska exportörernas underskridande eller deras lägre priser ledde till att priserna tvingade gemenskapens tillverkare av stora kullager att sänka sina priser för att på så sätt, och till en icke ringa kostnad, försvara sina marknadsandelar. Enligt gemenskapsindustrin har underskridandet hindrat den från att höja priser under 1994, som var en period av uppsving efter en konjunktursvacka.

(24) Vad gäller prisutvecklingen i gemenskapen mellan 1991 och slutet av undersökningsperioden (1994) för stora kullager sålda av gemenskapstillverkarna analyserades denna i detalj per kundkategori i Tyskland, Förenade kungariket, Frankrike och Italien för de produkttyper vilkas omsättning utgjorde 50 % av deras sammanlagda omsättning i gemenskapen. På grundval av detta konstaterades det att priserna sjönk mellan 1991 och 1994 i genomsnitt (försäljning till alla kundkategorier) med 1,74 %. Mellan 1993 och 1994 sjönk priserna med 0,17 %. Beräknat per kundkategori för försäljning till stora industriella tillverkare, som står för större delen av gemenskapstillverkarnas sammanlagda omsättning, sjönk priserna mellan 1991 och 1994 med 1,49 % och med 0,16 % mellan 1993 och 1994. För försäljning till distributörer sjönk priserna med 2,33 % mellan 1991 och 1994 och med 0,18 % mellan 1993 och 1994.

(25) Mot bakgrund av det faktum att gemenskapsindustrins försäljningsvolymer ökade och därmed sänkte tillverkningskostnaderna gagnade de stabila priserna gemenskapsindustrin. Under alla omständigheter anses det mycket begränsade prisunderskridandet inte i nämnvärd omfattning ha tvingat gemenskapsindustrin att sänka priserna. Till stöd för detta fann kommissionen att det vägda genomsnittliga priser för stora kullager med ursprung i Japan vilka såldes i gemenskapen ökade märkbart under undersökningsperioden för fastställande av skada.

Lönsamhet

(26) Enligt gemenskapsindustrin hade prisunderskridandet och den prisutveckling som denna orsakade betydande verkningar för dess ekonomiska resultat. Analysen av de uppgifter som lämnats av gemenskapstillverkarna i samband med den aktuella översynen visar emellertid att lönsamheten för den undersökta produkten tvärtom utvecklades från en förlust på 12 % 1991 till en vinst på 4 % 1994 exklusive extraordinära kostnader eller intäkter och därmed visade en återhämtning under 1994.

Tillverkning, kapacitet och kapacitetsutnyttjande

(27) Mellan 1991 och 1994 ökade gemenskapsindustrins tillverkning från 216 miljoner enheter till 262 miljoner enheter, dvs. med 20 %. Gemenskapsindustrins kapacitet, uttryckt i ton, sjönk med 4,6 % under samma period och kapacitetsutnyttjandet, även det uttryckt i ton, sjönk något från 76,9 % till 76,2 %.

Sysselsättning

(28) Mellan 1991 och undersökningsperioden sjönk sysselsättningen i gemenskapsindustrin från 9 238 till 6 482 anställda, dvs. med 30 %. Det bör observeras att undersökningen visade att de flesta gemenskapstillverkare i allmänhet hade gjort betydande ansträngningar för att omstrukturera under perioden i fråga, i syfte att öka produktiviteten. Enligt offentliga uttalanden som gjorts av större gemenskapstillverkare anses att denna omstrukturering var nödvändig för att övervinna strukturella brister och öka produktiviteten på lång sikt. En jämförelse mellan kapacitetsutvecklingen, kapacitetsutnyttjandet och tillverkningen visar att detta också lyckades - ett faktum som avspeglas i den ökade lönsamheten.

Slutsats om skada

(29) Av analysen av ovannämnda skadefaktorer som t.ex. gemenskapsindustrins lönsamhet, tillverkning och försäljning framgår att dessa uppvisar en positiv tendens medan faktorer som sysselsättning, kapacitet och kapacitetsutnyttjande uppvisar en negativ utveckling. Vad gäller lönsamheten tyder den beskrivna utvecklingen på en viss återhämtning hos gemenskapsindustrin. Den visar emellertid också att gemenskapsindustrin ännu inte helt har återhämtat sig från den tidigare osäkra situationen.

E. ORSAKSSAMBAND

(30) Gemenskapsindustrin har hävdat att importen från Japan har haft skadlig inverkan på dess resultat, dvs. att resultatet skulle har varit bättre om inte gemenskapsindustrin hade varit tvungen att anpassa sina priser nedåt för att kunna konkurrera med de japanska exportörerna.

(31) I enlighet med bestämmelserna i förordning (EG) nr 384/96 undersökte kommissionen därför huruvida den berörda importens volym och priser hade orsakat gemenskapsindustrins situation och haft en sådan inverkan att den skulle kunna betraktas som väsentlig i betydelsen enligt artikel 3.6 i förordning (EG) nr 384/96. I denna undersökning sörjdes det för att andra faktorers effekt på gemenskapsindustrin inte tillskrevs den berörda importen.

(32) I detta sammanhang visar för det första den detaljerade analysen av de priser som tillämpades av gemenskapstillverkarna under perioden enligt redogörelsen ovan att importen i fråga inte hade någon väsentlig inverkan på de priser som tillämpades av gemenskapstillverkarna och följaktligen inte heller på deras ekonomiska resultat eller på någon av de faktorer som noteras ovan.

(33) För det andra bör det erinras om att importen från Japan sjönk både absolut sett och uttryckt i marknadsandelar under undersökningsperioden. Visserligen minskade gemenskapsindustrins marknadsandelar också, men minskningen av den japanska importens marknadsandelar skedde uttryckt i procent snabbare än gemenskapsindustrins. Slutsatsen blir därför att gemenskapsindustrin i motsats till vad den själv påstår inte förlorade några marknadsandelar till japansk import.

(34) För det tredje kännetecknades hela undersökningsperioden av betydande import från andra länder än Japan, varvid dessa länders marknadsandel ökade från 25 % 1991 till 33,4 % 1994.

(35) För det fjärde var andelen japanska företag som hade tillverkning i gemenskapen och som var dotterbolag till de exportörer som berördes av detta förfarande betydande under hela perioden och ökade från 19 % 1991 till 20,9 % 1994 och var betydligt högre än importen i fråga.

(36) För det femte hävdade gemenskapsindustrin att den, försvagad av tidigare dumping, var oförmögen att under en period av ekonomiskt uppsving möta sina kunders efterfrågan och att den för att kunna investera i ny kapacitet behövde en avsevärt högre avkastning på sin försäljning än den som registrerades under undersökningen. Det anses dock vara normalt affärsbeteende att sänka kostnader, desto mer så när industrin befinner sig i ekonomisk recession. Å andra sidan kan det vara normalt att under en högkonjunktur öka kapaciteten och att finansiera detta genom normala finansiella resurser. Denna begränsning av kapaciteten bör alltså inte tillskrivas importen i fråga, desto mer som volymen av denna import minskade mer än gemenskapsindustrins kapacitet gjorde.

(37) Slutligen, vad gäller den minskade sysselsättningen bör det observeras att det under undersökningen framkom att de flesta gemenskapstillverkare i syfte att öka produktiviteten i allmänhet hade gjort betydande ansträngningar för att omstrukturera under perioden i fråga. Enligt offentliga uttalanden som gjorts av större gemenskapstillverkare anses att denna omstrukturering var nödvändig för att övervinna strukturella brister och öka produktiviteten på lång sikt. En jämförelse mellan kapacitetsutvecklingen, kapacitetsutnyttjandet och tillverkningen visar att detta också lyckades - ett faktum som avspeglas i den ökade lönsamheten.

Slutsats om orsakssamband

(38) Mot bakgrund av ovanstående undersökningsresultat dras slutsatsen att importen i fråga inte i sig har någon större skadevållande inverkan på gemenskapsindustrins situation. De påståenden om att de gällande åtgärderna var otillräckliga för att uppväga tilltagande skada, vilka framfördes i den begäran om interrimsöversyn som ingavs av gemenskapsindustrin vederläggs därmed. Gemenskapsindustrins osäkra situation kan snarare hörröra från annan import från tredje land och från den japanska tillverkningen i gemenskapen.

F. SANNOLIKA VERKNINGAR AV ATT LÅTA GILTIGHETSTIDEN FÖR GÄLLANDE ÅTGÄRDER UPPHÖRA

(39) Som framgår ovan har de fakta som framkommit visat att åtgärder som är föremål för översyn har minskat den aktuella importens skadliga inverkan så att den inte längre kan betecknas som väsentlig i betydelsen enligt artikel 3.6 förordning (EG) nr 384/96.

(40) Gemenskapsindustrin har framhållit att det är troligt att den väsentliga skada som orsakats av importen i fråga skulle återkomma, om den åtgärd som är i kraft skulle upphöra att gälla. Gemenskapsindustrin grundar sina argument på följande faktorer: För det första att importen från Japan absolut sett har ökat efter undersökningsperioden och att den har medfört att priserna ytterligare sjunkit eller ej har höjts. Trots de uppgifter som framlagts av gemenskapsindustrin går det inte att på grundval av tillgängliga fakta dra slutsatsen att en ökning av importvolymen väsentligen kommer att påverka utvecklingstendensen beträffande marknadsandelarna och gemenskapsindustrins priser. För det andra att importen i fråga kommer att ha en fortsatt menlig inverkan oavsett dess relativt låga marknadsandel och de betydande marknadsandelar som innehas av de japanska tillverkarna inom gemenskapen. I detta avseende bör det erinras om att den japanska importens marknadsandel för det första minskar, att importen från andra länder än Japan för det andra ökar och att de japanska tillverkningsanläggningar som är belägna inom gemenskapen för det tredje har en väsentlig och stabil marknadsandel.

(41) Mot bakgrund av dessa ekonomiska tendenser och slutsatsen att den japanska importens inverkan på gemenskapsindustrins situation under undersökningsperioden inte var väsentlig och att en viss återhämtning har skett i gemenskapsindustrins ekonomiska resultat, är kommissionens ståndpunkt att det inte är sannolikt att de gällande antidumpningsåtgärdernas upphörande skulle skapa en situation där väsentlig skada på grund av denna import skulle återkomma.

(42) Vad gäller exportörernas omständigheter visar officiell statistik att tillverkningskapaciteten för kullager i Japan förblev stabil från 1990 till 1994 och därefter ökade i samband med den ökade efterfrågan på världsmarknaden, vilket bekräftar ovanstående slutsats.

(43) Avseende marknadsvillkoren bör det än en gång påpekas att situationen för gemenskapsindustrin under 1994 tydligt förbättrades på marknaden för stora kullager. Detta ledde till ökad lönsamhet. Utvecklingen fortsatte och förbättrades ytterligare efter undersökningsperioden, vilket framgår av de allmänna resultat som de större gemenskapstillverkarna offentliggjorde för 1995. Det är inte troligt att denna situation skulle förändras som en följd av att nu gällande åtgärder upphör att gälla.

G. DUMPNING

(44) Mot bakgrund av denna slutsats ansågs det inte nödvändigt att analysera huruvida importen i fråga var dumpad och om dumpningsmarginalen i så fall hade ökat eller ej, eftersom detta inte skulle ha någon betydelse för analysen ovan och således inte ändra de slutsatser som nåtts.

H. SLUTSATS

(45) Mot bakgrund av ovanstående undersökningsresultat av interimsöversynen av de antidumpningsåtgärder som är i kraft för import av stora kullager med ursprung i Japan bör antidumpningsförfarandet för denna import avslutas och antidumpningsåtgärderna i kraft upphöra att gälla.

(46) Kommissionen underrättade berörda parter, inklusive gemenskapsindustrin, om sina utredningsresultat. Efter att ha underrättats av kommissionen om dessa sakuppgifter, utredningsresultat och slutsatser lämnade företrädare för gemenskapsindustrin ytterligare synpunkter, både skriftligt och muntligt, rörande den ifrågavarande japanska importens inverkan på gemenskapsindustrin. Dock anses det att dessa uppgifter inte ändrar de slutsatser som nämns ovan. Vissa medlemsstater reste invändningar mot detta tillvägagångssätt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Antidumpningsförfarandet rörande import av kullager med en yttre diameter av mer än 30 mm enligt KN-nummer 8482 10 90 med ursprung i Japan avslutas och de antidumpningsåtgärder som infördes genom förordning (EEG) nr 2849/92 för denna import skall upphöra att gälla.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Luxemburg den 29 april 1997.

På rådets vägnar

H. VAN MIERLO

Ordförande

(1) EGT nr L 56, 6.3.1996, s. 1, senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2331/96 (EGT nr L 317, 6.12.1996, s. 1).

(2) EGT nr L 286, 1.10.1992, s. 2.

(3) EGT nr L 349, 31.12.1994, s. 1, ersatt med förordning (EG) nr 384/96.

(4) EGT nr L 71, 23.3.1995, s. 3.