Kommissionens beslut

av den 30 oktober 2002

om statligt stöd som Tyskland beviljat Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke GmbH

C 31/2001 (ex NN 156/99 och N 288/98)

[beslutet delgivet genom dokument nummer K(2002) 2145)]

(Endast den tyska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2003/194/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket i detta,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta,

efter att i enlighet med ovan nämnda bestämmelser(1) ha gett berörda parter tillfälle att inkomma med synpunkter, med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

I. FÖRFARANDET

(1) Genom en skrivelse av den 18 maj 1998 underrättade Tyskland kommissionen om stöd till Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke GmbH (Schmitz-Gotha). Stödärendet registrerades som nr NN 156/99. genom skrivelser av den 12 juni 1998, 21 december 1999 och 17 maj 2000 uppmanade kommissionen Tyskland att lämna kompletterande upplysningar. Tyskland svarade genom skrivelser av den 15 oktober 1998, 21 juli 1999, 27 april 2000, 1 december 2000 och 8 januari 2001.

(2) Genom en skrivelse av den 23 maj 2001 meddelade kommissionen Tyskland sitt beslut att inleda ett förfarande enligt artikel 88.2 i EG-fördraget i detta ärende och registrera det som nr C 31/2001. Tysklands synpunkter inkom den 14 och 22 augusti 2001. Kommissionens beslut att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(2). Kommissionen uppmanade berörda parter att inkomma med synpunkter på det ifrågavarande stödet, dock utan att få något svar. genom en skrivelse av den 1 oktober 2001 ställde kommissionen ytterligare frågor till Tyskland, som besvarades den 14 december 2001. ytterligare upplysningar inkom den 16 och 28 maj samt den 3 juli 2002.

II. BESKRIVNING

1. Stödmottagaren

(3) Förfarandet gäller finansieringsåtgärder för omstrukturering av Schmitz-Gotha, ett företag med säte i Thüringen och verksamhet inom fordonstillverkning, särskilt släp- och påhängsvagnar. Schmitz-Gotha är efterföljarföretag till Gothaer Fahrzeugwerke GmbH (nedan kallat "det gamla företaget"), ett tidigare statligt ägt företag, som efter privatiseringen 1994 tillhörde Lintra Beteiligungsholding GmbH (Lintra-Holding). Vid sidan av andra stöd beviljades de åtta företag som tillhörde Lintra-Holding en förlustutjämning för åren 1995-1997 på 175 miljoner tyska mark av staten för att stödja privatiseringen av dessa företag. Redan 1996 hade denna offentliga förlustutjämning utnyttjas och det gamla företaget gjorde en förlust på 12,4 miljoner mark. En ytterligare förlust på 7,5 miljoner mark förväntades för år 1997. Därför ansåg man 1996 att privatiseringen av det gamla företaget hade misslyckats och Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben (BvS) återtog kontrollen över företaget och beslutade att fortsätta omstruktureringen med målet att förbereda företaget för en försäljning. Slutligen övertog två företag, Schmitz-Gotha och Gothaer Fahrzeugtechnik, de delar av de materiella anläggningstillgångarna i det gamla företaget som ansågs kunna säljas. Resten av de materiella anläggningstillgångarna i den tidigare rörelsen likviderades. I tabellen nedan ges de uppgifter som lämnats om den föregående utvecklingen i det gamla företaget.

>Plats för tabell>

(4) Av de åtta potentiella investerarna lämnade endast de nuvarande båda investerarna Schmitz Cargobull AG (70 %) och Josef Koch GmbH (30 %) ett gemensamt bud på Schmitz-Gotha. De köpte den 10 september 1997 de materiella anläggningstillgångarna för 1 mark. Därefter blev Koch ensam verkställande direktör för Schmitz-Gotha. Efter övertagandet 1997 sysselsatte Schmitz-Gotha 77 personer.

2. Omstruktureringen

(5) Huvudproblemet för det gamla företaget inom fordonstillverkningen (numera Schmitz-Gotha) var dess oförmåga att serietillverka kraftiga egna produkter, vilket gjorde företaget beroende av uppdragstillverkning för i stort sett två huvudkunder. Uppdragsproduktionen innebar tillverkning av endast korta serier. Med tanke på de små produktionsmängderna var företagets tekniska kapacitet och personalstyrka överdimensionerade, vilket ledde till för stora fasta kostnader. Tyskland påstår att det för omstruktureringen blev nödvändigt att investera för att åtskilja de båda efterföljarföretagens infrastruktur samt för sanering, underhåll och nyanskaffning av maskiner och logistik för att upprätta en effektiv serieproduktion av egna produkter.

(6) De kostnader för omstruktureringen som uppgavs före beslutet att inleda förfarandet anges i tabellen nedan.

>Plats för tabell>

(7) Enligt den ursprungligen överlämnade planen skulle företaget kunna härda sig på marknaden inom två till tre år samt uppnå ett varaktigt positivt rörelseresultat senast under det fjärde affärsåret. Enligt omstruktureringsplanen skulle Schmitz-Gotha koncentrera sin produktion till fordonskarosserier, släpvagnar och olika typer av specialsläpvagnar och även överta Schmitz-koncernens projektverksamhet för kunder som exempelvis det tyska försvaret (Bundeswehr) och uthyrningsföretag. Schmitz-Gotha skulle för denna verksamhet använda sig av investerarnas stora distributionsnät.

(8) Den 9 oktober 1997, en månad efter de nya investerarnas övertagande, förvärvade Schmitz-Gotha för 3,7 miljoner mark 100 % av ägandet i en av sina leverantörer, (...)(3) - ett företag som Koch bildat och ledde i sin egenskap av affärsledande delägare. Trots att Tyskland i beslutet att inleda ett förfarande förelades att lämna upplysningar, särskilt beträffande omständigheterna kring förvärvet av 100 % av ägandet i (hellip;)*, har landet inte överlämnat något köpeavtal och inte heller närmare uppgifter om de tidigare ägarna av (...)*. I de upplysningar som lämnats framgår endast att (...)* tidigare ägdes av tre privatpersoner. Den 25 februari 1998 betalades 2,2 miljoner mark av köpesumman. Det återstående beloppet på 1,5 miljoner mark skulle betalas i fyra årliga delbetalningar på 375000 mark, förutsatt att (...)* uppnådde ett årligt rörelseresultat före skatt på 500000 mark. Eftersom man antog att företaget skulle uppnå det planerade resultatet avsattes hela det återstående beloppet på 1,5 miljoner mark. Med varje betald delbetalning minskade det belopp som skulle återbetalas. Genom övertagandet skulle produktionen organiseras på nedbantad nivå och leveranserna av speciella fordonsdelar säkras.

(9)

>Plats för tabell>

3. Statliga finansieringsåtgärder för omstruktureringen

(10) De åtgärder som Tyskland ursprungligen uppgav som offentliga bidrag till omstruktureringen efter övertagandet år 1997 anges i tabellen nedan.

TABELL 1

Åtgärder som ursprungligen angavs som offentliga bidrag

>Plats för tabell>

(11) 1997 fick det gamla företaget dessutom ett bidrag från BvS på 6,1 miljoner mark för att betala ersättning till friställd personal. Enligt Tysklands uppfattning var detta inget stöd, eftersom de avskedade arbetstagarna var stödmottagare. Även om denna åtgärd skulle anses vara ett stöd, kan inte Schmitz-Gotha betraktas som stödmottagare, eftersom företaget i enlighet med tysk rätt övertagit alla återstående sysselsatta. I det senare fallet måste följaktligen det gamla företaget anses vara stödmottagare, eftersom åtgärden bidrog till att minska det gamla företagets personalstyrka och att likvidera företaget.

4. Finansiella bidrag från andra källor

(12) Ursprungligen uppgav Tyskland de belopp som anges i tabellen nedan som bidrag från stödmottagaren eller tredje man.

TABELL 2

Belopp som urspringligen angavs som privata bidrag

>Plats för tabell>

5. Marknadsinformation

(13) Företaget har verksamhet inom fordonstillverkning och särskilt på områdena släp- och påhängsvagnar enligt NACE 1.34.20, en sektor inom vilken det bedrivs handel inom gemenskapen. Företagets produktion av släpvagnar hade år 2000 en andel på 19 % av den tyska marknaden och 7 % av den europeiska.

(14) Tyskland hävdade ursprungligen att produktionskapaciteten borde mätas enligt antalet arbetstagare och produktionsanläggningar, eftersom produktionen till största delen består av monteringsverksamhet. Mellan 1997 och 2001 ökade antalet arbetstagare från 77 till 240, medan antalet produktionsanläggningar förblev oförändrat. Det faktum att det finns långa leveranslistor för släpvagnar, visar tydligt att det inte finns någon överskottskapacitet på marknaden.

6. Beslutet att inleda ett förfarande enligt artikel 88.2 i EG-fördraget

(15) I beslutet att inleda ett formellt granskningsförfarande klassificerades åtgärderna under nr 1 i tabell 1 mot Tysklands uppfattning som stöd, emedan de bör bedömas som en fördel för företaget trots att de är avsedda för sysselsättning av enskilda arbetstagare. Följaktligen omfattas de av artikel 87 i EG-fördraget.

(16) Mot Tysklands uppfattning klassificerades likaså det i punkt 11 beskrivna bidraget från BvS på 6,1 miljoner mark som stöd, eftersom skyldigheter att betala avgångsvederlag i enlighet med arbetsmarknadslagstiftning eller kollektivavtal bör ses som en del av de ordinarie kostnader som företaget självt skall bära. Åtgärderna ansågs vara stöd till Schmitz-Gotha, eftersom kommissionen menade att deras enda syfte, trots att de betalades till det gamla företaget, var att möjliggöra efterföljarföretagets övertagande. Då det saknades uppgifter om fördelningen av detta bidrag på de båda efterföljarna begärdes upplysningar om detta.

(17) Då förfarandet inleddes utgick man från att stöden omfattades av de nya riktlinjerna för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter(4) (nedan kallade "1999 års riktlinjer"), då man antog att en del av stöden beviljats efter offentliggörandet av dessa riktlinjer Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

(18) Dessutom uttryckte kommissionen då förfarandet inleddes följande tvivel:

a) Huruvida försäljningen till de nya investerarna till ett pris av 1 mark innehöll nytt stöd, då det inte fastställts om försäljningen skett genom ett öppet och villkorslöst förfarande. Vidare var det oklart om priset motsvarade marknadspriset, eftersom likvidationsvärdet tycktes uppgå till 4,36 miljoner mark.

b) Huruvida det investeringsbidrag som beviljats genom åtgärd 2 i tabell 1 uppfyllde förutsättningarna i det av Tyskland anförda stödprogrammet.

c) Huruvida det bidrag som beviljats genom åtgärd 1 b i tabell 1 uppfyllde villkoren i det ifrågavarande stödprogrammet.

d) Huruvida omstruktureringsplanen kunde anses vara lämpad för att återställa Schmitz-Gothas långsiktiga lönsamhet, eftersom den eventuella skyldigheten efter det negativa beslutet beträffande det tidigare företaget Lintra-Holding att som borgensman vid sidan av andra stödmottagare återbetala stöd till ett belopp av 7,1 miljoner mark kunde omintetgöra förverkligandet av målen med omstruktureringsplanen.

e) Huruvida stödet, till skillnad från vad Tyskland hävdar, genom att öka kapaciteten snedvrider konkurrensen på ett orimligt sätt, då antalet anställda under omstruktureringstiden ökade från 77 till 240.

f) Huruvida stödet stod i rimlig proportion till kostnaderna och fördelarna med omstruktureringen, emedan det enligt de uppgifter som framkommit i det preliminära granskningsförfarandet verkade som om de ekonomiska bidragen till omstruktureringen inte täckte de uppgivna kostnaderna för omstruktureringen. Dessutom var det tvivelaktigt om stödmottagaren gav ett betydande bidrag till omstruktureringen av egna eller lånade medel, emedan följande bidrag som Tyskland anfört inte tycks kunna anses vara bidrag från stödmottagaren i den mening som avses i riktlinjerna:

i) Lånet från Vereinsbank på 2,65 miljoner mark (åtgärd 5 i tabell 2), som enligt de uppgifter som föreligger aldrig togs i anspråk.

ii) Lånet från Vereinsbank på 2,35 miljoner mark (åtgärd 7 i tabell 2), som uppenbarligen refinansierades genom stödåtgärder i ett KfW-program.

Följaktligen tycks, i motsats till vad Tyskland hävdar, bidragen från stödmottagaren till omstruktureringen uppgå till endast 4 miljoner mark.

g) Samtidigt rådde det tvivel om huruvida stödet var begränsat till det strikta minimum som krävdes, eftersom Schmitz-Gotha under omstruktureringstiden förvärvade en andel på 100 % av ägandet i ett annat företag till ett pris av 3,7 miljoner mark.

(19) På grund av de i samband med punkterna a), b, c, e, f ii och g uttryckta tvivlen begärde kommissionen upplysningar i enlighet med artikel 10.3 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget(5).

III. TYSKLANDS SYNPUNKTER

(20) I samband med det formella granskningsförfarandet lämnade Tyskland följande nya eller ändrade upplysningar:

(21) Åtgärderna i punkt 1 i tabell 1 motsvarar enligt Tysklands nya ståndpunkt andra belopp än de som ursprungligen angavs. Enligt vad som nu är känt fick Schmitz-Gotha mellan 1997 och 2000 lönebidrag till ett belopp av 527000 mark. Av detta belopp skulle 43824 mark ha beviljats i överensstämmelse med kommissionens meddelande om stöd av mindre betydelse(6) och ett belopp på 351160 mark inom ramen för ett godkänt stödprogram(7). Slutligen beviljades ett belopp på 131745 mark inom ramen för en tysk rättsbestämmelse(8), som enligt Tysklands uppfattning inte utgör något statligt stöd, utan är en allmän åtgärd med målet att återintegrera enskilda arbetstagare och därför inte är till förmån för företaget, utan för enskilda, återanställda arbetstagare.

(22) Beträffande uppdelningen av BvS-bidraget på 6,1 miljoner mark för kompensationsbetalningar till arbetstagare som friställts under övergången från det gamla företaget till efterföljarföretaget (punkt 11) uppger Tyskland att när det gäller de tillgångar som Schmitz-Gotha övertagit övertogs alla utom 26 av 144 anställda och dessa skulle därför ha fått avgångsersättningar till ett belopp av 497000 mark som betalades med bidraget från BvS. Alla övriga belopp hade använts för avvecklingen av det gamla företaget.

(23) Enligt uppgift från Tyskland beviljades BvS-bidraget på 3,2 miljoner mark (åtgärd 3 i tabell 1) inte år 1999, utan år 1998.

(24) Beträffande försäljningsförfarandet uppger Tyskland att alla potentiella intressenter på grund av den omfångsrika pressrapporteringen om kraschen för företaget Lintra-Holding kände till den planerade försäljningen av tillgångarna. Dessutom tog man direkt kontakt med alla ledande företag inom fordonstillverkning före försäljningen. Därefter hade åtta företag uttryckt intresse för att förvärva tillgångarna och fått informationsmaterial. Av dessa företag hade fyra slutligen inlett förhandlingar, vilka ledde till endast två trovärdiga anbud. Av dessa visade sig budet från Schmitz/Koch vara det ekonomiskt fördelaktigaste.

(25) Beträffande likvidationsvärdet på 4,26 miljoner mark i relation till försäljningspriset på 1 mark påpekar Tyskland att det enligt ett expertutlåtande (Forensika-Report) fastställda likvidationsvärdet endast gällde delar av tillgångarna, som inte var identiska med de tillgångar som såldes till Schmitz-Gotha. Dessutom måste man beakta att en total likvidering skulle ha krävt ytterligare medel till ett belopp av 15,375 miljoner mark och att kapitalavkastningen på de motsvarande tillgångarna på grund av det negativa totalresultatet inte i något fall skulle ha kunnat bli positiv. Slutligen måste man för de försålda tillgångarnas likvidationsvärde beakta att produktionskapaciteten, som låg till grund för värderingen, aldrig kunde utnyttjas till fullo. Det egentliga värdet skulle därför uppgå till endast 50 % av det beräknade värdet, varav ytterligare 2,5 miljoner mark måste dras av för omedelbara omstruktureringskostnader. Därför skulle marknadsvärdet av de till Schmitz-Gotha sålda tillgångarna under inga omständigheter kunna uppgå till mer än 0 mark.

(26) Beträffande den potentiella skyldigheten att återbetala 7,1 miljoner mark av det stöd som olagligen beviljats Lintra-Holding, påpekar Tyskland att denna skyldighet uppfylldes vid likvidationen av det gamla företaget.

(27) Beträffande en eventuell snedvridning av konkurrensen har Tyskland lämnat ytterligare uppgifter om marknaden med följande innehåll:

a) Schmitz-Gothas marknadsandel för påhängsvagnar var i Tyskland 4,28 % och i gemenskapen 0,2 %.

b) På grund av de för denna bransch typiska, kraftiga konjunktursvängningarna är det svårt att ge exakta uppgifter om kapacitetsutnyttjandet. Antalet registreringar mellan 1998 och 2000 och leveranstiderna på 6-8 månader år 1999 tyder dock inte på någon överskottskapacitet på marknaden. kapacitetsutnyttjandet ökade från 80,2 % år 1997 till 89,2 % år 1999. Orderstocken ökade från 1996 till 1999 från i genomsnitt 10,8 veckor till 12,8 veckor. Den genomsnittliga omsättningen ökade från 1997 till 2000 med omkring 30 %.

c) Företagets produktionskapacitet är omkring 50 % för stor, men kan inte läggas ner delvis. Därför leder ökningen av antalet anställda endast till ett bättre utnyttjande av den befintliga produktionskapaciteten.

Tyskland hävdar dessutom att kapaciteten enligt riktlinjerna bör mätas som teknisk produktionskapacitet. Tysklands tidigare förklaring, att Schmitz-Gothas kapacitet hellre bör mätas på grundval av antalet anställda, får därför inte missförstås. Tyskland betonar att den tekniska produktionskapaciteten aldrig har höjts och genomgående utnyttjats endast till 50 %. beträffande ökningen av antalet anställda hävdas att driften övertogs i oktober 1997 utan att man hade en klar bild av framtida order och möjliga produktionsvolymer. Därför skedde den viktigaste ökningen år 1998 då man bättre kunde uppskatta personalbehovet. Sedan dess har ökningen av antalet anställda varit obetydlig.

(28) Beträffande frågan huruvida det egna bidraget är rimligt sett till kostnaderna för och fördelarna av omstruktureringen har Tyskland gett följande kompletterande uppgifter om stödmottagarens bidrag:

a)

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Anmärkning:

Tabellen innehåller avrundade sifferuppgifter och är inte aritmetiskt korrekt.

b) Åtgärd nr 2 i tabell 1, som ursprungligen uppgick till 2,42 miljoner mark, motsvarar ett annat belopp än det ursprungligen angivna. Detta omfattar investeringsbidrag på 1,836 miljoner mark och ett investeringstillskott på 362000 mark enligt ett godkänt stödprogram(9), vilket är totalt 2,198 miljoner mark.

c) Ett överskott på 14,732 miljoner mark hade nåtts, vilket förts till företagets kapitalreserver. Därför hade man inte behövt ta i anspråk investeringsbidrag enligt åtgärd nr 2 i tabell 1 till ett belopp av 650000 mark eller ett lån från Vereinsbank (åtgärd nr 5 i tabell 2).

d) Åtgärd nr 7 i tabell 2 garanterades uteslutande genom säkerheter ställda av Schmitz-Gotha, för vilka KfW, som refinansierade detta lån, inte ställt några kreditförlustgarantier. Stödelementet i den nedsatta räntesatsen på 4,25 % (i stället för 5,11 % som ursprungligen uppgavs) uppgår till antingen 1,69 %, dvs. 39000 mark, eller 5,69 %, dvs. 131000 mark per år, förutsatt att man tillämpar ett påslag på 4 % i enlighet med kommissionens meddelande om metoden för att bestämma referens- och diskonteringsräntesatser(10).

Enligt uppgift från Tyskland uppgår stödmottagarens bidrag av egna eller lånade medel till 20,692 miljoner mark, vilket motsvarar 75,72 %.

(29) Enligt de senaste uppgifterna uppgick det offentliga stödet till 6,636 miljoner mark och bestod av de delar som anges i tabellen nedan.

TABELL 3

Åtgärder i form av offentliga bidrag efter inledandet av förfarandet

>Plats för tabell>

(30)

>Plats för tabell>

IV. BEDÖMNING AV STÖDET

(31) Enligt artikel 87.1 i EG-fördraget är statligt stöd eller med statliga medel beviljat stöd, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion oförenligt med den gemensamma marknaden. Åtgärder som omfattas av artikel 87.1 i EG-fördraget och inte utgör befintligt stöd är i regel oförenliga med den gemensamma marknaden, förutom i de fall där bestämmelserna om undantag i artikel 87.2 eller 87.3 kan tillämpas på dem.

1. Statligt stöd

(32) Enligt de uppgifter som föreligger är åtgärden i enlighet med § 227 SGB III, dvs. åtgärderna nr 1 a i i tabell 3, uppenbart en allmän åtgärd. Även om den skulle klassificeras som stöd, skulle den inte beröra resultatet av detta beslut och skall därför inte granskas vidare. Enligt tillgängliga uppgifter användes endast 497000 mark (åtgärd nr 3 a) i tabell 3 av BvS-bidraget på 6,1 miljoner mark till betalningar för avskedade arbetstagare, som Schmitz-Gotha skulle ha varit skyldigt att överta. Det resterande beloppet på 5,6 miljoner mark användes i samband med avvecklingen av det gamla företaget och skall därför inte granskas i samband med detta beslut.

(33) Som ett led i försäljningen år 1997 kontaktades alla ledande företag inom fordonstillverkning. Åtta av dessa uttryckte sitt intresse och slutligen deltog två av dessa i anbudsförfarandet. Det likvidationsvärde som fastställdes i Forensika-rapporten gällde likaså endast delar av tillgångarna, som inte var desamma som de som avyttrades till Schmitz-Gotha och inte heller inkluderade några ytterligare finansiella kostnader, som skulle ha uppstått i direkt samband med försäljningen. Genom de kompletterande upplysningar som Tyskland lämnat om försäljningsförfarandet år 1997 har man skingrat de ursprungliga misstankarna att försäljningen innehöll stöd.

(34) Artikel 87.1 i EG-fördraget kan tillämpas på alla övriga finansiella åtgärder från Tysklands sida till förmån för det gynnade företaget. Kommissionen konstaterar att BvS är ett förbundsstatligt organ, vars uppgift är att privatisera statsägda företag i Östtyskland, liksom dess föregångare, Treuhandanstalt. BvS är en del av den statliga förvaltningen och redovisningsskyldig inför denna. Därför bör åtgärder från BvS sida anses vara statliga åtgärder. Kommissionen konstaterar vidare att KfW, Tysklands utvecklingsbank, är en offentligrättslig institution, för vilken förbundsstaten åtagit sig garantiansvar till 100 %. Av dessa skäl bör även KfW:s åtgärder anses vara statliga åtgärder.

(35) Genom dessa åtgärder gavs ett företag ekonomiska fördelar, som det inte skulle ha fått genom sin rörelse. följaktligen rör det sig här om statligt stöd, som tenderar att snedvrida konkurrensen. på grund av stödets art och förekomsten av handel inom gemenskapen med produkter från den sektor där det gynnade företaget hade verksamhet, omfattas de finansiella åtgärderna av artikel 87.1 i EG-fördraget.

(36) Beträffande åtgärd nr 1 a ii i tabell 3 kan man konstatera att den enligt de uppgifter som föreligger står i överensstämmelse med meddelandet om stöd av mindre betydelse(11), eftersom beloppet under den relevanta treårsperioden inte överstigit 100000 euro. Den behöver därför inte granskas i samband med detta beslut. Oavsett detta skulle bedömningen av det föreliggande ärendet inte ändras om även denna åtgärd beaktades.

(37) beträffande det stöd som beviljats inom ramen för godkända stödprogram kan man konstatera att de kompletterande upplysningar som Tyskland lämnat rörande åtgärderna nr 1 b och 2 a i tabell 3 undanröjt kommissionens tvivel på att dessa program tillämpats korrekt. Även investeringstillskottet på 362000 mark (åtgärd 2 b i tabell 3), som nämndes först efter det att det formella granskningsförfarandet inletts, kan utgående från de uppgifter som föreligger konstateras överensstämma med detta program. Dessa åtgärder behöver därför inte granskas vidare i detta beslut.

(38) Åtgärderna till ett belopp av 4,087 miljoner mark i nr 3 i tabell 3 beviljades inte inom ramen för ett av kommissionen godkänt stödprogram och bör därför i detta beslut bedömas som ad hoc-stöd.

(39) Framför allt bör man beträffande åtgärd nr 3 c i tabell 3 notera att lånet på 2,35 miljoner mark refinansierades av KfW till lägre ränta och därför innehåller ett räntestöd. Såsom förklaras nedan bör Schmitz-Gotha vid tiden för beviljandet betraktas som ett företag i svårigheter. Därför måste man här tillämpa en högre referensränta för att beräkna stödelementet i detta med offentliga medel finansierade räntestöd. enligt kommissionens meddelande om metoden för att bestämma referens- och diskonteringsräntesatser kan ett påslag på 4 % eller mer tillämpas på sådana särskilda riskfall. Eftersom Schmitz-Gotha inte skulle ha fått detta lån på samma villkor utan KfW:s refinansiering, tillämpar kommissionen i det föreliggande fallet en referensräntesats ökad med minimipåslaget på 4 %, dvs. 9,94 % för att beräkna stödelementet i detta lån. följaktligen utgörs investeringstillskottet i detta lån av det årliga påslaget på 5,69 %, dvs. 131000 mark per år, som bör anses vara stöd.

(40) Dessutom kan man konstatera att Tyskland inte uppfyllt sitt åtagande enligt artikel 88.3 i EG-fördraget. Därför rör det sig om ett olagligt stöd. Det behöver dock inte betyda att stödet är oförenligt med den gemensamma marknaden. Av detta följer att de enskilda åtgärderna skall granskas i enlighet med artikel 87 i EG-fördraget.

2. Bestämmelser om undantag enligt artikel 87 i EG-fördraget

(41) Syftet med stödet är att möjliggöra en omstrukturering av det gynnade företaget. Då inga andra av bestämmelserna om undantag i artikel 87.2 och 87.3 kan tillämpas, kommer artikel 87.3 c i fråga.

(42) I sina riktlinjer för undsättnings- och omstruktureringsstöd ger kommissionen en ingående redogörelse för förutsättningarna för en positiv bedömning av möjligheterna att tillämpa artikel 87.3 c i EG-fördraget. Eftersom det av de upplysningar som Tyskland lämnat i samband med det formella granskningsförfarandet framgick att allt stöd beviljats det gynnade företaget före offentliggörandet av 1999 års riktlinjer, skall enligt punkt 101 i dessa riktlinjer riktlinjerna för statligt stöd för undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter från år 1994(12) tillämpas.

(43) Förutsättningen för att omstruktureringsstöd skall vara berättigat enligt riktlinjerna är att stödmottagaren är ett företag i svårigheter. Enligt avsnitt 2.1 i riktlinjerna är minskande lönsamhet eller allt större förluster, minskande omsättning, minskande kassaflöde och lågt värde på nettotillgångar typiska symptom på ett företag i svårigheter.

(44) Kommissionen konstaterar att det gamla företaget under den föregående tiden gjorde fortlöpande förluster, som först under det första året efter privatiseringen kunde täckas delvis genom det offentliga övertagandet av förlusterna. Därför kunde det gamla företaget otvetydigt betecknas som ett företag i svårigheter. Stöden beviljades företaget efter övertagandet 1997. Det kan konstateras att den verksamhet som Schmitz-Gotha övertog drogs med svårigheter, såsom oförmåga till serieproduktion samt överdimensionerad teknisk och personell kapacitet, vilket ledde till för höga fasta kostnader. Man kan anta att de nya investerarna fick överta det gamla företagets strukturella svårigheter. ytterligare kostnader uppstod dessutom på grund av nödvändigheten att avskilja infrastrukturen. Enligt den ursprungligen 1998 överlämnade omstruktureringsplanen skulle företaget trots stödet gå med fortsatt förlust under de tre första åren. Därför utgår kommissionen från att företaget även efter övertagandet bör anses ha varit ett företag i svårigheter.

(45) I sitt beslut att inleda ett formellt granskningsförfarande gav kommissionen uttryck för tvivel på att villkoren enligt riktlinjerna var uppfyllda.

a) Återställande av lönsamheten

(46) Då förfarandet inleddes konstaterades att åtgärderna i samband med omstruktureringsplanen i princip var ägnade att återställa företagets långsiktiga lönsamhet. Det påpekades dock att åtagandet enligt omstruktureringsplanen att företaget eventuellt skulle bli tvunget att återbetala "gammalt stöd" på 7,1 miljoner mark gjorde förverkligandet av planens mål osäkert.

(47) Under det formella granskningsförfarandet underrättade Tyskland kommissionen om att de "gamla" åtagandena under tiden uppfyllts av det gamla företaget. På så sätt undanröjdes de preliminära tvivlen på återställandet av lönsamheten. Detta tycks bekräftas av företagets ekonomiska utveckling, då redan 1999 det planerade rörelseresultatet på 5 miljoner mark överträffades med (...)* miljoner mark, och företaget således uppnådde ett rörelseresultat på (...)* miljoner mark.

b) Undvikande av snedvridning av konkurrensen

(48) Kommissionen konstaterar att den marknad där Schmitz-Gotha verkar kännetecknas av cykliska svängningar som gör det svårt att fastställa det exakta kapacitetsutnyttjandet. Utgående från de kompletterande uppgifter som lämnats tycks det dock inte finnas någon överskottskapacitet. Kommissionen konstaterar vidare att den tekniska kapaciteten, enligt de uppgifter Tyskland lämnat, inte har ökats. Dessutom konstateras att det för att återställa lönsamheten var nödvändigt att åter öka den till en början kraftigt minskade personalstyrkan och att personalkapaciteten därefter inte hade ökat i jämförelse med det gamla företaget. Därför kunde de ursprungliga betänkligheterna i fråga om en snedvridning av konkurrensen undanröjas.

c) Rimlighet med avseende på kostnaderna och fördelarna av omstruktureringen

(49) Enligt 1994 års riktlinjer skall stödmottagaren i regel stå för ett betydande bidrag till omstruktureringsplanen av egna eller lånade medel. Det sistnämnda skall förstås som finansiering på marknadsvillkor.

(50) Enligt de uppgifter som nu föreligger uppgår omstruktureringskostnaderna till 27,328 miljoner mark. Såsom förklarats härrör största delen av kostnaderna från investeringar i företagets anläggningstillgångar.

(51) Av de uppgifter som senast lämnats framgår att dessa kostnader finansierats ur de källor som anges i tabellen nedan.

TABELL 4

Finansiering av omstruktureringskostnader enligt uppgift efter inledandet av förfarandet

>Plats för tabell>

Anmärkning:

Tabellen innehåller avrundade sifferuppgifter och är inte aritmetiskt korrekt.

(52) Tyskland anser att denna finansiering till ett belopp av 20692000 mark utgörs av bidrag från stödmottagaren eller lån.

(53) I betraktande av de uppgifter som kommissionen har till sitt förfogande kan följande konstateras:

(54) Åtgärd nr 4 i tabell 4, tillhandahållande av eget kapital till ett belopp av 3 miljoner mark, kan klassificeras som ett bidrag från stödmottagaren.

(55) Lånet på 1 miljon mark (åtgärd nr 6 i tabell 4) beviljades av en privat bank och garanteras uteslutande genom säkerheter ställda av stödmottagaren utan statligt deltagande. Därför kan det anses vara ett bidrag från stödmottagaren.

(56) Vereinsbanks lån på 2,35 miljoner mark (åtgärd nr 7 i tabell 2) refinansierades av KfW och innehåller följaktligen stöd i form av ett räntebidrag. Därför kan detta belopp inte anses vara beviljat på marknadsvillkor. Enligt kommissionens beslutspraxis kan emellertid det belopp som återstår efter avdrag för räntebidraget anses vara ett bidrag från stödmottagaren, förutsatt att det inte innehåller några andra stödelement. Eftersom lånet i detta fall garanteras uteslutande genom säkerheter som ställts av stödmottagaren utan offentligt deltagande, kan beloppet på 1,96 miljoner mark (nr 7 i tabell 4) anses vara ett bidrag från stödmottagaren.

(57) Beträffande överskottet på 14,732 miljoner mark (nr 8 i tabell 4) bör man notera att kassaflöde i regel inte kan anses vara ett bidrag från stödmottagaren, eftersom det direkt eller indirekt uppstått genom beviljade stöd och dess exakta belopp inte kan fastställas precis då omstruktureringsplanen utarbetas. Därför kan åtgärd nr 8 i princip inte beaktas. Detta gäller även beloppet på 650000 mark av investeringsbidraget, som enligt Tyskland inte utnyttjades, emedan denna åtgärd i vilket fall som helst måste anses vara ett stöd. Då Tyskland meddelat att en redan beviljad kredit från Vereinsbank till ett belopp av 2,65 miljoner mark (åtgärd nr 5 i tabell 4) på grund av det ekonomiska överskottet inte utnyttjades, synes det tvivelaktigt att detta belopp skulle kunna klassificeras som ett bidrag från stödmottagaren till omstruktureringen. Detta påverkar dock inte resultatet av undersökningen av stödets rimlighet.

(58) Följaktligen kan man till skillnad från vad Tyskland anser konstatera att stödmottagarens bidrag av egna eller lånade medel uppgår till endast 5,96 miljoner mark.

(59) Å andra sidan finansieras en betydande del av omstruktureringskostnaderna med medel som inte kan betraktas vare sig som bidrag från stödmottagaren eller som stöd, eftersom de hör till det kapitalöverskott som företaget uppnått i sin verksamhet. framför allt på grund av denna omständighet kan endast en liten andel av de totala kostnaderna för omstruktureringen klassificeras som bidrag från stödmottagaren. Man måste dock även konstatera att detta belopp ungefär motsvarar det genom stöd finansierade beloppet på 6,6 miljoner mark, och att kommissionen i tidigare fall som rört de nya tyska delstaterna ibland godtagit relativt små bidrag från stödmottagaren. Därför kan de ursprungliga tvivlen på att stödmottagaren gett ett betydande eget bidrag till omstruktureringen anses vara undanröjda.

(60) Då förfarandet inleddes framkom dessutom betänkligheter huruvida stödet, såsom förutsätt i 1994 års riktlinjer, är begränsat till det strikta minimum som krävs. Proportionalitetskriteriet förutsätter att stödet begränsas till det strikta minimum som krävs för omstruktureringen för att begränsa stödets snedvridande effekt på konkurrensen. Detta betyder även att stödet inte får göra det möjligt för stödmottagaren att finansiera nya investeringar som inte krävs för omstruktureringen.

(61) I oktober 1997, i början av omstruktureringen, förvärvade Schmitz-Gotha leverantören (...)* för 3,7 miljoner mark. 2,2 miljoner mark av köpesumman betalades redan under det första halvåret av omstruktureringen. Det resterande beloppet på 1,5 miljoner mark betalades däremot i fyra årliga delbetalningar, som var knutna till en bestämd försäljning för (...)*. Övertagandet av (...)* måste anses vara en "ny investering", som enligt 1994 års riktlinjer endast kan motiveras om den kan anses vara nödvändig för omstruktureringen.

(62) I detta sammanhang måste man konstatera att investerarna fick köpa de materiella anläggningstillgångarna för 1 mark. Koch var en av investerarna och samtidigt grundare av samt verkställande direktör och aktieägare i (...)* samt framtida verkställande direktör i båda företagen. Kommissionen påpekar än en gång att trots uppmaningen att lämna upplysningar har Tyskland överlämnat varken köpeavtalet eller närmare, skriftliga uppgifter om de ursprungliga ägarförhållandena i (...)*. Därför kan kommissionen med beaktande av de övriga omständigheterna och muntligt lämnade upplysningar inte utesluta att Koch eller hans familj före övertagandet direkt eller indirekt ägde en betydande del av (...)*. Tyskland har framfört att Schmitz-Gotha inte självt kunde tillverka de delar som levererades av (...)* och inte heller var i stånd att märkbart förbättra leveransvillkoren och att huvudsyftet med övertagandet således var att sänka produktionskostnaderna. Kommissionen kan inte utesluta att övertagandet av (...)* innebar att ett betydande belopp, som borde ha använts till att finansiera omstruktureringen, de facto betalades till en av de nya investerarna. Åtminstone var det inte nödvändigt att förvärva (...)* för att säkra ett gott samarbete med detta företag. Eftersom Koch var grundare av samt verkställande direktör och aktieägare i (...)* och senare även blev verkställande direktör för Schmitz-Gotha, synes det osannolikt att man inte skulle ha kunnat få till stånd fördelaktigare inköpsvillkor från (...)*. Dessutom bör ett konkurrenskraftigt företag i princip kunna finansiera sina inköpsbehov till marknadsmässiga priser utan att därigenom råka i finansiella svårigheter.

(63) De upplysningar som Tyskland lämnat visar att övertagandet av (...)* var en lönsam investering för företaget, eftersom det ledde till betydande besparingar, som bidrog till att omstruktureringsfasen kunde förkortas med ett år. Detta betyder dock inte nödvändigtvis att investeringen var nödvändig för att genomföra omstruktureringen. Att ett företag får stöd för att finansiera sin omstrukturering betyder inte att varje investering som ökar företagets effektivitet är tillåten, eftersom sådana investeringar alltid samtidigt minskar stödmottagarens förmåga att finansiera omstruktureringen med egna medel. Endast om en utebliven investering skulle riskera hela omstruktureringen eller orimligt fördröja den, kan en investering anses vara nödvändig för omstruktureringen, eftersom syftet med stödet är begränsat till att återställa företagets konkurrensförmåga inom en rimlig tid. Varje investering som går utöver vad som krävs för att återställa konkurrensförmågan inom en rimlig tid, förbrukar ofrånkomligt finansiella resurser, som skulle ha kunnat användas för de faktiskt nödvändiga omstruktureringskostnaderna och som således skulle ha minskat det stödbelopp som krävdes för omstruktureringen. av detta följer att investeringar som i detta avseende inte krävs för omstruktureringen leder till en stödnivå som går utöver det strikta minimum, som enligt kriteriet om proportionalitet krävs för omstruktureringen.

(64) Enbart en sänkning av inköpskostnaderna gör inte förvärvet nödvändigt för omstruktureringen. Dessutom kan man konstatera att Tyskland aldrig hävdat att omstruktureringen utan övertagandet av (...)* skulle ha riskerats eller på orimligt vis fördröjts. Även utan beaktande av övertagandet av (...)* skulle enligt den ursprungliga planen ett positivt rörelseresultat ha uppnåtts under företagets fjärde verksamhetsår. Enligt de senaste uppgifterna avkortades denna tid med ett år genom övertagandet. Men att uppnå ett positivt resultat efter fyra år kan dock inte anses vara en orimligt lång tid för omstruktureringen. Man måste tvärtom anta att redan den ursprungliga planen räknade med ett tämligen snabbt återställande av konkurrensförmågan. Därför måste man konstatera att omstruktureringen även utan övertagandet av (...)* framgångsrikt skulle ha kunnat genomföras inom en rimlig tid och att förvärvet följaktligen inte krävdes för en framgångsrik omstrukturering. Därför konstaterar kommissionen att förvärvet av (...)* inte var oundgängligen nödvändigt för att uppnå planens mål. Av detta följer dock att de medel som användes för förvärvet borde ha bidragit till finansieringen av omstruktureringen på andra punkter för att på så sätt minska det stödbelopp som krävdes för omstruktureringen.

(65) Köpesumman på 3,7 miljoner mark är en del av de investeringar på 23,8 miljoner mark, som planerades för omstruktureringen på 27,3 miljoner mark. Av den omständigheten att övertagandet skedde redan i början av omstruktureringen och att 2,2 miljoner mark betalades redan under det första halvåret av omstruktureringen framgår att företaget redan vid denna tid hade en överskottslikviditet på minst 2,2 miljoner mark, som det kunde använda till investeringar som inte krävdes för omstruktureringen. Det återstående beloppet på 1,5 miljoner mark betalades i fyra på varandra följande årliga delbetalningar på 375000 mark. Trots att dessa delbetalningar faktiskt har betalats, kan man konstatera att de förföll till betalning endast om (...)* uppnådde ett årsresultat på 500000 mark före skatt. Även om (...)* vid tiden för förvärvet såg ut som ett lönsamt företag och även senare uppnådde de planerade resultaten, konstaterar kommissionen att det vid tiden för förvärvet ännu inte var säkert att företaget faktiskt skulle kunna uppnå de eftersträvade resultaten. Därför kan man hävda att på samma sätt som de kapitalreserver som intjänas inte kan anses vara bidrag från stödmottagaren, var de överskott till ett belopp av 1,5 miljoner mark med vilka förvärvet finansierades inte garanterade och utgjorde därför inte del av företagets överskottslikviditet.

(66) Av detta drar kommissionen slutsatsen att stöd till ett belopp av 2,2 miljoner mark beviljats utöver det strikta minimum som enligt riktlinjerna krävdes för omstruktureringen. Kommissionen anser följaktligen att stödet till denna del, dvs. till ett belopp av 2,2 miljoner mark, enligt artikel 87.1 i EG-fördraget är oförenligt med den gemensamma marknaden.

V. SLUTSATSER

(67) Kommissionen har dragit slutsatsen att stödet till Schmitz-Gotha till ett belopp av 2,2 miljoner mark inte var begränsat till det strikta minimum som krävdes för omstruktureringen och följaktligen inte överensstämmer med kriterierna i 1994 års riktlinjer.

(68) Tyskland har olagligen beviljat detta stöd i strid med artikel 88.3 i EG-fördraget. Stöd till ett belopp av 2,2 miljoner mark är oförenligt med den gemensamma marknaden, eftersom det inte uppfyller villkoren i riktlinjerna från 1994.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det stöd som Tyskland beviljat till förmån för Schmitz-Gotha Fahrzeugwerke GmbH, till ett belopp av 1,12 miljoner tyska mark, är oförenligt med den gemensamma marknaden.

Artikel 2

1. Tyskland skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att från stödmottagaren återkräva det stöd som avses i artikel 1 och som olagligen redan utbetalats till stödmottagaren.

2. Återkravet skall ske utan dröjsmål och i enlighet med förfarandena i nationell lagstiftning, förutsatt att dessa förfaranden gör det möjligt att omedelbart och effektivt verkställa detta beslut. Det stöd som skall återkrävas skall innefatta ränta som löper från den dag stödet stod till stödmottagarens förfogande till den dag det har återbetalats. Räntan skall beräknas på grundval av den referensränta som används vid beräkningen av bidragsekvivalenten inom ramen för regionalstöd.

Artikel 3

Tyskland skall inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland.

Utfärdat i Bryssel den 30 oktober 2002.

På kommissionens vägnar

Mario Monti

Ledamot av kommissionen

(1) EGT C 211, 28.7.2001, s. 15.

(2) Se fotnot 1.

(3) Affärshemlighet.

(4) EGT C 288, 9.10.1999, s. 2.

(5) EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.

(6) EGT C 68, 6.3.1996, s. 9.

(7) Se fotnot 3.

(8) §§ 217 och 10 i Sozialgesetzbuch III.

(9) Investeringstillskott för de nya delstaterna SG(96) D 3794, 11.4.1996 (N 494/A/95).

(10) EGT C 273, 9.9.1997, s. 3.

(11) Se fotnot 7. Jfr även kommissionens förordning (EG) nr 69/2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse (EGT L 10, 13.1.2001, s. 30).

(12) EGT C 368, 23.12.1994, s. 12.