RÅDETS DIREKTIV av den 16 oktober 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om huvudstöd på säten i motorfordon (78/932/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag(1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och

med beaktande av följande:

De tekniska kraven som motorfordon måste uppfylla i enlighet med nationell lagstiftning avser bl.a. huvudstöd.

Dessa krav skiljer sig åt i de olika medlemsstaterna. Det är därför nödvändigt att alla medlemsstater antar samma krav antingen som tillägg till eller i stället för sina nuvarande bestämmelser, särskilt för att därmed för varje fordonstyp medge det förfarande för EEG-typgodkännande som anges i rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon(4), i dess lydelse enligt direktiv 78/547/EEG(5).

De gemensamma kraven för inredningsdetaljer i passagerarutrymmet, utformning av manöverorgan, tak och ryggstöd samt sätenas baksida fastställdes i direktiv 74/60/EEG(6). Kraven för invändig utrustning i fråga om förarens skydd från styrmekanismen i händelse av sammanstötning fastställdes i direktiv 74/297/EEG(7). De krav som avser hållfastheten för sätena och deras förankringar fastställdes i direktiv 74/408/EEG(8). De som avser förankring av bilbälten fastställdes i direktiv 76/115/EEG(9). De som avser bilbälten och fasthållningssystem fastställdes i direktiv 77/541/EEG(10).

Genom ett harmoniserat förfarande för typgodkännande för huvudstöd kan varje medlemsstat kontrollera överensstämmelsen med gemensamma konstruktions- och provningskrav och upplysa övriga medlemsstater om resultaten genom att sända en kopia av typgodkännandeintyget för varje typ av huvudstöd. Om alla huvudstöd som tillverkats i överensstämmelse med den godkända typen förses med EEG-typgodkännandemärkning så undanröjs behovet av tekniska kontroller på dessa huvudstöd i övriga medlemsstater.

Tillnärmningen av nationell lagstiftning om motorfordon medför ömsesidigt erkännande från medlemsstaterna av de kontroller som utförts av var och en av dem på grundval av gemensamma krav.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Varje medlemsstat skall bevilja EEG-typgodkännande för varje typ av huvudstöd, antingen det ingår som en del eller inte av sätena i motorfordon, om det uppfyller de konstruktions- och provningskrav som fastställs i bilaga 1-5.

2. Den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande för huvudstöden skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att kontrollera att serietillverkade exemplar överensstämmer med den godkända typen, i den utsträckning detta är nödvändigt och vid behov i samarbete med de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna. Sådana kontroller skall begränsas till stickprov.

Artikel 2

Medlemsstaterna skall till tillverkaren eller dennes representant utfärda ett EEG-typgodkännandemärke enligt förebilden i bilaga 6 för varje typ av huvudstöd som de godkänner i enlighet med artikel 1.

Medlemsstaterna skall vidta alla tillämpliga åtgärder för att förhindra användning av märken som kan leda till förväxling mellan huvudstöd som har typgodkänts i enlighet med artikel 1 och andra anordningar.

Artikel 3

1. Ingen medlemsstat får förbjuda att huvudstöd släpps ut på marknaden av skäl som hänför sig till deras konstruktion eller funktionssätt, om de är försedda med EEG-typgodkännandemärkning.

2. En medlemsstat får dock förbjuda att huvudstöd som är försedda med EEG-typgodkännandemärkning släpps ut på marknaden om de regelmässigt avviker från den godkända typen.

Staten skall genast underrätta de andra medlemsstaterna och kommissionen om de åtgärder som vidtagits och ange skälen för sitt beslut.

Artikel 4

De behöriga myndigheterna i respektive medlemsstat skall till de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstaterna inom en månad sända en kopia av typgodkännandeintygen och de utvidgade intygen som färdigställts för varje typ av huvudstöd som de godkänner eller vägrar att godkänna.

Artikel 5

1. Om den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande konstaterar att ett antal huvudstöd som är försedda med samma typgodkännandemärkning inte överensstämmer med den typen som staten har godkänt, skall den vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att serietillverkade enheter överensstämmer med den godkända typen. De behöriga myndigheterna i den staten skall underrätta motsvarande myndigheter i de andra medlemsstaterna om de vidtagna åtgärderna, vilka kan leda till återkallelse av EEG-typgodkännande. De nämnda myndigheterna skall vidta samma åtgärder om de av de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat underrättas om en sådan brist på överensstämmelse.

2. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall inom en månad underrätta varandra om varje återkallelse av EEG-typgodkännande och om skälen för en sådan åtgärd.

Artikel 6

Av varje beslut, fattat i enlighet med de bestämmelser som antagits för att genomföra detta direktiv, att vägra eller återkalla typgodkännande för ett huvudstöd eller om att förbjuda att det släpps ut på marknaden eller används, skall i detalj framgå de skäl på vilka det grundas. Sådana beslut skall delges den berörda parten som samtidigt skall upplysas om vilka möjligheter till prövning som står till buds inom ramen för gällande lagstiftning och inom vilken tid prövning skall begäras.

Artikel 7

Ingen medlemsstat får vägra att bevilja EEG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för ett fordon av skäl som hänför sig till dess huvudstöd, om dessa är försedda med EEG-typgodkännandemärkning och är avsedda att monteras i den typ av fordon som tillhandahållits för typgodkännande.

Artikel 8

Ingen medlemsstat får vägra att registrera ett fordon eller förbjuda att det saluförs, tas i bruk eller registreras av skäl som hänför sig till dess huvudstöd, om dessa är försedda med EEG-typgodkännandemärkning och är avsedda att monteras i den typ av fordon som tillhandahållits för typgodkännande.

Artikel 9

I detta direktiv avses med fordon: varje motorfordon i kategori M1 (enligt definitionen i bilaga 1 till direktiv 70/156/EEG) avsett att användas på väg, med minst fyra hjul och som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 25 km/tim.

Artikel 10

Alla ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilagorna till den tekniska utvecklingen skall antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 13 i direktiv 70/156/EEG.

Artikel 11

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom 18 månader efter dagen för dess anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.

2. Medlemsstaterna skall se till att texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv överlämnas till kommissionen.

Artikel 12

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Luxemburg den 16 oktober 1978.

På rådets vägnar

K. von DOHNANYI

Ordförande

(1) EGT nr C 82, 14.4.1975, s. 74.

(2) EGT nr C 76, 7.4.1975, s. 37.

(3) EGT nr C 263, 17.11.1975, s. 57.

(4) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.

(5) EGT nr L 168, 26.6.1978, s. 39.

(6) EGT nr L 38, 11.2.1974, s. 4.

(7) EGT nr L 165, 20.6.1974, s. 16.

(8) EGT nr L 221, 12.8.1974, s. 1.

(9) EGT nr L 24, 30.1.1976, s. 6.

(10) EGT nr L 220, 29.8.1977, s. 95.

BILAGA 1

RÄCKVIDD, DEFINITIONER, ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE, ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER, PROVNINGAR OCH ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP

1. RÄCKVIDD

1.1 Detta direktiv avser huvudstöd som

- är inbyggda i och utgör en del av ryggstödet, eller

- är avsedda att monteras på sätet

på motorfordon i överensstämmelse med definitionen i artikel 9 och som är avsedda för särskild användning, dvs. som enskild utrustning, av vuxna personer som sitter i framåtriktade säten.

2. DEFINITIONER

2.1 Fordonstyp med avseende på huvudstöd

Med fordonstyp med avseende på huvudstöd avses fordon som inte avviker i sådana viktiga avseenden som

2.1.1 former och invändiga mått för den del av karosseriet som bildar passagerarutrymmet, och

2.1.2 sätenas typ och mått.

2.2 Huvudstöd

Med huvudstöd avses en anordning vars uppgift är att begränsa förskjutningen bakåt av förarens/passagerarens huvud i förhållande till kroppen för att minska risken för skador på halskotan i händelse av en olycka. Denna anordning kan vara inbyggd i ryggstödet eller vara en särskild del.

2.3 Typ av säte

Med typ av säte avses säten som inte avviker när det gäller mått, ramverk eller stoppning. Klädsel och färg kan dock vara olika.

2.4 Typ av huvudstöd

Med typ av huvudstöd avses huvudstöd som inte avviker när det gäller mått, ramverk eller stoppning. Klädsel, färg eller överdrag kan dock vara olika.

2.5 H-punkt

(Se bilaga 2).

2.6 R-punkt eller referenspunkt för sittplats

(Se bilaga 2).

2.7 Referenslinje r

Med referenslinje r avses en rät linje som, antingen på en docka med massa och mått som en vuxen man av medellängd eller en docka med identiska egenskaper, passerar genom leden mellan benet och bäckenet och leden mellan halsen och bröstkorgen. På den docka som nämns under 3 i bilaga 3 till rådets direktiv 77/649/EEG av den 27 september 1977 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om siktfältet i motorfordon(1), till vilket bilaga 2 i detta direktiv hänvisar, visas referenslinjen i figur 1 i tillägget till bilaga 3 till direktiv 77/649/EEG.

2.8 Huvudlinje

Med huvudlinje avses en rät linje som passerar genom huvudets tyngdpunkt och leden mellan halsen och bröstkorgen. I huvudets viloläge ligger huvudlinjen i referenslinjens förlängning.

3. ANSÖKAN OM EEG-TYPGODKÄNNANDE

3.1 Ansökan om EEG-typgodkännande måste lämnas in av den som är innehavare av rätten till handelsbeteckningen eller varumärket för sätet eller huvudstödet eller av dennes representant.

3.2 Ansökan måste åtföljas av följande dokument i tre exemplar:

3.2.1 En detaljerad beskrivning av huvudstödet, som särskilt anger arten av stoppningsmaterial och, i tillämpliga fall, läget av och specifikationer för de stöd och förankringar för den eller de typer av säten som typgodkännandeansökan för huvudstödet avser.

3.2.2 En detaljerad beskrivning av den eller de typer av säten som ansökan om typgodkännande för huvudstödet avser.

3.2.3 Uppgifter om den eller de typer av fordon i vilka de säten som nämns i punkt 3.2.2 är avsedda att monteras.

3.2.4 Måttritningar för karakteristiska delar av sätet och huvudstödet.

3.3 Följande skall lämnas in till den tekniska tjänst som utför typgodkännandeprovningarna:

3.3.1 Fyra kompletta säten om huvudstödet är inbyggt i sätet.

3.3.2 Om huvudstödet är avsett att fast förankras på sätet:

3.3.2.1 två säten av varje typ på vilka huvudstödet skall monteras, och

3.3.2.2 4 + 2N huvudstöd, där N är antalet typer av säten på vilka huvudstödet skall monteras.

3.4 Den tekniska tjänst som skall utföra typgodkännandeprovningarna kan begära

3.4.1 att vissa delar eller vissa materialprover som används lämnas in, och/eller

3.4.2 att fordon av den eller de typer som nämns i punkt 3.2.3 lämnas in.

4. MÄRKNINGAR

4.1 De anordningar som tillhandahålls för typgodkännande måste uppfylla följande krav:

4.1.1 De skall vara försedda med den sökandes handelsbeteckning eller varumärke. Dessa skall vara lätta att läsa och outplånliga.

4.1.2 På sidan skall de ha en plats av tillräcklig storlek för typgodkännandemärkning. Denna plats måste anges på de i punkt 3.2.4 nämnda ritningarna.

4.2 När huvudstödet är inbyggt i sätet skall de under 4.1.1 och 4.1.2 behandlade märkningarna placeras på den del av sätet som används som huvudstöd.

(5.)

6. ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER

6.1 Ett huvudstöd i ett fordon får inte utgöra en fara för föraren och passagerarna. Särskilt får det inte i något användningsläge ha några farliga ojämnheter eller skarpa kanter som kan öka risken för eller förvärra skador på föraren eller passagerarna. De delar av huvudstödet som befinner sig i det islagsområde som definieras nedan måste kunna absorbera energi på det sätt som anges i bilaga 5 till detta direktiv.

6.1.1 Islagsområdet skall i sidled begränsas av två vertikala, längsgående plan, ett på varje sida och 70 mm från det berörda sätets mittplan.

6.1.2 Islagsområdet skall i höjdled begränsas till den del av huvudstödet som befinner sig över ett plan vinkelrätt mot referenslinjen r och 635 mm från R-punkten.

6.2 De delar av huvudstödets fram- och baksida som befinner sig utanför dessa vertikala, längsgående plan måste vara försedda med stoppning som förhindrar att huvudet kommer i kontakt med bärande element, vilka i dessa områden bör ha en radie på minst 5 mm.

6.3 Huvudstödet skall förankras i sätet så att inga styva eller farliga delar skjuter ut från huvudstödets stoppning, från förankringen eller från ryggstödet på grund av huvudets påverkan under provningen.

6.4 Huvudstödets höjd, mätt enligt beskrivningen i 7.2, skall vara minst 700 mm över sätets referenspunkt R.

6.5 Höjden av den anordning på vilken huvudstödet vilar, mätt enligt beskrivningen i 7.2, skall vara minst 100 mm för huvudstöd som kan ställas in i höjdled.

6.6 Avståndet mellan ryggstödet och huvudstödet får inte överstiga 50 mm, om anordningen inte kan ställas in i höjdled. Om huvudstödet kan ställas in i höjdled, skall det i sitt nedersta läge befinna sig högst 25 mm från ryggstödets övre kant.

6.7 Huvudstödet skall vara så brett att det utgör ett lämpligt stöd för huvudet hos en person som sitter i normal sittställning. I det i 7.3 definierade mätplanet för bredden skall huvudstödet täcka ett område på minst 85 mm på varje sida av mittplanet för den sittplats för vilket huvudstödet är avsett. Avståndet skall mätas enligt 7.3.

6.8 Huvudstödet och dess förankring skall vara sådana att den största förskjutningen bakåt av huvudet som huvudstödet medger är mindre än 102 mm mätt i enlighet med den i 7.4 fastställda statiska metoden.

6.9 Huvudstödet och dess förankring skall vara tillräckligt hållfasta för att stå emot den belastning som anges i 7.4.3.7.

7. PROVNINGAR

7.1 Kontroll av R-punkten för det säte där huvudstödet skall byggas in

Denna punkt kontrolleras i enlighet med kraven i bilaga 2.

7.2 Bestämning av huvudstödets höjd

7.2.1 Alla linjer skall dras i sätets mittplan, vars skärning med sätet bestämmer konturen av huvudstödet och ryggstödet (se bilaga 3, figur 1).

7.2.2 En docka som motsvarar en vuxen mansperson av medellängd eller en sådan docka som nämns i punkt 3 i bilaga 3 till direktiv 77/649/EEG skall placeras i normal sittställning i sätet. Om ryggstödets lutning kan ställas in, skall detta låsas i ett läge så att dockans referenslinje lutar bakåt så nära 25° från vertikalplanet som möjligt.

7.2.3 Referenslinjens projektion för den docka som nämns i 3 i bilaga 3 till direktiv 77/649/EEG skall för det berörda sätet dras i det plan som anges i 7.2.1. Tangenten S till huvudstödet dras vinkelrätt mot referenslinjen.

7.2.4 Avståndet h från R-punkten till tangenten S är den höjd som skall beaktas vid tillämpning av kraven i 6.4.

7.3 Bestämning av huvudstödets bredd

(se bilaga 3, figur 2).

7.3.1 Planet S1 som är vinkelrätt mot referenslinjen och beläget 65 mm under tangenten S, som definieras i 7.2.3, bestämmer på huvudstödet ett avsnitt som begränsas av konturen C. De räta linjerna som tangerar C och som representerar skärningen mellan planet S1 och de vertikala planen P och P', vilka är parallella med det berörda sätets mittplan, dras i planet S1.

7.3.2 Bredden av huvudstödet som skall beaktas vid tillämpning av de i punkt 6.7 angivna kraven är avståndet L mellan projektionen av planen P och P' i planet S1.

7.3.3 Bredden av huvudstödet skall om nödvändigt också bestämmas 635 mm över sätets referenspunkt, varvid detta avstånd mäts längs referenslinjen.

7.4 Bestämning av anordningens effektivitet

7.4.1 Huvudstödets effektivitet kontrolleras vid det statiska prov som beskrivs nedan.

7.4.2 Förberedelser för provningen

7.4.2.1 Om huvudstödet inte är inbyggt i sätet skall det placeras i sitt högsta läge.

7.4.3 Provning

7.4.3.1 Alla linjer skall dras i det vertikala mittplanet för det berörda sätet (se bilaga 4).

7.4.3.2 Projektionen av referenslinjen r markeras i det i 7.4.3.1 nämnda planet.

7.4.3.3 Den förskjutna referenslinjen r1 bestäms genom användning av den docka som avses i bilaga 3 till direktiv 77/649/EEG och genom att den del som representerar ryggen utsätts för en kraft som åstadkommer ett bakåtriktat moment på 37,3 mdaN omkring R-punkten.

7.4.3.4 Med hjälp av en sfärisk kula med en diameter på 165 mm appliceras initialt en kraft som ger upphov till ett moment på 37,3 mdaN omkring R-punkten vinkelrätt mot den förskjutna referenslinjen r1 och 65 mm under huvudstödets övre kant.

7.4.3.5 Tangenten Y till den sfäriska kulan, parallell med den förskjutna referenslinjen r1, bestäms.

7.4.3.6 Avståndet X mellan tangenten Y och den förskjutna referenslinjen r1 bestäms. Kravet i 6.8 anses vara uppfyllt om avståndet X är mindre än 102 mm.

7.4.3.7 Begynnelsebelastningen enligt 7.4.3.4 ökas till 89 daN såvida inte sätet eller ryggstödet bryts av i ett tidigare skede.

8. ÖVERENSSTÄMMELSE MED GODKÄND TYP

(8.1)

(8.2)

(8.3)

8.4 Huvudstöd som valts ut för kontroll av överensstämmelse med en godkänd typ måste genomgå minst de prov som beskrivs i avsnitt 7.

(9.)

10. INSTRUKTIONER

Tillverkaren skall för varje modell som överensstämmer med en godkänd typ av huvudstöd tillhandahålla uppgifter om typ och egenskaper hos de säten för vilka huvudstödet är godkänt och, i tillämpliga fall, instruktioner till användaren om hur huvudstödet rätt skall monteras på de berörda sätena.

(1) EGT nr L 267, 19.10.1977, s. 1.

BILAGA 2

FÖRFARANDE FÖR BESTÄMNING AV H-PUNKTEN OCH RYGGSTÖDETS FAKTISKA LUTNINGSVINKEL SAMT FÖR KONTROLL AV R- OCH H-PUNKTERNAS RELATIVA LÄGE OCH AV FÖRHÅLLANDET MELLAN RYGGSTÖDETS KONSTRUKTIVT BESTÄMDA OCH FAKTISKA LUTNINGSVINKEL

Bilaga 3 till direktiv 77/649/EEG skall tillämpas.

BILAGA 3

BESTÄMNING AV HUVUDSTÖDETS HÖJD OCH BREDD

>Hänvisning till >

>Hänvisning till >

BILAGA 4

UPPGIFTER OM DRAGNA LINJER OCH MÄTNINGAR SOM UTFÖRS UNDER PROVNING

>Hänvisning till >

>Hänvisning till >

BILAGA 5

PROVNINGSFÖRFARANDE FÖR KONTROLL AV ENERGIFÖRLUSTER

1. UPPSTÄLLNING, PROVNINGSAPPARATUR, REGISTRERINGSINSTRUMENT OCH FÖRFARANDE

1.1 Uppställning

Huvudstödet måste monteras och provas på det säte i fordonet för vilket det är avsett. Sätet måste vara fast förankrat på provbänken så att det inte förskjuts när det stöts till.

1.2 Provningsapparat

1.2.1 Apparaten består av en pendel vars vridaxel avlastas av kullager och vars reducerade massa(1) i dess islagscentrum är 6,8 kg. Den nedre leden av pendeln består av en stel kula med en diameter av 165 mm och vars mittpunkt sammanfaller med pendelns islagscentrum.

1.2.2 Huvudet är försett med två accelerometrar och en hastighetsmätare som alla kan mäta värden i slagets riktning.

1.3 Registreringsinstrument

De registreringsinstrument som används måste kunna utföra mätningar med följande noggrannhet:

1.3.1 Acceleration:

- Noggrannhet: ± 5 % av det verkliga värdet,

- Frekvensområde: upp till 1 000 Hz,

- Känslighet mellan axlarna: NUM>1

>DEN>1 000

sekund.

- Inledningen av anslaget då kulan först kommer i kontakt med huvudstödet som provas skall markeras på de registreringar som används vid analys av provningen.

1.4 Provningsförfarande

1.4.1 Den yta som skall provas måste placeras så att pendeln träffar ytan vinkelrätt mot den aktuella punkten.

1.4.2 Kulan skall träffa provföremålet med en hastighet av 24,1 km/tim; denna hastighet uppnås antingen genom fritt fall eller med en extra framdrivningsenhet.

2. RESULTAT

I prov som utförs efter dessa riktlinjer skall kulans retardation inte överstiga 80 g kontinuerligt under längre tid än tre millisekunder. Retardationsvärdet som används skall vara medelvärdet av värdena från de två retardationsgivarna.

3. LIKVÄRDIGA PROVNINGSFÖRFARANDEN

3.1 Likvärdiga provningsförfaranden medges under förutsättning att de resultat som krävs i punkt 2 kan uppnås.

3.2 Den som använder en annan metod än den som beskrivs i punkt 1 är skyldig att påvisa dess likvärdighet.

(1) Pendelns reducerade massa mr förhåller sig till den totala massan m som avståndet l mellan tyngdpunkten och rotationsaxeln och avståndet a mellan islagscentrum och rotationsaxeln enligt följande samband: mr = m >NUM>1

>DEN>a

BILAGA 6

EEG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKNING

1. ALLMÄNT

1.1 EEG-typgodkännandemärket består av

1.1.1 en rektangel i vilken är inskriven den gemena bokstaven "e" följd av siffror eller bokstäver som anger den medlemsstat som har beviljat EEG-typgodkännande:

1 för Tyskland

2 för Frankrike

3 för Italien

4 för Nederländerna

6 för Belgien

11 för Storbritannien

13 för Luxemburg

18 för Danmark

IRL för Irland

1.1.2 Dessutom skall ett EEG-typgodkännandenummer ingå som motsvarar numret på det EEG-typgodkännandeintyg som utfärdats för den aktuella typen av huvudstöd. Detta nummer skall placeras på en lättillgänglig plats nära rektangeln.

1.1.3 När huvudstödet är inbyggt i ryggstödet skall EEG-typgodkännandenumret föregås av bokstaven "I" och ett bindestreck.

1.2 EEG-typgodkännandemärkningen skall vara lätt att läsa och outplånlig.

2. TVÅ EXEMPEL PÅ EEG-TYPGODKÄNNANDEMÄRKEN

2.1 Typgodkännandemärkning för ett huvudstöd som är inbyggt i sätet.

>Hänvisning till >

Denna typgodkännandemärkning fastsatt på ett eller flera huvudstöd som är inbyggda i ett eller flera säten i ett fordon visar att den aktuella typen av säte har godkänts med avseende på huvudstöd i Nederländerna (e4) under nummer 2439.

2.2. Typgodkännandemärkning för ett huvudstöd som inte är inbyggt i sätet

>Hänvisning till >

Denna typgodkännandemärkning fastsatt på ett huvudstöd visar att den aktuella typen av huvudstöd har beviljats EEG-typgodkännande, att det är ett huvudstöd som inte är inbyggt i ett säte och att det har godkänts i Nederländerna under nummer 2439.>Hänvisning till >

>Hänvisning till >

BILAGA 7

MALL FÖR EEG-GODKÄNNANDEINTYG

Största format: A4 (210 × 297 mm)>Hänvisning till >

>Hänvisning till >