RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2678/98 av den 10 december 1998 om ändring av förordningarna (EG) nr 1890/97 och (EG) nr 1891/97 om införande av slutgiltiga antidumpnings- och utjämningstullar på import av odlad atlantlax med ursprung i Norge

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad antidumpningsgrundförordningen), särskilt artiklarna 8.9 och 9 i denna,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2026/97 av den 6 oktober 1997 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (2) (nedan kallad antisubventionsgrundförordningen), särskilt artiklarna 13.9 och 15 i denna,

med beaktande av det förslag som lagts fram av kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

A. PROVISORISKA ÅTGÄRDER

(1) Inom ramen för de subventions- och dumpningsundersökningar som inletts genom två separata tillkännagivanden som offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (3) godtog kommissionen genom beslut 97/634/EG (4) åtaganden som gjorts av Norge och av 190 norska exportörer.

(2) Vid kontroll av de rapporter avseende fjärde kvartalet 1997 som mottagits konstaterades att tre norska exportörer - Icelandic Freezing Plants Norway AS, Incofood AS och Ma-vo Norge AS - hade sålt på gemenskapsmarknaden till priser som låg under det minimipris som angivits i åtagandet och därför bröt mot sina skyldigheter enligt åtagandet. När exportörerna gavs möjlighet att korrigera eventuella fel av administrativ karaktär lämnade ett företag uppgifter som visade att dess rapporter till kommissionen dittills hade avsett dess försäljning till närstående företag i gemenskapen istället för, såsom krävdes enligt villkoren i åtagandet, dess återförsäljning till den första oberoende köparen. Denna försäljning till närstående företag utgjorde den allra största delen av detta företags totala exportförsäljning av den berörda produkten till gemenskapen.

(3) Kommissionen införde följaktligen genom förordning (EG) nr 1789/98 (5), nedan kallad "förordningen om preliminär tull", preliminära antidumpnings- och utjämningstullar på import av odlad atlantlax som omfattas av KN-nummer ex 0302 12 00, ex 0304 10 13, ex 0303 22 00 och ex 0304 20 13 med ursprung i Norge som exporteras av de tre företag som nämns ovan. Genom samma förordning strök kommissionen de berörda företagen från bilagan till beslut 97/634/EG, där de företag vars åtaganden godtagits finns förtecknade.

B. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE

(4) Omedelbart efter det att de preliminära tullarna införts underrättades dessa tre norska företag skriftligen om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för införandet av dessa preliminära tullar.

(5) Ett företag lämnade inga synpunkter på de uppgifter som lämnats av kommissionen. Företaget hade dessutom tidigare underrättat kommissionen om att det den 1 januari 1998 hade återlämnat den exportlicens som utfärdats av de norska myndigheterna.

(6) De andra två företagen lämnade skriftliga synpunkter inom den tid som anges i förordningen om preliminär tull och beviljades att bli hörda.

(7) Efter att ha mottagit de skriftliga synpunkterna inhämtade och kontrollerade kommissionen alla uppgifter den bedömde som nödvändiga för ett slutgiltigt avgörande om överträdelserna.

(8) Vad beträffar det företag som hade rapporterat försäljning till närstående parter bekräftades vid denna ytterligare undersökning de preliminära avgörandena i skäl 11 i förordningen om preliminär tull. Det fastslogs att nästan alla transaktioner som rapporterats under fjärde kvartalet 1997 samt som omfattades av de rapporter som lämnats för tredje kvartalet 1997 och första och andra kvartalet 1998 avsåg försäljning till närstående företag i gemenskapen och inte till oberoende parter, vilket i själva verket var vad som skulle ha rapporterats, såsom tydligt framgår av åtagandet. Som svar på de uppgifter som kommissionen lämnat efter införandet av de preliminära tullarna hävdade företaget att det endast hade gjort ett misstag vid rapporteringen, och den 15 september 1998 sände företaget nya rapporter för tredje och fjärde kvartalet 1997 och första och andra kvartalet 1998 till kommissionen. Dessutom hävdade företaget att bestämmelsen om minimipris efterlevdes vid den försäljning till första oberoende köpare som rapporterades i de ändrade rapporterna. Det påstods alltså att gemenskapsindustrin inte orsakades någon skada.

(9) I sitt åtagande förband sig företaget att inom en viss tid sända kommissionen en konfidentiell rapport om samtliga försäljningstransaktioner till första oberoende köpare i gemenskapen. I åtagandet sägs också att underlåtenhet att inom utsatt tid lämna de kvartalsrapporter som krävs skall betraktas som en överträdelse av åtagandet, utom vid fall av force majeure. Trots dessa tydliga villkor, som företaget var fullt medvetet om, rapporterade det endast intern försäljning inom utsatt tid och bröt därmed mot sin rapportplikt. Intern försäljning kan i själva verket inte ligga till grund för några slutsatser om de faktiska försäljningspriser som tas ut av första oberoende köpare, och detta gör det omöjligt för kommissionen att övervaka efterlevnaden av åtagandet.

(10) Mot bakgrund av att underlåtenhet att uppfylla den uttryckliga rapportplikten måste ses som en överträdelse av åtagandet enligt artikel 8.7 i antidumpningsgrundförordningen och artikel 13.7 i antisubventionsgrundförordningen, anses det inte nödvändigt att fastställa huruvida de faktiska försäljningspriserna bröt mot åtagandets bestämmelse om minimipris. Ett sådant fastställande skulle endast ha kunnat visa att företaget, förutom att ha överträtt åtagandet genom att rapportera på ett sätt som gör det omöjligt för kommissionen att på ett effektivt sätt övervaka dess efterlevnad, hade underlåtit att respektera det minimipris som anges i åtagandet.

(11) Det tredje företaget medgav att det hade sålt till priser som låg under det minimipris som anges i åtagandet och att denna transaktion utgjorde hela försäljningen av den aktuella presentationen. Exportören hävdade emellertid att minimipriset skulle ha respekterats vid denna transaktion, som medgavs utgöra särskild försäljning och inte vara avsedd att ge någon vinst, om inte oförutsedda transportarrangemang hade lett till ett oväntat lågt försäljningspris. Det hävdades att varorna transporterades via en annan gränsstation än den som förutsetts av företaget, och att de transporterades på en lastbil som var dellastad i stället för fullastad, och att den högre transportkostnad som därmed uppstod ledde till att det, för att erhålla priset vid gemenskapens gräns, gjordes ett större avdrag per kilo för transportkostnader inom gemenskapen från priset levererat förtullat till första oberoende köpare.

Bortsett från svårigheten att kontrollera sådana hypotetiska argument, som lades fram så småningom i flera på varandra följande förklaringar, tycks överträdelsen ha sin grund i det faktum att försäljningen planerades ske till ett pris som låg alltför nära minimipriset och inte ens skulle ge någon vinst. Med hänsyn till åtagandets tydliga villkor om minimipris, som även omfattar avdrag för direkta försäljningskostnader vid försäljning till priset levererat förtullat, åligger det företaget att se till att minimipriset respekteras, oavsett om gynnsamma transportarrangemang kan göras eller inte.

C. SLUTGILTIGA ÅTGÄRDER

(12) De berörda parterna underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för kommissionens avsikt att återta sitt godtagande av deras åtaganden och att rekommendera införande av slutgiltiga antidumpnings- och utjämningstullar och slutgiltigt uttag av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära tullar. Parterna beviljades också en period inom vilken de kunde lämna synpunkter.

(13) Efter beaktande av de synpunkter som lämnats dras slutsatsen att slutgiltiga antidumpnings- och utjämningstullar bör införas på import av odlad atlantlax med ursprung i Norge som exporteras av de företag som förtecknas i bilaga I.

(14) De undersökningar som ledde till att åtagandena gjordes avslutades med ett slutgiltigt fastställande av dumpning och skada i förordning (EG) nr 1890/97 (6) och ett slutgiltigt fastställande av subventionering och skada i förordning (EG) nr 1891/97 (7). I enlighet med artikel 8.9 i antidumpningsgrundförordningen och artikel 13.9 i antisubventionsgrundförordningen bör därför de slutgiltiga tullarna för de tre norska företagen fastställas till samma nivå som de tullar som anges i de två förstnämnda förordningarna.

D. SLUTGILTIGT UTTAG AV PRELIMINÄRA TULLAR

(15) De tre exportörer som anges i bilaga I till denna förordning har konstaterats bryta mot sina åtaganden. Det anses därför nödvändigt att slutgiltigt ta ut de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära antidumpnings- och utjämningstullar på samma nivå som de slutgiltiga tullarna.

E. UPPDATERING AV FÖRTECKNINGEN ÖVER EXPORTÖRER SOM ÄR BEFRIADE FRÅN ANTIDUMPNINGS- OCH UTJÄMNINGSTULLARNA

(16) Bilagorna till förordning (EG) nr 1890/97 och förordning (EG) nr 1891/97, varigenom de parter som anges där befrias från tull, bör ändras på så sätt att befrielsen upphör att gälla de tre företag som anges i bilaga I till den här förordningen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Bilagan till förordning (EG) nr 1890/97 skall ersättas med bilaga II.

2. Bilagan till förordning (EG) nr 1891/97 skall ersättas med bilaga II.

Artikel 2

De belopp för vilka säkerhet ställts i form av de preliminära antidumpnings- och utjämningstullar som genom förordning (EG) nr 1126/98 infördes på odlad (ej vild) atlantlax som omfattas av KN-nummer ex 0302 12 00 (Taric-nummer 0302 12 00*19), ex 0304 10 13 (Taric-nummer 0304 10 13*19), ex 0303 22 00 (Taric-nummer 0303 22 00*19) och ex 0304 20 13 (Taric-nummer 0304 20 13*19) med ursprung i Norge som exporteras av de företag som anges i bilaga I till den här förordningen skall tas ut slutgiltigt.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 10 december 1998.

På rådets vägnar

W. SCHÜSSEL

Ordförande

(1) EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 905/98 (EGT L 128, 30.4.1998, s. 18).

(2) EGT L 288, 21.10.1997, s. 1.

(3) EGT C 235, 31.8.1996, s. 18 och EGT C 235, 31.8.1996, s. 20.

(4) EGT L 267, 30.9.1997, s. 81. Beslutet senast ändrat genom förordning (EG) nr 2249/98 (EGT L 282, 20.10.1998, s. 57).

(5) EGT L 228, 15.8.1998, s. 4.

(6) EGT L 267, 30.9.1997, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2052/98 (EGT L 264, 29.9.1998, s. 17).

(7) EGT L 267, 30.9.1997, s. 19. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2052/98 (EGT L 264, 29.9.1998, s. 17).

BILAGA I

>Plats för tabell>

BILAGA II

>Plats för tabell>