KOMMISSIONENS DIREKTIV av den 19 maj 1978 om anpassning till teknisk utveckling av rådets direktiv 76/114/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om föreskrivna skyltar och märkningar samt deras placering och fastsättningssätt på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (78/507/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(1), i dess lydelse enligt anslutningsakten och särskilt artiklarna 11, 12 och 13 i denna,

med beaktande av rådets direktiv 76/114/EEG av den 18 december 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om föreskrivna skyltar och märkningar samt deras placering och fastsättningssätt på motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(2), och

med beaktande av följande:

Den internationella standardiseringsorganisationen ISO har nu antagit två internationella standarder om ett världstäckande klassificeringssystem, som gör det möjligt att identifiera tillverkaren av ett fordon(3) och även fordonet(4). Det är därför lämpligt att införa i direktiv 76/114/EEG detta system för identifiering av tillverkare, och samtidigt anpassa kraven om identifiering av fordon i direktivet med ISO-standarden.

Bestämmelserna i detta direktiv har tillstyrkts av Kommittén för anpassning till teknisk utveckling av direktiv om avskaffande av tekniska handelshinder inom motorfordonssektorn.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilagan till direktiv 76/114/EEG ändras enligt bilagan till detta direktiv.

Artikel 2

1. Från den 1 oktober 1978 får ingen medlemsstat, av skäl som hänför sig till föreskrivna skyltar och märkningar samt deras placering och fastsättningssätt,

- vägra att bevilja EEG-typgodkännande för en fordonstyp, vägra att utfärda det dokument som anges i artikel 10.1 sista strecksatsen i direktiv 70/156/EEG, eller vägra att bevilja nationellt typgodkännande, eller

- förbjuda att fordon tas i bruk

om föreskrivna skyltar och märkningar samt deras placering och fastsättning på fordonstypen eller fordonet överensstämmer med bestämmelserna i direktiv 76/114/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv.

2. Från den 1 oktober 1981 gäller följande:

- Medlemsstaterna får inte längre utfärda den handling som anges i artikel 10.1 sista strecksatsen i direktiv 70/156/EEG för en typ av fordon för vilka föreskrivna skyltar och märkningar samt deras placering och fastsättning inte överensstämmer med bestämmelserna i direktiv 76/114/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv.

- Medlemsstaterna får vägra att bevilja nationellt typgodkännande för en typ av fordon för vilken föreskrivna skyltar och märkningar samt deras placering och fastsättning inte överensstämmer med bestämmelserna i direktiv 76/114/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv.

3. Från den 1 oktober 1981 får medlemsstaterna förbjuda att fordon tas i bruk om deras föreskrivna skyltar och märkningar samt placering och fastsättning inte överensstämmer med bestämmelserna i direktiv 76/114/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv.

Artikel 3

Medlemsstaterna skall senast den 1 oktober 1978 sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv och skall genast underrätta kommissionen om detta.

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 19 maj 1978.

På kommissionens vägnar

Étienne DAVIGNON

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.

(2) EGT nr L 24, 30.1.1976, s. 1.

(3) Internationell standard ISO 3780, 1.2.1976.

(4) Internationell standard ISO 3779, 15.6.1977.

BILAGA

Ändringar av bilagan till rådets direktiv 76/114/EEG av den 18 december 1975

Punkt 2.1.2, femte raden:

Frasen "DK för Danmark", skall ersättas med "18 för Danmark".

Fotnot 1 skall ersättas med följande:

"1 Om ett fordon inte har fått EEG-typgodkännande och därför saknar EEG-typgodkännandenummer, får en medlemsstat kräva att det nationella typgodkännandenumret anges. Om ett nationellt typgodkännandenummer måste anges kan tillverkaren ange detta antingen på tillverkarskylten eller på en separat skylt."

I punkterna 2.1.4, 2.1.5, 2.1.6, 2.1.7 och 2.1.8 skall "vikt" ersättas med "massa".

Punkt 3.1 skall ändras till:

3.1 Det skall vara angivet på tillverkarskylten, och även på chassit, ramen eller någon annan liknande del.

3.1.1 Det skall bestå av tre delar.

3.1.1.1 Den första delen skall bestå av en kod som tilldelats fordonstillverkaren, för att göra det möjligt att identifiera honom. Koden skall bestå av tre tecken, bokstäver eller siffror som tilldelas av en behörig myndighet i det land där tillverkaren har sin huvudsakliga verksamhet, i samverkan med den agentur som är representant för den internationella standardiseringsorganisationen ISO. Det första tecknet anger ett geografiskt område, det andra ett land inom ett geografiskt område och det tredje en särskild tillverkare.

I det fall tillverkaren framställer mindre än 500 fordon per år skall det tredje tecknet alltid vara "9". För identifiering av sådana tillverkare skall den behöriga myndigheten som nämns ovan även ange det tredje, fjärde och femte tecknet i den tredje delen.

3.1.1.2 Den andra delen skall bestå av sex tecken (bokstäver eller siffror) som skall ange fordonets allmänna egenskaper. Om ett eller flera av dessa tecken inte utnyttjas av tillverkaren, skall de lediga teckenpositionerna fyllas med alfabetiska eller numeriska tecken efter tillverkarens eget val.

3.1.1.3 Den tredje delen, som består av åtta tecken, av vilka de fyra sista måste vara numeriska, skall tillsammans med de två andra delarna medge en entydig identifiering av ett specifikt fordon. Varje outnyttjad teckenposition skall fyllas med en nolla så att det totala antalet nödvändiga tecken uppnås.

3.1.2 Alla delarnas tecken skall, när detta är möjligt, anges på samma rad.

I undantagsfall får de av tekniska skäl även anges på två rader. I detta senare fall får dock ingen del delas mellan två rader. Början och slutet på varje rad måste markeras med en symbol som varken är en arabisk siffra eller en romersk bokstav, och som inte kan förväxlas med sådana tecken. Detta krav kan dock frångås i de fall där numret anges på endast en rad på tillverkarskylten. Det är även tillåtet att placera sådan symbol mellan de tre delarna på en rad (punkt 3.1.1).

Det får inte finnas något mellanrum mellan tecknen.