Kommissionens beslut

av den 21 maj 2001

om tillfälligt upphävande av undersökningsförfarandena rörande handelshinder i enlighet med rådets förordning (EG) nr 3286/94, vilka utgörs av Brasiliens handelsbruk i samband med import av textilprodukter och sorbitol

[delgivet med nr K(2001) 1449]

(2001/429/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 3286/94 av den 22 december 1994 om fastställande av gemenskapsförfaranden på den gemensamma handelspolitikens område i syfte att säkerställa gemenskapens rättigheter enligt internationella handelsregler, särskilt regler som fastställts av Världshandelsorganisationen (WTO)(1), ändrad genom förordning (EG) nr 356/95(2), särskilt artikel 11.2 a i denna,

efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

A. BAKGRUND

1. Undersökning av importen av textilprodukter

(1) Den 12 januari 1998 ingav Febeltex (Fédération Belge du Textile) ett klagomål i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 3286/94 (nedan kallad förordningen).

(2) Febeltex hävdade att gemenskapens försäljning i Brasilien av textilprodukter försvåras av en rad handelshinder, vilka uppfyller definitionen i artikel 2.1 i förordningen, dvs. "handelsbruk som införs eller vidmakthålls av tredje land och i fråga om vilket de internationella handelsreglerna ger rätt att ingripa". Följande handelshinder påstods förekomma;

- Brasiliens icke-automatiska licenssystem för import av textilprodukter. I klagomålet hävdades att detta system inte var berättigat eftersom det inte hade till syfte att genomföra någon med WTO:s bestämmelser förenlig handelspolitisk åtgärd.

- Brasiliens krav rörande betalningsvillkor för import som fastställs i en "övergripande ordning" (som gäller för all import till landet) och i en "särskild ordning" (som gäller för import av textilprodukter).

- En minimiprisordning. Enligt Febeltex omfattades flera textilprodukter av minimiimportpriser som fastställs på olika sätt, både genom importlicenssystemet och genom tullvärdesystemet.

(3) Kommissionen fastslog att klagomålet innehöll tillräcklig bevisning för att motivera inledandet av ett undersökningsförfarande. Ett tillkännagivande härom offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(3).

(4) De brasilianska myndigheterna underrättades om att undersökningen hade inletts och uppmanades att besvara frågeformuläret om de påstådda handelshindren. De brasilianska myndigheterna besvarade frågeformuläret och lämnade de begärda uppgifterna till kommissionen.

(5) Den slutgiltiga rapporten om undersökningsförfarandet överlämnades till medlemsstaterna vid den rådgivande kommitténs möte den 9 november 1998.

2. Undersökning av importen av sorbitol

(6) Den 2 oktober 1998 ingav Cerestar Holding BV ett klagomål enligt artikel 4 i förordningen.

(7) I klagomålet hävdades det att gemenskapens försäljning i Brasilien av sorbitol försvåras av ett antal handelshinder, vilka uppfyller definitionen i artikel 2.1 i förordningen. Följande handelshinder påstods förekomma:

- Det icke-automatiska licenssystem för sorbitol som de brasilianska myndigheterna (Departamento de Operações de Comércio Exterior) införde i december 1997 i enlighet med Comunicado DECEX nr 20 av den 8 juli 1997, vilket strider mot de relevanta bestämmelserna i WTO-avtalet om importlicensförfaranden.

- De brasilianska myndigheternas påstådda godtyckliga eller omotiverade vägran att bevilja (eller på annat sätt inte utfärda) importlicenser för alla sorbitolkategorier som införs till Brasilien till ett pris som understiger ett minimipris fob.

- Tillämpning av minimipriser genom de faktiska referenspriserna i tullvärdesystemet.

Den klagande hävdade även att det allmänt sett förekom en brist på insyn i det brasilianska importlicenssystemet, vilket inte anmälts till WTO.

(8) Kommissionen fastslog att klagomålet innehöll tillräcklig bevisning för att motivera inledandet av ett undersökningsförfarande. Ett tillkännagivande härom offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(4).

(9) På begäran av den italienska kemikalietillverkaren Lamberti utökades undersökningen till att även omfatta karboximetylcellulosa, vilket är en produkt som även omfattas av samma handelshinder.

(10) De brasilianska myndigheterna underrättades om att undersökningen hade inletts och uppmanades att besvara frågeformuläret om de påstådda handelshindren. De brasilianska myndigheterna besvarade frågeformuläret och lämnade de begärda uppgifterna till kommissionen.

(11) Den slutgiltiga rapporten om undersökningsförfarandet överlämnades till medlemsstaterna vid den rådgivande kommitténs möte den 13 juli 1999.

B. UNDERSÖKNINGSRESULTAT

(12) Enligt de slutgiltiga undersökningsrapporterna ledde de båda undersökningsförfarandena till slutsatsen att det brasilianska minimiprissystemet föreföll att strida mot

- artikel XI.1 i GATT 1994, eftersom det innebär en begränsning som inte är en tull, skatt eller annan avgift och tillämpas i form av importlicenser för import av produkter från en annan parts territorium, utan att vara motiverat enligt WTO:s bestämmelser,

- artikel 4.2 i WTO-avtalet om jordbruk, av samma skäl som ovan (med avseende på handeln med sorbitol),

- artiklarna 2 och 5 i WTO-avtalet om tillämpning av sanitära och fytosanitära åtgärder, eftersom det inför sanitära kontroller som innebär större begränsningar i handeln än nödvändigt, vilka tillämpas i en större utsträckning än vad som krävs för att skydda människors liv och hälsa (med avseende på handel med sorbitol och karboximetylcellulosa).

(13) Dessutom förefaller det brasilianska icke-automatiska importlicenssystemet med ett minimipriskrav även att strida mot

- artiklarna 1, 3 och 5 i WTO-avtalet om importlicensförfaranden, eftersom dess tillämpning inte är neutral, det inte förvaltas på ett opartiskt och rättvist sätt och har ytterligare handelsbegränsande och handelssnedvridande verkningar på importen, utan att innehålla några begränsningar som är förenliga med WTO:s bestämmelser. Eftersom systemet inte innebär tillämpning av en åtgärd kan det dessutom inte heller med avseende på räckvidd och varaktighet vara begränsat till den åtgärd det genomför. Dessutom har förteckningen över produkter som omfattas av det icke-automatiska licenssystemet ännu inte offentliggjorts och ansökningar om licenser för import till priser som understiger minimipriset lämnas utan officiellt svar i flera månader,

- artiklarna X.I och X.3 i GATT 1994, eftersom det inte har offentliggjorts och inte förvaltas på ett enhetligt, opartiskt och rimligt sätt.

(14) När det gäller den brasilianska tullvärdelagen föreföll den omfattning i vilken referenspriserna systematiskt tillämpades göra det sätt på vilket systemet tillämpades oförenligt med artiklarna 1-7 i avtalet om tillämpning av artikel VII i Allmänna tull- och handelsavtalet-1994 (avtalet om tullvärdeberäkning).

(15) Det framgick även av undersökningsförfarandet att det ifrågasatta brasilianska handelsbruket fick negativa handelseffekter i enlighet rned artiklarna 2.4 och 10.4 i förordningen, eftersom exporten av textilprodukter, sorbitol och karboximetylcellulosa från gemenskapen till den brasilianska marknaden försvårades.

(16) Efter Febeltex-undersökningen beslutade kommissionen genom sitt beslut av den 17 mars 1999(5) att inleda ett tvistlösningsförfarande inom ramen för WTO. När Cerestar-undersökningen var slutförd beslutade kommissionen att det var lämpligt att slå samman de båda ärendena i en enda begäran om samråd om alla de delar av den brasilianska importordningen som konstaterats vara oförenliga med WTO. Denna begäran ingavs även i syfte att uppmana Brasilien att företa en genomgripande granskning av tillämpningen av dess importlagstiftning i enlighet med artikel VIII.2 i GATT.

(17) Samråd ägde rum den 19 november 1999. Även om Brasilien vid detta samråd avvisade alla påståenden om minimiprissättning i samband både med importlicens och tullvärdesystemet medgav landet att det inte fullgjorde många av sina skyldigheter inom ramen för WTO rörande anmälan när det gäIler importlicenssystemet. Efter detta samråd upphörde Brasilien dessutom att tilllämpa faktiska minimipriser för import av karboximetylcellulosa och sorbitol och vissa textilprodukter undantogs från det icke-automatiska licenssystemet.

(18) Kommissionen erkänner att väsentliga ändringar har gjorts av de berörda brasilianska systemen sedan klagomålet enligt förordningen ingavs och att dessa betydande förändringar har gett gemenskapsindustrin ökat tillträde till den brasilianska marknaden.

(19) Det finns emellertid fortfarande flera delar av de brasilianska importlicens- och tullvärdesystemen som måste ändras för att de skall vara fullt förenliga med Brasiliens skyldigheter enligt de relevanta WTO-avtalen. Dessutom behöver insynen i hela importsystemet förbättras.

(20) Kommissionen finner därför att verkningarna av ändringarna av det brasilianska systemet bör övervakas i minst sex månader från och med detta besluts ikraftträdande. En sådan övervakning skulle göra det möjligt att bedöma huruvida ändringarna har lett till en varaktig förändring av situationen när det gäller Brasiliens handelshinder.

(21) Undersökningsförfarandet rörande handelshinder i samband med importlicens- och tullvärdesystemen och minimiimportpriser på den brasilianska marknaden bör därför tillfäIligt upphävas och kommissionen bör övervaka situationen i enlighet med artikel 11.2 b i förordningen.

(22) En rapport om efterlevnaden av relevanta brasilianska lagar och andra förordningar kommer att utarbetas under en period av sex månader från och med det tillfälliga upphävandet. Alla eventuella ytterligare åtgärder kommer att föreslås på grundval av denna rapport.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Enda artikel

Undersökningsförfarandena rörande handelshinder i enlighet med förordning (EG) nr 3286/94, vilka utgörs av Brasiliens handelsbruk i samband med import av textilprodukter och sorbitol, skall tillfälligt upphävas.

Utfärdat i Bryssel den 21 maj 2001.

På kommissionens vägnar

Pascal Lamy

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 349, 31.12.1994, s. 71.

(2) EGT L 41, 23.2.1995, s. 3.

(3) EGT C 63, 27.2.1998, s. 2.

(4) EGT C 361, 24.11.1998, s. 13.

(5) EGT L 86, 30.3.1999.