RÅDETS RESOLUTION

av den 28 maj 1999

om förstärkning av det straffrättsliga skyddet mot förfalskning i samband med införandet av euron

(1999/C 171/01)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD

med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen,

erinrar om sin förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 1998 om införande av euron(1) i vilken det fastställs att sedlar och mynt i euro skall sättas i omlopp från och med den 1 januari 2002 och att de deltagande medlemsstaterna är skyldiga att se till att det finns lämpliga påföljder för förfalskning av sedlar och mynt i euro,

noterar meddelandet från kommissionen av den 23 juli 1998 till rådet, Europaparlamentet och Europeiska centralbanken: Skydd av euron mot förfalskning,

noterar Europaparlamentets resolution av den 17 november 1998 om meddelandet från kommissionen av den 23 juli 1998 till rådet, Europaparlamentet och Europeiska centralbanken: Skydd av euron mot förfalskning(2),

noterar Europeiska centralbankens rekommendation av den 7 juli 1998 om antagande av vissa åtgärder för att förbättra det rättsliga skyddet av sedlar och mynt i euro(3),

anser att euron på grund av sin världsomfattande betydelse kommer att vara särskilt utsatt för förfalskningsrisker,

är medvetet om att bedrägliga verksamheter som rör euron redan har konstaterats,

anser det nödvändigt att se till att euron skyddas på lämpligt sätt i alla medlemsstater genom effektiva straffrättsliga åtgärder även innan sedlar och mynt i euro börjar sättas i omlopp den 1 januari 2002,

UTFÄRDAR DENNA RESOLUTION:

A. Den internationella konventionen om bekämpning av penningförfalskning av den 20 april 1929

1. Rådet anser att bestämmelserna i den internationella konventionen av den 20 april 1929 om bekämpning av penningförfalskning ("1929 års konvention") skall utgöra en gemensam minimistandard för det straffrättsliga skyddet mot förfalskning för alla Europeiska unionens medlemsstater.

2. Rådet noterar med tillfredsställelse att de medlemsstater som ännu inte är parter i konventionen har meddelat att de har för avsikt att ansluta sig till konventionen.

3. I sin egenskap av lagligt betalningsmedel inom valutaunionen enligt förordning (EG) nr 974/98 skall sedlar och mynt i euro anses som "pengar"

a) i enlighet med artikel 2 i 1929 års konvention,

b) i enlighet med medlemsstaternas straffrättsliga bestämmelser om penningförfalskning.

B. Europeiska unionens rättsliga instrument för att förstärka det straffrättsliga skyddet mot förfalskning i samband med införandet av euron

Rådet anser det nödvändigt att på grundval av den minimistandard som avses i punkt A.1 utarbeta ett tvingande rättsligt instrument för Europeiska unionen som beaktar följande riktlinjer:

1. De verksamheter som avses i artikel 3 i 1992 års konvention liksom de verksamheter som omfattas av Europeiska unionens framtida rättsliga instrument, såvitt avser pengar som tillverkas på ett sätt som innebär en kränkning av de behöriga mynt- och sedelutgivande myndigheternas rättigheter, bör vara brottsliga verksamheter i alla medlemsstater.

2. a) Transport och export av förfalskade pengar i avsikt att sätta dem i omlopp bör vara en brottslig verksamhet i alla medlemsstater.

b) Medlemsstaterna uppmanas att överväga huruvida även andra former av innehav av förfalskade pengar i avsikt att sätta dem i omlopp bör vara straffbara.

3. Medlemsstaterna bör se till

a) att begreppet föremål enligt artikel 3.5 i 1929 års konvention även omfattar beståndsdelar av pengar som tjänar till att skydda mot förfalskning (till exempel hologram),

b) att, förutom de föremål som avses i artikel 3.5 i 1929 års konvention, även alla hjälpmedel som är specifikt avsedda för penningförfalskning, till exempel dataprogram, kan omfattas,

c) att förutom de verksamheter som avses i artikel 3.5 i 1929 års konvention, även innehav i bedrägligt syfte av andra hjälpmedel, som är specifikt avsedda för penningförfalskning, är en straffbar verksamhet.

4. För alla de brottsliga verksamheter som avses i artikel 3 i 1929 års konvention, liksom för dem som avses i Europeiska unionens framtida rättsliga instrument, bör medlemsstaterna fastställa effektiva, lämpliga och avskräckande straffrättsliga påföljder, även frihetsberövande sådana, som kan leda till utlämning.

5. Lämpliga åtgärder bör vidtas för att säkerställa att förfalskning, åtminstone när det gäller euron, är åtalbar, i vart fall i de medlemsstater som har antagit euron, oberoende av gärningsmannens nationalitet och den plats där överträdelsen begicks. Europeiska unionens framtida rättsliga instrument bör behandla frågan om behörighetskonflikter.

C. Samarbete

Rådet uppmanar medlemsstaterna och kommissionen att överväga om det är nödvendigt att förstärka befintliga åtgärder för att kunna samarbeta effektivt med hjälp av Europeiska centralbanken och Europeiska polisbyrån (Europol) när det gäller att beivra brott som rör förfalskning av euron.

D. Brådskande åtgärder

Rådet uppmanar medlemsstaterna att se till att gärningar som motsvarar dem som avses i artikel 3 i 1929 års konvention och som begås före den 1 januari 2002 med avseende på framtida sedlar och mynt i euro kan bestraffas med lämpliga straffrättsliga påföljder.

(1) EGT L 139, 11.5.1998, s. 1.

(2) EGT C 379, 7.12.1998, s. 39.

(3) EGT C 11, 15.1.1999, s. 13.