ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
RÅDETS FÖRORDNING (EKSG, EEG, Euratom) nr 2764/79 av den 6 december 1979 om ändring av förordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 300/76 om fastställande av de grupper av tjänstemän som är berättigade till ersättning för skiftarbete samt storleken på och villkoren för denna ersättning

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 om fastställande av tjänsteföreskrifter för tjänstemän och anställningsvillkor för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna1, senast ändrad genom förordning (Euratom, EKSG, EEG) nr 3085/782, särskilt artikel 56a punkt 2 i tjänsteföreskrifterna,

med beaktande av kommissionens förslag, avgivet efter samråd med Kommittén för tjänsteföreskrifter, och

med beaktande av följande:

Rådet skall, på förslag från kommissionen avgivet efter samråd med Kommittén för tjänsteföreskrifter, fastställa vilka grupper av tjänstemän som är berättigade till ersättning för skiftarbete samt storleken på och villkoren för denna ersättning.

Anställda vid vissa enheter för telextjänster utför skiftarbete enligt artikel 56 i tjänsteföreskrifterna. Förordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 300/763 bör ändras med hänsyn till detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I artikel 1.1 i förordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 300/76 skall den del av texten under punkt 1 som föregår strecksatserna ersättas med följande:"1. En tjänsteman som betalas med forsknings- och investeringsanslag och är anställd vid en anläggning inom det gemensamma forskningscentret eller inom en därtill knuten verksamhet eller som betalas med driftsanslag och är anställd vid en datorcentral, en säkerhetsavdelning eller en enhet för telextjänster och som utför skiftarbete enligt artikel 56a i tjänsteföreskrifterna är berättigad till ersättning enligt följande:"

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 januari 1980.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 6 december 1979.

På rådets vägnar

L. PRETI

Ordförande

1 EGT nr L 56, 4.3.1968, s. 1.

2 EGT nr L 369, 29.12.1978, s. 6.

3 EGT nr L 38, 13.2.1976, s. 1.
RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 2916/79 av den 20 december 1979 om ändring av förordning (EEG) nr 805/68 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 113 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag, och

med beaktande av följande:

För fryst nötkött med undernummer 02.01 A II b i Gemensamma tulltaxan har gemenskapen i en brevväxling med vissa icke-medlemsstater åtagit sig att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den avgift som gäller dessa produkter efter ansökan får fastställas på förhand. Det är därför nödvändigt att ändra artikel 16 i rådets förordning (EEG) nr 805/68 av den 27 juni 1968 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött (), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 425/77 ().

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Artikel 16 i förordning (EEG) nr 805/68 skall ersättas med följande:

"Artikel 16

1. Den importavgift som skall tas ut skall vara den som gäller den dag då införseln sker.

2. Den avgift som gäller den dag då ansökan om importlicens görs skall dock gälla vid import, om den sökande begär det vid ansökningstillfället, för följande produkter:

P Produkter med undernummer 02.01 A II a i Gemensamma tulltaxan vilka har sitt ursprung i och kommer från icke-medlemsländer som följer ett avtal som har ingåtts med gemenskapen på detta område på grund av den långa sjötransporten och som innebär en tillfredsställande säkerhet.

P Produkter med undernummer 02.01 A II b i Gemensamma tulltaxan vilka har sitt ursprung i och kommer från icke-medlemsländer som följer ett avtal som har ingåtts med gemenskapen på detta område och som innebär en tillfredsställande säkerhet.

3. Om gemenskapsmarknaden utsätts för eller hotas av störningar till följd av tillämpningen av punkt 2 får beslut fattas, i enlighet med förfarandet i artikel 27, om att tillfälligt upphöra med tillämpningen av den punkten så länge som det är absolut nödvändigt.

4. Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 27."

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1980.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 20 december 1979.

På rådets vägnar

J. TUNNEY

Ordförande

()()

()) EGT nr L 148, 28.6.1968, s. 24.

()) EGT nr L 61, 5.3.1977, s. 1.
RÅDETS FÖRORDNING (EKSG, EEG, EURATOM) nr 2955/79 av den 18 december 1979 om anpassning av vissa sådana traktamenten till tjänstemän på tjänsteresa som fastställs i artikel 13.9 i bilaga 7 till tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska gemenskaperna

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av ett gemensamt råd och en gemensam kommission för Europeiska gemenskaperna,

med beaktande av tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkoren för övriga anställda i dessa gemenskaper som fastställs i rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 1, senast ändrad genom förordning (Euratom, EKSG, EEG) nr 3085/78 2, särskilt artikel 13.10 i bilaga 7 till tjänsteföreskrifterna och artiklarna 22 och 67 i anställningsvillkoren,

med beaktande av kommissionens förslag, och

med beaktande av följande:

Det verkar lämpligt att med hänsyn till de ökade kostnaderna på de olika anställningsorterna i medlemsstaterna anpassa tarifferna för traktamenten till tjänstemän på tjänsteresa.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Med tillämpning från och med den 1 januari 1980 skall artikel 13.9 i bilaga 7 till tjänsteföreskrifterna ersättas med följande:"9. a) De tariffer som anges i punkterna 1 och 8 skall för de tjänstemän som avses i punkt 1 a kolumn I ökas enligt följande:

69 % för tjänsteresor till Danmark,

40% för tjänsteresor till Belgien, Frankrike, Tyskland, Luxemburg eller Nederländerna,

28 % för tjänsteresor till Irland,

16 % för tjänsteresor till Förenade kungariket,

5 % för tjänsteresor till Italien.

b) De tariffer som anges i punkterna 1, 3 och 8 skall för de tjänstemän som anges i punkt 1 a kolumnerna II och III ökas enligt följande:

59 % för tjänsteresor till Nederländerna eller Förenade kungariket,

52 % för tjänsteresor till Belgien, Danmark, Frankrike, Tyskland eller Luxemburg,

44 % för tjänsteresor till Italien,

21 % för tjänsteresor till Irland.

c) De tariffer som anges i punkt 2 skall ökas enligt följande:

94 % för tjänsteresor till Tyskland,

83 % för tjänsteresor till Belgien,

72 % för tjänsteresor till Förenande kungariket,

61 % för tjänsteresor till Nederländerna,

51 % för tjänsteresor till Frankrike, Italien eller Luxemburg,

40 % för tjänsteresor till Danmark eller Irland."

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 18 december 1979.

På rådets vägnar

B. LENIHAN

Ordförande

1 EGT nr L 56, 4.3.1968, s. 1.

2 EGT nr L 369, 29.12.1978, s. 6.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 3011/79 av den 20 december 1979 om fastställande av koefficienter för beräkning av importavgifter för härledda fjäderfäköttprodukter och om upphävande av förordning nr 199/67/EEG

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2777/75 av den 29 oktober 1975 om den gemensamma organisationen av marknaden för fjäderfäkött (), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 369/76 (), särskilt artikel 5.3 i denna, och

med beaktande av följande:

I rådets förordning (EEG) nr 2778/75 av den 29 oktober 1975 (), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2299/77 (), fastställs reglerna för beräkning av importavgiften och slusspriset för fjäderfäkött.

I kommissionens förordning (EEG) nr 199/67 (), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2700/78 (), fastställs den koefficient som uttrycker det förhållande som anges i artikel 5.1 i förordning (EEG) nr 2777/75.

Koefficienterna beräknas på grundval av viktförhållandet mellan de olika härledda produkterna och det slaktade fjäderfät samt genomsnittsförhållandet mellan deras marknadsvärden.

Den årliga omprövning av dessa uppgifter som föreskrivs i artikel 5.3 i förordning (EEG) nr 2777/75 har visat att dessa uppgifter har förändrats i betydande omfattning. Vissa av de koefficienter som för närvarande används bör därför ändras.

Genom rådets förordning (EEG) nr 2917/79 () uppdelas undernummer 16.02 B I i Gemensamma tulltaxan med hänsyn till nya produkter på marknaden. Det är nödvändigt att fastställa koefficienterna för dessa produkter.

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för fjäderfäkött och ägg.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De koefficienter som uttrycker det förhållande som anges i artikel 5.1 i förordning (EEG) nr 2777/75 fastställs i bilagan till denna förordning.

Artikel 2

De beteckningar som används i denna förordning för att ange de olika salubjudna formerna av slaktat fjäderfä skall motsvara dem som anges i förordning (EEG) nr 2778/75.

Artikel 3

Förordning nr 199/67/EEG upphör att gälla.

Artikel 4

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1980.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 20 december 1979.

På kommissionens vägnar

Finn GUNDELACH

Vice ordförande

() EGT nr L 282, 1.11.1975, s. 77.

() EGT nr L 45, 21.2.1976, s. 3.

() EGT nr L 282, 1.11.1975, s. 84.

() EGT nr L 271, 22.10.1977, s. 1.

() EGT nr 134, 30.6.1967, s. 2831/67.

() EGT nr L 324, 18.11.1978, s. 25.

() EGT nr L 329, 24.12.1979, s. 16.

BILAGA

>Plats för tabell>
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 3041/79 av den 21 december 1979 om förlängning av vissa tidsfrister för certifiering av humle

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1696/71 av den 26 juli 1971 om den gemensamma organisationen av marknaden för humle (), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 235/79 (),

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1784/77 av den 19 juli 1977 om certifiering av humle (), ändrad genom förordning (EEG) nr 2225/79 (), särskilt artikel 10 andra stycket, och

med beaktande av följande:

I artikel 10 i förordning (EEG) nr 1784/77 anges att humlepulver och humleextrakt som tillverkats före den 1 augusti 1978 får avsättas utan certifikat till och med den 31 mars 1979. Det är enligt förordningen möjligt att förlänga denna tidsfrist. Genom kommissionens förordning (EEG) nr 672/79 av den 4 april 1979 () förlängdes fristen för första gången till den 31 december 1979. Med hänsyn till de överskott som fortfarande finns på marknaden och lagren i vissa medlemsstater är det nödvändigt att ännu en gång utnyttja möjligheten att förlänga tidsfristen.

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för humle.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Den tidsfrist som anges i artikel 10 andra stycket i förordning (EEG) nr 1784/77 för avsättning utan certifikat av humlepulver och humleextrakt som tillverkats före den 1 augusti 1978 förlängs från den 31 december 1979 till den 30 juni 1980.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 21 december 1979.

På kommissionens vägnar

Finn GUNDELACH

Vice ordförande

()()()()()

()) EGT nr L 175, 4.8.1971, s. 1.

()) EGT nr L 34, 9.2.1979, s. 4.

()) EGT nr L 200, 8.8.1977, s. 1.

()) EGT nr L 257, 12.10.1979, s. 1.

()) EGT nr L 85, 5.4.1979, s. 24.
RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 374/86 av den 17 februari 1986 om tillämpning av beslut nr 1/86 fattat av Associeringsrådet för EEG-Malta om ytterligare ändring av artiklarna 6 och 17 protokollet rörande definitionen av begreppet "ursprungsvaror" och metoder för administrativt samarbete

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, i synnerhet artikel 113 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag, och

med beaktande av följande:

Avtalet om upprättandet av en association mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Malta(1) undertecknades den 5 december 1970 och trädde i kraft den 1 april 1971.

Ett protokoll om fastställande av vissa bestämmelser rörande avtalet om upprättandet av en association mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Malta(2) undertecknades i Bryssel den 4 mars 1976 och trädde i kraft den 1 juni 1976.

Enligt artikel 25 i protokollet rörande definitionen av begreppet "ursprungsvaror" och metoder för administrativt samarbete, som utgör en integrerad del av avtalet, har associeringsrådet antagit beslut nr 1/86 om ytterligare ändring av artiklarna 6 och 17.

Detta beslut måste tillämpas inom gemenskapen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Beslut nr 1/86 som fattats av Associeringsrådet för EEG-Malta skall tillämpas inom gemenskapen.

Beslutets text bifogas denna förordning.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 1 mars 1986.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 17 februari 1986.

På rådet vägnar

H. van den BROEK

Ordförande

(1) EGT nr L 61, 14.3.1971, s. 2.

(2) EGT nr L 111, 28.4.1976, s. 3.
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 2094/86 av den 3 juli 1986 om närmare bestämmelser om användning av vinsyra vid avsyrning av vissa vinprodukter inom vissa områden inom zon A

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 337/79 av den 5 februari 1979 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin (), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3805/85 (), särskilt artikel 46.6 i denna, och

med beaktande av följande:

Enligt artikel 46.3 första stycket i förordning (EEG) nr 337/79 ges möjlighet att fram till och med den 31 augusti 1990 vid avsyrning tillsätta vinsyra till vinprodukter som härrör från druvsorter med förhållandevis syrliga druvor och som har framställts av druvor som skördats inom vissa vinodlingsområden inom den nordliga delen av vinodlingszon A. Dessa druvsorter och vinodlingsområden bör därför anges närmare.

De åtgärder som avses i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för vin.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. De druvsorter som avses i artikel 46.3 första stycket första strecksatsen i förordning (EEG) nr 337/79 är "Riesling" och "Elbling".

2. De vinodlingsområden som avses i artikel 46.3 första stycket andra strecksatsen i förordning (EEG) nr 337/79 är följande:

P Ahr,

P Mittelrhein,

P Mosel-Saar-Ruwer,

P Nahe,

P Rheinhessen,

P Rheinpfalz,

P Moselle luxembourgeoise.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 september 1985.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 3 juli 1986.

På kommissionens vägnar

Frans ANDRIESSEN

Vice ordförande

() EGT nr L 54, 5.3.1979, s. 1.

() EGT nr L 367, 31.12.1985, s. 39.
(5)

Trots försvagningen av de offentliga finanserna under 2007 uppnådde man med stor marginal målet på medellång sikt, som är en balans i strukturella termer (dvs. i konjunkturrensade termer exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder). Enligt den i programmet angivna strategin kommer det strukturella saldot att försvagas under 2008. Beräknat enligt den allmänt vedertagna metoden väntas det strukturella överskottet på 0,5 % av BNP för 2007 omvandlas till ett underskott på ca 0,5 % av BNP för 2008 och under de efterföljande åren successivt försämras till ett underskott på 0,75 % av BNP för 2010. Det totala saldot beräknas sjunka från ett överskott på 0,5 % av BNP för 2007 till ett underskott på omkring 1 % av BNP under återstoden av programperioden. Med utgångspunkt från resultatet för 2007, som var sämre än väntat (med,075 % av BNP), och med hänsyn till sämre makroekonomiska förutsättningar är de övergripande målen för de offentliga finanserna för 2008–2009 klart lägre (med 1,75 % av BNP) än i den föregående uppdateringen. Enligt programmet beräknas inkomstkvoten under 2008 försämras ytterligare eftersom skatteintäkter kommer att utgöra en mindre del av tillväxten, medan utgifterna väntas stiga till följd av utgiftsbeslut under 2007 och tidigare år, liksom de utgifter som aviserats i budgeten för 2008. Budgetprognoserna för de offentliga finanserna för 2009 och 2010 inbegriper uttryckligen avsättningar till oförutsedda utgifter på 0,4 % respektive 0,8 % av BNP. Inkomstkvoten väntas fortsätta att sjunka under 2009 och 2010, dock inte lika snabbt, medan utgiftskvoten i det stora hela beräknas stabiliseras under 2009 och sjunka under 2010. Trots de försämrade ekonomiska och fiskala förutsättningarna väntas utgifterna för investeringar stiga som andel av BNP under programperioden, vilket borde förbättra ekonomins produktiva potential på lång sikt.
(7)

Utifrån denna riskbedömning är programmets finanspolitiska inriktning kanske inte tillräcklig för att kunna säkerställa att budgetmålet för de offentliga finanserna på medellång sikt uppnås under programperioden, så som förutses i programmet. Före 2010 skapas det kanske inte heller en tillräcklig säkerhetsmarginal som motverkar riskerna för att överskrida underskottets referensvärde på 3 % av BNP vid normala konjunktursvängningar. I uppdateringen planeras en årlig korrigering med drygt 0,5 procentenheter av BNP mot målet på medellång sikt, vilket ligger i linje med stabilitets- och tillväxtpakten och är högre än i den föregående uppdateringen. Med tanke på de ovan angivna riskerna bör korrigeringen dock understödjas med åtgärder från och med 2009. Rådet noterar att eftersom den planerade strukturella korrigeringen för 2008 är högre än beräkningarna i den föregående uppdateringen, överensstämmer planerna för 2008 med Eurogruppens riktlinjer för finanspolitiken från april 2007. Emellertid bör åtgärder sättas in mot de ovan angivna riskerna. Mot bakgrund av dessa risker förefaller minskningen av skuldkvoten i riktning mot referensvärdet vara tillräcklig över programperioden. Den är dock mycket högre än referensvärdet på 60 % under hela uppdateringsperioden. Dessutom har korrigeringstakten mattats och är beroende av ambitiösa underskottsmål.
(5)

Det främsta målet för den finanspolitiska strategin på medellång sikt är att senast 2010 nå det medelfristiga målet för de offentliga finanserna, nämligen ett saldo i balans i strukturella termer (dvs. i konjunkturrensade termer exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder). Det nominella saldot i de offentliga finanserna beräknas vändas från ett underskott på 0,7 % av BNP 2007 till ett överskott på 0,4 % av BNP 2010, med tyngdpunkten i anpassningen i slutet av programperioden. Man räknar med en något mindre förbättring av det primära överskottet – med 0,9 procentenheter av BNP – under perioden. Det strukturella underskottet, beräknat enligt den allmänt vedertagna metoden, kommer att minska med omkring 1 procentenhet av BNP mellan 2007 och 2010 (3). Konsolideringen bygger till stor del på utgiftsnedskärningar, främst återhållsamhet med sociala utgifter och vinster från förvaltningsreformer. Jämfört med det föregående programmet, där det förutsågs att det medelfristiga målet nästan skulle uppnås under 2009, har den planerade anpassningen i den nya uppdateringen senarelagts något trots ett bättre tillväxtutfall 2007. Den offentliga bruttoskulden uppskattades till strax under 60 % av BNP 2007, dvs. motsvarade fördragets referensvärde, och beräknas under programperioden sjunka ytterligare med 4,5 procentenheter.
(3)

I det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmet räknar man med ett fortsatt ekonomiskt uppsving med en real BNP-tillväxt som ökar från 1,8 % under 2007 till 2,2 % 2008 och därefter ytterligare till 2,8 % under 2009 och 3 % under både 2010 och 2011. Mot bakgrund av nu tillgängliga uppgifter (2) verkar scenariot efter 2008 bygga på gynnsamma tillväxtantaganden. Särskilt förefaller tillväxttakten för de olika komponenterna i den privata efterfrågan vara väl tilltagna, särskilt i fråga om investeringar. Enligt programmet förväntas arbetsmarknaden gradvis förbättras under programperioden, men de sysselsättningssiffror som ges förefaller väl optimistiska. Prognoserna för konsumentinflationen kan vara väl låga mot bakgrund av de tilltagande livsmedels- och oljepriserna på världsmarknaden under senare tid. Ekonomiskt förväntas Portugal bli mer konkurrenskraftigt under de kommande åren i och med att arbetskostnaderna ökar långsammare än hos de flesta av landets handelspartner. Enligt programmet väntas det ansenliga underskottet i bytesbalansen minska väsentligt, från 8,8 % av BNP 2006 och, enligt beräkningarna, 7 % av BNP 2007 till 4,7 % 2011. Bedömt utifrån nu tillgängliga uppgifter kan det dock bli svårt att uppnå den underliggande förbättringen av underskottet i saldot för löpande transfereringar och primära inkomster som beräknats i uppdateringen.
(3)

Enligt programmets bakomliggande makroekonomiska scenario beräknas den reala BNP-tillväxten avta från 7,5 % under 2007 till 5,25 % under 2008 och uppgå till i genomsnitt 6,5 % under den återstående programperioden. Enligt nu tillgänglig information (2) verkar detta scenario baseras på försiktiga tillväxtantaganden för 2008 och rimliga tillväxtantaganden för perioden därefter. Enligt programmet beräknas inflationen stiga till 8,5 % under 2008 och ligga på 5,5 % under 2009, vilket framstår som realistiskt med hänsyn till den stora ökningen under senare tid av livsmedelspriserna och den sannolika höjningen av de reglerade priserna. Dessa beräkningar visar att Estland kommer att göra endast begränsade framsteg i riktning mot nominell konvergens. I linje med den avtagande ökningen av inhemsk efterfrågan väntas underskottet i utrikeshandeln minska från 14 % av BNP under 2007 till ca 10 % under 2009 och omkring 8 % för perioden därefter. Denna beräkning är rimlig, men risken finns att en försämrad konkurrenskraft med avseende på kostnaderna hindrar denna förbättring.