KOMMISSIONENS BESLUT av den 20 december 1995 om avbrytande av det förfarande enligt rådets förordning (EG) nr 3286/94 rörande handelshinder som gäller piratkopiering i Thailand av ljudinspelningar gjorda i gemenskapen och verkningarna av denna på gemenskapshandeln med ljudinspelningar (96/40/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 3286/94 av den 22 december 1994 om fastställande av gemenskapsförfaranden på den gemensamma handelspolitikens område i syfte att säkerställa gemenskapens rättigheter enligt internationella handelsregler, särskilt regler som fastställts av Världshandelsorganisationen (1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 365/95 (2), särskilt artiklarna 11 och 14 i denna,

efter samråd inom rådgivande kommittén, och

med beaktande av följande:

Den 5 juni 1991 fick kommissionen mottaga ett klagomål enligt förordning (EEG) nr 2641/84 av den 17 september 1984 om att stärka den gemensamma handelspolitiken särskilt när det gäller skydd mot otillåtet handelsbruk (3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 522/94 (4), från det europeiska kontoret för IPFI (International Federation of the Phonographic Industry), som representerar praktiskt taget alla producenter av ljudinspelningar i gemenskapen. Enligt klagomålet förekom piratkopiering av ljudinspelningar gjorda i gemenskapen i stor skala i Thailand, vilket vållade gemenskapsindustrin skada i synnerhet genom att det påverkade exporten av ljudinspelningar gjorda i gemenskapen till Thailand och andra tredje länder.

Eftersom klagomålet lämnade tillräckliga bevis i enlighet med artikel 6.1 i förordning (EEG) nr 2641/84 för att det förekom olagligt handelsbruk från Thailands sida och för att detta vållade skada, tillkännagav kommissionen i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (5) att ett undersökningsförfarande hade påbörjats beträffande piratkopiering i Thailand av ljudinspelningar gjorda i gemenskapen.

Efter att förfarandet inletts gjorde kommissionen en undersökning av de faktiska och rättsliga omständigheterna och lade den 20 februari 1992 fram sin undersökningsrapport för den rådgivande kommitté som inrättats enligt förordning (EEG) nr 2641/84. Kommissionen fann att omfattningen av piratkopiering av ljudinspelningar (internationell repertoar) under referensperioden sannolikt uppgick till 90 %, i hög grad beroende på att de thailändska myndigheterna misslyckats med att genomdriva den då gällande thailändska lagstiftningen om copyright. Kommissionen ansåg att denna situation vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada, särskilt i form av utebliven försäljning på den thailändska marknaden (och på marknader i andra tredje länder). Kommissionen drog slutsatsen att Thailand därför hade brutit mot sin internationella förpliktelse att erbjuda gemenskapens producenter av ljudinspelningar effektivt skydd mot piratkopiering av deras produkter. Enligt kommissionens åsikt är denna förpliktelse en följd av bestämmelsen om nationell behandling i artikel 4 i Berlinakten till Bernkonventionen för skydd av litterära och konstnärliga verk, vilken Thailand har tillträtt.

Kommissionen samrådde därefter med de thailändska myndigheterna, vilket ledde till att Thailands regering i september 1992 förband sig att få ner piratkopieringen av EG-ljudinspelningar till minimal nivå inom kortaste möjliga tidsperiod och att som en första etapp nå en betydande minskning inom ett år.

På grundvalen av detta åtagande, efter ett positivt yttrande från rådgivande kommittén och efter en regelmässig undersökning av situationen, beslöt kommissionen i oktober 1992 att skjuta upp alla ytterligare etapper i förfarandet.

I december 1993 gjordes ett besök i Thailand för att utvärdera de framsteg som gjorts. Efter detta besök rapporterade kommissionen igen till den kommitté som inrättats enligt förordning (EEG) nr 2641/84. Den första slutsatsen av besöket var att den aktuella omfattningen av piratkopieringen av ljudkassetter hade gått ner till ungefär 50 % under det första året efter den thailändska regeringens åtagande, vilket alltså bekräftade den thailändska regeringens vilja att fullfölja sitt åtagande. Emellertid ansågs det att ytterligare framsteg dröjde, och dessutom uttrycktes farhågor om att piratkopieringen av ljudinspelningar kunde få ett nytt uppsving, särskilt till följd av försäljning av piratkopierade CD-skivor. I detta sammanhang och efter ett positivt yttrande från rådgivande kommittén drog kommissionen slutsatsen att ytterligare tid behövdes för att ge Thailand tillfälle att anta ny lagstiftning om copyright, vilken redan existerade i form av ett lagförslag som diskuterades i parlamentsutskott och som innehöll bestämmelser som var bättre lämpade att bekämpa piratkopiering och effektivt göra lagen gällande.

De uppgifter som kommissionen samlat sedan början av 1994 visar att inga ytterligare betydande förbättringar har ägt rum vad gäller den aktuella omfattningen av piratkopieringen av EG-ljudinspelningar. Däremot har en viktig positiv utveckling skett på lagstiftningssidan. Den nya thailändska lagen om copyright trädde i kraft den 21 mars 1995. Den innehåller ett stort antal bestämmelser i syfte att förenkla ingripanden mot piratkopierarna och har också den nödvändiga avskräckande effekten gentemot både potentiella och nuvarande överträdare, speciellt i form av mycket strängare påföljder än tidigare.

Under dessa förhållanden, och med beaktande både av att piratkopieringen fortfarande pågår i betydande skala, i synnerhet vad gäller CD-skivor, och av utsikterna till att den permanent kan reduceras till en minimal nivå genom ett effektivt genomdrivande av den nya thailändska lagstiftningen, anser kommissionen i detta skede att det varken är lämpligt att avsluta förfarandet eller att vidta handelspolitiska åtgärder gentemot Thailand. Det förblir dock nödvändigt att noga följa situationen.

Från och med den 1 januari 1995 tillämpas förordning (EG) nr 3286/94, som upphäver förordning (EEG) nr 2641/84, på förfarandet.

Genom artikel 11.2 a i förordning (EG) nr 3286/94 införs möjligheten att formellt upphäva ett förfarande.

I sådana fall har kommissionen i uppgift att övervaka att de åtgärder som vidtas av det berörda tredje landet genomförs korrekt, så som föreskrivs i artikel 11.2 b i den nämnda förordningen.

Enligt artikel 13.1 i förordning (EG) nr 3286/94 skall beslutet om ett sådant upphävande antas i enlighet med artikel 14 i samma förordning. I denna artikel föreskrivs särskilt att kommissionen skall anta ett beslut som den skall underrätta medlemsstaterna och som skall träda i kraft efter en tidsfrist på tio dagar, om ingen medlemsstat dessförinnan har hänskjutit frågan till rådet.

Det bör också påpekas att det i artikel 11.2 c i förordning (EG) nr 3286/94 föreskrivs att om de åtgärder som har vidtagits av det berörda tredje landet har upphävts, avbrutits eller inte genomförts korrekt, eller om kommissionen har skäl att tro att så är fallet eller, slutligen, om en begäran från kommissionen om uppgifter inte besvaras, kan vilka handelspolitiska åtgärder som helst vidtas i enlighet med de tillämpliga bestämmelserna i förordningen.

Förfarandet gällande piratkopiering i Thailand av ljudinspelningar gjorda i gemenskapen bör därför avbrytas och kommissionen bör fortsätta att övervaka läget på permanent basis och regelbundet informera den rådgivande kommitté som inrättats enligt förordning (EG) nr 3286/94.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förfarandet gällande piratkopiering i Thailand av ljudinspelningar gjorda i gemenskapen avbryts härmed.

Artikel 2

Detta beslut skall tillämpas från och den dag då det offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den 20 december 1995.

På kommissionens vägnar

Leon BRITTAN

Vice ordförande

(1) EGT nr L 349, 31.12.1994, s. 71.

(2) EGT nr L 41, 23.2.1995, s. 3.

(3) EGT nr L 252, 20.9.1984, s. 1.

(4) EGT nr L 66, 10.3.1994, s. 10.

(5) EGT nr C 189, 20.7.1991, s. 26.