KOMMISSIONENS BESLUT av den 17 januari 1995 om stöd som beviljats av den franska regeringen till Allied Signal Fibers Europe SA, Longwy, Meurthe-et-Moselle (Endast den franska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (95/253/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93.2 första stycket i detta,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta,

efter att, i enlighet med de ovan nämnda artiklarna, ha anmodat de berörda parterna att inkomma med sina synpunkter, och

med beaktande av följande:

I

I sin dom av den 24 mars 1993 (1) upphävde domstolen kommissionens beslut att vägra inleda det förfarande som anges i artikel 93.2 i Romfördraget vad gäller ett stöd på 160 000 000 FF som beviljats i juni 1989 till Allied Signal Fibers Europe SA, dotterbolag till Allied Signal Inc, för uppförandet av nya anläggningar för tillverkning av polyestertråd med hög hållfasthet i Longwy, Meurthe-et-Moselle.

Stödet bestod av en premie på 160 000 000 FF beviljad inom ramen för regionalbidragssystemet, vilket delvis finansieras av Regionala Fonden (FEDER), och som godkändes av kommissionen i oktober 1984 (2). I sitt beslut angående denna ordning kom kommissionen till slutsatsen att beviljandet av ett stöd i enlighet med systemet i fråga, till förmån för industriprojekt i departementet Meurthe-et-Moselle till en högsta nivå av 25 % av investeringen, var förenligt med den gemensamma marknaden. Som en följd av att de franska, belgiska och luxemburgska regeringarna instiftat en europeisk utvecklingspol som omfattar Longwyregionen, godkände kommissionen regionalstödet till förmån för investeringsprojekt i denna pol upp till 30 % av motsvarande nettosubventioner (3).

För att efterkomma domstolens dom beslutade kommissionen den 30 juni 1993 att inleda det förfarande som anges i artikel 93.2 i Romfördraget vad gäller både detta stöd och stödet på 40 000 000 FF som beviljats i form av finansiering av rengöring och undanröjande av föroreningar på platsen, ett stöd som kommissionen inte hade kännedom om vid tidpunkten för sitt tidigare, nu upphävda, beslut.

Den franska regeringen har genom ett brev av den 29 juli 1993 underrättats om kommissionens beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 93.2 Andra medlemsstater och övriga berörda har underrättats genom offentliggörande av brevet i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (4).

II

Den franska regeringen har inkommit med följande synpunkter i brev av den 8 oktober 1993 samt i anslutning till möten med kommissionen den 10 november 1993, den 4 och 11 februari 1994 och den 12 mars 1994.

Allied Signal Fibers Europe SA hade redan, enligt den franska regeringen, mottagit en del (134 339 000 FF) av det totala stödet på 160 000 000 FF vilket hade beviljats den 21 juni 1989. Den franska regeringen har dessutom meddelat att den upphört med sina utbetalningar tills dess att ett slutgiltigt beslut tas av kommissionen.

Vad gäller de produkter som investeringen avser, så har den franska regeringen och företaget uppgivit att medan rayontråd under flera år varit det material som använts mest vid förstärkning av däck, så är numera polyestertråd det material som övervägande används vid tillverkning av däck i USA och Japan.

Marknadsandel i procent för tygstomme tillverkad av tråd med hög hållfasthet och avsedda för person- och skåpbilar

>Plats för tabell>

Trots att rayon fortfarande är det material för tygstomme som dominerar på den västeuropeiska marknaden, så har marknadsandelen för polyester stigit från 7 % (1986) till 14,3 % (1991) på grund av dess tekniska egenskaper (mindre täthet, ökad hållfasthet och ökat värmemotstånd). Tillgången på polyestertråd med hög hållfasthet, den produkt som berörs av de subventionerade investeringarna, blir oumbärlig för den framtida internationella konkurrenskraften för tillverkare av däck i EG.

Tråd som används för förstärkning av däck i Europa

>Plats för tabell>

I ett mellanfristigt perspektiv bör, i överensstämmelse med den internationella utvecklingen, efterfrågan på polyester fortsätta att öka, till stor del på bekostnad av rayon där efterfrågan redan minskar. Detta medför en minskning av tillverkningskapaciteten för rayon i Västeuropa och en nedläggning av flera fabriker. Leverantörerna av polyamidstomme kommer inte att försvinna eftersom polyamidtråd, fastän det har liknande egenskaper, används för tillverkning av däck till lastbilar, medan Allied Signals produkt huvudsakligen används i radialdäck för person- och skåpbilar.

Den franska regeringen har dessutom meddelat att fastän det finns en överkapacitet i Västeuropa för tillverkning av flertalet syntetfibrer, så visar importnivån att det finns en underkapacitet för tillverkning av polyestertråd med hög hållfasthet. Som en följd härav och med hänsyn till den förväntade utvecklingen vad gäller hur efterfrågan kommer att se ut på polyestertråd med hög hållfasthet, kommer produkten tillverkad i de nya anläggningarna att (på kort sikt) ersätta produkterna som gemenskapen för närvarande importerar samt (på lång sikt) tillförsäkra en produktionskapacitet som gör det möjligt för tillverkare av däck inom EG att tillmötesgå en oundviklig förändring av efterfrågan.

Den produkt som Allied Signal tillverkar är en nyskapande och högteknologisk produkt jämfört med andra typer av polyestertråd med hög hållfasthet. Dess egenskaper (hög modul och liten krympning) ger en dimensionsstadga liknande rayonets och gör den särskilt passande för förstärkning av däck. Det skulle vara oekonomiskt och tekniskt svårt att anpassa anläggningen för tillverkning av tråd med normal hållfasthet snarare än tråd med hög hållfasthet. Dessutom vore det inte särskilt intressant för tillverkare av andra syntetfibrer att tillmötesgå den ökade efterfrågan genom att bygga om sina anläggningar för tillverkning av polyestertråd med hög hållfasthet.

Den franska regeringen har understrukit investeringens regionalpolitiska aspekt och särskilt dess avgörande betydelse för Longwyregionen, en region som är en av endast två franska regioner där det tillåtna taket för regionalstöd överskrider 30 % Sedan 1975 har tillbakagången av den franska stålindustrin och den påföljande avindustrialiseringen i Longwy lett till en minskning av stadsbefolkningen med 20 % och sysselsättningsnivån med 11 % mellan 1982 och 1990. Allied Signals anläggningar är avgjort de största i Longwy. De har skapat 280 arbetstillfällen och har en mycket positiv effekt på den lokala ekonomin, miljön, infrastrukturen och utbildningen i en region som är hårt drabbad av arbetslöshet och sociala problem, svag infrastruktur och föroreningar. Den totala kostnaden för den subventionerade investeringen överskrider 1 000 000 000 FF och Allied Signal har noterat ytterligare kostnader i samband med etableringen, vilka huvudsakligen beror på en brist på kvalificerad arbetskraft, föråldrad infrastruktur och områdets skick. Dessutom är den förorening som företagets typ av tillverkning förorsakar mindre än motsvarande typ av tillverkning för rayon.

Med beaktande av dessa omständigheter anser den franska regeringen att det stöd som företaget beviljats är förenligt med den gemensamma marknaden.

Den franska regeringen har också besvarat de särskilda frågor som kommissionen ställt med anledning av att företaget inte behövt stå för de kostnader på 40 000 000 FF för rengöring och undanröjande av föroreningar på området.

Från och med början av 1980-talet har man kunnat bevittna en samordnad trend för återställande av stenkolsområden och stålverken i hela Lorraineregionen. Denna process är kostsam och lång och nödvändiggör rivning av nedlagda byggnader, borttagande av husgrunder, sanering av starkt förorenade marker, omplanering av områden samt inrättande av lokaler för restaurangverksamhet och avkoppling, grundutrustningar och gemensamma inrättningar. Allied Signals nya anläggningar är belägna i det nya industriområdet "International Business Park" som uppförts på det område i Longwy där de gamla stålverken låg. Den första saneringen av den skadade marken har utförts av de stålverk som orsakat föroreningen och den totala kostnaden, uppskattad till 297 miljoner FF, har finansierats av EURF, staten och lokala myndigheter. Dessa arbeten har utförts, inte med ett särskilt företag i åtanke, utan med målet att återställa marken för att kunna användas av ett nytt företag. Det av kommissionen fastställda stödet utgör den del av saneringskostnaden som motsvarar det område där Allied Signal sedermera byggt sina anläggningar. Ytterligare kostnader i samband med byggandet av fabriken har Allied Signal stått för. Som en följd härav har den franska regeringen ansett att finansieringen av saneringen och undanröjandet av föroreningar på platsen inte utgör ett stöd i enlighet med artikel 92.1 i Romfördraget.

Allied Signal har också inkommit med synpunkter till kommissionen i brev av den 10, 13 och 14 september 1993 och den 26 november 1993 samt i anslutning till möten med kommissionen den 10 november 1993, den 4 och 11 februari 1994 och den 12 mars 1994.

Allied Signal hänför sig till sifferuppgifter från europeiska tillverkare av däck och anser att den europeiska tillverkningen av däck och användningen av polyester för sådan tillverkning kommer fortsätta att öka samt, att marknaden för polyestertråd med hög hållfasthet och åtskilliga användningsområden fram till år 2000 kommer att öka med 60 000 ton, varav cirka 30 000 för däck.

Som en följd härav har företaget, under det att det ställdes inför frågan huruvida det överhuvudtaget skulle etablera sig inom EG, dragit slutsatsen att den förväntade ökningen av efterfrågan, i avsaknad av ny tillverkningskapacitet inom gemenskapen, kommer att medföra en ökad import från USA, Japan eller Sydkorea. På samma sätt kommer den ökning av efterfrågan som motsvarar ersättandet av bildäck förstärkta med polyester att medföra en ökning av importen, såtillvida inte tillverkare av däck inom EG kan bemöta efterfrågan. Som en följd härav beslutade företaget att bygga sina nya anläggningar i Europa. Företaget har upprepat att tillgången till stöd varit en väsentlig förutsättning för dess etablering i Longwy samt att tjänstemän vid kommissionen i samband med möten den 27 juli och 24 oktober 1989 bekräftat den franska regeringens uppfattning att stödet beviljats vid en tidpunkt då, på grund av den typ av produkt som Allied Signal tillverkade, detta stöd ej föll under det för stöd till syntetfiberindustrin tillämpliga regelverket.

Enligt Allied Signal är orsaken till att tillverkare av däck i Västeuropa fortsätter att föredra rayon för förstärkning av däck för person- och skåpbilar, en följd av att det föreligger ett duopol för tillverkning av tygstomme, kännetecknat av höga importhinder och otillräcklig leverans av tillfredsställande och konkurrenskraftig polyestertråd med hög hållfasthet, samt den stora underkapaciteten för tillverkning av högteknologisk tråd med hög hållfasthet som den tillverkad av Allied Signal.

Som stöd för sina prognoser har Allied Signal hänvisat till en studie som utförts av konsulter å flera klienters vägnar (5). Enligt denna studie borde efterfrågan på polyesterstomme i Västeuropa, inberäknat Allied Signals nya anläggningar, öka med 60 % fram till år 1995.

Allied Signal har uppgett att stödet, trots att det var avgörande för dess beslut att etablera och driva en fabrik i Longwy snarare än på annan plats, troligen inte helt kompenserar de inledande nackdelarna i form av kostnader, eftersom dess främsta konkurrenter redan är etablerade inom Europa och således kan expandera till lägre kostnad. Om tillverkningskostnaderna varit den enda avgörande faktorn skulle det varit mycket mindre kostsamt för Allied Signal att bemöta den förväntade ökningen av efterfrågan från Europa av polyesterstomme och tråd med åtskilliga användningsområden genom att expandera sin verksamhet i USA, verksamhet som företaget avvecklat, och öka sin export till gemenskapen.

Dessutom har tillkommande kostnader (för vilka inget stöd beviljats) varit högre än väntat. Kostnaderna för rekrytering och utbildning har på grund av bristen på kvalificerad arbetskraft inom byggnadsindustrin, bristen på ingenjörer, språksvårigheter och behov av utbildning utomlands varit mycket högre än vad som normalt följer av en nyetablering. Personalens ofta bristfälliga kunskaper i modern teknik gjorde att det tog en viss tid innan de vant sig vid arbetet, vilket inledningsvis förorsakat lägre avkastning och kvalitet. Kostnaderna för inrättandet av utrustning och uppförandet av byggnader har varit högre än väntat på grund av otillräknelig elförsörjning och nödvändigheten, trots den redan utförda rengöringen och undanröjandet av föroreningar på platsen, av en upprepad sanering.

Allied Signals företagsledning har godtagit de nackdelar som inledningsvis förorsakats av kostnaderna för etablering och drift av fabriken i Longwy. Företagsledningen var nämligen övertygad om att den förväntade ökningen av efterfrågan från europeiska tillverkare av däck rättfärdigade företagets etablering i Europa och att den höga tekniska kvaliteten på dess produkter skulle tillförsäkra företaget en tillfredställande marknadsandel.

Allied Signal har uppgett att de nya anläggningarna, vars årliga tillverkningskapacitet uppgår till 19 000 ton, satts i bruk den 19 september 1993, det vill säga sex veckor tidigare än beräknat. Enligt företagets prognoser kommer försäljningen av tygstomme år 1996, när fabriken är i full drift, att uppgå till 67 % av tillverkningen, mot 29 % för övriga produkter och endast 4 % för export. Dessutom borde de nya anläggningarna möjliggöra för Allied Signal att minska sin export av polyestertråd med hög hållfasthet till Europa, vilken för närvarande motsvarar cirka 6 000 ton per år.

Allied Signal har uppskattat att dess nya kapacitet borde minska, dock inte helt avlägsna, den nuvarande underkapaciteten och att företaget, under förutsättning att dess prognoser bekräftades, eventuellt skulle kunna bygga ut den nya fabriken. Om den västeuropeiska marknaden för tygstomme däremot inte utvecklas som förutspåtts, har företaget för avsikt att öka sin export till USA och Asien eller lägga om fabrikens tillverkning till en av de många andra expanderande gemenskapsmarknaderna för polyestertråd med hög hållfasthet, som till exempel marknaderna för krockkuddar eller industriell användning av gummi, områden inom vilka Allied Signal i dagsläget har exporterat 2 800 ton tråd till Europa.

Allied Signal har hävdat att eftersom dess produkt är nyskapande står beviljandet av stödet i överensstämmelse med kommissionens beslut att bevilja stöd till förmån för Filature du Hainaut (6) och Faserwerk Bottrop GmbH (7), vilka båda två gällde en investering i ny tillverkningskapacitet för ett nyskapande syntetfiber tillverkat med hjälp av en ny metod. Enligt Allied Signal så levererade, vid tillfället för stödets beviljande av den franska regeringen, ingen syntetfibertillverkare i EG polyestertråd med hög hållfasthet, avsedd för radialdäck till skåp- och personbilar, till tillverkare av däck i EG.

Som en följd härav och med hänsyn till att stödet till Allied Signal Fibers Europe SA inte missgynnar någon europeisk syntetfibertillverkare borde stödet godkännas av kommissionen av samma skäl som de som var avgörande för beviljandet av stödet till Filature du Hainaut. Företaget har också understrukit att kommissionen godkänt beviljandet av stöd till Hoechst Guben GmbH (8) för en liknande investering i ny tillverkningskapacitet av en annan typ av högteknologisk polyestertråd med hög hållfasthet.

Allied Signal har i övrigt understrukit fördelarna på miljöplanet av polyester jämfört med rayon, både för regionen och för de anställda vid den nya fabriken. Särskilt tillverkningsmetoderna skiljer sig ansenligt åt. Tillverkning av polyester medför mindre utsläpp, och medan biprodukterna av rayontillverkning är farliga och nödvändiggör en behandling och betydande avspärrningar, så är biprodukten av Allied Signals tillverkningsmetod, vilken är datoriserad och endast består av ett delmoment, vatten, vilket enkelt kan behandlas i ett vanligt biologiskt system. Användningen av polyesterstomme möjliggör också för tillverkarna av däck att spara väsentligt, eftersom de material som används är billigare och den mängd som krävs mindre.

Allied Signals har uppgett att investeringen och som en följd härav också stödet, inte endast hade samband med fibertillverkning. Investeringen vars totala kostnad uppskattas till 1 093 000 000 FF kan fördelas upp enligt följande:

>Plats för tabell>

Slutligen anser företaget att eftersom polymerisering inte föll inom denna ram förrän från och med 1992, bör stödet till förmån för investeringar i utrustning och ingenjörsteknik förenade med polymerisering och andra kemiska metoder inte innefattas i kommissionens bedömning. Företaget är också tveksamt till huruvida bedömningen bör innefatta stöd till förmån för investeringar i utrustning och ingenjörsteknik förenade med byggnader, distributionsnät, mark och infrastruktur.

På begäran av kommissionen har den franska regeringen per telefax av den 20 april 1994 lämnat kompletterande information som innehåller en uppdaterad uppskattning av den totala kostnaden för investeringen, en förklaring av de delar av den totala kostnaden som anses kunna få stöd samt en fördelning av påtagna kostnader där kostnaderna förenade med polymerisering och andra kemiska metoder samt kostnaderna förenade med syntetfibertillverkningen framgår. Med andra ord, de utgifter som är förenade med sekundär utrustning, som redovisats separat av företaget (det vill säga 445 miljoner FF), har fördelats mellan fibertillverkning och tillverkning av annat material. Vissa av dessa verksamheter kunde inte komma att få stöd.

Den franska regeringen har uppskattat de kostnader som kan komma i åtnjutande av stödet till 842 000 000 FF, ett belopp som inte avviker märkbart från det planerade beloppet på 840 000 000 FF.

>Plats för tabell>

Kostnaderna för det icke-subventionerade projektet innefattar marken och de därtill hörande kostnaderna, det vill säga markplanering, brandskydd, vägar, belysning och vattendistribution, kostnaden för huvudbyggnaden och den administrativa byggnaden samt därtill hörande kostnader.

III

Två tillverkare av däck har i sina synpunkter som framförts inom ramen för det förfarande som anges i artikel 93.2, uppmuntrat kommissionen att godkänna stödet.

Med hänsyn till den världsomspännande tendensen att överge rayonstomme måste tillverkare av däck inom EG övergå till polyester till förstärkning av däck om de vill förbli internationellt konkurrenskraftiga. Polyesterstommar finns för tillfället inte i tillräckliga mängder eller till konkurrenskraftiga priser jämfört med de som tillverkas utanför EG.

Storbritanniens regering och "Apparel, Knitwear & Textiles Alliance" (organisation för beklädnad, trikåvaror och textil) har däremot förklarat sig vara emot stödet då det ger Allied Signal Fibers Europe SA en otillbörlig konkurrensfördel vid en tidpunkt då övriga tillverkare av syntetfiber i allmänhet anpassar sig till marknadsutvecklingen utan att alltid komma i åtnjutande av ett stöd som godkänts av kommissionen såsom förenligt med den gemensamma marknaden. Med hänsyn till den konstanta nedgången inom den europeiska bilindustrin av försäljningen av nya fordon och originaldelar inbegripet däck, skulle tillverkningen vid de nya anläggningarna antingen förvärra det nuvarande underutnyttjandet av tillverkningkapaciteten för däck inom gemenskapen, eller tvingas läggas om till andra marknader för polyestertråd med hög hållfasthet, vilka inte uppvisar något tecken på expansion. Detta skulle i sin tur medföra att nuvarande leverantörer trängdes undan. "International Rayon & Synthetic Fibres Committee" (Internationella kommittéen för rayon och syntetfiber) har också välkomnat inledandet av förfarandet och framfört sitt stöd till kommissionens målsättning att föra en konsekvent politik i syntetfiberbranschen.

Den franska regeringen har underrättats om de synpunkter som framförts inom ramen för förfarandet.

IV

Förfarandet som anges i artikel 93.2 har inletts vad gäller två typer av stöd som beviljats Allied Signal Fibers Europe SA, nämligen:

I första hand, stödet på 160 000 000 FF som beviljats inom ramen för regionalbidragssystemet. Beviljandet av ett statlig stöd till ett företag för att täcka hela eller delar av kostnaden för en investering på en viss plats, utgör ett stöd till förmån för det företaget i enlighet med artikel 93.1 i Romfördraget och artikel 61.1 i EES-avtalet. Vid utvärderingen av stödets förenlighet med den gemensamma marknaden, är det av mindre intresse att veta huruvida investeringen skulle blivit mindre kostsam på en annan plats eller huruvida stödet ifråga endast utgör skillnaden mellan investeringskostnaderna på de båda platserna. Denna tillämpning överensstämmer med kommissionens konsekventa politik gällande stöd beviljade till de företag som accepterar att stå för tillkommande kostnader genom att investera i mindre gynnade regioner eller som står för tillkommande investeringskostnader för att av miljöhänsyn anpassa sina befintliga anläggningar. Som en följd härav utgör stödet på 160 000 000 FF ett stöd till förmån för Allied Signal Fibers Europe SA i enlighet med artikel 92.1 i Romfördraget och artikel 61.1 i EES-avtalet eftersom stödet möjliggör för företaget att göra de aktuella investeringarna utan att stå för alla kostnaderna.

I andra hand, det indirekta stödet i form av finansiering av rengöring och undanröjande av föroreningar på platsen som uppskattats till 40 000 000 FF. Det framgår klart av den information som lämnats av den franska regeringen att beslutet att rengöra industriområdet, finansierat med allmänna medel, fattats innan marken såldes till Allied Signal och att denna rengöring varit nödvändig oavsett den nye ägarens identitet och verksamhet. Dessutom har Allied Signal betalat 50 FF per m2, vilket är det enhetliga marknadspriset för oförorenad industrimark. Som en följd härav kan finansieringen inte anses ha gynnat Allied Signal Fibers Europe SA i enlighet med artikel 92.1 i Romfördraget eller artikel 61.1 i EES-avtalet och utgör därför heller inte ett stöd.

Kommissionens prövning hänför sig således endast till vad gäller det till Allied Signal Fibers Europe SA, inom ramen för regionalbidragssystemet, beviljade stödets förenlighet med den gemensamma marknaden.

Polyestertråd med hög hållfasthet är föremål för omfattande handel mellan medlemsstaterna och inom EES, och konkurrensen är följaktligen stor mellan de europeiska tillverkarna och deras produkter.

Handel med polyestertråd med hög hållfasthet

>Plats för tabell>

Trots importen (huvudsakligen från USA, Schweiz, Japan, Sydafrika, Mexico, Canada och Sydkorea) var utnyttjandegraden av tillverkningskapaciteten för polyestertråd med hög hållfasthet år 1989 mycket under 100 %. Graden har ytterligare minskat sedan dess, fastän denna tendens till en del kan förklaras av den tyska återföreningen.

Tillverkningskapacitet och reell tillverkning av polyestertråd med hög hållfasthet

>Plats för tabell>

Dessa siffror tar inte hänsyn till den nya kapacitet som den subventionerade investeringen medför. Denna (under förutsättning att andra faktorer förblir oförändrade) kommer att minska kapacitetsutnyttjandet med cirka 65 % och medföra en prissänkning till skada för andra tillverkare av syntetfiber. Detta gäller inte endast polyestertråd med hög hållfasthet utan även polyamidtråd och rayon med hög hållfasthet som konkurrerar med den typ av tråd som Allied Signal tillverkar på däckmarknaden och på andra marknader, såsom marknaden för krockkuddar, sytråd, löpande band, tyg, tält, remmar, bälten, strumpbyxor, rep och segel.

Som en följd härav och oberoende av huruvida företagets prognoser är korrekta vad gäller ökningen av däcktillverkningen och efterfrågan på polyesterstomme samt andra produkter som innefattar tråd med hög hållfasthet, så har stödet ifråga genom att gynna Allied Signal Fibers Europe SA, förstärkt detta företags ställning gentemot andra tillverkare som tvingats anpassa sig till förändringar utan att alltid komma i åtnjutande av ett godkänt stöd som är förenligt med den gemensamma marknaden. Följaktligen snedvrider stödet konkurrensen och påverkar handeln i artikel 92.1 Romfördraget och artikel 61 i EES-avtalet.

V

Enligt den princip som kommer till uttryck i artikel 92.1 i Romfördraget är, om inte annat föreskrivs, stöd som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenliga med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. I artikel 92.2 och 92.3 preciseras däremot de fall för vilka sådant stöd är tillåtet eller kan godkännas.

Artikel 92.2 räknar upp de typer av stöd som är förenliga med den gemensamma marknaden. Med hänsyn till typen, belägenheten och syftet med stödet i fråga är ingen av de uppräknade undantagen tillämpliga.

I artikel 92.3 i Romfördraget räknas de stöd upp som kan anses förenliga med den gemensamma marknaden. Denna förenlighet måste bedömas ur ett gemenskapsperspektiv och inte ur enbart nationell synvinkel. För att försäkra den gemensamma marknadens verksamhet och med hänsyn till den i artikel 3.g i Romfördraget nedlagda principen, måste undantagen från artikel 92.1 i Romfördraget, vilka uppräknas i punkt 3, tolkas restriktivt vid bedömningen av varje stödsystem eller beviljandet av enskilt stöd.

Undantag kan bara beviljas om kommissionen kommer fram till att marknadskrafterna, i avsaknad av stödet, inte räcker till för att stimulera potentiella mottagare av stödet att bidra till förverkligandet av ett av de eftersträvade målen.

Att tillämpa undantagen för fall som inte bidrar till att förverkliga ett sådant mål eller för stöd som är onödiga för detta ändamål skulle ge en otillbörlig förmån till sektorer eller företag i vissa medlemsstater, vars ekonomiska läge skulle förstärkas. Detta skulle påverka handelsvillkoren mellan medlemsstaterna och snedvrida konkurrensen.

Undantaget i artikel 92.3.a i Romfördraget gäller stöd för att främja den ekonomiska utvecklingen i vissa regioner. Eftersom levnadsstandarden i Longwy inte är onormalt låg och ingen allvarlig brist på sysselsättning råder i denna region i enlighet med artikel 92.3.a är inte detta undantag tillämpligt i förevarande fall.

Undantaget i artikel 92.3.b i Romfördraget gäller stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi. Detta undantag är helt klart inte tillämpligt i förevarande fall.

Undantaget i artikel 92.3.c i Romfördraget gäller stöd för att underlätta utveckling av viss näringsverksamhet eller vissa regioner, i den mån stödet inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.

Den investering för vilken Allied Signal Fibers Europe SA erhållit ett stöd har främjat utvecklingen i Longwy genom att skapa 280 arbetstillfällen i en region som kännetecknas av en mängd uppsägningar på grund av tillbakagången av stålindustrin. Regionen räknas till de regioner som kan komma i fråga för regionalstöd enligt artikel 92.3.c i Romfördraget och till de regioner som kan komma i åtnjutande av ett stöd enligt strukturfondernas mål 2. Effekten av regionalstöd till syntetfiberindustrin måste likväl kontrolleras på det sektoriella planet. Sådan kontroll måste ske även i de minst utvecklade regionerna inom gemenskapen (till vilka inte Longwy räknas). Ett stöd ska således prövas med hänsyn till gemenskapsintressen. Sedan 1977 är villkoren för beviljande av stöd till syntetfiberindustrin bestämda genom ett regelverk vars lydelse och räckvidd varit föremål för flera ändringar, den senaste från 1992 (9).

I förevarande fall har kommissionen förelagts att ompröva sitt beslut från 1990 vad gäller det stöd som beviljats 21 juni 1989. Detta stöd måste således, som vid tidpunkten för det tidigare, nu upphävda, beslutet, prövas i ljuset av det regelverk som var i kraft under tidsperioden 1987-1989 (10).

Allied Signal har ifrågasatt huruvida kommissionens prövning bör inbegripa alla de delar av investeringsstödet som beviljats inom ramen för regionbidragssystemet.

Kommissionen medger att polymerisering fram till december 1992, datum för den senaste ändringen av regelverket för statsstöd, inte föll under regelverket i fråga. Dessutom har de analoga kemiska metoderna för tillverkningen av beståndsdelar av harts med hög klibbighet, vilka också berörs av de subventionerade investeringarna, aldrig fallit under någon version av det regelverk som är tillämpligt för stöd till syntetfiberindustrin. Som en följd härav faller polymeriseringen och de andra kemiska metoderna inte under det regelverk som täckte perioden 1987-1989 och stödet som företaget beviljats för utrustning, anläggningar och ingenjörsteknik i anslutning till denna verksamhet kan uteslutas från kommissionens prövning. Följaktligen är detta stöd förenligt med den gemensamma marknaden enligt artikel 92.3.c i Romfördraget i den utsträckning stödet beviljats i enlighet med det regionalstödssystem som godkänts. Härav följer att stödet också är förenligt med EES-avtalet. I enlighet med kommissionens tillstånd för stöd till investeringar inom den europeiska utvecklingspolen, där kommissionen godkänner stöd upp till och med 30 % av motsvarande nettosubventioner av tilltänkta investeringar, kan ett stöd på ett totalt belopp av 133 718 000 FF beviljas för att stödja dessa verksamheter. Detta belopp har erhållits genom att multiplicera den tilltänkta investeringen som ej hänför sig till syntetfiber, det vill säga 386 miljoner FF, med 30 % och genom att dela det så framräknade beloppet med faktorn 0,866 som används för att omräkna ett nettostöd till bruttostöd.

Som en följd härav prövar kommissionen endast om stödet, som företaget beviljats för tillverkningen av syntetfiber, överensstämmer med det regelverk för stöd som täckte perioden 1987-1989 samt om det är förenligt med den gemensamma marknaden.

I sitt brev av den 7 juli 1987, som förlängde kontrollsystemet för stöd för ytterligare en tvåårsperiod med utgång den 19 juli 1989, har kommissionen meddelat medlemsstaterna att den även fortsättningsvis företrädesvis kommer att se negativt på stöd, vare sig de är sektoriella, regionala eller generella som skulle medföra en nettoökning av tillverkningskapaciteten hos företagen i syntetfiberbranschen (fibrer och tråd i akryl, polyester, polypropylen och polyamid samt väv av dessa trådar). Kommissionen har dessutom påmint medlemsstaterna att den fortsättningsvis endast ser positivt på stödprojekt som har till syfte att lösa allvarliga sociala eller regionala problem genom att påskynda eller underlätta övergången för syntetfiberbranschen till andra verksamheter eller en restrukturering som bidrar till att minska kapaciteten. Stödet ifråga har varken påskyndat eller underlättat övergången för syntetfiberbranschen till andra verksamheter eller en restrukturering som bidrar till att minska kapaciteten. Tvärtemot har stödet ökat tillverkningskapaciteten för polyestertråd med hög hållfasthet vilket har gjort att Allied Signal kunnat minska sina kostnader och vilket försvagat situationen för övriga tillverkare. Som en följd härav uppfyller inte stödet villkoren i regelverket för stöd.

Allied Signal har uppmärksammat kommissionens beslut att godkänna stöd till förmån för Filature du Hainaut och Faserwerk Bottrop GmbH, vilka båda togs inom ramen för det regelverk som täckte perioden 1987-1989 och vilka båda två har ansetts relevanta för kommissionens prövning av fallet i fråga. Allied Signal har dessutom noterat att Hoechst Guben GmbH kommit i åtnjutande av ett stöd för tillverkning av högteknologisk polyestertråd med hög hållfasthet. Vad gäller dessa beslut kan kommissionen begränsa sig till att hänvisa till den princip som EG-domstolen upprättat i mål C-313/90 enligt vilken ett regelverk med allmän räckvidd inte kan ändras genom beslut av kommissionen i enskilda fall.

Enligt regelverket, såväl i dess lydelse för perioden 1987-1989 som i övriga versioner, kan stöd till fibertillverkning som faller under detta regelverk inte avvika därifrån på den grunden att framtida efterfrågan kan antas överskrida den aktuella leveranstillgången. Som en följd härav behöver kommissionen varken kontrollera riktigheten av Allied Signals prognoser vad gäller storleken av eller tidsplanen för en ökning av efterfrågan på polyestertråd med hög hållfasthet som används för förstärkning av däck och som härrör från däcktillverkare inom EG, eller ställa sig frågan i vilken utsträckning en sådan utveckling av efterfrågan kunde vara en följd av den ytterligare kapacitet som de nya anläggningarna i Longwy svarar för. Det bör likväl uppmärksammas att, som framgår av den konsultrapport som Allied Signal hänvisar till, nya förbättringar av rayonets egenskaper, särskilt dess hållfasthet, kunde dämpa den ökande utmaning som den nya generationens syntetfiber utgör.

Likaså behöver kommissionen inte uttala sig om företagets åsikt vad gäller skälen till att europeiska däcktillverkare fortsätter att föredra rayon framför polyester. Det räcker för kommissionens att konstatera, som uppmärksammats av den konsultrapport som Allied Signal hänvisar till, att valet av material för förstärkning av däck alltid bestäms av prestationskraven på däcken, som av olika orsaker, främst historiska, skiljer sig åt mellan USA och Västeuropa. På så sätt är till exempel förhållandena vid körning i Europa annorlunda (högre hastighetsbegränsningar och kurvigare vägar), vilket nödvändiggör däck med hög förstärkningsmodul som tillåter en säker körning i hög hastighet. Biltillverkarna i Europa uppskattar inte den utskärning i sidan som en förstärkning i polyester kan medföra.

Slutligen är det mindre viktigt för bedömningen av stödet i fråga att veta huruvida Allied Signals produkter och dess tillverkningsmetoder är mindre störande i miljöhänseende än konkurrerande produkter och dess tillverkningsmetoder. Det är uppenbart att varken tillgången på eller storleken av det regionalstöd som Allied Signal beviljats fastställts på grund av den ifrågavarande produktens egenskaper och tillverkningsmetoder på miljöområdet.

Det förhållande att Allied Signal gynnats i den meningen att dess effektivitet, kvalitet och styrka inte längre är avgörande för företagets position på marknaden samt det förhållande att stödet förvärrar de svårigheter som andra syntetfibertillverkare erfar när de måste anpassa sig till utvecklingen utan att alltid kunna komma i åtnjutande av ett stöd som anses förenligt med den gemensamma marknaden, gör att stödet till tillverkningen av syntetfiber inte kan anses ha underlättat utvecklingen i en omfattning som, från ett gemenskapsperspektiv, är tillräcklig för att kompensera de störningar i handeln som följer därav.

Som en följd härav har stödet, trots att det underlättat utvecklingen av en region i enlighet med artikel 92.3.c i Romfördraget medfört störningar i handelsvillkoren i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Villkoren för att tillämpa undantaget i artikel 92.3.c i Romfördraget är således inte uppfyllda.

Undantaget i artikel 92.3.d i Romfördraget gäller stöd för att främja kultur och bevara kulturarvet. Detta undantag är helt klart inte tillämpligt i förevarande fall.

Som en följd härav, och eftersom den franska regeringen inte uppfyllt villkoren i artikel 93.3 i Romfördraget, är stödet till syntetfibertillverkingen olagligt. Stödet är för övrigt oförenligt med den gemensamma marknaden eftersom det inte uppfyller villkoren för tillämpning av ett undantag enligt artikel 92 i Romfördraget. Härav följer att stödet också är oförenligt med EES-avtalet.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Stödet på 133 718 000 FF som den franska regeringen beviljat Allied Signal Fibers Europe SA inom ramen för regionalbidragssystemet för plymerisering och andra kemiska metoder som används vid företagets nya anläggningar i Longwy, Meurthe-et-Moselle är förenligt med den gemensamma marknaden enligt artikel 92.3.c i Romfördraget. Härav följer att stödet också är förenligt med EES-avtalet.

Artikel 2

Återstoden på 26 282 000 FF som den franska regeringen beviljar Allied Signal Fibers Europe SA inom ramen för regionalbidragssystemet för syntetfibertillverkning vid företagets nya anläggningar i Longwy, Meurthe-et-Moselle är olagligt och oförenligt med den gemensamma marknaden enligt artikel 92.1 Romfördraget. Härav följer att stödet är oförenligt med EES-avtalet.

Artikel 3

Den franska regeringen kräver återbetalning av Allied Signal Fibers Europe SA av ett belopp på 621 000 FF, vilket utgör skillnaden mellan stödbeloppet som angivits i artikel 2 och det stödbelopp som företaget redan erhållit. Vidare kräver den franska regeringen, från det datum då stödet utbetalades, en ränta på detta belopp som uträknas på grundval av värdet i procent av den referenssats som, vid detta datum, användes för uträkningar av motsvarande nettosubventioner vid olika typer av stöd som beviljats i den franska republiken.

Artikel 4

Den franska regeringen avstår från att betala ut de 25 661 000 FF till Allied Signal Fibers Europe SA som motsvarar den återstod som företaget beviljats inom ramen för regionalbidragssystemet för företagets nya anläggningar i Longwy, Meurthe-et-Moselle, och som ännu inte utbetalats.

Artikel 5

Den franska republiken underrättar kommissionen inom två månader efter anmälan av detta beslut om de åtgärder som vidtagits för att följa detta beslut.

Artikel 6

Detta beslut riktar sig till den franska republiken.

Utfärdat i Bryssel den 17 januari 1995.

På kommissionens vägnar

Karel VAN MIERT

Ledamot av kommissionen

(1) Mål C-313/90, CIRFS "Internationella kommittéén för rayon och syntetfiber m.fl. mot Europeiska gemenskapernas kommission".

(2) EGT nr L 11, 12.1.1985, s. 28.

(3) Beslut om vilket de franska, belgiska och luxemburgska regeringarna underrättats genom brev SG(86) D/14423 av den 1 december 1986.

(4) EGT nr C 215, 10.8.1993, s. 7.

(5) "Tyre Cord: Prospects in Europe and North America in the 1990s", Landell Mills Commodities Studies Ltd & Landell Mills Commodities Inc. (april 1992).

(6) Beslut om vilket den franska regeringen underrättats genom brev SG(88) D/9703 av den 9 augusti 1988 och övriga medlemsstater genom brev SG(89) D/439 av den 3 januari 1989.

(7) Beslut om vilket den tyska regeringen underrättats genom brev SG(88) D/8126 av den 5 juli 1988 och övriga medlemsstater genom brev SG(88) D/11325 av den 4 oktober 1988.

(8) Beslut om vilket den tyska regeringen underrättats genom brev SG(92) D/13324 av den 6 december 1992.

(9) EGT nr C 246, 30.12.1992, s. 2.

(10) EGT nr C 183, 11.7.1987, s. 4.