EUROPEISKA CENTRALBANKENS FÖRORDNING (EG) nr 958/2007

av den 27 juli 2007

om statistik över tillgångar och skulder hos investeringsfonder

(ECB/2007/8)

ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 5 i denna, och

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter (1), särskilt artiklarna 5.1 och 6.4, och

av följande skäl:

För att begränsa rapporteringsbördan tillåts de nationella centralbankerna att samla in nödvändig information om investeringsfonderna från den faktiska rapporteringspopulationen som en del av ett bredare statistiskt rapporteringsunderlag för andra statistiska ändamål, förutsatt att uppfyllandet av ECB:s statistikkrav inte riskeras. För att främja öppenhet och insyn är det i sådana fall lämpligt att informera uppgiftslämnarna om att uppgifter samlas in för att uppfylla andra statistiska ändamål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Definitioner

I denna förordning avses med

— investeringsfond: ett företag för kollektiva investeringar som

Följande inkluderas i definitionen av investeringsfonder:

Följande inkluderas inte i definitionen av investeringsfonder:

I definitionen av investeringsfonder skall ”offentlig” anses innefatta icke-professionella, professionella samt institutionella investerare.

— deltagande medlemsstat: en medlemsstat som har infört euron,

— icke-deltagande medlemsstat: en medlemsstat som inte har infört euron,

— uppgiftslämnare: en uppgiftslämnare enligt betydelsen i artikel 1 i förordning (EG) nr 2533/98,

— som har sin hemvist: den som har sin hemvist enligt betydelsen i artikel 1 i förordning (EG) nr 2533/98. I denna förordning skall, om det inte finns en betydande fysisk dimension för en juridisk person, dess hemvist avgöras av det ekonomiska territorium enligt vars lagstiftning den är registrerad. Om enheten inte är registrerad, skall den juridiska hemvisten användas som kriterium, dvs. det land vars rättssystem styr upprättandet av enheten och dess fortsatta existens,

— MFI: ett monetärt finansinstitut enligt betydelsen i del 1 punkt 1 i bilaga I till förordning (EG) nr 2423/2001 (ECB/2001/13),

— OFI: övriga finansinstitut, utom försäkringsföretag och pensionsinstitut enligt betydelsen i artikel 2.2 a i och bilaga B till förordning (EG) nr 2533/98 och,

— berörd nationell centralbank: den nationella centralbanken i den deltagande medlemsstat där den berörda investeringsfonden har sin hemvist.

Artikel 2

Faktisk uppgiftslämnande population

1. Den faktiska uppgiftslämnande populationen skall bestå av de investeringsfonder som har sin hemvist på de deltagande medlemsstaternas territorium. Investeringsfonden själv, eller i det fall investeringsfonden inte är en juridisk person enligt deras nationella lagstiftning, de personer som är rättsligen berättigade till att representera dem, skall vara ansvarig för att rapportera de statistiska uppgifter som krävs enligt denna förordning.

2. För att samla in information om innehavare av innehavarandelar som ges ut av investeringsfonder (del 2 punkt 3 i bilaga I) skall, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1, den faktiska uppgiftslämnande populationen inkludera MFI och de OFI som inte är investeringsfonder. De nationella centralbankerna får bevilja undantag till dessa enheter förutsatt att de begärda statistiska uppgifterna samlas in från andra tillgängliga källor i enlighet med del 2 punkt 3 i bilaga I. De nationella centralbankerna skall i god tid kontrollera att detta villkor uppfylls för att bevilja eller om nödvändigt återkalla ett undantag med verkan från varje års början, i samförstånd med ECB. Vid tillämpningen av den här förordningen får de nationella centralbankerna upprätta och föra en förteckning över uppgiftslämnande OFI som inte är investeringsfonder i enlighet med de principer som fastslås i del 2 punkt 3 i bilaga I.

Artikel 3

Undantag

1. De nationella centralbankerna får bevilja undantag till de investeringsfonder som är minst räknat i totala tillgångar, förutsatt att de investeringsfonder som bidrar till den kvartalsvisa aggregerade balansräkningen utgör minst 95 % av alla investeringsfondernas tillgångar vad beträffar stockar i varje deltagande medlemsstat. De nationella centralbankerna skall kontrollera att detta villkor är uppfyllt i så god tid att de vid behov kan bevilja eller återkalla undantag med verkan från varje kalenderårs början. De investeringsfonder som dessa undantag är tillämpliga på skall endast kvartalsvis rapportera: stockuppgifter vid kvartalsslutet om utgivna andelar i investeringsfonder och motsvarande kvartalsvisa justeringar för omvärderingar eller transaktioner, där det är tillämpligt.

2. Undantag får beviljas de investeringsfonder som är föremål för nationella räkenskapsregler som tillåter värdering av deras tillgångar mera sällan än kvartalsvis. ECB-rådet skall besluta vilka kategorier av investeringsföretag de nationella centralbankerna skall kunna bevilja undantag till. De investeringsfonder som omfattas av sådana undantag skall vara föremål för de krav som fastställs i artikel 6 i den här förordningen med en frekvens som stämmer överens med deras redovisningsskyldigheter avseende tidsramen för värdering av deras tillgångar.

3. Investeringsföretagen kan välja att inte utnyttja undantagen utan i stället fullgöra de fullständiga rapporteringsskyldigheterna i artikel 6 istället. Om ett investeringsföretag gör ett sådant val, måste den få den berörda nationella centralbankens medgivande innan den ändrar sitt utnyttjande av dessa undantag.

Artikel 4

Förteckning över investeringsfonder för statistiska ändamål

1. Direktionen skall upprätta och föra en förteckning över investeringsfonder som omfattas av den här förordningen, inklusive deras underfonder där det är tillämpligt i den mening som avses i artikel 5.2. Förteckningen kan baseras på existerande förteckningar över investeringsfonder som omfattas av nationella myndigheters tillsyn, om sådana förteckningar finns tillgängliga, kompletterade av andra investeringsfonder som faller inom definitionen av investeringsfonder i artikel 1.

2. De nationella centralbankerna och ECB skall för statistiska ändamål se till att förteckningen över investeringsfonder och uppdaterade versioner därav på lämpligt sätt hålls tillgänglig för de berörda investeringsfonderna, bland annat på elektronisk väg, över Internet eller – på begäran av berörda uppgiftslämnare – på papper.

3. Förteckningen över investeringsfonder för statistiska ändamål skall enbart tjäna som informationskälla. Om den senast tillgängliga elektroniska versionen av förteckningen enligt punkt 2 är felaktig, skall ECB emellertid inte besluta om sanktioner för enheter som underlåtit att på ett korrekt sätt fullgöra sin rapporteringsskyldighet i den mån som underlåtenheten beror på att enheten i god tro utgått från den felaktiga förteckningen.

Artikel 5

Rapportering fond för fond

1. Den faktiska uppgiftslämnande populationen skall rapportera uppgifter om sina tillgångar och skulder på en fond för fond-basis.

2. Om en investeringsfond avskiljer sina tillgångar i olika underfonder på sådant sätt att andelarna som relaterar till varje underfond på ett oberoende sätt backas upp av olika tillgångar, skall, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1, varje underfond anses vara en enskild investeringsfond.

3. Med undantag från punkterna 1 och 2 får investeringsfonderna, med den berörda nationella centralbankens samtycke och instruktioner, rapportera sina tillgångar och skulder som en grupp, förutsatt att detta leder till resultat som liknar rapportering fond för fond.

Artikel 6

Kvartalsvisa och månadsvisa statistikrapporteringskrav

1. Den faktiska uppgiftslämnande populationen skall i enlighet med bilaga I tillhandahålla

2. Om den berörda nationella centralbanken samtycker och på dennes instruktioner, skall den faktiska uppgiftslämnande populationen rapportera statistiska uppgifter på grundval av ett av de två rapporteringssätten i bilaga I, i enlighet med definitionerna i bilaga II.

3. De nationella centralbankerna får välja att samla in uppgifterna i punkt 1 a månadsvis istället för kvartalsvis.

Artikel 7

Justeringar för omvärderingar eller transaktioner

1. Den faktiska uppgiftslämnande populationen skall rapportera omvärderingsjusteringar eller transaktioner i enlighet med den berörda nationella centralbankens instruktioner för de aggregerade uppgifterna som rapporteras enligt den kombinerade eller aggregerade metoden i bilaga I.

2. I enlighet med den kombinerade metoden i bilaga I, får de nationella centralbankerna antingen ta fram ungefärliga siffror av värdepapperstransaktionerna från uppgifterna värdepapper för värdepapper eller direkt samla in transaktionerna på värdepapper för värdepapper-basis.

3. Ytterligare krav och riktlinjer avseende sammanställningen av justeringar för omvärderingar eller transaktioner fastställs i bilaga III.

Artikel 8

Redovisningsregler

1. När investeringsfonder lämnar uppgifter i enlighet med denna förordning skall de följa de redovisningsregler som fastställs i den berörda nationella lagstiftningen som genomför rådets direktiv 86/635/EEG av den 8 december 1986 om årsbokslut och sammanställd redovisning för banker och andra finansiella institut (3), eller, om den bestämmelsen inte är tillämplig, i övriga nationella eller internationella standarder som är tillämpliga på investeringsfonder.

2. Utan att det påverkar rådande redovisningspraxis och nettningsrutiner i de deltagande medlemsstaterna skall alla finansiella tillgångar och skulder redovisas brutto för statistiska ändamål.

Artikel 9

Tidsramar

1. De nationella centralbankerna skall besluta när de behöver få in materialet från uppgiftslämnarna i enlighet med artikel 6 för att kunna möta de tidsramar som fastställs i punkt 2.

2. De nationella centralbankerna skall till ECB överföra

Artikel 10

Minimistandarder och nationella rapporteringsarrangemang

1. De begärda statistiska uppgifterna skall rapporteras av investeringsfonden till den berörda nationella centralbanken i enlighet med de minimistandarder för överföring, noggrannhet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering som anges i bilaga IV.

2. De nationella centralbankerna skall fastställa och genomföra de rapporteringsförfaranden som skall följas av den faktiska uppgiftslämnande populationen i enlighet med nationella särdrag. De nationella centralbankerna skall säkerställa att dessa arrangemang medför att de begärda statistiska uppgifterna rapporteras och att de ger möjlighet till vederbörlig kontroll av att minimistandarderna enligt bilaga IV för överföring, noggrannhet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering följs.

Artikel 11

Fusioner, uppdelningar och omorganisationer

Vid en fusion, uppdelning eller någon annan omorganisation som kan påverka en berörd uppgiftslämnares fullgörande av sina skyldigheter på statistikområdet, så skall denne – så snart avsikten att genomföra en sådan åtgärd har offentliggjorts och i god tid innan fusionen, uppdelningen eller omorganisationen får verkan – underrätta den berörda nationella centralbanken om de förfaranden som planeras för att uppfylla rapporteringskraven enligt den här förordningen.

Artikel 12

Kontroll och obligatorisk insamling

De nationella centralbankerna skall utöva rättigheterna att kontrollera eller att obligatoriskt samla in de uppgifter som uppgiftslämnarna lämnar i enlighet med den här förordningen, utan att det påverkar ECB:s rätt att själv utöva dessa rättigheter. Dessa rättigheter skall särskilt utövas av de nationella centralbankerna då ett institut som ingår i den faktiska uppgiftslämnande populationen inte uppfyller de minimistandarder för överföring, noggrannhet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering som anges i bilaga IV.

Artikel 13

Första rapporteringen

Den första rapporteringen skall börja med månadsvisa och kvartalsvisa uppgifter för december 2008.

Artikel 14

Slutbestämmelse

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

(1) EGT L 318, 27.11.1998, s. 8.

(2) EGT L 333, 17.12.2001, s. 1.

(3) EGT L 372, 31.12.1986, s. 1.

Investeringsfonder som följer den kombinerade metoden rapporterar: i) de svarta celler som markeras med ”MINIMUM”; ii) de grå celler som markeras med ”MINIMUM” för de värdepapper som inte samlas in värdepapper för värdepapper; och iii) om den berörda nationella centralbankerna samlar uppgifter värdepapper för värdepapper om transaktioner direkt; informationen som begärs i tabell 2 för de värdepapper som samlas in värdepapper för värdepapper.

Den berörda nationella centralbanken får välja att endast samla in uppgifter för fält 2 i fallen b och c ii ovan. I sådana fall skall den nationella centralbanken åtminstone en gång per år kontrollera och informera ECB om att kvaliteten på de aggregerade uppgifter som rapporteras av den nationella centralbanken, inklusive revisionernas omfattning och storlek, förblir oförändrad.

Investeringsfonder som följer den kombinerade metoden rapporterar: i) de svarta cellerna; ii) den information som begärs i tabell 2 för de värdepapper som samlas in värdepapper för värdepapper; och iii) de grå cellerna för värdepapper som inte samlas in värdepapper för värdepapper.

BILAGA II

DEFINITIONER

Del 1

Definitioner av instrumentkategorier

Denna tabell ger en detaljerad standardbeskrivning av de instrumentkategorier som de nationella centralbankerna i enlighet med den här förordningen skall omvandla till kategorier som är tillämpliga på nationell nivå (1). Definitionerna hänvisar till det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen (ENS 95).

TABELL A

Definitioner av instrumentkategorier av investeringsfondernas tillgångar och skulder

KATEGORIER AV TILLGÅNGAR

Kategori Beskrivning av viktigare egenskaper 1. Inlåning och lånefordringar I rapporteringsordningen omfattar denna post medel som investeringsfonderna har lånat till låntagare och som inte förekommer i form av något dokument eller som förekommer i form av ett enda dokument (även om det har blivit överlåtbart). Här ingår tillgångar i form av insättningar: — Insättningar hos MFI a) överförbara insättningar: insättningar (i nationell eller i utländsk valuta) som omedelbart kan tas ut i kontanter eller som kan överföras genom check, girering, debitering eller liknande, utan några nämnvärda begränsningar eller straffavgift (ENS 95, p. 5.42–5.44), b) övrig inlåning: all inlåning som inte är överförbar. Övrig inlåning kan inte användas för att verkställa betalningar när som helst och kan inte tas ut i kontanter eller överförbar inlåning utan avsevärda begränsningar eller straffavgifter. I denna underkategori ingår inlåning på tid, sparkonton etc. (ENS 95, p. 5.45–5.49) — innehav av icke överlåtbara värdepapper, Innehav av värdepapper andra än aktier och andra ägarandelar, som inte är överlåtbara och som inte har någon andrahandsmarknad (se även under ”överlåtbara lån”). — Överlåtbara lån Lån som i praktiken blivit överlåtbara skall tas upp under tillgångsposten ”inlåning och lånefordringar”, förutsatt att de även fortsättningsvis förekommer i form av ett enda dokument och som regel endast handlas med tillfälligtvis. — Fordringar enligt omvända repor Motposten till pengar betalade i utbyte mot värdepapper som köpts av investeringsfonder till ett givet pris under förpliktelse att återsälja samma (eller motsvarande) värdepapper till ett fast pris på en viss dag i framtiden (se kategori 7). Posten innefattar också innehav av utelöpande sedlar och mynt i euro och utländska valutor som allmänt används som betalningsmedel. 2. Värdepapper andra än aktier Innehav av värdepapper andra än aktier eller andra ägarandelar, som är överlåtbara och vanligen har en andrahandsmarknad eller kan användas för avräkning på marknaden och som inte ger innehavaren någon form av äganderätt till det institut som har emitterat värdepapperen. I posten inräknas — innehav av värdepapper (vare sig det förekommer i dokument eller inte) som ger innehavaren en ovillkorlig rätt till en fast eller avtalsenlig avkastning i form av kupongbetalningar och/eller en bestämd fast summa på en given dag (eller givna dagar) eller räknat från en vid emissionen bestämd dag, — överlåtbara lån som har omstrukturerats till ett stort antal identiska dokument och har en andrahandsmarknad (se även ”överlåtna lån” under kategori 1), — eftersatt skuld i form av räntebärande värdepapper, — värdepapper som lånas ut mot säkerhet skall stå kvar i den ursprungliga ägarens balansräkning (i stället för att överföras till den tillfälliga förvärvarens balansräkning) i de fall det finns ett bindande åtagande att låta lånet gå tillbaka, och inte endast en option att låta det återgå. Avsikten härmed är att behandla dessa transaktioner på samma sätt som repo- och liknande transaktioner (se också kategori 7). En uppdelning efter löptid behövs för innehav av värdepapper andra än aktier. Detta betyder ursprunglig löptid och hänför sig till den bestämda livslängd som ett finansiellt instrument har före vilken det inte kan inlösas. 3. Aktier och andra ägarandelar Innehav av värdepapper som medför äganderätt till företag eller kvasibolag. Dessa värdepapper ger i allmänhet innehavaren rätt till en andel i företagens eller kvasibolagens vinst och till en andel i det egna kapitalet vid eventuell likvidation. Denna kategori innefattar fyra huvudsakliga underkategorier: — Andelar i investeringsfonder och penningmarknadsfonder. — Noterade aktier, exklusive andelar i investeringsfonder och penningmarknadsfonder. — Icke-noterade aktier, exklusive andelar i investeringsfonder och penningmarknadsfonder: aktier som inte är noterade (ENS 95, p. 5.90–5.93). — Övriga ägarandelar: alla former av ägarandelar än de som klassificeras i de ovannämnda underkategorierna (ENS 95, p. 5.94 och 5.95). 3a. Aktier och andra ägarandelar varav noterade aktier, exklusive andelar i investeringsfonder och penningmarknadsfonder Aktier vars pris noteras på en erkänd fondbörs eller annan form av andrahandsmarknad (ENS 95, p. 5.90–5.93). 3b. Aktier och andra ägarandelar varav andelar i investeringsfonder och penningmarknadsfonder Denna tillgångspost innefattar innehav av andelar utgivna av investeringsfonder och penningmarknadsfonder på förteckningen över investeringsfonder och penningmarknadsfonder för statistiska ändamål. Penningmarknadsfonder är företag för kollektiva investeringar vars andelar i fråga om likviditet utgör nära substitut till inlåning och som huvudsakligen investerar i penningmarknadsinstrument, och/eller andelar i penningmarknadsfonder, och/eller i andra överförbara skuldförbindelser med en återstående löptid upp till 1 år, och/eller i insättningar i bank, och/ eller som strävar efter en avkastning som ligger nära räntorna på penningmarknadsinstrument. Penningmarknadsfonder definieras i förordning (EG) nr 2423/2001 (ECB/2001/13) om konsoliderade balansräkningar för monetära finansinstitut. Investeringsfonder definieras i artikel 1 i denna förordning 4. Finansiella derivat I enlighet med rådande internationella statistikstandarder, bör finansiella derivatinstrument som har ett marknadsvärde i princip tas upp i balansräkningen. Derivat har ett marknadsvärde när de omsätts på organiserade marknader, dvs. börser eller under förhållanden under vilka de regelbundet kan bli avyttrade på underhandsmarknader (OTC). Under denna post skall följande finansiella derivat rapporteras: — Optioner, vare sig överförbara eller OTC. — Warrants. — Futures, men endast om de har ett marknadsvärde p.g.a. att de kan omsättas eller avräknas. — Swappar, men endast om de har ett marknadsvärde p.g.a. att de kan omsättas eller avräknas. Finansiella derivat som registreras i balansräkningen skall upptas till marknadsvärdet, d.v.s. det allmänt förekommande priset på marknaden eller ett motsvarande värde som ligger nära detta (fair value). Derivat skall registreras i balansräkningen på bruttobasis. Individuella derivatavtal med positivt bruttomarknadsvärde skall upptas på tillgångssidan av balansräkningen och avtal med negativa bruttomarknadsvärden på skuldsidan. Brutto framtida åtaganden som följer av derivatavtal skall inte tas upp som poster i balansräkningen. Finansiella derivat kan registreras på nettobasis i enlighet med olika värderingsmetoder. Ifall endast nettopositionerna är tillgängliga eller om positionerna har registrerats till annat än marknadsvärdet, bör dessa positioner rapporteras i stället. 5. Icke-finansiella tillgångar (inklusive fasta tillgångar) Denna post omfattar — investeringar i materiella fasta tillgångar (t.ex. bostäder, andra byggnader och strukturer, och övriga byggnader) och värdeföremål, och (t.ex. värdefulla metaller), och — icke-finansiella tillgångar – materiella eller immateriella – som är avsedda att användas regelbundet under mer än ett år av investeringsfonderna. Här ingår mark och byggnader som disponeras av investeringsfonderna, liksom maskiner och inventarier, programvara och övrig infrastruktur 6. Övriga tillgångar Detta är den restpost på balansräkningens tillgångssida som definieras som ”tillgångar som inte kan hänföras till någon annan kategori”. De nationella centralbankerna kan också enligt denna post begära individuella uppdelningar av följande: — Upplupen ränta på in- och utlåning. — Upplupen ränta på värdepapper andra än aktier. — Upplupen ränta på byggnader. — Utestående fordringar som inte hänför sig till den primära investeringsfondsverksamheten





KATEGORIER AV SKULDER

Kategori Beskrivning av viktigare egenskaper 7. Lån och inlåning som erhållits Belopp som investeringsfonderna är skyldiga sina fordringsägare, exklusive belopp som hänför sig till emitterade överlåtbara värdepapper. Denna post omfattar — Lån: utlåning till rapporterande investeringsfonder, som inte framgår av dokument eller motsvaras av ett enskilt dokument (även om det har blivit överlåtbart). — Repor: motposten till kontanter, som mottagits i utbyte mot värdepapper/guld, som sålts av investeringsfonder till ett givet pris med ett bindande åtagande att återköpa samma (eller motsvarande) värdepapper/guld till ett fast pris på en viss dag i framtiden. Belopp som investeringsfonder mottagit i utbyte mot värdepapper/guld, som överlåtits till tredje man (tillfällig förvärvare) skall klassificeras som ”repoavtal”, om det finns ett bindande åtagande att låta transaktionen gå tillbaka och inte endast en option att låta den återgå. Detta innebär att investeringsfonderna behåller den faktiska (ekonomiska) äganderätten till de underliggande värdepapperen/guldet under transaktionen. I det avseendet är inte den rent juridiska äganderättsövergången inte avgörande för behandlingen av repo-liknande transaktioner. Om den tillfälliga förvärvaren säljer de mottagna värdepapperen/guldet genom en repa, skall den försäljningen ses som en outright värdepappers/guldtransaktion och tas upp i den tillfälliga förvärvarens balansräkning som en negativ post i portföljen för värdepapper/guld. De följande tre varianterna av repo-liknande transaktioner är alla utformade så att de skall uppfylla de villkor som gäller för att behandlas som lån mot säkerhet. Belopp som mottagits av investeringsfonder (som utbyte för värdepapper/guld som tillfälligt överlåtits till tredje man) skall således behandlas som ”repoavtal” enligt följande: — Belopp som erhållits i utbyte mot värdepapper/guld, som tillfälligt överlåtits till tredje man i form av repoavtal. — Belopp som erhållits i utbyte mot värdepapper/guld, som tillfälligt överlåtits till tredje man i form av obligationslån (mot säkerhet i form av kontanter). — Belopp som erhållits i utbyte mot värdepapper/guld, som tillfälligt överlåtits till tredje man i form av ett återköpsavtal (sale/buy-back). 8. Andelar i investeringsfonder Andelar, inklusive i form av eget kapital, utgivna av investeringsfonder som är inkluderade i förteckningen över investeringsfonder för statistiska ändamål. Denna post motsvarar summa skulder till andelsägarna i investeringsfonderna. I denna post ingår även medel som hänför sig till icke-utdelade ersättningar eller medel avsatta av rapporterande investeringsfonder i avvaktan på förväntade framtida betalningar och förpliktelser. I denna förordning avses med — Registrerade andelar i investeringsfonder: andelar i investeringsfonder som i enlighet med nationell lagstiftning finns upptagna i ett register med personuppgifter om innehavarna av fondens andelar, inklusive uppgift om innehavarnas hemvist och sektor, — innehavarandelar i investeringsfonder: andelar i investeringsfonder som i enlighet med nationell lagstiftning inte finns upptagna i något register med personuppgifter om innehavarna av fondens andelar, eller som finns upptagna i ett register utan uppgift om innehavarnas hemvist och sektor. 9. Finansiella derivat Se kategori 4. 10. Övriga skulder Detta är den restpost på balansräkningens skuldsida som definieras som ”skulder som inte kan hänföras till någon annan kategori”. De nationella centralbankerna kan också enligt denna post begära individuella uppdelningar av följande: — Emitterade skuldförbindelser. Värdepapper andra än ägarandelar som utgivits av investeringsfonder, vilka är instrument som vanligen är överlåtbara och har en andrahandsmarknad, eller som kan användas för avräkning på marknaden och som inte ger innehavaren någon form av äganderätt till det institut som har emitterat värdepapperet. — Upplupen ränta som skall betalas på ut- och inlåning, — Belopp som skall utbetalas som inte hänför sig till den primära investeringsfondsverksamheten (belopp som skall betalas till leverantörer, för skatter, löner, sociala avgifter, etc.). — Bestämmelser för åtaganden gentemot tredje man (pensioner, utdelning, etc.). — Nettopositioner avseende utlåning av värdepapper utan likvidsäkerhet. — Nettobelopp att betala avseende framtida avvecklingar av värdepapperstransaktioner.

Del 2

Definitioner av attribut för värdepapper för värdepapper

TABELL B

Definitioner av attribut för värdepapper för värdepapper

Fält Beskrivning Identifieringskod för värdepapper En kod som unikt identifierar ett värdepapper. Det kan vara ISIN-koden eller en annan säkerhetskod, om inte annat följer av den nationella centralbankens instruktioner Antal enheter eller aggregerat nominellt belopp Antal enheter som ett värdepapper har, eller aggregerat nominellt belopp för det fall att värdepapperet handlas med i belopp snarare än enheter Pris Ett värdepappers pris per enhet, eller procent av ett aggregerat nominellt belopp för det fall att värdepapperet handlas med i belopp snarare än enheter. Priset är vanligen marknadspriset eller är nära marknadspriset. De nationella centralbankerna kan också begära upplupen ränta enligt denna post Totalt belopp Totalt belopp för ett värdepapper. För värdepapper som handlas med i enheter, motsvarar detta belopp antalet värdepapper multiplicerat med priset per enhet. Då värdepapper handlas med i belopp snarare än enheter, motsvarar detta belopp det aggregerade nominella beloppet multiplicerat med priset uttryckt som en procent. Det totala beloppet är, i princip, lika med marknadspriset eller nära marknadspriset. De nationella centralbankerna kan också begära upplupen ränta enligt denna post Transaktioner Summan av köp minus försäljningar (värdepapper på tillgångssidan) eller emissioner minus inlösen (värdepapper på skuldsidan) av ett värdepapper som redovisas till transaktionsvärdet Värdepapper som köpts (tillgångar) eller emitterats (skulder) Summan av köp (värdepapper på tillgångssidan) eller emissioner (värdepapper på skuldsidan) av ett värdepapper som redovisas till transaktionsvärdet Värdepapper som sålts (tillgångar) eller inlösts (skulder) Summan av försäljningar (värdepapper på tillgångssidan) eller inlösen (värdepapper på skuldsidan) av ett värdepapper som registreras till transaktionsvärdet Valuta som värdepapperet registrerats i ISO-kod eller motsvarande av den valuta som används för att ange priset och/eller det utestående beloppet för värdepapperet

Del 3

Definitioner av sektorer

ENS 95 ligger till grund för sektorsindelningen. Motparter som befinner sig på de deltagande medlemsstaternas territorium identifieras efter deras sektor i enlighet med förteckningen över investeringsfonder och MFI för statistiska ändamål och ledningen för den statistiska klassificeringen av motparter som anges i ECB:s handbok Monetary financial institutions and markets statistics sector manual. Guidance for the statistical classification of customers.

TABELL C

Definitioner av sektorer

Sektor Definition 1. MFI Inhemska nationella centralbanker, inhemska kreditinstitut enligt gemenskapsrättens definition och andra inhemska finansinstitut vilkas verksamhet består i att ta emot inlåning och/eller nära substitut till inlåning från andra enheter än MFI och för att för egen räkning (åtminstone i ekonomisk bemärkelse) bevilja krediter och/eller placera i värdepapper (förordning (EG) nr 2423/2001 [ECB/2001/13]) 2. Offentlig sektor Inhemska enheter vilkas primära uppgift är att producera icke marknadsförda varor och tjänster som är avsedda för individuell och kollektiv konsumtion och/eller att omfördela nationella inkomster och förmögenhet (ENS 95, p. 2.68–2.70) 3. Övriga finansinstitut + finansiella serviceföretag Finansiella företag och kvasibolag (utom försäkringsföretag och pensionsinstitut), som främst ägnar sig åt finansförmedling genom att ta upp lån i andra former än sedlar och mynt, inlåning och/eller nära substitut till inlåning från andra institutionella enheter än MFI, eller försäkringstekniska reserver (ENS 95, p.2.53–2.56). Häri ingår även finansiella serviceföretag, som utgörs av alla finansiella företag och kvasibolag som främst ägnar sig åt finansiell serviceverksamhet (ENS 95, p. 2.57–2.59). Här inkluderas investeringsföretag enligt definitionen i den här förordningen. 4. Försäkringsföretag och pensionsinstitut Finansiella företag och kvasibolag, som främst ägnar sig åt finansförmedling som en följd av riskpoolning (ENS 95, p. 2.60–2.67) 5. Icke-finansiella företag Företag och kvasibolag, som inte ägnar sig åt finansiella förmedlingstjänster utan främst åt produktion av marknadsförda varor och icke-finansiella tjänster (ENS 95, p. 2.21–2.31) 6. Hushåll och hushållens ideella organisationer Individer eller individgrupper i deras egenskap av konsumenter och producenter av varor och icke-finansiella tjänster uteslutande för egen slutlig användning, och som producenter av marknadsförda varor och icke-finansiella och finansiella tjänster, förutsatt att dessa aktiviteter inte utförs av kvasibolag. Hit räknas hushållens ideella organisationer som främst ägnar sig åt produktion av icke marknadsförda varor och tjänster avsedda för specifika grupper av hushåll (ENS 95, p. 2.75-2.88)

(1) Dessa tabeller är således inte förteckningar över enskilda finansiella instrument.