KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 2342/92 av den 7 augusti 1992 om import av renrasiga avelsdjur av nötkreatur från tredje land och beviljande av exportbidrag för detta samt om upphävande av förordning (EEG) nr 1544/79

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 805/68 av den 27 juni 1968 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött(1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2066/92(2), särskilt artiklarna 10.5 och 18.6 i denna, och

med beaktande av följande:

Importavgifter tas inte ut för renrasiga avelsdjur av nötkreatur som omfattas av KN-nummer 0102 10 00 vid import till gemenskapen. Vid export betalas ett högre bidrag för hondjur som är högst 60 månader gamla än för levande nötkreatur som omfattas av KN-nummer 0102 90 31 och 0102 90 33.

För att medge en korrekt tillämpning av gemenskapens regler inom detta område bör termen renrasigt avelsdjur klargöras. Den definition som gavs i artikel 1 i rådets direktiv 77/504/EEG av den 25 juli 1977 om renrasiga avelsdjur av nötkreatur(3), senast ändrad genom direktiv 91/174/EEG(4), bör användas för detta ändamål.

För att säkerställa att de importerade djuren verkligen är avsedda för avel måste de åtföljas av ett härstamningsbevis och ett hälsointyg av det slag som normalt krävs för sådana djur, och importörerna måste förbinda sig att hålla djuren vid liv under en viss tid.

Eftersom det inte finns några bestämmelser om ställande av säkerhet för att garantera att djuren hålls vid liv under denna tid, bör det föreskrivas att man när tidskravet inte uppfylls skall tillämpa rådets förordning (EEG) nr 1697/79 av den 24 juli 1979 om uppbörd efter tullklareringen av import- eller exporttullar som inte har krävts av den betalningsskyldige för varor som hänförts till ett tullförfarande som inbegriper skyldighet att betala sådana tullar(5).

Gemenskapen har ingått bilaterala frihandelsavtal med länderna i EFTA. Enligt dessa avtal skall de berörda tredje länderna undantas från vissa bestämmelser och skyldigheter, men härstamningsbevis och hälsointyg för renrasiga avelsdjur skall dock läggas fram vid övergång till fri omsättning inom gemenskapen.

För att säkerställa att renrasiga avelsdjur av honkön verkligen är avsedda för avel är det nödvändigt att fastställa de hälsointyg som skall åtfölja djuren vid export och de resultat från avelsvärdering som måste framgå av härstamningsbeviset eller biläggas detta.

Vid import av renrasiga avelsdjur till gemenskapen måste djuren kontrolleras för att säkerställa att de inte tidigare har exporterats från gemenskapen och att exportbidrag inte har betalats ut för dem. När exportbidrag har betalats ut för sådana djur, måste beloppen betalas tillbaka innan djuren kan återinföras till gemenskapen.

Kommissionens förordning (EEG) nr 1544/79(6), ändrad genom förordning (EEG) nr 3988/87(7), berör endast de krav som gäller beviljande av exportbidrag för renrasiga avelsdjur. Av tydlighetsskäl bör den upphävas och dess bestämmelser bör införas i denna förordning.

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för nötkött.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

När det gäller uppbörd av importavgifter och beviljande av exportbidrag skall levande nötkreatur anses vara renrasiga avelsdjur enligt KN-nummer 0102 10 00 om de motsvarar den definition som fastställs i artikel 1 i direktiv 77/504/EEG. Endast hondjur som är högst sex år gamla skall anses vara renrasiga avelsdjur av honkön.

Artikel 2

1. När renrasiga avelsdjur av nötkreatur enligt KN-nummer 0102 10 00 övergår till fri omsättning skall importörerna till tullmyndigheterna i medlemsstaten för varje djur lämna fram

a) ett härstamningsbevis,

b) ett hälsointyg av det slag som krävs för renrasiga avelsdjur av nötkreatur.

2. Importörerna skall dessutom till tullmyndigheterna lämna en skriftlig försäkran om att det berörda djuret - utom i fall av force majeure - inte kommer att slaktas inom tolv månader från den dag då det importeras.

3. Senast i slutet av den femtonde månaden efter övergången till fri omsättning skall importörerna till tullmyndigheterna lägga fram bevis för att djuret

a) inte har slaktats före utgången av den frist som anges i punkt 2 och har registrerats eller förts in i en stambok,

b) har slaktats före utgången av fristen av hälsoskäl eller har dött på grund av sjukdom eller olyckshändelse.

Det bevis som avses i a skall bestå av ett intyg som utfärdats av den sammanslutning, den organisation eller det offentliga organ som för stamboken i medlemsstaten. Det bevis som avses i b skall bestå av ett intyg utfärdat av ett offentligt organ som utsetts av medlemsstaten.

4. Om fristen på tolv månader överskrids skall djuret klassificeras enligt KN-nummer 0102 90, utom i de fall då punkt 3 b är tillämplig, och icke uttagna tullavgifter skall indrivas enligt förfarandet i förordning (EEG) nr 1697/79.

5. Vid import av renrasiga avelsdjur som har sitt ursprung i och kommer från Finland, Island, Norge, Sverige, Schweiz och Österrike skall inte de bestämmelser tillämpas som avser

- den åldersgräns som anges i artikel 1,

- de skyldigheter som anges i punkterna 2 4.

Artikel 3

Exportbidrag för renrasiga avelsdjur av honkön skall beviljas på villkor att det för varje djur vid tullformaliteterna för export läggs fram ett original och en kopia av

a) det härstamningsbevis som utfärdats av den sammanslutning eller den organisation eller det offentliga organ i medlemsstaten som för stamboken och som visar särskilt resultaten av avelsprövning och resultaten, med angivande av ursprunget, av bedömningen av det berörda djurets avelsvärde och uppgifter om föräldrar samt mor- och farföräldrar - dessa resultat kan även biläggas beviset,

b) det hälsointyg för renrasiga avelsdjur av nötkreatur som krävs av det tredje land som är bestämmelseort.

Som ett undantag från b får medlemsstaterna tillåta att ett enda intyg läggs fram för ett parti djur.

De båda originalen av bevis och intyg skall lämnas tillbaka till exportören och de av tullmyndigheterna bestyrkta kopiorna skall bifogas ansökan om utbetalning av bidrag.

Artikel 4

1. Innan renrasiga avelsdjur som återinförs till gemenskapen kan övergå till fri omsättning skall eventuella exportbidrag återbetalas eller nödvändiga åtgärder vidtas av den behöriga myndigheten för att hålla inne sådana belopp om de inte redan har betalats ut.

2. Om det vid fullgörandet av tullformaliteterna för import framgår av ett härstamningsbevis för ett djur som omfattas av KN-nummer 0102 10 00 att uppfödaren är etablerad inom gemenskapen skall importören även styrka att inget bidrag har beviljats eller att det beviljade bidraget har återbetalats. Om detta inte kan styrkas skall det anses att ett exportbidrag har betalats ut som motsvarar den högsta importavgift som tillämpas för nötkreatur enligt KN-nummer 0102 90 på dagen för återinförseln till gemenskapen.

Artikel 5

Förordning (EEG) nr 1544/79 upphör att gälla.

Artikel 6

Denna förordning träder i kraft den 17 augusti 1992.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 7 augusti 1992.

På kommissionens vägnar

Ray MAC SHARRY

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr L 148, 28.6.1968, s. 24.

(2) EGT nr L 215, 30.7.1992, s. 49.

(3) EGT nr L 206, 12.8.1977, s. 8.

(4) EGT nr L 85, 5.4.1991, s. 37.

(5) EGT nr L 197, 3.8.1979, s. 1.

(6) EGT nr L 187, 25.7.1979, s. 8.

(7) EGT nr L 376, 31.12.1987, s. 31.