SV Europeiska unionens officiella tidning L 149/1

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 508/2014

av den 15 maj 2014

om Europeiska havs- och fiskerifonden och om upphävande av rådets förordningar (EG) nr 2328/2003, (EG) nr 861/2006, (EG) nr 1198/2006 och (EG) nr 791/2007 och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1255/2011

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 42, 43.2, 91.1, 100.2, 173.3, 175, 188, 192.1, 194.2, 195.2 och 349,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och

av följande skäl:

(1) I kommissionens meddelande till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och regionkommittén av den 13 juli 2011 med titeln Reformen av den gemensamma fiskeripolitiken fastställs de möjliga utmaningarna, målen och inriktningarna för den gemensamma fiskeripolitiken efter 2013. Mot bakgrund av den debatt som följde på meddelandet reformerades den gemensamma fiskeripolitiken genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1380/2013 (4). Reformen av den gemensamma fiskeripolitiken omfattar samtliga huvudinslag i den gemensamma fiskeripolitiken, även de finansiella aspekterna. För att målen för den reformen ska kunna uppnås är det lämpligt att upphäva rådets förordning (EG) nr 2328/2003 (5), rådets förordning (EG) nr 861/2006 (6), rådets förordning (EG) nr 1198/2006 (7), rådets förordning (EG) nr 791/2007 (8) och ersätta dem med den här förordningen. Eftersom alla frågor som rör Europas oceaner och hav är sammanlänkade bör förordningen även stödja den integrerade havspolitikens fortsatta utveckling, ett område som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1255/2011 (9).

(2) Tillämpningsområdet för Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF) bör inkludera stöd för genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken, för bevarande av marina biologiska resurser, förvaltning av fiske och flottor som nyttjar dessa resurser och limniska biologiska resurser och vattenbruk samt beredning och saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter från verksamhet som äger rum på medlemsstaternas territorier, av unionsfiskefartyg eller verksamhet som bedrivs av medborgare i en medlemsstat, utan att detta påverkar flaggstatens primära ansvar i enlighet med bestämmelserna i artikel 117 i Förenta nationernas havsrättskonvention av den 10 december 1982 (Unclos) (10) (nedan kallad havsrättskonventionen).

(3) För att den gemensamma fiskeripolitiken ska bli framgångsrik krävs ett effektivt system för kontroll, inspektion och tillsyn samt tillgång till tillförlitliga och fullständiga data, som är en förutsättning både för vetenskaplig rådgivning och för genomförande och kontroll. EHFF bör därför stödja denna politik.

(4) EHFF:s tillämpningsområde bör inkludera stöd till den integrerade havspolitiken, inklusive utarbetande och genomförande av samordnade insatser och beslutsfattande avseende oceanerna, haven, kustområdena och havsnäringarna som kompletterar unionens politik på områden som dessa berörs av, till exempel den gemensamma fiskeripolitiken, transport, näringsliv, territoriell sammanhållning, miljö, energi och turism. Samstämmighet och integrering bör säkerställas i förvaltningen av sektorspolitiken för de olika områdena i Östersjön, Nordsjön, Keltiska havet, Biscayabukten, vid kusterna kring Iberiska halvön, i Medelhavet och i Svarta Havet.

(5) EHFF:s stödmottagare, i den mening som avses i artikel 2.10 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1303/2013 (11), kan vara sådana aktörer som avses i artikel 4.30 i förordning (EU) nr 1380/2013, fiskare eller yrkesfiskeorganisationer, såvida inte annat gäller enligt denna förordning.

(6) I enlighet med slutsatserna från Europeiska rådets möte den 17 juni 2010, då unionens nya strategi för sysselsättning samt smart och hållbar tillväxt för alla, grundad på kommissionens meddelande av den 3 mars 2010 med titeln Europa 2020 – En strategi för smart och hållbar tillväxt för alla (nedan kallad Europa 2020-strategin), antogs, bör unionen och medlemsstaterna genomföra smart och hållbar tillväxt för alla och samtidigt främja en harmonisk utveckling för unionen. Resurserna bör koncentreras i syfte att uppnå målen och målsättningarna för Europa 2020-strategin, särskilt med anknytning till sysselsättning, klimatförändringar, hållbarhet i fråga om energi, fattigdomsbekämpning och social delaktighet, och att stärka effektiviteten genom ökad resultatfokusering. Det förhållande att den integrerade havspolitiken nu omfattas av EHFF bidrar också till de viktiga politiska mål som fastställs i Europa 2020-strategin och motsvarar de allmänna mål som fastställs i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) om att öka den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen.

(7) För att säkerställa att EHFF bidrar till att uppnå målen för den gemensamma fiskeripolitiken, den integrerade havspolitiken och Europa 2020-strategin är det nödvändigt att fokusera på ett begränsat antal huvudprioriteringar som avser att främja miljömässigt hållbart, resurseffektivt, innovativt, konkurrenskraftigt och kunskapsbaserat fiske och vattenbruk, främja den gemensamma fiskeripolitikens genomförande, öka sysselsättningen och den territoriella sammanhållningen, främja saluföring och beredning samt främja den integrerade havspolitikens genomförande.

(8) Unionen bör i alla skeden av genomförandet av EHFF sträva efter att undanröja ojämlikheter och främja jämställdhet mellan män och kvinnor, liksom att bekämpa diskriminering på grund av kön, ras eller etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning.

(9) Den gemensamma fiskeripolitikens övergripande mål är att säkerställa att fisket och vattenbruket bidrar till de långsiktigt hållbara miljömässiga villkor som är nödvändiga för den ekonomiska och sociala utvecklingen. Den bör också bidra till ökad produktivitet, skälig levnadsstandard inom fiskerinäringen och stabila marknader och den bör säkerställa resurstillgången och tillförsäkra konsumenterna livsmedelsförsörjning till skäliga priser.

(10) Det är ytterst viktigt att bättre integrera miljöfrågorna i den gemensamma fiskeripolitiken som bör uppfylla målsättningarna och målen för unionens miljöpolitik och Europa 2020-strategin. Syftet med den gemensamma fiskeripolitiken är att säkerställa att nyttjandet av de levande marina biologiska resurserna sker på ett sådant sätt att populationerna av skördade arter återställs till, och bevaras över, nivåer som säkerställer en maximal hållbar avkastning senast 2015 där så är möjligt och senast 2020. Den gemensamma fiskeripolitiken bör tillämpa försiktighetsansatsen och genomföra en ekosystemsansats i fiskeriförvaltningen. Därför bör EHFF bidra till skyddet av havsmiljön i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/56/EG (12).

(11) Finansieringen av den gemensamma fiskeripolitikens och den integrerade havspolitikens utgifter genom en och samma fond, EHFF, bör tillgodose behovet av förenkling och bör samtidigt stärka de två politikområdenas integrering. Utvidgningen av delad förvaltning till beredning och saluföring, inbegripet kompensationen för de yttersta randområdena, kontroll- och datainsamlings- och förvaltningsverksamhet samt till den integrerade havspolitiken bör bidra till ytterligare förenkling och minska den administrativa bördan både för kommissionen och för medlemsstaterna och leda till större samstämmighet och effektivitet vad gäller beviljat stöd.

(12) Unionens budget bör finansiera utgifterna för den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken genom en och samma fond, EHFF, antingen direkt eller genom delad förvaltning med medlemsstaterna. Delad förvaltning med medlemsstaterna bör inte bara tillämpas för stödåtgärder för fiske, vattenbruk och lokalt ledd utveckling, utan även för beredning och saluföring, för kompensation för de yttersta randområdena samt för kontroll- och datainsamlingsverksamhet och för den integrerade havspolitiken. Direkt förvaltning bör tillämpas för vetenskaplig rådgivning, specifika kontroll- och verkställighetsåtgärder, frivilliga bidrag till de regionala fiskeriförvaltningsorganisationerna, rådgivande nämnder, marknadsinformation, insatser för att genomföra en integrerad havspolitik samt kommunikationsverksamhet. De typer av insatser som får finansieras genom EHFF bör specificeras.

(13) Det är nödvändigt att skilja mellan de kategorier av åtgärder för kontroll och verkställighet som medfinansieras inom ramen för delad förvaltning respektive de som medfinansieras inom ramen för direkt förvaltning. Det är avgörande att öronmärka de resurser som ska tilldelas för kontroll och datainsamling inom ramen för delad förvaltning, samtidigt som det skapas inbördes flexibilitet mellan dessa båda kategorier av åtgärder.

(14) I enlighet med förordning (EU) nr 1380/2013 ska unionens finansiella stöd genom EHFF vara villkorligt och bero på medlemsstaternas och aktörernas efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler. Detta krav är avsett att spegla unionens ansvar att i allmänhetens intresse säkerställa att de marina biologiska resurserna bevaras genom den gemensamma fiskeripolitiken, såsom föreskrivs i artikel 3 i EUF-fördraget.

(15) Möjligheterna att uppnå målen med den gemensamma fiskeripolitiken skulle undermineras om unionens finansiella stöd genom EHFF betalades ut till aktörer som redan från början inte iakttar de krav som är knutna till allmänhetens intresse av att bevara de marina biologiska resurserna. Därför bör ansökningar som lämnats in av aktörer godkännas för finansiering genom EHFF endast om de berörda aktörerna, inom en viss tidsperiod innan stödansökan lämnas in, inte har gjort sig skyldiga till en allvarlig överträdelse, en straffbar gärning eller bedrägeri och inte varit delaktiga i drift, förvaltning eller ägande av fiskefartyg som är upptagna i unionens förteckning över fartyg och som är inblandade i olagligt, orapporterat och oreglerat fiske (IUU-fiske) eller av fiskefartyg som för ett sådant lands flagg som identifierats som ett icke-samarbetande tredjeland i enlighet med denna förordning.

(16) Stödmottagarna bör vidare, efter det att stödansökan lämnats in, fortsätta att uppfylla kraven för godkännande under insatsens hela genomförandeperiod och under en period av fem år efter att den sista utbetalningen till den berörda stödmottagaren gjorts.

(17) Ekonomiska konsekvenser och korrigeringar bör tillämpas om villkoren för stödberättigande och varaktighet inte uppfylls av stödmottagaren. Vid fastställandet av beloppet för en sådan finansiell korrigering, bör hänsyn tas till arten av den överträdelse, den straffbara gärning eller det bedrägeri som stödmottagaren begått, dess svårighetsgrad, varaktighet och upprepning samt till storleken på EHFF:s bidrag till stödmottagarens ekonomiska verksamhet.

(18) Möjligheterna att uppnå den gemensamma fiskeripolitikens mål skulle också undermineras om unionens finansiella stöd via EHFF betalades ut till medlemsstater som inte uppfyller de skyldigheter inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken som är knutna till allmänhetens intresse av att bevara marina biologiska resurser, t.ex. insamling av data och genomförandet av kontrollskyldigheter. Om dessa skyldigheter inte uppfylls finns det även en risk för att medlemsstaterna inte upptäcker ansökningar som inte är godtagbara eller insatser som inte berättigar till stöd.

(19) Som försiktighetsåtgärder i syfte att förhindra oberättigade stödutbetalningar men även för att uppmuntra medlemsstaterna att efterleva den gemensamma fiskeripolitikens regler, bör det föreskrivas om tidsbegränsat och till sitt tillämpningsområde begränsat avbrytande av betalningsfristen och tillfälligt inställande av utbetalningar. Finansiella korrigeringar som får definitiva och oåterkalleliga konsekvenser bör endast tillämpas för utgifter som påverkas av fall av bristande efterlevnad.

(20) För att förbättra samordningen och harmonisera genomförandet av de fonder som ger stöd inom ramen för sammanhållningspolitiken, nämligen Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf), Europeiska socialfonden (ESF) och Sammanhållningsfonden, med fonderna såväl för landsbygdsutveckling som för havs- och fiskepolitiken, Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) respektive EHFF, har gemensamma bestämmelser fastställts för alla dessa fonder (nedan kallade europeiska struktur- och investeringsfonder) i förordning (EU) nr 1303/2013. I tillägg till förordning (EU) nr 1303/2013 innehåller denna förordning särskilda, kompletterande bestämmelser med hänsyn till specifika drag inom sektorerna för den gemensamma fiskeripolitiken och den integrerade havspolitiken.

(21) Proportionalitetsprincipen bör tillämpas på det operativa programmet och under hela programcykeln, med beaktande av storleken på medlemsstaternas respektive förvaltningar och de totala offentliga utgifter som anslagits för det operativa programmet.

(22) Kommissionen bör fastställa en årlig fördelning, för varje medlemsstat, av tillgängliga åtagandebemyndiganden med hjälp av objektiva och överskådliga kriterier. Dessa kriterier bör omfatta indikatorer på fiskets och vattenbrukets storlek, ansvarets omfattning vad gäller kontroll och datainsamling, den historiska tilldelningen i enlighet med förordning (EG) nr 1198/2006 och den historiska förbrukningen i enlighet med förordning (EG) nr 861/2006.

(23) Det är av yttersta vikt för den gemensamma fiskeripolitiken att vissa specifika förhandsvillkor uppfylls, särskilt vad avser inlämnande av en rapport om fiskekapacitet och en flerårig nationell strategisk plan för vattenbruket och en bevisad administrativ kapacitet att uppfylla datakraven för fiskeriförvaltningen och att verkställa genomförandet av ett unionssystem för kontroll, inspektion och verkställighet.

(24) I linje med målet att förenkla bör all EHFF-verksamhet som omfattas av delad förvaltning, inklusive kontroll och datainsamling, ske i form av ett samlat operativt program per medlemsstat, utformat efter den berörda medlemsstatens nationella struktur. Programplaneringen bör omfatta perioden 1 januari 2014–31 december 2020. Medlemsstaterna bör, när de utarbetar det samlade operativa programmet, säkerställa att målet att förenkla återspeglas genom det operativa programmets innehåll och volym. Varje program bör ha en strategi för att uppnå mål knutna till unionens prioriteringar för EHFF, och en uppsättning åtgärder. Programplaneringen bör överensstämma med dessa unionsprioriteringar, men anpassas till det nationella sammanhanget och bör vara ett komplement till unionens övriga politikområden, särskilt landsbygdsutvecklings- och sammanhållningspolitiken.

(25) För att främja småskaligt kustfiske bör medlemsstater med ett betydande segment av småskaligt kustfiske till sina operativa program foga handlingsplaner för det småskaliga kustfiskets utveckling, konkurrenskraft och hållbarhet.

(26) För att bidra till målet att förenkla vid genomförandet av EHFF och minska kontrollkostnaderna och felfrekvensen, bör medlemsstaterna i så stor utsträckning som möjligt utnyttja den möjlighet att använda förenklade bidragsformer som avses i förordning (EU) nr 1303/2013.

(27) För tillsynen av att kontrollskyldigheterna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken iakttas, bör medlemsstaterna utforma avsnittet om kontroll av det operativa programmet i linje med de prioriteringar för unionen som kommissionen antagit för det politikområdet. Det operativa programmet bör anpassas till utvecklingen vad gäller behoven när det gäller kontroll och tillsyn, och kontrollavsnittet i de operativa programmen bör därför ses över regelbundet mot bakgrund av eventuella förändringar i unionens prioriteringar när det gäller den gemensamma fiskeripolitikens kontroll- och tillsynspolitik. Sådana ändringar bör godkännas av kommissionen. För att behålla flexibiliteten i programplaneringen av verksamhet på kontrollområdet bör översynen av kontrollavsnittet i det operativa programmet förenklas.

(28) Medlemsstaterna bör utarbeta avsnittet om datainsamling i det operativa programmet i enlighet med det fleråriga unionsprogram som avses i rådets förordning (EG) nr 199/2008 (13). För att anpassa sig till de specifika behoven med avseende på datainsamling bör medlemsstaterna i enlighet med den förordningen utarbeta en arbetsplan som bör godkännas av kommissionen.

(29) Med undantag för det tekniska stödet från kommissionen bör fonder som omfattas av direkt förvaltning definieras på förhand genom mål med en flexibilitetsmarginal på 5 % och styras genom årliga arbetsprogram.

(30) Det är nödvändigt att stimulera och stödja investeringar i innovation för att förbättra konkurrenskraften och de ekonomiska resultaten inom fisket. För att främja högre deltagande bör förfarandet vid ansökan om stöd till innovation förenklas.

(31) Det är också nödvändigt att investera i humankapital för att förbättra fiskeri- och havsnäringarnas konkurrenskraft och ekonomiska resultat. Därför bör EHFF stödja rådgivande tjänster, samarbete mellan forskare och fiskare, yrkesutbildning och livslångt lärande, främja kunskapsspridning och hjälpa till att förbättra aktörernas prestanda och konkurrenskraft samt främja social dialog. Som ett erkännande till egenföretagande fiskares makar och livspartner bör även dessa på vissa villkor beviljas stöd för yrkesutbildning, livslångt lärande, kunskapsspridning och nätverksskapande som bidrar till deras yrkesutveckling.

(32) För att hjälpa ungdomar som har svårt att komma in på arbetsmarknaden inom fiskesektorn under en period av ihållande ekonomisk kris bör EHFF stödja praktikantprogram och kurser i hållbara fiskemetoder och bevarande av marina biologiska resurser.

(33) Med tanke på den potential som diversifiering erbjuder fiskare inom småskaligt kustfiske och den viktiga roll som yrkesgruppen spelar i kustsamhällena, bör EHFF stödja investeringar som bidrar till diversifiering av fiskares inkomster genom utveckling av kompletterande verksamhet, inbegripet investeringar ombord, sportfisketurism, restauranger, fiskerelaterade miljöåtgärder och utbildningsverksamhet med inriktning på fiske.

(34) Unga yrkesfiskares etablering och utveckling av ny ekonomisk verksamhet inom fiskerisektorn innebär en ekonomisk utmaning och är en komponent som bör beaktas vid fördelning och inriktning av medel inom ramen för EHFF. En sådan utveckling är väsentlig för unionens fiskerisektors konkurrenskraft. Följaktligen bör det inrättas ett inkomststöd till unga yrkesfiskare som etablerar fiskeriverksamhet, för att göra det lättare för dem att starta sin verksamhet. För att säkerställa bärkraften hos ny ekonomisk verksamhet som erhåller stöd inom ramen för EHFF bör ett villkor för stödet vara att nödvändigt yrkeskunnande och nödvändig kompetens förvärvas. Stöd till nyetablering av företag bör endast bidra till förvärvandet av det första fiskefartyget.

(35) För att beakta hälso- och säkerhetsbehov ombord bör EHFF stödja investeringar som omfattar säkerhets-, arbetsmiljö-, hälso- och hygienvillkor ombord, förutsatt att den investering som får stöd är mer långtgående än vad som krävs enligt unionsrätten eller nationell rätt.

(36) Regler bör fastställas för ersättning och ekonomisk kompensation till fiskare och ägare till fiskefartyg vid tillfälligt upphörande med fiskeverksamheten, om sådant upphörande är en direkt följd av vissa bevarandeåtgärder, med undantag av fastställande och tilldelning av fiskemöjligheter, om det har föreskrivits i vissa av unionens eller medlemsstaternas planer för fiskeförvaltningen eller följer av att partnerskapsavtal om hållbart fiske eller protokoll till sådana inte förlängs. Sådana regler bör även fastställas vid definitivt upphörande med fiskeverksamheten.

(37) Det bör vara möjligt för EHFF att, på vissa villkor, bidra till gemensamma fonder som beviljar ekonomisk kompensation till fiskare för ekonomisk förlust som beror på ogynnsamma väderförhållanden, en miljöolycka eller räddningskostnader.

(38) För att anpassa fiskeverksamheten till fiskemöjligheterna bör det vara möjligt för EHFF att stödja utformning, utveckling, övervakning, utvärdering och förvaltning av system för tilldelning av fiskemöjligheter.

(39) Det är av yttersta vikt att integrera miljöhänsyn i EHFF och stödja genomförandet av bevarandeåtgärder inom den gemensamma fiskeripolitiken, samtidigt som de skilda villkor som råder i unionens olika vatten beaktas. Av detta skäl är det nödvändigt att utveckla en regionaliserad strategi för bevarandeåtgärder.

(40) EHFF bör på liknande sätt kunna hjälpa till att minska fiskets inverkan på havsmiljön, särskilt genom att främja miljöinnovation och användning av mer selektiva fiskeredskap och mer selektiv fiskeutrustning samt genom åtgärder för skydd och återskapande av den marina biologiska mångfalden och de marina ekosystemen, liksom de tjänster som dessa tillhandahåller, i enlighet med EU:s strategi för biologisk mångfald fram till 2020.

(41) I enlighet med det överordnade målet i Europa 2020-strategin om lindring av effekterna av klimatförändringarna och energieffektivitet bör det vara möjligt att genom EHFF stödja investeringar ombord och energibesiktningar.

(42) För att lindra effekterna av klimatförändringarna och förbättra fiskefartygens energieffektivitet, bör det vara möjligt att ge stöd till modernisering och ersättning av huvud- eller hjälpmotorer, under förutsättning att aktörer som är verksamma inom småskaligt kustfiske prioriteras vid urvalsprocessen för att deras tillgång till finansiering ska förbättras och förutsatt att större fartyg bidrar till minskning av maskinstyrkan.

(43) För att inte hota hållbarhetsmålen för reformen av den gemensamma fiskeripolitiken bör det finnas en övre gräns för det finansiella stöd som kan ges till flottåtgärder som tillfälligt och definitivt upphörande samt ersättning av motorer, och sådant finansiellt stöd för definitivt upphörande bör kunna beviljas endast under begränsad tid.

(44) I linje med det förbud mot att kasta fångst överbord (utkast) som införts genom den gemensamma fiskeripolitiken, bör EHFF stödja investeringar ombord som syftar till att på bästa sätt nyttja oönskad fisk som fångas och ta till vara undernyttjade delar av den fisk som fångas. Med tanke på resursbristen bör EHFF, för att maximera värdet av fångad fisk, även stödja investeringar ombord som syftar till att öka det kommersiella värdet på fångad fisk.

(45) Mot bakgrund av fiskehamnarnas, landningsplatsernas och skyddshamnarnas stora betydelse bör EHFF stödja relevanta investeringar som särskilt syftar till att öka energieffektiviteten, miljöskyddet, kvaliteten på landade produkter samt att förbättra säkerhets- och arbetsvillkoren.

(46) Det är avgörande för unionen att uppnå en hållbar balans mellan de limniska resurserna och nyttjandet av dem. Därför bör det, med vederbörlig hänsyn tagen till miljöpåverkan samtidigt som den ekonomiska hållbarheten i dessa sektorer bibehålls, införas lämpliga bestämmelser till stöd för inlandsfisket.

(47) I enlighet med kommissionens meddelande till rådet och Europaparlamentet av den 19 september 2002 med titeln Strategi för hållbar utveckling av det europeiska vattenbruket och kommissionens meddelanden till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén av den 29 april 2013 med titeln Strategiska riktlinjer för hållbar utveckling av EU:s vattenbruk, målen för den gemensamma fiskeripolitiken och Europa 2020-strategin, bör EHFF stödja en miljömässigt, ekonomiskt och socialt hållbar utveckling av vattenbruket.

(48) På grund av den eventuella inverkan som odlade djur som rymt från anläggningar för vattenbruk kan ha på vilda bestånd bör EHFF inte ge incitament för odling av genetiskt modifierade organismer.

(49) Vattenbruket bidrar till tillväxt och arbetstillfällen i kust- och landsbygdsområden. Det är därför avgörande att EHFF är tillgänglig för vattenbruksföretag, särskilt små och medelstora företag, och bidrar till att nya vattenbruksföretag kan etablera sig. Det är nödvändigt att stimulera innovation och företagaranda för att förbättra konkurrenskraften och de ekonomiska resultaten inom vattenbruket. Därför bör det vara möjligt för EHFF att stödja innovativa insatser, företagsutveckling vad gäller vattenbruksföretag i allmänhet, inbegripet annan produktion än livsmedelsproduktion och offshore-vattenbruk, samt biverksamheter som t.ex. sportfisketurism, miljötjänster i samband med vattenbruk eller utbildningsverksamhet.

(50) Det är också nödvändigt att investera i humankapital för att förbättra vattenbrukets konkurrenskraft och ekonomiska resultat. Därför bör det vara möjligt för EHFF att stödja livslångt lärande och nätverkande för att stimulera kunskapsspridning samt sörja för att det finns rådgivande tjänster som hjälper till att förbättra aktörernas prestanda och konkurrenskraft.

(51) För att främja utvecklingen av anläggningar och infrastrukturer för vattenbruk bör det vara möjligt för EHFF att stödja de nationella och regionala myndigheterna i deras val av strategier, särskilt för att identifiera och kartlägga områden som kan anses vara mest lämpade för utveckling av vattenbruk.

(52) För att främja ett miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbart vattenbruk bör det vara möjligt för EHFF att stödja vattenbruksverksamhet som i hög grad respekterar miljön, vattenbruksföretags omställning till miljöledningssystem, användning av revisionssystem och omställning till ekologiskt vattenbruk. På liknande sätt bör det vara möjligt för EHFF att även stödja vattenbruk som tillhandahåller särskilda miljötjänster.

(53) Med hänsyn till konsumentskyddets betydelse bör det vara möjligt för EHFF att ge adekvat stöd till odlarna för att hindra och dämpa de risker för allmänhetens hälsa och djurhälsan som vattenbruksodling kan orsaka.

(54) Med tanke på den investeringsrisk som vattenbruksverksamhet är förenad med, bör det vara möjligt för EHFF att främja företagssäkerheten genom att bidra till beståndsförsäkring och på så sätt säkra producenternas inkomster vid onormala produktionsförluster främst till följd av naturkatastrofer, ogynnsamma väderförhållanden, plötsliga förändringar i vattenkvaliteten, sjukdomar eller parasitangrepp och förstörda produktionsanläggningar.

(55) Med tanke på att den lokalt ledda strategin för lokal utveckling under en rad år har visat sig vara ändamålsenlig när det gäller att främja fiskets, vattenbrukets och landsbygdsområdenas utveckling, eftersom den tar full hänsyn till det sektorsövergripande behovet att skapa en inifrån kommande utveckling, bör stödet fortsätta att betalas ut och stärkas i framtiden.

(56) Inom fiskeri- och vattenbrukssektorn bör den lokalt ledda utvecklingen främja innovativa strategier som skapar tillväxt och arbetstillfällen, särskilt genom att höja fiskeriprodukternas värde och diversifiera den lokala ekonomin mot nya ekonomiska verksamhetsområden, t.ex. genom ”blå tillväxt” och inom de bredare havsnäringarna.

(57) En hållbar utveckling inom fiskeri- och vattenbrukssektorn bör bidra till att uppfylla målen i Europa 2020-strategin att främja social delaktighet och insatser för att bekämpa fattigdom, skapa arbetstillfällen och få igång innovation på lokal nivå. Den bör även bidra till att uppfylla målet att uppnå territoriell sammanhållning, som är en av EUF-fördragets huvudprioriteringar.

(58) Den lokalt ledda utvecklingen bör genomföras genom en bottom-up-strategi med lokala partnerskap som består av företrädare för den offentliga och den privata sektorn och civilsamhället, och som speglar det lokala samhället på ett korrekt sätt. Det är dessa lokala aktörer som är bäst lämpade att utarbeta och genomföra sektorsövergripande och lokalt ledda utvecklingsstrategier som fyller de lokala behoven i det fiskeområdet. Det är viktigt att säkerställa att ingen enskild intressegrupp har mer än 49 % av rösträtten i de beslutsfattande organen i fiskets lokala aktionsgrupper.

(59) Nätverksbildning mellan lokala partnerskap är ett grundläggande inslag i denna strategi. Samarbete mellan lokala partnerskap är därför ett viktigt utvecklingsverktyg som bör stödjas genom EHFF.

(60) Stödet till dessa fiskeområden genom EHFF bör samordnas med det stöd till lokal utveckling som erbjuds genom andra unionsfonder, och det bör täcka alla aspekter av utarbetandet och genomförandet av lokalt ledda utvecklingsstrategier och de lokala aktionsgruppernas insatser samt kostnaderna för att vitalisera det lokala området och för att driva de lokala partnerskapen.

(61) För att säkerställa fiskeri- och vattenbruksnäringarnas överlevnad på en kraftigt konkurrensutsatt marknad bör det fastställas bestämmelser om beviljande av stöd för genomförande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1379/2013 (14) och för saluföringsåtgärder och beredning som aktörerna själva utför för att ge sina fiskeri- och vattenbruksprodukter maximalt värde. Det är särskilt viktigt att främja insatser som integrerar produktion, beredning och saluföringsverksamhet längs hela distributionskedjan eller som består av innovativa processer eller metoder. Producentorganisationer och sammanslutningar av producentorganisationer bör prioriteras när stöd beviljas. När det gäller produktions- och saluföringsplaner bör endast sådana organisationer och sammanslutningar vara stödberättigade. Som en anpassningsåtgärd med avseende på den nya politiken med förbud mot utkast bör EHFF också ge stöd för beredning av oönskade fångster.

(62) I förordning (EU) nr 1379/2013 föreskrivs, för att främja stabilisering av marknaderna, en mekanism för lagring av fiskeriprodukter avsedda att användas som livsmedel. För att säkerställa en övergång från marknadsinterventionsmekanismer till en ny inriktning på planering och förvaltning av produktions- och saluföringsverksamhet bör det stöd som beviljas av EHFF avslutas den 31 december 2018.

(63) Fiskare inom det småskaliga kustfisket ställs inför en växande konkurrens och det bör vara möjligt för EHFF att stödja företagarinitiativ från denna yrkesgrupp som går ut på att höja värdet på den fisk de fångar, särskilt initiativ som innebär att de själva utför beredning eller direkt saluför sådan fisk.

(64) Eftersom fiskeverksamheten i unionens yttersta randområden ställs inför svårigheter, särskilt på grund av randområdenas avlägsna belägenhet och särskilda klimatförhållanden, bör det vara möjligt för EHFF att beakta de särskilda begränsningar som sådana regioner har och som erkänns i artikel 349 i EUF-fördraget.

(65) För att vissa fiskeriprodukter och vattenbruksprodukter från unionens yttersta randområden skulle kunna behålla sin konkurrenskraft jämfört med liknande produkter från andra regioner i unionen, införde unionen 1992 åtgärder för att kompensera för de anknutna extrakostnaderna inom fiskerisektorn. De åtgärder som gäller för perioden 2007–2013 fastställs i förordning (EG) nr 791/2007. Det är nödvändigt att fortsätta att bevilja stöd för att kompensera de extra kostnaderna för fisket efter samt odlingen, bearbetningen och saluföringen av vissa fiskeri- och vattenbruksprodukter från unionens yttersta randområden från och med den 1 januari 2014, så att kompensationen bidrar till att aktörerna från dessa regioner behåller sin ekonomiska livskraft.

(66) Med tanke på de olika saluföringsvillkor som råder i de yttersta randområdena, samt variationerna när det gäller fångster, bestånd och marknadsefterfrågan, bör man överlåta åt de berörda medlemsstaterna att fastställa vilka fiskeriprodukter som ska berättiga till kompensation, de respektive maximikvantiteterna för dessa produkter samt de olika kompensationsbeloppen inom ramen för det totala anslaget per medlemsstat.

(67) Medlemsstaterna bör ges tillåtelse att, inom ramen för det totala anslaget per medlemsstat, differentiera kvantiteterna av berörda fiskeriprodukter och förteckningen över dessa samt kompensationsbeloppet. De bör också ha rätt att anpassa sina kompensationsplaner, om detta motiveras av förändrade villkor.

(68) Medlemsstaterna bör fastställa kompensationsbeloppet till en nivå som på ett lämpligt sätt väger upp de extra kostnader som uppstår till följd av de särskilda nackdelar som präglar de yttersta randområdena. För att undvika överkompensation bör det beloppet stå i proportion till de extra kostnader som stödet kompenserar för. För detta ändamål bör även andra typer av offentliga åtgärder som påverkar de extra kostnadernas storlek beaktas vid fastställandet av beloppet.

(69) Det är av avgörande betydelse att se till att medlemsstaterna och aktörerna har medel att utföra kontroller av hög kvalitet och därigenom kan säkra att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs och samtidigt skapa förutsättningar för ett hållbart nyttjande av levande akvatiska resurser. Det bör därför vara möjligt för EHFF att stödja medlemsstaterna och aktörerna i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1224/2009 (15). Genom att bidra till att skapa en efterlevnadskultur kan detta stöd också bidra till hållbar tillväxt.

(70) Det stöd som beviljas medlemsstaterna på grundval av förordning (EG) nr 861/2006 med avseende på utgifter för genomförandet av unionens kontrollsystem bör höjas inom ramen för EHFF, i linje med att det endast bör finnas en fond.

(71) I enlighet med unionens politiska mål för kontroll och tillsyn är det lämpligt att exakt fastställa under vilken minimitid som patrullfartyg, patrullflygplan och patrullhelikoptrar ska bedriva kontroll och tillsyn så att stödet från EHFF kan baseras på detta.

(72) Med tanke på hur viktigt det är med samarbete mellan medlemsstaterna på kontrollområdet bör det vara möjligt för EHFF att ge stöd för detta.

(73) Det bör antas bestämmelser om stöd till insamling, hantering och användning av fiskeridata i enlighet med det fleråriga unionsprogrammet, särskilt stöd till nationella program och hantering och användning av data för vetenskapliga analyser och för genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken. Det stöd som beviljas medlemsstaterna på grundval av förordning (EG) nr 861/2006 för utgifter för insamling, hantering och användning av fiskeridata bör fortsätta att ges genom EHFF, i linje med att det endast bör finnas en fond.

(74) Sunda och effektiva fiskeförvaltningsbeslut inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken bör stödjas av forsknings- och samarbetsverksamhet, tillhandahållande av vetenskapliga och socioekonomiska utlåtanden och råd som behövs för den gemensamma fiskeripolitikens genomförande och utveckling, bland annat i biogeografiskt känsliga områden.

(75) Det är också nödvändigt att stödja samarbetet mellan medlemsstaterna och, i tillämpliga fall, samarbetet med tredjeländer avseende insamling av data inom ett och samma havsområde, samt samarbetet med relevanta internationella vetenskapliga organ.

(76) Syftet med den integrerade havspolitiken är att främja ett hållbart utnyttjande av haven och oceanerna och att åstadkomma ett samordnat, konsekvent och öppet beslutsfattande på de politikområden som berör oceanerna, haven, öarna, kustområdena, de yttre randområdena och havsnäringarna i enlighet med kommissionens meddelande till Europaparlamentet, rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén av den 10 oktober 2007 med titeln En integrerad havspolitik för Europeiska unionen.

(77) Enligt förordning (EU) nr 1255/2011, slutsatserna från rådet, Europaparlamentets resolutioner och regionkommitténs yttranden krävs det fortsatt finansiering för genomförandet och den fortsatta utvecklingen av den integrerade havspolitiken för unionen. En utveckling av den havspolitiska dagordningen genom finansiellt stöd till åtgärder inom ramen för den integrerade havspolitiken förväntas väsentligt påverka den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen.

(78) EHFF bör stödja integrerad havsstyrning på alla nivåer, i synnerhet genom utbyte av bästa praxis och genom utveckling och genomförande av havsområdesstrategier. Syftet med strategierna är att skapa en integrerad ram inom vilken man tar itu med utmaningar som rör de europeiska havsområdena, stärker samarbetet mellan berörda aktörer för att se till att unionens finansieringsinstrument och fonder utnyttjas optimalt och för att bidra till den ekonomiska, sociala och territoriella sammanhållningen i unionen. I det sammanhanget kan åtgärder och mekanismer som fokuserar på förbättrat samarbete mellan medlemsstaterna omfatta gränsöverskridande och sektorsöverskridande samarbete mellan maritima sektorer, t.ex. verksamhet inom ramen för European Coastguard Functions Forum, i syfte att främja utbyte av erfarenheter och bästa praxis för att åstadkomma effektivitet och samstämmighet, inom ramen för befintlig relevant unionsrätt.

(79) EHFF bör stödja vidareutveckling av verktyg som skapar synergieffekter mellan initiativ inom olika sektorer som har beröring med haven, oceanerna och kusterna. Detta gäller den integrerade havsövervakningen vars syfte är att förbättra kunskapen om händelser till havs genom ett bättre och säkert informationsutbyte mellan olika sektorer. Emellertid bör havsövervakning som omfattas av avdelning V i del tre i EUF-fördraget inte finansieras genom EHFF.

(80) För sammankopplingen av dessa sektorers informationssystem kan det krävas att finansieringsmekanismerna för de systemen mobiliseras på ett konsekvent sätt och i enlighet med EUF-fördraget. Havsplaneringen och den integrerade förvaltningen av kustområdena är båda av avgörande betydelse för utvecklingen av havs- och kustområden och bidrar till att målen för ekosystemsbaserad förvaltning kan uppnås och till att det skapas förbindelser mellan land och hav. Dessa verktyg är också viktiga för att säkra att förvaltningen av de många användningsområden som finns för kusterna, haven och oceanerna resulterar i en hållbar ekonomisk utveckling och för att stimulera till gränsöverskridande investeringar, medan genomförandet av direktiv 2008/56/EG kommer att definiera inom vilka gränser den mänskliga verksamhet som påverkar havsmiljön kan bedrivas på ett hållbart sätt. Det är också nödvändigt att förbättra kunskaperna om den marina världen och stimulera till innovation genom att man underlättar insamling, fritt delande, återanvändning och spridning av data om oceanernas och havens tillstånd.

(81) EHFF bör stödja hållbar ekonomisk tillväxt, sysselsättning, innovation och konkurrenskraft inom havsnäringarna och kustregionerna. Det är särskilt viktigt att man identifierar vilka rättsliga hinder och bristande kunskaper som hindrar tillväxten i nya och framväxande havsnäringar, samt vilka insatser som kan vidtas för att främja investeringar i den tekniska innovation som behövs för att stärka den kommersiella potentialen för marina och maritima tillämpningar.

(82) EHFF bör komplettera och samverka med de befintliga och framtida finansieringsinstrument som unionen och medlemsstaterna gör tillgängliga på nationell och regional nivå för att främja hållbar ekonomisk, social och territoriell utveckling, skydd och hållbart utnyttjande av oceanerna, haven och kusterna, för att främja ett mer effektivt samarbete mellan medlemsstaterna och deras kustregioner, öregioner och yttre randområden, samt för att ta hänsyn till hur nationella och lokala projekt prioriteras och fortskrider. EHFF bör kopplas till andra unionspolitiska mål som kan ha beröring med havspolitiken, som Eruf, Sammanhållningsfonden, ESF och Horisont 2020-programmet som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1291/2013 (16).

(83) För att säkra att den gemensamma fiskeripolitikens mål uppnås globalt deltar unionen aktivt i många internationella organisationers arbete. Det är därför väsentligt att unionen bidrar till den verksamhet som bedrivs av sådana organisationer i syfte att bevara och sörja för ett hållbart nyttjande av fiskeresurserna i det fria havet och i tredjeländers vatten. Det stöd som nu beviljas internationella organisationer på grundval av förordning (EG) nr 861/2006 bör fortsätta att beviljas via EHFF, i linje med att det endast bör finnas en fond.

(84) För att förbättra styrningen inom den gemensamma fiskeripolitiken och för att se till att de rådgivande nämnderna fungerar effektivt är det nödvändigt att nämnderna ges tillräckligt och permanent finansiellt stöd så att de på ett ändamålsenligt sätt kan bedriva sitt rådgivande arbete inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. Stödet till de rådgivande nämnderna genom EHFF bör ersätta det stöd som tidigare getts till de regionala rådgivande nämnderna på grundval av förordning (EG) nr 861/2006, i linje med att det endast bör finnas en fond.

(85) EHFF bör i form av tekniskt stöd underlätta genomförandet av operativa program, bl.a. genom att främja innovativa synsätt och metoder för ett enklare och mera transparent genomförande. Det tekniska stödet bör också omfatta inrättande av ett europeiskt nätverk för fiskets lokala aktionsgrupper, vars syfte är att främja kapacitetsuppbyggnad, informationsspridning, erfarenhetsutbyte och samarbete mellan lokala partnerskap.

(86) För att säkra ett gott samarbete och sprida kunskapen om unionens stöd bör det antas bestämmelser om så omfattande information och offentlighet som möjligt angående unionens stöd. De myndigheter som förvaltar biståndet bör även ansvara för sådan information och offentlighet samt för att kommissionen hålls informerad om de åtgärder som vidtagits i detta avseende.

(87) I samband med alla insatser som finansieras enligt denna förordning, både genom delad och genom direkt förvaltning, är det nödvändigt att skydda unionens ekonomiska intressen genom att relevant lagstiftning om skydd av unionens ekonomiska intressen tillämpas korrekt och att säkerställa att medlemsstaterna och kommissionen genomför lämpliga kontroller.

(88) För att tillgodose de specifika villkor för den gemensamma fiskeripolitiken som avses i förordning (EU) nr 1380/2013 och bidra till att den gemensamma fiskeripolitikens regler följs bör det fastställas bestämmelser som kompletterar reglerna om avbrott i betalningsfristen enligt förordning (EU) nr 1303/2013. Om en medlemsstat eller en aktör inte fullgör sina åtaganden enligt den gemensamma fiskeripolitiken eller om kommissionen har uppgifter som tyder på sådan bristande efterlevnad bör kommissionen tillåtas att, som en försiktighetsåtgärd, avbryta betalningsfristerna.

(89) Utöver denna möjlighet till avbrott av betalningsfristerna och för att motverka att belopp betalas ut för icke-stödberättigande ändamål bör kommissionen tillåtas att tillfälligt ställa in utbetalningar vid allvarliga fall av bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitikens regler från en medlemsstats sida.

(90) Operativa program bör övervakas och utvärderas så att deras kvalitet kan förbättras och så att det är möjligt att se vad de har åstadkommit. Kommissionen bör ange ramar för ett gemensamt övervaknings- och utvärderingssystem, varigenom det bland annat säkerställs att relevanta uppgifter görs tillgängliga i tid. I detta sammanhang bör en förteckning över indikatorer upprättas och kommissionen bör analysera EHFF:s inverkan i förhållande till särskilda mål.

(91) Ansvaret för övervakning av genomförandet av ett operativt program bör delas mellan den förvaltande myndigheten och den övervakningskommitté som inrättas för detta ändamål. Den förvaltande myndighetens och övervakningskommitténs respektive ansvarsområden bör fastställas. Övervakningen av ett operativt program bör omfatta utarbetande av en årsrapport om genomförandet som ska sändas till kommissionen.

(92) För att göra informationen om finansieringsmöjligheter och stödmottagande projekt mera lättillgänglig och överskådlig bör det i varje medlemsstat finnas en enda webbplats eller webbportal med information om operativa program, inklusive förteckningar över insatser som fått stöd inom det operativa programmet. De medlemsstatsspecifika webbplatserna bör också vara tillgängliga från en enda officiell unionswebbplats för att medborgarna i olika medlemsstater lättare ska ha tillgång till information som offentliggjorts av alla medlemsstater. Informationen ska utformas på ett sådant sätt att den ger allmänheten, och i synnerhet unionens skattebetalare, en rimlig, gripbar och konkret idé om hur unionens medel används inom ramen för EHFF. Härutöver bör offentliggörandet av relevanta uppgifter också tjäna till att sprida kunskap om möjligheterna att söka unionsstöd. Utan att det påverkar tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (17) kan offentliggörandet omfatta enskilda personers namn i enlighet med medlemsstaternas nationella rätt.

(93) I syfte att komplettera och ändra vissa icke-väsentliga delar av denna förordning, bör befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på fastställande av tidsperioden och relevanta start- och slutdatum för tidsperioden för godkännandekraven för ansökningar, justering av procentsatserna för den vägledande fördelningen av medel på de mål som omfattas av direkt förvaltning, fastställande av stödberättigande insatser och kostnader för investeringar i samband med hygien, hälsa, säkerhet och investeringar som rör arbetsförhållanden, ombord eller i individuell utrustning, fastställande av stödberättigande kostnader för insatser i syfte att skydda och återställa marin biologisk mångfald och marina ekosystem inom ramen för hållbar fiskeverksamhet, fastställande av stödberättigande kostnader med avseende på investeringar i utrustning eller ombord i syfte att minska fiskefartygens utsläpp av föroreningar eller växthusgaser eller höja fiskefartygens energieffektivitet, fastställande av kriterierna för beräkning av de extra kostnader för fiskeri- och vattenbruksprodukter som uppstår på grund av de specifika nackdelarna i de yttersta randområdena, fastställande av fall av bristande efterlevnad från medlemsstaternas sida som kan medföra avbrytande av betalningsfristen eller tillfälligt inställande av utbetalningar, fastställande av kriterier för fastställande av nivån på den finansiella korrigering som ska tillämpas och kriterierna för tillämpning av schablonsatser eller extrapolerade finansiella korrigeringar, fastställande av innehållet i och strukturen på det gemensamma kontroll- och utvärderingssystemet.

(94) För att underlätta en smidig övergång från det system som införs genom förordning (EG) nr 1198/2006 till det system som införs genom denna förordning, bör befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen avseende övergångsbestämmelser.

(95) När den antar delegerade akter enligt denna förordning är det av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar överlämnas samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.

(96) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på att anta beslut om den årliga fördelningen, för varje medlemsstat, av de totala resurser som är tillgängliga för åtaganden inom ramen för delad förvaltning, om de operativa programmen och om ändringar av dessa, om godkännande av arbetsplaner för datainsamling, om antagande av de årliga arbetsprogrammen med avseende på tekniskt stöd på kommissionens initiativ, om konstaterande av att det finns uppgifter som tyder på bristande efterlevnad av den gemensamma fiskeripolitiken, om konstaterande av att en medlemsstat inte har fullgjort sina skyldigheter enligt den gemensamma fiskeripolitiken, om helt eller delvis tillfälligt inställande av alla av de mellanliggande utbetalningarna för det operativa programmet och om att göra finansiella korrigeringar genom att helt eller delvis dra in unionens stöd till ett operativt program. Kommissionen ska anta dessa genomförandeakter utan tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (18).

(97) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen dessutom tilldelas genomförandebefogenhet med avseende på presentationen av det operativa programmets innehåll, arbetsordningar, format och tidsplaner för godkännande av, och översändande och godkännande av ändringar av, de operativa programmen, det årliga arbetsprogrammet enligt avdelning VI kapitlen I och II, strukturen för kompensationsplanen för de yttersta randområdena, tillämpningen av olika procentenheter på stödnivån för det offentliga stödet, den modell som ska användas av medlemsstaterna för inlämnandet av ekonomiska uppgifter till kommissionen, fastställande av indikatorerna för unionsprioriteringarna, regler om den information som ska ges av medlemsstaterna samt om uppgiftsbehoven och synergier mellan potentiella uppgiftskällor, utformning och presentation av de årliga genomföranderapporterna och vilka faktorer som bör tas med i rapporterna om förhandsutvärderingar. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011 och granskningsförfarandet bör användas.

(98) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen dessutom tilldelas genomförandebefogenheter med avseende på antagande av och närmare uppgifter om ändringar i unionens faktiska prioriteringar för tillsyn och kontroll, regler om presentationen av uppgifter som de förvaltande myndigheterna tillhandahåller samt tekniska krav för informations- och offentlighetsåtgärderna vad avser verksamheterna samt anvisningar för skapande av emblemet och definition av standardfärger. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011. För att säkerställa ett enklare och snabbare förfarande bör det rådgivande förfarandet användas.

(99) Eftersom målen för denna förordning inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, med tanke på de strukturella problem som påträffas inom ramen för utvecklingen av fiskeri-och vattenbrukssektorn och havsnäringarna och på medlemsstaternas begränsade ekonomiska resurser, utan snarare, på grund av omfattningen och verkningarna av de insatser som ska finansieras genom verksamhetsprogrammen, kan uppnås bättre på unionsnivå genom flerårigt finansiellt stöd som inriktas på relevanta prioriteringar, kan unionen anta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att nå dessa mål.

(100) Det stödsystem som föreskrivs i denna förordning ersätter de stödordningar som infördes genom förordning (EG) nr 2328/2003, förordning (EG) nr 861/2006, förordning (EG) nr 1198/2006, förordning (EG) nr 791/207, förordning (EU) nr 1255/2011, och artikel 103 i förordning (EG) nr 1224/2009. Dessa förordningar och den bestämmelsen bör därför upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2014. Den här förordningen bör emellertid varken påverka det fortsatta genomförandet eller ändringar av bistånd som har godkänts av kommissionen på grundval av förordning (EG) nr 1198/2006 eller någon annan lagstiftning som är tillämplig på detta stöd den 31 december 2013.

(101) Det är lämpligt att anpassa giltighetstiden för denna förordning efter giltighetstiden för förordning (EU) nr 1303/1013. Den här förordningen bör därför gälla från och med den 1 januari 2014.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVDELNING I

SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER

Artikel 1

Syfte

I denna förordning fastställs hur unionen ska finansiera genomförandet av

a) den gemensamma fiskeripolitiken,

b) relevanta åtgärder på havsrättens område,

c) hållbar utveckling av fiske- och vattenbruksområden och inlandsfiske, samt

d) den integrerade havspolitiken.

Artikel 2

Geografiskt tillämpningsområde

Denna förordning ska tillämpas på insatser som vidtas inom unionens territorium, om inget annat anges i denna förordning.

Artikel 3

Definitioner

1. Vid tillämpningen av denna förordning, och utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 i denna artikel, ska de definitioner som avses i artikel 4 i förordning (EU) nr 1380/2013, artikel 5 i förordning (EU) nr 1379/2013, artikel 4 i förordning (EG) nr 1224/2009 och artikel 2 i förordning (EU) nr 1303/2013 gälla.

2. I denna förordning avses med

1. en gemensam miljö för informationsutbyte (nedan kallad Cise): ett nätverk av decentraliserade system för utbyte av information mellan användare i syfte att förbättra realtidskunskapen om händelser till havs,

2. sektorsövergripande insatser: insatser som samtidigt gynnar flera olika sektorer och/eller sektorspolitiska mål i enlighet med EUF-fördraget och som inte helt kan uppnås genom åtgärder inom de enskilda politikområdena,

3. elektroniskt registrerings- och rapporteringssystem (nedan kallat ERS): ett system för elektronisk registrering och rapportering av uppgifter i enlighet med förordning (EG) nr 1224/2009,

4. europeiskt nätverk för marina observationer och data: ett datanätverk som sammanför relevanta nationella program för marina observationer och data till en gemensam och tillgänglig EU-resurs,

5. fiske- och vattenbruksområde: ett område med havs-, flod- eller sjöstrand, inbegripet dammar eller ett avrinningsområde med en betydande sysselsättningsnivå inom fiske eller vattenbruk, vilket geografiskt, ekonomiskt och socialt fungerar på ett sammanhängande sätt och har utpekats som ett sådant område av en medlemsstat,

6. fiskare: varje person som bedriver kommersiell fiskeverksamhet, av det slag som erkänns av medlemsstaten,

7. inlandsfiske: fiskeverksamhet som bedrivs i kommersiellt syfte i inlandsvatten av fartyg eller med hjälp av andra anordningar, inklusive sådana som används vid isfiske,

8. integrerad förvaltning av kustområden: sådana strategier och åtgärder som beskrivs i Europaparlamentets och rådets rekommendation 2002/413/EG (19).

9. integrerad havsstyrning: samordnad förvaltning av all sektorspolitik på unionsnivå för oceanerna, haven och kustområdena,

10. den integrerade havspolitiken: en unionspolitik vars syfte är att främja ett samordnat och koherent beslutsfattande för att maximera hållbar utveckling, ekonomisk tillväxt och social sammanhållning i medlemsstaterna, i synnerhet när det gäller kustområdena, öarna och de yttersta randområdena i unionen, samt när det gäller de maritima näringarna, genom konsekvent havspolitik och relevant internationellt samarbete,

11. integrerad havsövervakning: ett unionsinitiativ vars syfte är att göra den övervakningsverksamhet som bedrivs i Europas hav mer effektiv och ändamålsenlig genom informationsutbyte och samarbete över sektors- och statsgränserna,

12. havsplanering: en process där medlemsstaternas berörda myndigheter analyserar och organiserar mänsklig verksamhet i havsområden för att uppnå ekologiska, ekonomiska och sociala mål,

13. åtgärd: ett antal insatser,

14. småskaligt kustfiske: fiske som bedrivs av fiskefartyg med en total längd på under tolv meter och som inte använder släpredskap för fiske enligt förteckningen i tabell 3 i bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 26/2004 (20),

15. fartyg som uteslutande fiskar i inlandsvatten: fartyg som bedriver kommersiellt fiske enbart i inlandsvatten och inte finns upptagna i registret över unionens fiskeflotta.

AVDELNING II

ALLMÄN RAM

KAPITEL I

Inrättande av Europeiska havs- och fiskerifonden och fondens mål

Artikel 4

Inrättande

Härmed inrättas Europeiska havs- och fiskerifonden (EHFF).

Artikel 5

Mål

EHFF ska bidra till att uppfylla följande mål:

a) Främja fiske och vattenbruk som är konkurrenskraftigt, miljömässigt hållbart, ekonomiskt livskraftigt samt socialt ansvarsfullt.

b) Främja genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken.

c) Främja balanserad och inkluderande territoriell utveckling i fiske- och vattenbruksområden.

d) Främja utveckling och genomförande av unionens integrerade havspolitik på ett sätt som kompletterar sammanhållningspolitiken och den gemensamma fiskeripolitiken.

Dessa mål ska eftersträvas utan att fiskekapaciteten ökar.

Artikel 6

Unionens prioriteringar

EHFF ska bidra till Europa 2020-strategin och till genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken. EHFF ska bidra till följande unionsprioriteringar för hållbar utveckling av fiske och vattenbruk samt närliggande verksamhet, vilka återspeglar de tematiska målen i förordning (EU) nr 1303/2013:

1. Främjande av ett miljömässigt hållbart, resurseffektivt, innovativt, konkurrenskraftigt och kunskapsbaserat fiske genom att sträva efter följande specifika mål: a) Minskning av fiskets påverkan på havsmiljön, bland annat genom att oönskade fångster så långt möjligt undviks och minskas. b) Skydd och återställande av den biologiska mångfalden i vattenmiljöer och de akvatiska ekosystemen. c) Säkerställande av en balans mellan fiskekapaciteten och tillgängliga fiskemöjligheter. d) Bättre konkurrenskraft och lönsamhet för företagen inom fisket, bland annat för det småskaliga kustfisket, och förbättring av säkerhets- och arbetsförhållanden. e) Tillhandahållande av stöd för att stärka teknisk utveckling och innovation, inbegripet ökad energieffektivitet, och kunskapsöverföring. f) Utveckling av yrkesutbildning, nya yrkeskunskaper och livslångt lärande.

2. Främjande av ett miljömässigt hållbart, resurseffektivt, innovativt, konkurrenskraftigt och kunskapsbaserat vattenbruk genom att sträva efter följande specifika mål: a) Tillhandahållande av stöd för att stärka teknisk utveckling, innovation och kunskapsöverföring. b) Stärkt konkurrenskraft och större lönsamhet för vattenbruket, inbegripet förbättrad säkerhet och förbättrade arbetsförhållanden, särskilt för små och medelstora företag. c) Skydd och återställande av den biologiska mångfalden i vattenmiljöer samt förbättring av de ekosystem som är anslutna till vattenbruket samt främjande av ett resurseffektivt vattenbruk. d) Främjande av ett vattenbruk som kan säkerställa en hög nivå av miljöskydd, främjande av djurhälsa och välbefinnande samt folkhälsan och allmän säkerhet. e) Utveckling av yrkesutbildning, nya yrkeskunskaper och livslångt lärande.

3. Främjande av genomförandet av den gemensamma fiskeripolitiken genom att sträva efter följande specifika mål: a) Förbättring av och tillgång till vetenskapliga rön samt förbättring av insamling och hantering av data. b) Stöd till övervakning, kontroll och tillsyn, förbättrad institutionell kapacitet och en effektiv offentlig förvaltning utan att den administrativa bördan därmed ökas.

4. Ökning av sysselsättningen och den territoriella sammanhållningen genom att sträva efter följande specifika mål: främjande av ekonomisk tillväxt, social delaktighet, skapande av sysselsättning och stöd till anställbarhet och arbetskraftsrörlighet i de kust- och inlandssamhällen som är beroende av fiske och vattenbruk, inbegripet diversifiering av verksamheten inom fisket och till andra sektorer av den maritima ekonomin.

5. Främjande av saluföring och beredning genom att sträva efter följande specifika mål: a) En bättre organisation av marknaderna för fiskeri- och vattenbruksprodukter. b) Stimulering av investeringar i berednings- och saluföringssektorerna.

6. Främjande av den integrerade havspolitikens genomförande.

KAPITEL II

Delad förvaltning och direkt förvaltning

Artikel 7

Delad förvaltning och direkt förvaltning

1. De åtgärder som omfattas av avdelning V ska finansieras av EHFF i enlighet med principen om delad förvaltning mellan unionen och medlemsstaterna och i enlighet med de gemensamma regler som fastställs i förordning (EU) nr 1303/2013.

2. De åtgärder som omfattas av avdelning VI ska finansieras av EHFF i enlighet med principen om direkt förvaltning.

KAPITEL III

Allmänna principer för stöd inom ramen för delad förvaltning

Artikel 8

Statligt stöd

1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 i denna artikel ska artiklarna 107, 108 och 109 i EUF-fördraget tillämpas på stöd som medlemsstaterna beviljar företag inom fiske och vattenbruk.

2. Artiklarna 107, 108 och 109 i EUF-fördraget ska inte tillämpas på betalningar som medlemsstaterna företar enligt och i överensstämmelse med denna förordning inom tillämpningsområdet för artikel 42 i EUF-fördraget.

3. Nationella bestämmelser om offentlig finansiering som går utöver bestämmelserna i denna förordning om betalningar enligt punkt 2 ska behandlas som en helhet i enlighet med punkt 1.

4. För fiskeri- och vattenbruksprodukter som förtecknas i bilaga I till EUF-fördraget och på vilka artiklarna 107, 108 och 109 däri är tillämpliga, får kommissionen, i enlighet med artikel 108 i EUF-fördraget, tillåta driftsstöd i de yttersta randområden som avses i artikel 349 i EUF-fördraget till sektorerna för produktion, bearbetning och saluföring av fiskeri- och vattenbruksprodukter, för att mildra de särskilda begränsningar som dessa områden har till följd av sin isolering, ökaraktär och ytterst avlägsna belägenhet.

Artikel 9

Särskilda förhandsvillkor

De särskilda förhandsvillkor som avses i bilaga IV ska gälla för EHFF.

KAPITEL IV

Ansökningsvillkor och icke stödberättigande insatser

Artikel 10

Ansökningsvillkor

1. En ansökan som har lämnats in av en aktör om stöd från EHFF får inte beviljas under den tidsperiod som anges i punkt 4 i denna artikel, om det har fastställts av den behöriga myndigheten att den berörda aktören

a) har begått en allvarlig överträdelse enligt artikel 42 i rådets förordning (EG) nr 1005/2008 (21) eller enligt artikel 90.1 i förordning (EG) nr 1224/2009,

b) har varit delaktig i drift, förvaltning eller ägande av fiskefartyg som är upptagna i unionens förteckning över IUU-fartyg enligt artikel 40.3 i rådets förordning (EG) nr 1005/2008 eller av fartyg som för ett sådant lands flagg som identifierats som ett sådant icke-samarbetande tredjeland som avses i artikel 33 i den förordningen,

c) har begått sådana överträdelser av den gemensamma fiskeripolitikens regler som enligt annan lagstiftning som antagits av Europaparlamentet och rådet ska anses vara allvarliga, eller

d) har begått en straffbar gärning enligt artiklarna 3 och 4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/99/EG (22), om ansökan om stöd har gjorts enligt avdelning V kapitel II i den här förordningen.

2. Stödmottagaren ska, efter det att stödansökan lämnats in, fortsätta att uppfylla villkoren i punkt 1 a–d under insatsens hela genomförandeperiod och för en period av fem år efter att den sista utbetalningen till den stödmottagaren har gjorts.

3. En ansökan som har lämnats in av en aktör får inte beviljas under en viss tidsperiod som anges i punkt 4 i denna artikel, om den behöriga myndigheten har konstaterat att aktören i fråga har gjort sig skyldig till bedrägeri enligt artikel 1 i konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (23) inom ramen för Europeiska fiskerifonden (EFF) eller EHFF.

4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 126 med avseende på

a) fastställandet av de tidsperioder som avses i punkterna 1 och 3 i denna artikel, vilka ska stå i proportion till den allvarliga överträdelsens, den straffbara gärningens eller bedrägeriets art, svårighetsgrad, varaktighet och upprepning, och vara minst ett år.

b) fastställandet av relevanta start- och slutdatum för de tidsperioder som avses i punkterna 1 och 3 i denna artikel.

5. Medlemsstaterna ska kräva att de aktörer som lämnar in en ansökan inom ramen för EHFF till den förvaltande myndigheten lämnar in en undertecknad förklaring om att de uppfyller de krav som anges i punkt 1 i denna artikel och om att de inte har begått bedrägeri inom ramen för EFF eller EHFF enligt punkt 3 i denna artikel. Medlemsstaterna ska kontrollera att förklaringen är sanningsenlig innan de godkänner insatsen, på grundval av tillgänglig information från de nationella överträdelseregistren i enlighet med artikel 93 i förordning (EG) nr 1224/2009 eller andra tillgängliga uppgifter.

Vid tillämpning av första stycket ska en medlemsstat, på begäran av en annan medlemsstat, tillhandahålla information i sina nationella överträdelseregister enligt artikel 93 i förordning (EG) nr 1224/2009.

Artikel 11

Icke stödberättigande insatser

Följande insatser ska inte berättiga till stöd från EHFF:

a) Insatser som ökar ett fartygs fiskekapacitet eller utrustning som ökar fartygets förmåga att lokalisera fisk.

b) Byggande av nya fiskefartyg och import av fiskefartyg.

c) Tillfälligt eller definitivt upphörande av fiskeverksamhet, såvida inte annat föreskrivs i denna förordning.

d) Försöksfiske.

e) Överföring av äganderätten till ett företag.

f) Direkt utsättning, utom om detta är uttryckligen avsett som en bevarandeåtgärd enligt en unionsrättsakt eller i fall av försöksutsättning.

AVDELNING III

BUDGETRAM

Artikel 12

Genomförande av budgeten

1. Den unionsbudget som tilldelas EHFF enligt avdelning V i denna förordning ska genomföras inom ramen för delad förvaltning enligt artikel 4 i förordning (EU) nr 1303/2013.

2. Den unionsbudget som tilldelas EHFF enligt avdelning VI i denna förordning ska genomföras direkt av kommissionen i enlighet med artikel 58.1 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (24).

3. Om kommissionen tar tillbaka hela eller delar av budgetåtagandet för direkt förvaltning ska detta ske i enlighet med förordningen (EU, Euratom) nr 966/2012 och, i tillämpliga fall, artikel 123 i den här förordningen.

4. Principen om en sund ekonomisk förvaltning ska tillämpas i enlighet med artiklarna 30 och 53 i förordning (EU, Euratom) nr 966/2012.

Artikel 13

Budgetresurser inom ramen för delad förvaltning

1. De resurser som under perioden 2014–2020 finns tillgängliga för åtaganden från EHFF inom ramen för delad förvaltning ska uppgå till 5 749 331 600 EUR i löpande priser i enlighet med den årliga fördelning som anges i bilaga II.

2. Av de budgetmedel som anges i punkt 1 ska 4 340 800 000 EUR avsättas för hållbar utveckling av fiske, vattenbruk och fiskeområden, för saluförings- och beredningsrelaterade åtgärder och för tekniskt stöd på medlemsstaternas initiativ enligt avdelning V kapitlen I, II, III, IV och VII, med undantag för artikel 67.

3. Av de budgetmedel som anges i punkt 1 ska 580 000 000 EUR avsättas för kontroll- och tillsynsåtgärder enligt artikel 76.

4. Av de budgetmedel som anges i punkt 1 ska 520 000 000 EUR avsättas för åtgärder för datainsamling enligt artikel 77.

5. Av de budgetmedel som anges i punkt 1 ska 192 500 000 EUR avsättas för kompensation för de yttersta randområdena enligt avdelning V kapitel V. Denna kompensation får inte överskrida följande belopp per år:

a) 6 450 000 EUR för Azorerna och Madeira.

b) 8 700 000 EUR för Kanarieöarna.

c) 12 350 000 EUR för de franska yttersta randområden som avses i artikel 349 i EUF-fördraget.

6. Av de budgetmedel som anges i punkt 1 ska 44 976 000 EUR avsättas för lagringsstöd enligt artikel 67.

7. Av de budgetmedel som avses i punkt 1 ska 71 055 600 EUR avsättas för åtgärder med avseende på den integrerade havspolitiken enligt avdelning V kapitel VIII.

8. Medlemsstaterna ska ha möjlighet att utväxla de tillgängliga reserverna i punkterna 3 och 4 vid användningen av dessa reserver.

Artikel 14

Budgetresurser inom ramen för direkt förvaltning

1. De resurser som under perioden 2014–2020 finns tillgängliga för åtaganden från EHFF inom ramen för direkt förvaltning ska uppgå till 647 275 400 EUR i löpande priser.

2. När det gäller avdelning VI kapitlen I och II fastställs den vägledande fördelningen av medel mellan målen i artiklarna 82 och 85 i bilaga III.

3. Kommissionen får avvika från de vägledande procentsatser som avses i punkt 2 med i varje enskilt fall högst 5 % av värdet på finansieringsramen.

4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 126 för att anpassa procentsatserna i bilaga III.

Artikel 15

Halvtidsöversyn

Kommissionen ska se över genomförandet av avdelning VI kapitlen I och II, inbegripet behovet av anpassning av den vägledande fördelningen av medel enligt bilaga III, och ska senast den 30 juni 2017 lägga fram en interimsutvärderingsrapport för Europaparlamentet och rådet om de resultat som uppnåtts och om de kvalitativa och kvantitativa aspekterna av användningen av EHFF.

Artikel 16

Fördelning av medel för delad förvaltning

1. De resurser som finns tillgängliga för åtaganden från medlemsstaterna i enlighet med artikel 13.2–13.7 under perioden 2014–2020 enligt tabellen i bilaga II ska fastställas på grundval av följande objektiva kriterier:

a) När det gäller avdelning V, med undantag för artiklarna 76 och 77: i) Antalet sysselsatta inom fiskerisektorn och sektorn för vattenbruk i marina vatten och sötvatten, inklusive sysselsatta inom relaterad beredning. ii) Produktionsnivån inom fiskerisektorn och sektorn för vattenbruk i marina vatten och sötvatten, inklusive relaterad beredning. iii) Andelen fartyg för småskaligt kustfiske i fiskeflottan som helhet.

b) När det gäller artiklarna 76 och 77: i) Omfattningen av den berörda medlemsstatens kontrolluppgifter, med beaktande av den nationella fiskeflottans storlek, storleken på det havsområde som ska kontrolleras, landningsvolymen och värdet av importen från tredjeland. ii) Tillgängliga kontrollresurser i förhållande till den uppskattade omfattningen på medlemsstatens kontrolluppgifter, varvid de tillgängliga resurserna ska fastställas med beaktande av antalet kontroller till havs och antalet landningsinspektioner. iii) Omfattningen av den berörda medlemsstatens datainsamlingsuppgifter, med beaktande av den nationella fiskeflottans storlek, landningsvolymen och omfattningen av vattenbruksproduktionen, mängden vetenskaplig övervakningsverksamhet till havs och det antal undersökningar som medlemsstaten deltar i. iv) Tillgängliga datainsamlingsresurser jämfört med omfattningen av medlemsstatens datainsamlingsuppgifter, varvid de tillgängliga resurserna ska fastställas med beaktande av de personalresurser och tekniska resurser som behövs för genomförandet av det nationella provtagningsprogrammet för datainsamling.

c) Den historiska tilldelningen av medel enligt förordning (EG) nr 1198/2006 och den historiska förbrukningen enligt förordning (EG) nr 861/2006 ska gälla för samtliga åtgärder.

2. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa den årliga fördelningen av de totala resurserna per medlemsstat.

AVDELNING IV

PROGRAMPLANERING

KAPITEL I

Programplanering för åtgärder som finansieras inom ramen för delad förvaltning

Artikel 17

Utformning av de operativa programmen

1. Varje medlemsstat ska utarbeta ett samlat operativt program för genomförandet av de unionsprioriteringar som anges i artikel 6 och som ska medfinansieras genom EHFF.

2. Medlemsstaterna ska upprätta de operativa programmen i nära samarbete med de partner som avses i artikel 5 i förordning (EU) nr 1303/2013.

3. För den del av det operativa programmet som avses i artikel 18.1 o ska kommissionen senast den 31 maj 2014 anta genomförandeakter för att fastställa unionens prioriteringar för kontroll och tillsyn. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 127.2.

Artikel 18

Det operativa programmets innehåll

1. Utöver de faktorer som anges i artikel 27 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska det operativa programmet innehålla följande:

a) En analys av situationen med avseende på starka och svaga sidor samt möjligheter och hot samt en förteckning över vilka behov som måste tillgodoses i det geografiska område, inbegripet när så är påkallat de havsområden, som programmet omfattar. Analysen ska utgå från de relevanta unionsprioriteringarna i artikel 6 i denna förordning och ska, i tillämpliga fall, överensstämma med den fleråriga nationella strategiska planen för vattenbruket enligt artikel 34 i förordning (EU) nr 1380/2013 och de framsteg som gjorts när det gäller att uppnå en god miljöstatus genom utveckling och tillämpning av en marin strategi enligt artikel 5 i direktiv 2008/56/EG. Särskilda behov när det gäller arbetstillfällen, miljön, begränsningen av, och anpassningen till, klimatförändringar och främjande av innovation ska bedömas i förhållande till unionsprioriteringarna på ett sådant sätt att det är möjligt att nå fram till de lämpligaste lösningarna med hänsyn till var och en av prioriteringarna på de berörda områdena.

b) En beskrivning av strategin enligt artikel 27 i förordning (EU) nr 1303/2013, som ska visa att i) lämpliga mål har fastställts för varje unionsprioritering som ingår i programmet, utifrån de gemensamma indikatorer som anges i artikel 109 i denna förordning, ii) valet av lämpliga åtgärder är en logisk följd av varje unionsprioritering som har valts i programmet med beaktande av slutsatserna från förhandsutvärderingen och den analys som avses i led a i denna punkt; vid åtgärder för definitivt upphörande av fiskeverksamhet enligt artikel 34 i denna förordning ska beskrivningen av strategin innehålla målen för minskningen av fiskekapaciteten samt de åtgärder som ska vidtas för minskningen i enlighet med artikel 22 i förordning (EU) nr 1380/2013; en beskrivning av metoden för beräkning av den ersättning som ska beviljas enligt artiklarna 33 och 34 i den här förordningen ska också ingå, iii) tilldelningen av budgetmedel till de unionsprioriteringar som ingår i programmet är motiverad och adekvat med tanke på de fastställda målen.

c) Där så är lämpligt, de specifika behoven för Natura 2000-områdena, inrättade genom rådets direktiv 92/43/EEG (25), och programmets bidrag till upprättandet av ett sammanhängande nätverk av återhämtningsområden för fiskbestånd enligt artikel 8 i förordning (EU) nr 1380/2013.

d) En bedömning av de särskilda förhandsvillkoren enligt artikel 9 och bilaga IV till denna förordning och vid behov av de åtgärder som avses i artikel 19.2 i förordning (EU) nr 1303/2013.

e) En beskrivning av resultatramarna enligt artikel 22 i och bilaga II till förordning (EU) nr1303/2013.

f) En förteckning över utvalda åtgärder, uppställt efter unionsprioritering.

g) En förteckning över de kriterier som ska tillämpas för att välja fiske- och vattenbruksområden enligt avdelning V kapitel III.

h) En förteckning över urvalskriterierna för lokalt ledda utvecklingsstrategier enligt avdelning V kapitel III.

i) I medlemsstater där fler än 1 000 fartyg kan betraktas som fartyg inom småskaligt kustfiske, en handlingsplan för utveckling, konkurrenskraft och hållbarhet inom småskaligt kustfiske.

j) Utvärderingskraven och den utvärderingsplan som avses i artikel 56 i förordning (EU) nr 1303/2013 och åtgärder som ska vidtas för att tillgodose de konstaterade behoven.

k) En finansieringsplan, som ska utarbetas med beaktande av artikel 20 i förordning (EU) nr 1303/2013 och i enlighet med kommissionens genomförandeakt enligt artikel 16.2 i den här förordningen, vilken ska innehålla i) en tabell över det sammanlagda EHFF-bidrag som planeras för varje år, ii) en tabell över tillämpliga EHFF-resurser och medfinansieringssatser inom ramen för unionsprioriteringarna enligt artikel 6 i denna förordning och för tekniskt stöd. Genom undantag från den allmänna regeln i artikel 94.2 i denna förordning ska, om tillämpligt, tabellen innehålla separata uppgifter om de EHFF-resurser och de medfinansieringssatser som gäller för det stöd som avses i artiklarna 33, 34, 41.2, 67, 70, 76.2 a–d och f–l, 76.2 e och 77 i denna förordning.

l) Information om komplementariteten och samordningen med medel från de europeiska struktur- och investeringsfonderna och andra relevanta finansieringsinstrument inom unionen och medlemsstaterna.

m) En redogörelse för hur det operativa programmet ska genomföras, inbegripet i) angivande av de myndigheter som avses i artikel 123 i förordning (EU) nr 1303/2013 och i informationssyfte en sammanfattande beskrivning av förvaltnings- och kontrollsystemet, ii) en beskrivning av rollfördelningen mellan fiskets lokala aktionsgrupper, den förvaltande myndigheten och det utsedda organet vad gäller alla uppgifter som avser genomförandet av den lokalt ledda utvecklingsstrategin, iii) en beskrivning av övervaknings- och utvärderingsförfarandena samt av den övergripande sammansättningen av den övervakningskommitté som avses i artikel 48 i förordning (EU) nr 1303/2013, iv) de bestämmelser som säkerställer att programmet offentliggörs i enlighet med artikel 119 i denna förordning.

n) En förteckning över de partner som avses i artikel 5 i förordning (EU) nr 1303/2013 och resultaten av samråden med partnerna.

o) För målet att säkerställa ökad regelefterlevnad genom kontroll i enlighet med artikel 6.3 b och i enlighet med de faktiska prioriteringar som antagits av kommissionen enligt artikel 17.3: i) En förteckning över de organ som genomför systemet för kontroll, inspektion och tillsyn och en kort beskrivning över vilka personalresurser och ekonomiska resurser som dessa förfogar över för kontroll, inspektion och tillsyn av fisket och vilken större utrustning som dessa förfogar över för kontroll, inspektion och tillsyn av fisket, särskilt antalet fartyg, flygplan och helikoptrar. ii) Övergripande mål för de kontrollåtgärder som ska genomföras med hjälp av de gemensamma indikatorer som ska fastställas i enlighet med artikel 109. iii) Specifika mål som ska uppnås i enlighet med unionsprioriteringarna i artikel 6 och närmare uppgifter per kategori under hela programperioden.

p) För insamlingen av data för hållbar fiskeriförvaltning enligt artikel 6.3 a och i överensstämmelse med det fleråriga unionsprogram som avses i artikel 3 i förordning (EG) nr 199/2008 ska det operativa programmet innehålla följande: i) En beskrivning av datainsamlingsverksamheten, i enlighet med artikel 25.1 i förordning (EU) nr 1380/2013. ii) En beskrivning av metoder för datalagring, datahantering och dataanvändning. iii) En beskrivning av hur sund ekonomisk och administrativ förvaltning av insamlade data kan säkerställas.

Den del av det operativa programmet som avses i led p ska kompletteras i enlighet med artikel 21 i denna förordning.

2. Det operativa programmet ska innehålla de metoder för beräkning av förenklade kostnader som avses i artikel 67.1 b, c och d i förordning (EU) nr 1303/2013, extrakostnader och inkomstbortfall enligt artikel 96 i den här förordningen och metoden för beräkning av ersättning enligt de relevanta kriterier som fastställts för var och en av de verksamheter som bedrivs i enlighet med artiklarna 40.1, 53, 54, 55, 56.1 f och 67 i den här förordningen. I förekommande fall ska även information om förskottsbetalningar till fiskets lokala aktionsgrupper enligt artikel 62 i den här förordningen tas med.

3. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa regler för hur de faktorer som anges i punkterna 1 och 2 i denna artikel ska presenteras i de operativa programmen. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 127.3.

Artikel 19

Godkännande av det operativa programmet

1. I enlighet med artikel 29 i förordning (EU) nr 1303/2013 ska kommissionen anta genomförandeakter för att godkänna de operativa programmen.

2. Med avseende på antagandet av de genomförandeakter som avses i punkt 1 i denna artikel ska kommissionen undersöka om det är sannolikt att de åtgärder som avses i artikel 18.1 b ii faktiskt kommer att undanröja den konstaterade överkapaciteten.

Artikel 20

Ändring av det operativa programmet

1. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att godkänna ändringar av ett operativt program.

2. För anpassning till hur behovet av kontroll utvecklar sig får kommissionen vartannat år anta genomförandeakter för att närmare ange på vilket sätt unionens prioriteringar för kontroll och tillsyn enligt artikel 17.3 har förändrats och vilka motsvarande stödberättigande insatser som ska prioriteras. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 127.2.

3. Medlemsstaterna får med beaktande av de nya prioriteringar som fastställs i de genomförandeakter som avses i punkt 2 i denna artikel lägga fram ändringar av sitt operativa program. I enlighet med proportionalitetsprincipen ska de ändringar av det operativa programmet omfattas av ett förenklat förfarande, som ska antas i enlighet med artikel 22.2.

Artikel 21

Arbetsplaner för datainsamling

1. För tillämpningen av artikel 18.1 p i denna förordning ska medlemsstaterna till kommissionen på elektronisk väg lämna in arbetsplaner för datainsamling i enlighet med artikel 4.4 i förordning (EG) nr 199/2008 senast den 31 oktober året före det år då arbetsplanen ska börja tillämpas, såvida inte en befintlig plan fortfarande gäller, vilket de i så fall ska anmäla till kommissionen. Innehållet i dessa planer ska vara förenligt med artikel 4.2 i den förordningen.

2. Kommissionen ska senast den 31 december året före det år då arbetsplanen ska börja tillämpas anta genomförandeakter för att godkänna de arbetsplaner som avses i punkt 1.

Artikel 22

Regler angående förfaranden och tidsplaner

1. Kommissionen får anta genomförandeakter för att fastställa regler om förfaranden, format och tidsplaner för följande:

a) Godkännande av de operativa programmen.

b) Inlämnande och godkännande av ändringar av operativa program, även avseende ikraftträdandet och inlämningsfrekvensen under programperioden.

c) Inlämnande och godkännande av ändringar som avses i artikel 20.3.

d) Inlämnande av arbetsplaner för datainsamling.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 127.3.

2. Förfarandena och tidsplanerna ska förenklas när det gäller

a) ändringar av operativa program med avseende på en överföring av medel mellan unionsprioriteringar, under förutsättning att de medel som överförs inte överskrider 10 % av det belopp som har avsatts för unionsprioriteringen,

b) ändringar av operativa program med avseende på införande och strykning av åtgärder eller typer av relevanta insatser och relaterade uppgifter och indikatorer,

c) ändringar av operativa program med avseende på ändringar i beskrivningarna av åtgärder, inbegripet ändringar av villkoren för stödberättigande,

d) ändringar som avses i artikel 20.3 och samt när det gäller andra ändringar av den del av det operativa programmet som avses i artikel 18.1 n.

3. Punkt 2 ska inte tillämpas på åtgärder som avses i artiklarna 33, 34 och 41.2.

KAPITEL II

Planering av åtgärder som finansieras genom direkt förvaltning

Artikel 23

Årliga arbetsprogram

1. För genomförandet av avdelning VI ska kommissionen anta genomförandeakter för att fastställa årliga arbetsprogram i enlighet med de mål som anges i de respektive kapitlen. När det gäller avdelning VI kapitlen I och II ska dessa genomförandeakter antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 127.3.

2. Det årliga arbetsprogrammet ska innehålla

a) en beskrivning av de verksamheter som ska finansieras och de mål som eftersträvas för varje verksamhet, vilka ska stå i överensstämmelse med de mål som anges i artiklarna 82 och 85; det ska också innehålla en indikation om det belopp som avsätts för varje verksamhet, en vägledande tidsplan för genomförandet samt information om genomförandet,

b) när det gäller bidrag och därtill relaterade åtgärder, de viktigaste utvärderingskriterierna, vilka ska fastställas så att det operativa programmets mål bäst ska kunna uppfyllas, och den högsta medfinansieringsgraden.

AVDELNING V

ÅTGÄRDER SOM FINANSIERAS INOM RAMEN FÖR DELAD FÖRVALTNING

KAPITEL I

Hållbar utveckling för fisket

Artikel 24

Specifika mål

Stöd enligt detta kapitel ska bidra till att uppnå de specifika målen enligt unionsprioriteringen i artikel 6.1.

Artikel 25

Allmänna villkor

1. Ägaren till ett fiskefartyg som har mottagit stöd enligt detta kapitel får inte överföra fartyget utanför unionen under minst fem år efter den dag då det stödet faktiskt betalades ut till stödmottagaren. Om ett fartyg överförs inom denna tidsfrist, ska de belopp som felaktigt har utbetalats för insatsen återkrävas av medlemsstaten med ett belopp som står i proportion till den period för vilken det villkor som anges i första meningen i denna punkt inte har uppfyllts.

2. Driftskostnader är inte stödberättigande utom i de fall detta uttryckligen anges i detta kapitel.

3. EHFF:s samlade finansiella bidrag till de åtgärder som avses i artiklarna 33 och 34 samt till ersättning eller modernisering av huvud- eller hjälpmotorer enligt artikel 41 får inte överstiga den högsta av följande två trösklar:

a) 6 000 000 EUR, eller

b) 15 % av det finansiella stöd från unionen som medlemsstaten avsätter för unionsprioriteringarna i artikel 6.1, 6.2 och 6.5.

4. EHFF:s samlade finansiella bidrag till de åtgärder som avses i artikel 29.4 får inte överstiga 5 % av unionens finansiella stöd per medlemsstat.

5. Stöd till fartygsägare som har beviljats enligt artikel 33 ska dras av från stöd som har beviljats fartygsägare enligt artikel 34 för samma fartyg.

Artikel 26

Innovation

1. För att stimulera till innovation inom fisket får EHFF stödja projekt som syftar till att utveckla eller introducera nya eller avsevärt förbättrade produkter och utrustning, nya eller förbättrade processer och tekniker samt nya eller förbättrade förvaltnings- och organisationssystem, inbegripet inom beredning och saluföring.

2. De insatser som finansieras enligt denna artikel ska genomföras av eller i samarbete med ett av medlemsstaten eller unionen godkänt vetenskapligt eller tekniskt organ. Det vetenskapliga eller tekniska organet ska validera insatsernas resultat.

3. Resultaten av de insatser som finansieras enligt denna artikel ska på lämpligt sätt ges offentlighet av medlemsstaten i enlighet med artikel 119.

Artikel 27

Rådgivningstjänster

1. För att förbättra aktörernas allmänna prestanda och konkurrenskraft och för att främja ett hållbart fiske får EHFF bevilja stöd för

a) genomförbarhetsstudier och rådgivningstjänster för att bedöma bärkraften i projekt som potentiellt kan komma i fråga för stöd enligt detta kapitel,

b) yrkesmässig och vetenskaplig rådgivning om miljömässig hållbarhet, med inriktning på att begränsa och om möjligt eliminera dessa verksamheters negativa inverkan på ekosystemen i haven, på land och i sötvatten,

c) yrkesmässig rådgivning om affärs- och saluföringsstrategier.

2. De genomförbarhetsstudier, rådgivningstjänster och den rådgivning som avses i punkt 1 ska tillhandahållas av vetenskapliga, akademiska, yrkesrelaterade eller tekniska organ eller enheter som tillhandahåller ekonomisk rådgivning och har nödvändig kompetens.

3. Det stöd som avses i punkt 1 ska beviljas aktörer eller yrkesfiskeorganisationer, inbegripet producentorganisationer eller offentligrättsliga organ.

4. Om det stöd som avses i punkt 1 inte överstiger 4 000 EUR får stödmottagaren utses genom ett påskyndat förfarande.

Artikel 28

Partnerskap mellan forskare och fiskare

1. För att främja kunskapsutbyte mellan forskare och fiskare får EHFF bevilja stöd till

a) skapandet av nätverk, partnerskapsavtal eller sammanslutningar mellan ett eller flera oberoende vetenskapliga organ och fiskare, eller en eller flera yrkesfiskeorganisationer, i vilka tekniska organ får delta.

b) den verksamhet som bedrivs inom ramen för nätverken, partnerskapsavtalen eller sammanslutningarna enligt led a.

2. Den verksamhet som avses i punkt 1 b får omfatta datainsamling och datahantering, undersökningar, pilotprojekt, kunskapsspridning och spridning av forskningsrön, seminarier och bästa praxis.

3. Det stöd som avses i punkt 1 får beviljas offentligrättsliga organ, fiskare, yrkesfiskeorganisationer, fiskets lokala aktionsgrupper och icke-statliga organisationer.

Artikel 29

Främjande av humankapital, sysselsättningsskapande och social dialog

1. För att främja humankapital, sysselsättningsskapande och social dialog får EHFF bevilja stöd för

a) yrkesutbildning, livslångt lärande, gemensamma projekt, spridning av kunskaper av ekonomisk, teknisk, regleringsmässig eller vetenskaplig art och innovativa förfaranden samt förvärv av nya yrkeskunskaper, särskilt med koppling till hållbar förvaltning av de marina ekosystemen, hygien, hälsa, säkerhet, verksamhet inom havsnäringen, innovation och entreprenörskap,

b) nätverksbyggande och utbyte av erfarenheter och bästa praxis mellan olika intressenter, inbegripet mellan organisationer som främjar jämställdhet mellan män och kvinnor, främjande av den roll som kvinnor har i fiskesamhällen och främjande av underrepresenterade grupper inom småskaligt kustfiske eller i fiske bedrivet utan fartyg,

c) social dialog på unionsnivå samt på nationell, regional och lokal nivå, i vilken fiskare, arbetsmarknadens parter och andra berörda intressenter deltar.

2. Det stöd som avses i punkt 1 får också beviljas egenföretagande fiskares makar eller, om och i den utsträckning de erkänns i nationell rätt, livspartner, på de villkor som anges i artikel 2 b i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/41/EU (26).

3. Det stöd som avses i punkt 1 a får beviljas under en period på högst två år, för utbildning av personer under 30 års ålder som av den berörda medlemsstaten erkänts som arbetslösa. Sådant stöd får enbart ges för utbildning ombord på ett fartyg för småskaligt kustfiske som ägs av en yrkesfiskare som är minst 50 år, vilken formaliserats genom ett av den berörda medlemsstaten erkänt avtal mellan praktikanten och fartygets ägare, inklusive kurser i hållbart fiske och bevarande av levande marina resurser enligt definitionen i förordning (EU) nr 1380/2013. Praktikanten ska ombord beledsagas av en yrkesfiskare som är minst 50 år gammal.

4. Stöd enligt punkt 3 ska beviljas yrkesfiskare för täckande av praktikantens lön och därmed sammanhängande utgifter, och ska beräknas i enlighet med artikel 67.5 i förordning (EU) nr 1303/2013 med beaktande av den ekonomiska situationen och levnadsstandard i den berörda medlemsstaten. Det stödet får inte överstiga 40 000 EUR per stödmottagare under programperioden.

Artikel 30

Diversifiering och nya former av inkomst

1. EHFF får stödja investeringar som bidrar till diversifiering av fiskarnas inkomster genom utveckling av kompletterande verksamheter, inbegripet investeringar ombord, sportfisketurism, restauranger, fiskerelaterade miljöåtgärder och utbildningsverksamhet rörande fiske.

2. Stöd enligt punkt 1 ska beviljas fiskare

a) som lämnar in en affärsplan för hur de vill utveckla sin nya verksamhet, och

b) som har nödvändiga yrkeskunskaper, vilka kan förvärvas genom de insatser som finansieras enligt artikel 29.1 a.

3. Stöd enligt punkt 1 får endast beviljas om den kompletterande verksamheten har koppling till fiskarens huvudsakliga fiskeverksamhet.

4. Det ekonomiska stödet enligt punkt 1 får inte överskrida 50 % av den budget som förutses i affärsplanen för insatsen i fråga och får inte uppgå till mer än 75 000 EUR per stödmottagare.

Artikel 31

Etableringsstöd för unga fiskare

1. EHFF får ge stöd till unga fiskares etablering.

2. Stöd enligt denna artikel får endast beviljas för det första förvärvet av ett fiskefartyg som

a) har en längd över allt som understiger 24 meter,

b) är utrustat för fiske till havs,

c) är mellan 5 och 30 år gammalt, och

d) tillhör ett flottsegment för vilket den rapport om fiskekapacitet som avses i artikel 22.2 i förordning (EU) nr 1380/2013 har visat att det råder balans med de fiskemöjligheter som är tillgängliga för segmentet.

3. I denna artikel avses med begreppet ung fiskare en fysisk person som för första gången vill förvärva ett fiskefartyg och som då ansökan inlämnas är under 40 år gammal och har arbetat minst fem år som fiskare eller har erhållit motsvarande yrkesutbildning. Medlemsstaterna får fastställa ytterligare objektiva kriterier som unga fiskare ska uppfylla för att vara berättigade till stöd enligt denna artikel.

4. Stöd enligt denna artikel får inte överstiga 25 % av anskaffningskostnaden för fiskefartyget och får inte i något fall överstiga 75 000 EUR per ung fiskare.

Artikel 32

Hälsa och säkerhet

1. För att förbättra fiskares hygien, hälsa, säkerhet och arbetsförhållanden får EHFF bevilja stöd för investeringar ombord eller i individuell utrustning, på villkor att investeringarna går utöver kraven i unionsrätten eller nationell rätt.

2. Stödet enligt denna artikel ska beviljas fiskare eller ägare av fiskefartyg.

3. Vid investeringar ombord får stöd inte beviljas mer än en gång under programperioden för samma typ av investering och samma fiskefartyg. Vid investeringar i individuell utrustning får stöd inte beviljas mer än en gång under programperioden för samma typ av utrustning och samma stödmottagare.

4. Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 126 för att definiera stödberättigande insatser enligt punkt 1 i den här artikeln.

Artikel 33

Tillfälligt upphörande med fiskeverksamhet

1. EHFF får stödja åtgärder för tillfälligt upphörande av fiskeverksamhet i följande fall:

a) Genomförande av kommissionens åtgärder eller medlemsstaternas nödåtgärder som avses i artiklarna 12 respektive 13 i förordning (EU) nr 1380/2013 eller av bevarandeåtgärder enligt artikel 7 i den förordningen, inbegripet fredningsperioder.

b) Icke-förlängning av hållbara fiskepartnerskapsavtal eller tillhörande protokoll.

c) Tillfälligt upphörande enligt en förvaltningsplan som har antagits i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1967/2006 (27) eller en flerårig plan som har antagits enligt artiklarna 9 och 10 i förordning (EU) nr 1380/2013 där, på grundval av vetenskaplig rådgivning, en minskning av fiskeansträngningen krävs för att nå de mål som avses i artikel 2.2 och 2.5 a i förordning (EU) nr 1380/2013.

2. Det stöd som avses i punkt 1 får beviljas under högst sex månader per fartyg under perioden 2014–2020.

3. Det stöd som avses i punkt 1 ska endast beviljas

a) ägare av unionsfiskefartyg som är registrerade som aktiva och har bedrivit fiske till havs under minst 120 dagar under de två kalenderår som föregår dagen då ansökan om stöd lämnas in, eller

b) fiskare som under minst 120 dagar under de två kalenderår som föregår dagen då ansökan om stöd lämnas in har arbetat ombord på ett unionsfiskefartyg som berörs av det tillfälliga upphörandet.

4. All fiskeverksamhet som bedrivs av fiskefartyget eller av de berörda fiskarna ska avbrytas i praktiken. Den behöriga myndigheten ska förvissa sig om att det berörda fiskefartyget har ställt in all fiskeverksamhet under den period som berörs av det tillfälliga upphörandet.

Artikel 34

Definitivt upphörande med fiskeverksamhet

1. EHFF får stödja åtgärder för definitivt upphörande av fiskefartygs fiskeverksamhet om upphörandet uppnås genom skrotning av fiskefartyg, och under förutsättning att

a) sådan skrotning ingår i det operativa program som avses i artikel 18, och

b) det definitiva upphörandet föreskrivs som ett verktyg i en handlingsplan som avses i artikel 22.4 i förordning (EU) nr 1380/2013, där det anges att flottsegmentet inte balanseras effektivt med de fiskemöjligheter som är tillgängliga för segmentet.

2. Stöd enligt punkt 1 ska beviljas

a) ägare av unionsfiskefartyg som är registrerade som aktiva och har bedrivit fiske till havs under minst 90 dagar per år under de två senaste kalenderår som föregår dagen då ansökan om stöd lämnas in, eller

b) fiskare som under minst 90 dagar per år under de två kalenderår som föregår dagen då ansökan om stöd lämnas in har arbetat ombord på ett unionsfiskefartyg som berörs av det definitiva upphörandet,

3. De berörda fiskarna ska i praktiken upphöra med all fiskeverksamhet. Stödmottagaren ska till den behöriga myndigheten lämna in bevis för att fiskeverksamheten har upphört i praktiken. Ersättningen ska återbetalas tidsproportionellt om fiskaren återgår till fiskeverksamhet inom mindre än två år från den dag då ansökan om stöd lämnades in.

4. Stöd enligt denna artikel får beviljas fram till och med den 31 december 2017.

5. Stöd enligt denna artikel får betalas ut först när motsvarande kapacitet permanent har strukits från registret över unionens fiskeflotta, och fiskelicenser och fisketillstånd också har dragits in permanent. Stödmottagaren får inte registrera ett nytt fiskefartyg inom fem års tid efter att ha mottagit sådant stöd. Kapacitetsminskning till följd av det definitiva upphörande av fiskeverksamhet med offentligt stöd ska resultera i en motsvarande permanent minskning av de fiskekapacitetstak som anges i bilaga II till förordning (EU) nr 1380/2013.

6. Genom undantag från punkt 1 får stöd beviljas för definitivt upphörande av fiskeverksamhet utan skrotning om fartygen byggs om för annan verksamhet än kommersiellt fiske.

Dessutom ska traditionella fartyg av trä, i syfte att bevara det maritima arvet, berättiga till stöd för definitivt upphörande utan skrotning om de fortsätter att fylla en kulturarvsfunktion på land.

Artikel 35

Gemensamma fonder för allvarliga klimathändelser och miljöolyckor

1. EHFF får bidra till gemensamma fonder för utbetalning av ekonomisk ersättning till fiskare för ekonomiska förluster som vållats av allvarliga klimathändelser eller miljöolyckor, eller för räddningskostnader för fiskare eller fiskefartyg vid olyckor till sjöss under fiskeverksamhet.

2. Med avseende på tillämpningen av punkt 1 avses med begreppet gemensamma fonder ett system som ackrediteras av medlemsstaten, i enlighet med dess nationella rätt, som gör det möjligt för anslutna fiskare att försäkra sig, varvid fonden betalar ut ersättning till dem för ekonomiska förluster till följd av sådana händelser som anges i punkt 1.

3. Medlemsstaterna ska se till att det inte förekommer för hög ersättning till följd av att stödet enligt denna artikel kombineras med andra unionsinstrument eller nationella instrument eller privata försäkringar.

4. För att vara berättigad till stöd enligt denna artikel ska den berörda gemensamma fonden

a) vara godkänd av medlemsstatens behöriga myndighet i enlighet med nationell rätt,

b) ha en transparent policy i fråga om inbetalningar till och uttag från fonden, och

c) ha tydliga regler om fördelning av ansvar för eventuella skulder.

5. Medlemsstaterna ska fastställa regler för inrättande och förvaltning av de gemensamma fonderna, särskilt regler för beviljande av ersättning och fiskares berättigande till sådan ersättning vid allvarliga klimathändelser, miljöolyckor eller olyckor till sjöss som avses i punkt 1, liksom för förvaltning och övervakning av efterlevnaden av dessa regler. Medlemsstaterna ska se till att det i fondarrangemangen föreskrivs sanktioner vid försummelse från fiskarens sida.

6. Allvarliga klimathändelser, miljöolyckor eller olyckor till sjöss som avses i punkt 1 måste formellt erkännas som sådana av den berörda medlemsstatens behöriga myndighet.

7. De bidrag som avses i punkt 1 får endast avse de belopp som betalas ut från de gemensamma fonderna som ekonomisk ersättning till fiskare. De administrativa kostnaderna för inrättande av de gemensammafonderna ska inte vara stödberättigande. Medlemsstaterna får begränsa de kostnader som kan komma i fråga för stöd genom att tillämpa tak per gemensam fond.

8. De bidrag som avses i punkt 1 får endast beviljas för täckande a