BANKENS RÅD Ökning av Europeiska investeringsbankens tecknade kapital och därtill hörande beslut (98/C 269/05)

Bankens råd godkände enhälligt vid sitt årsmöte den 5 juni 1998 följande beslut:

- Bankens råd beslutade att öka bankens tecknade kapital från 62 013 miljoner ecu till 100 000 miljoner ecu.

- Det inbetalda kapitalet skall från och med den 1 januari 1999 ökas till 6 000 miljoner ecu, dvs 6 % av det tecknade kapitalet på 100 000 miljoner ecu. Ökningen av det inbetalda kapitalet skall göras den 1 januari 1999 genom en överföring på 1 348 014 839 ecu från bankens andra reserver.

- Ökningen av det kapital som ännu inte har infordrats skall delvis träda i kraft efter att vissa procedurer i nationella parlament har slutförts formellt. Bankens totala tecknade kapital skall från och med den 1 januari 1999 ökas till åtminstone 95 549 597 250 ecu, där den återstående delen skall träda i kraft så snart som de nödvändiga formaliteterna har slutförts.

- Av det ovan nämnda saldot av andra reserver skall ytterligare 3 798 700 000 ecu överföras från andra reserver till den stadgeenliga reservfonden, så att den uppgår till 10 000 miljoner ecu, dvs 10 % av det tecknade kapitalet på 100 000 miljoner ecu.

- Baserat på en genomgång av bankens behov av egna medel godkände bankens råd enhälligt att göra en engångsutbetalning på 1 000 miljoner ecu till medlemsstaterna i förhållande till deras bidrag till bankens tecknade kapital, vilket skall finansieras med 676 795 744 ecu från det balanserade resultatet att disponera för 1996 och där återstoden på 323 204 256 ecu skall tas från 1997 års resultatöverskott som uppgår till 1 105 169 722 ecu.

- Den 20 augusti 1997, som del av dess godkännande av Amsterdam-handlingsprogrammet (Europeiska gemenskapernas officiella tidning C 10, av den 15 januari 1998), godkände bankens råd en avsättning på 200 miljoner ecu från bankens balanserade resultat att disponera för att finansiera sunda projekt, vilket utvidgar omfattningen av bankens finansiering enligt det nämnda beslutet. Avsättningen utgör en del av det sammanlagda beloppet på upp till 1 000 miljoner ecu som har anslagits för detta ändamål för perioden fram till slutet av år 2000. Bankens råd har nu beslutat att avsätta ytterligare 300 miljoner ecu från 1997 års rörelseöverskott för dessa ändamål.

- I samband med kapitalökningen har bankens råd godkänt följande strategiska ramverk för banken (se bilaga).

BILAGA

BANKENS STRATEGISKA RAMVERK

1. Inledning och bakgrund

Den senaste ökningen av bankens tecknade kapital (förutom justeringen till 62 miljarder ecu som gjordes till följd av Österrikes, Finlands och Sveriges anslutning 1995) var en dubblering till 57,6 miljarder ecu 1990. Samtliga föregående ökningar (1978, 1981 och 1986), till skillnad från justeringar, har också dubblerat bankens tecknade kapital. 1990 ansågs det nya lånetaket som kapitalökningen representerade (dvs. 250 % av det tecknade kapitalet) räcka fram till slutet av 1995. I verkligheten har verksamheten kunnat fortsätta två år utöver den förväntade tidshorisonten för lånetaket.

Sedan 1990 har bankens utlåning i löpande priser ökat från totalt 13,4 miljarder ecu (1990) till 26,2 miljarder ecu (1997). Detta motsvarar en genomsnittlig årlig ökning på 10 %. Av detta totalbelopp ökade verksamheten utanför unionen från 0,7 miljarder ecu (1990) till 3,2 miljarder ecu (1997). Totala utestående lån ökade från 61,6 miljarder ecu till 142,4 miljarder ecu i balansräkningen.

Ökningen under denna period återspeglar ett antal grundläggande politiska och marknadsmässiga förändringar som har påverkat banken, bland annat integrationen av Tysklands östra delstater och anslutningen av tre nya medlemsstater. Liksom tidigare hade många av dessa händelser sitt ursprung i eller blev formaliserade under ett antal Europeiska rådsmöten. Europeiska rådet beslöt på mötet i Edinburgh i slutet av 1992 att upprätta Edinburgh-ordningen på 5 miljarder ecu med fokusering på transeuropeiska nät och miljön. Rådet främjade dessutom på ett avgörande sätt det initiativ som togs av banken och kommissionen och som slutligen ledde till inrättandet av Europeiska investeringsfonden i partnerskap med banksektorn. Ett annat viktigt resultat var ett närmare samarbete mellan banken och kommissionen om sammanhållningsfonden och strukturfonderna, vilka nu är föremål för en översyn.

I mitten av 1993 beslöt Europeiska rådet på mötet i Köpenhamn att öka Edinburgh-ordningen med 2 miljarder ecu, förlänga dess tidslängd och tillföra 1 miljard ecu i räntesubventionerade lån för att främja investeringar i sysselsättningsskapande små och medelstora företag. I december 1993 lade Europeiska rådet på mötet i Bryssel tonvikten vid tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning, med tyngdpunkten för banken lagd på transeuropeiska transport- och energinät - där stora investeringar krävs - samt miljön. Finansieringen av de transeuropeiska näten stärktes 1995 genom den prioritering som inleddes av Europeiska rådet på mötet i Essen.

1997 uppmanade Europeiska rådet under sitt möte i Amsterdam banken att öka sin verksamhet i särskilda sektorer för att främja sysselsättningsskapandet i Europeiska unionen. Därför introducerade banken sitt Amsterdam-handlingsprogram (ASAP), som omfattar

- inrättandet av ett särskilt utlåningsfönster för små och medelstora företag, som är avsett att ge stöd till nya finansieringsordningar för att finansiera högteknologiska och snabbväxande små och medelstora företag. Detta fönster kan finansieras vid behov genom överföringar från bankens årliga rörelseöverskott upp till ett belopp om 1 miljard ecu,

- utvecklingen och förstärkningen av EIB:s verksamhet inom områdena utbildning, hälsa, stadsförnyelse och miljöskydd,

- ökad vikt vid finansieringen av transeuropeiska nät och andra stora infrastrukturnät.

Under det särskilda sysselsättningstoppmöte i Luxemburg i november 1997 bekräftade det Europeiska rådet åtgärder som redan hade vidtagits och uppmuntrade banken att upprätthålla och stärka programmets dynamik.

Utanför unionen kännetecknades bankens verksamhet under denna period av förnyelsen av ett flertal utlåningsmandat för länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (det andra finansprotokollet under fjärde Lomé-konventionen), Medelhavsländerna (inklusive METAP-programmet) samt länderna i Central- och Östeuropa. Dessutom har nya verksamhetsområden tillkommit, särskilt länderna i Asien och Latinamerika, Sydafrika och senast finansieringsordningen för stöd inför anslutningen för kandidatländerna i Central- och Östeuropa samt Cypern.

Mot denna bakgrund har styrelsen diskuterat det strategiska ramverket för den period som den föreslagna kapitalökningen förväntas täcka.

2. Bankens strategi

Bankens strategi kommer att behöva utvecklas med hänsyn till förändrade omständigheter. Huvudpunkterna i bankens strategi för den period som den nya kapitalökningen förväntas täcka framgår emellertid av styrelsens diskussioner:

- Koncentration av bankens insats på "regioner med eftersatt ekonomisk utveckling" i enlighet med bankens huvuduppgift, som är att stödja ekonomisk konvergens och integration. Den huvudsakliga målsättningen är att stödja eftersatta regioner inom unionen och integrationen av de länder som ansöker om medlemskap i unionen.

- Fortsatt stöd till gemenskapspolitikens huvudmålsättningar, som bankens beslutande organ har godkänt genom åren och som tar hänsyn till Europeiska rådets politiska beslut och förfrågningar, som exempelvis utvecklingen av transeuropeiska nät, internationell konkurrenskraft, små och medelstora företag, energi och miljön, samt i form av finansieringsverksamhet under särskilda mandat eller andra avtal till stöd för EU:s externa bistånds- och samarbetspolitik.

Denna allmänna strategi godkändes av styrelsen i januari 1997. Som ovan nämnts har strategins huvudlinjer stärkts av den senaste utvecklingen:

- Ett ökat erkännande av att de skatte- och penningpolitiska aspekterna av EMU måste åtföljas av en sammanhängande politik för att bekämpa arbetslösheten, vilket inkluderar strukturförändringar och förstärkt konkurrenskraft. Banken har bland annat inlett genomförandet av Amsterdam-handlingsprogrammet till stöd för Europeiska rådets resolution om tillväxt och sysselsättning.

- Europeiska rådets beslut om utvidgningen har ökat betydelsen av bankens roll på detta område och banken har nu introducerat sin finansieringsordning för stöd inför anslutningen för kandidatländerna.

Inom den närmaste framtiden är bankens viktigaste uppgift, inom den allmänna strategin, att stödja den ekonomiska och monetära unionen. På utlåningssidan återspeglas detta i Amsterdam-handlingsprogrammet. Vad gäller bankens upplåningsstrategi kommer banken att fortsätta sin innovativa upplåningspolitik för euron. Den omfattar särskilt att bidra till upprättandet av referensemissioner i euro, breddning av investerarbasen och skapandet av en organiserad marknad för EIB:s euroobligationer. Diversifieringen av marknaderna, särskilt i Central- och Östeuropa, kommer att ske tillsammans med introduktionen av nya attraktiva, kostnadseffektiva produkter.

3. Fastställande av prioriteringar i en miljö som är i ständig förändring

Medan integrationen av den finansiella sektorn med tiden förväntas öka tillgången till alternativa finansieringskällor för initiativtagare till projekt ytterligare, kommer banken fortsätta att spela en betydande roll under de kommande åren. Investeringsnivåerna har sjunkit, delvis beroende på de makroekonomiska anpassningar som varit nödvändiga vid förberedelserna inför EMU, och de offentliga investeringarna kommer förmodligen att förbli begränsade. Banken kan emellertid bidra till en ökning av investeringar genom att tillhandahålla långsiktig finansiering till attraktiva villkor samt genom utlåning till nya former av partnerskap mellan den offentliga och privata sektorn.

På grund av de begränsningar som både bankens tillgång till egna medel och subsidiaritetsprincipen innebär är det nödvändigt att utvärdera bankens prioriteringar. Dessa måste utvecklas med tiden, men några allmänna iakttagelser kan redan göras.

Det är viktigt för banken att koncentrera sig på de sektorer som har högsta prioritet för EU och de projekt som finansieras bör vara särskilt betydelsefulla för att uppnå dessa mål. Detta är emellertid inte tillräckligt för att säkerställa att banken bidrar med ett mervärde. Enligt bankens stadgar (artikel 18.1) lånar banken ut i den mån medel från andra källor inte är tillgängliga på skäliga villkor. Ett ytterligare stöd från EIB ges tillsammans med finansieringsbidrag från andra finansieringskällor när

- det kan visas i förslagen om projektfinansiering att ett lån från EIB är lämpligare än finansieringsbidrag från andra källor för projektet i fråga (exempelvis när projektet har en lång ekonomisk livslängd, vilket berättigar en lång löptid),

- banken påskyndar eller förbättrar projektet på något ytterligare sätt. Detta kan vara fallet om bankens medverkan ger privata investerare en trygghet att projektet uppfyller lagstadgade bestämmelser (EU:s "godkännandestämpel"). Detsamma gäller för de politiska riskerna i samband med utlåningen utanför unionen. På detta sätt kan banken agera som katalysator för andra finansieringskällor, inte minst för partnerskap mellan den offentliga och privata sektorn. Dessutom kan bankens tekniska kunnande också skapa ett mervärde.

När banken utvecklar sin framtida utlåningsstrategi för såväl sektorer som regioner bör det ske i enlighet med ovanstående principer. Banken bör försöka koncentrera sig på de områden som skapar störst mervärde, medan mindre vikt bör fästas vid projekt som skapar mindre mervärde. Om medel finns tillgängliga på marknaden till skäliga villkor och bankens deltagande inte på annat sätt påskyndar genomförandet av eller förbättrar projektet, bör banken överlåta finansieringen av projektet till andra finansieringskällor i enlighet med artikel 18.1 i stadgan.

Utvecklingen av sådana prioriteringar kommer att diskuteras av styrelsen varje år inom ramen för en framtidsinriktad verksamhetsplan, som skall godkännas av styrelsen. Denna plan beskrivs mer detaljerat nedan.

4. Subsidiaritet och samarbete med den finansiella sektorn

Inom ovanstående ramverk är samarbetet med banksektorn och övriga finansiella mellanhänder, som är aktiva på kapitalmarknaderna, en av de grundläggande principerna för genomförandet av bankens strategi. Förstärkningen och utvidgningen av detta samarbete kommer att fortsätta att vara en av EIB:s prioriteringar de närmaste åren. Detta avspeglar både subsidiaritetsprincipen och rent praktiska övervägningar.

För att uppnå största möjliga multiplikatoreffekt skall banken under alla omständigheter agera i enlighet med subsidiaritetsprincipen och endast finansiera den del av projektet som anses nödvändig för att uppfylla dess godkända politiska mål. Banken skall arbeta ännu närmare med övriga banker för att göra partnerskapet effektivare och skall sträva efter att förbättra sin roll som katalysator (till exempel genom utveckling av nya produkter).

Detta kan ske genom att banken främjar låntagarnas tillgång till kapitalmarknaderna och samarbetar med kommersiella långivare vid utarbetandet av finansieringsplaner. Banken kommer bland annat att assistera regionala banker och specialiserade institutioner (för exempelvis små och medelstora företag) när de skall anta utmaningen att anpassa sig till den inre marknaden för finansiella tjänster. Mot bakgrund av EIB:s huvuduppgift kommer detta att vara särskilt viktigt i stödområdena. Banken skulle kunna spela en liknande roll i kandidatländerna eller i andra grannländer till unionen. Vid utvecklingen av detta samarbete kommer banken liksom för andra verksamhetsområden att vara särskilt uppmärksam på att konkurrensbilden inte påverkas. En konsekvens av den årliga diskussionen om prioriteringar är att banken kommer att minska sin andel av projektkostnaderna för investeringar som skapar mindre mervärde. Additionaliteten för bankens lån kommer att beskrivas till fullo i projektdokumentationen.

Det praktiska behovet av samarbete med den finansiella sektorn är generellt, men särskilt viktigt vid utlåningen till små och medelstora företag. Således är globallåneinstrumentet det mest kostnadseffektiva och den enda lämpliga och resurssnåla ordningen som banken kan använda sig av för att stödja ett stort antal små och medelstora företag. Användningen av globallåneinstrumenten kommer dock att ses över för att säkerställa att de slutliga mottagarna får den största möjliga nyttan av finansieringen till de små och medelstora företagen. På medellång sikt kommer bankens möjligheter att finansiera små och medelstora företag kunna utvecklas ytterligare tack vare den erfarenhet som erhålls genom de alternativa ordningarna inom ramen för Amsterdam-handlingsprogrammets utlåningsfönster för små och medelstora företag.

Naturligtvis omfattar samarbetet med den finansiella sektorn skuldsidan i bankens balansräkning, genom bankens finansiella verksamheter. Varje år kommer en rapport om det övergripande samarbetet mellan banken och den finansiella sektorn för både utlånings- och upplåningsverksamheten att föreläggas styrelsen.

5. Partnerskapet med EIF

Inrättandet av Europeiska investeringsfonden är ett ytterligare konkret exempel på partnerskapsidén, då EIF:s ägarstruktur förenar både offentliga och privata ägare på ett innovativt sätt. Utvecklingen av partnerskapet mellan banken och fonden är en av EIB:s prioriteringar. Detta exemplifierades av inrättandet i oktober 1997 av Europeiska finansieringsordningen för teknologi (som följd av Europeiska rådets möte i Amsterdam). Denna ordning skall stödja teknologiorienterade och snabbväxande små och medelstora företag genom specialiserade riskkapitalfonder.

Banken och fonden kommer att fortsätta att stärka och utvidga sitt samarbete ytterligare. För att göra det så effektivt som möjligt kommer banken att rationalisera sitt arbetsförhållande med EIF, samtidigt som banken fortsätter att ge största möjliga operationella stöd till fonden.

För att bättre stödja EU:s överordnade politik kommer banken dessutom att samråda med EIF om möjligheten att förbättra fondens verksamhet på följande två områden. För det första kommer banken att undersöka möjligheten att utvidga verksamhetsområdet till att omfatta miljösektorn. För det andra, och inom ramen för finansieringsordningen för stöd inför anslutningen, kommer banken att undersöka möjligheterna av en selektiv utvidgning av verksamheten i Central- och Östeuropa till att omfatta transeuropeiska nät mellan länderna i regionen. Beroende på synpunkter från fondens övriga ägare och beslut som tas vid fondens årsmöte kan förslag eventuellt komma att läggas fram.

6. Samarbete med kommissionen

I ett större EU-sammanhang kompletteras bankens utlåning till regionalutveckling av medel från EU:s budget. Samordningen av dessa två finansieringskällor och samarbetet mellan banken och kommissionen är därför nödvändigt för att kunna ge ett effektivt stöd till regionerna.

Banken och kommissionen har redan ett mycket nära samarbete och har undersökt möjligheterna att förbättra sin effektivitet under nästa årtionde. Förbättrade procedurer hos de båda institutionerna kommer att förbättra samarbetet ytterligare i framtiden. Detta är aktuellt i ljuset av EU-kommissionens Agenda 2000 och den kommande förhandlingsrundan med medlemsstaterna om strukturfonderna.

Medan banken tar hänsyn till regionernas och kommissionens respektive roller i denna process har banken föreslagit följande särskilda åtgärder, som har godkänts av styrelsen:

- Banken kommer att försöka stärka sitt deltagande i de förberedande stadierna av programplaneringen och förhandlingarna om regionalpolitiska insatser.

- Banken kommer att försöka öka samrådet mellan institutionerna om samfinansieringar. Med förbehåll för eventuella hänsynstaganden vid konfidentialitet kommer banken att ställa sin projektbedömning till EU-kommissionens förfogande för dessa projekt.

- Banken kommer att fortsätta att erbjuda sina tekniska tjänster till EU-kommissionen mot kostnadstäckning. Sådana tjänster används redan för att utvärdera projekt under sammanhållningsfonden och där så är lämpligt kan detta utvidgas till utvalda projekt som stöds av Europeiska regionalutvecklingsfonden eller till transeuropeiska nät.

7. Implementering av strategin: Räntepolitiken

Banken förverkligar sitt huvudsakliga mål, som är att främja en balanserad utveckling av Europeiska unionen, genom att ställa till förfogande sin finansiella styrka i samtliga medlemsstater och särskilt i de mindre gynnade regionerna i unionen. Bankens räntepolitik baseras på principerna om kostnadstäckning (att uppfylla sina förpliktelser och täcka sina kostnader - artikel 19.1 i stadgan), lika behandling och transparens. Inom det särskilda mandatet för Amsterdam-handlingsprogrammet är en ytterligare målsättning att uppnå en lämplig balans mellan risker och intäkter.

En viktig utveckling för bankens verksamhet är att skillnaden i utvärderingskostnaderna för olika projekt ökar och denna tendens kan mycket väl komma att förstärkas ytterligare under de närmaste åren. Banken har i viss utsträckning redan anpassat sin enhetliga räntesättning för att ta hänsyn till de olika kostnaderna för olika kategorier av lån (särskilt en lägre marginal för större lån och lån till samma låntagare). Banken föreslår att räntesättningen anpassas ytterligare, särskilt genom ett tillägg för vissa kostnadskrävande verksamheter, som

- strukturerade lån/projektlån när banken har svårigheter att erhålla en priviligierad status som garanterad långivare, och

- vissa lån till företag när låntagaren endast kan erbjuda säkerhet som inte omedelbart kan omsättas.

Bankens stadgar kräver att tillräckliga säkerheter tillhandahålls för varje lån. Banken anser vidare att det finns tillräckliga möjligheter att kontrollera risken för normala lån genom att minska eller överföra risken till garantier eller andra säkerheter från tredje part. På detta sätt avspeglas också kreditrisken i det totala priset för EIB:s finansiering. Överföringen av projektrisken till tredje part är även ett viktigt led i samarbetet mellan EIB och den kommersiella banksektorn.

Det finns emellertid vissa projektkategorier vars riktlinjer och gränser måste fastställas av styrelsen (exempelvis vissa transeuropeiska nät, partnerskap mellan den offentliga och privata sektorn eller lån till företag och strukturerade lån/projektlån) där det inte är möjligt att överföra risken helt till tredje part enligt bankens normala procedurer. Banken kommer i de fall som en acceptabel riskprofil kan bibehållas att överväga sin inställning och där så är lämpligt ta ut ett större risktillägg. Banken kommer att utveckla mer detaljerade förslag om ovan nämnda riktlinjer, begränsningar och andra aspekter så snart som möjligt. Det är emellertid klart att ingen ändring kommer att ske av utvärderingen av medlemsstaternas riskgrad, och att de inte diskrimineras på grund av risken mellan låntagarna i denna grupp.

8. Verksamheten utanför Europeiska unionen

Bankens verksamhet utanför unionen genomförs inom ramen för mandat från Europeiska rådet. Det allmänna tillvägagångssättet för denna utlåning blev senast granskat av bankens råd vid årsmötet 1994, där huvudpunkterna var det vägledande utlåningstaket på 10 % av bankens genomsnittliga totala utlåning och behovet att vidare studera frågan om unionens garanti.

Inrättandet av finansieringsordningen för stöd inför anslutningen för Central- och Östeuropa har varit en viktig utveckling därefter. Denna ordning har ingen garanti från gemenskapsbudgeten och omfattas inte av utlåningstaket på 10 % som nämns ovan. Generellt har banken upprättat ett system för riskdelning för många av sina verksamhetsområden.

Den omedelbara prioriteringen är att genomföra de befintliga mandaten för länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (Lomékonventionen), Sydafrika, Asien och Latinamerika, Central- och Östeuropa samt Medelhavsländerna. Dessa mandat kommer att successivt löpa ut under de närmaste två åren och bankens beslutande organ kommer att ta ställning till dess roll i att stödja EU:s externa samarbets- och utvecklingspolitik.

Dessa frågor kan inte beslutas om omedelbart, men för närvarande kan ett antal principer nämnas som grund för framtida strategidiskussioner, exempelvis:

- Banken kommer att fortsätta att vara medlemsstaternas finansinstitut och dess huvudsakliga verksamhet är inom dessa stater eller för deras direkta nytta. Utlåningen utanför unionen kommer att genomföras under särskilda mandat från medlemsstaterna och bör förbli en kompletterande verksamhet.

- Banken kommer att fortsätta sitt nära samarbete med EU-kommissionen (i enlighet med unionens allmänna utvecklingsstrategi i det enskilda landet eller ländergruppen) och med övriga internationella finansinstitut och nationella organ. Banken kommer att försöka samordna sina verksamhetsområden och finansieringsvillkor med dessa organ.

- Banken kommer att bidra till utvecklingen av den privata sektorn, vilket inkluderar uppbyggnaden av lämpliga finansinstitut och stöd till små och medelstora företag. För utlåningen inom Europeiska unionen kommer banken att finansiera investeringar i den mån som medel från andra källor inte är tillgängliga till skäliga villkor (artikel 18.1 i stadgan).

- Banken kommer att kräva tillräckliga garantier från budgetmedel, även om den i vissa fall fortsatt kommer att dela riskerna.

Kommentarerna i tidigare avsnitt avseende additionalitet, största möjliga multiplikatoreffekt och partnerskap med den kommersiella banksektorn gäller, mutatis mutandis, såväl inom som utanför unionen. Bland annat måste det vägledande lånetaket på 10 % för lån utanför unionen ses över i enlighet med utlåningspolitiken. Styrelsen kommer att diskutera dessa frågor ytterligare inför nästa omgång av externa mandat.

9. Prioriteringar för utlåningen och effektiv användning av bankens medel

Den skiftande ekonomiska och finansiella miljön betyder att implementeringen av den allmänna strategin måste följas noggrant och anpassas beroende på den ekonomiska och finansiella utvecklingen samt bankens tidigare resultat. För att optimera bidraget till gemenskapspolitiken och använda bankens medel på ett så effektivt sätt som möjligt, kommer banken att utarbeta en framtidsinriktad verksamhetsplan som varje år kommer att diskuteras och godkännas av styrelsen. Den kommer att innehålla analyser per sektor av utlåningen både inom och utanför unionen. Verksamhetsplanen, som kommer att löpande uppdateras, kommer att ge ett konkret ramverk för att diskutera prioriteringar och målsättningar och löpande fastställa nya prioriteringar och målsättningar med hänsyn till de uppgifter som mer och mer kan lämnas till andra finansieringskällor. Denna kommer också att vara lämplig vid genomgången av årsrapporten om samarbetet med den finansiella sektorn som nämnts ovan.

Verksamhetsplanen kommer att ge ett ramverk för resultatutvärdering. Den kommer att omfatta dels feedback från en analys av projektportföljens kvalité som baseras på ett antal utvärderingskriterier och dels resultaten från bankens projektutvärderingsenhet. Detta kan innebära förbättrade procedurer, till exempel användningen av program på vissa områden. Under de senaste åren har banken utvecklat sina system betydligt vilket medger en löpande övervakning av dess resultat som finansiell mellanhand. Banken kommer att fortsätta utveckla system som kan övervaka verksamheten, vilket inkluderar "benchmarking" av dess finansiella verksamhet och en komplett riskanalys.

På längre sikt kommer banken att undersöka på nytt sina behov av kapital och reserver samt nyckeltalen inför en översyn med styrelsen år 2001.

En fråga i samband med framtidsutsikterna på medellång sikt är vilka resurser som bankens mål kräver. Med en liten personalstyrka och målet att hålla administrativa kostnader under stram kontroll måste banken fortsätta att noggrant fastställa sina personalbehov, och utvecklingen av personalens kompetens bör följa de strategiska prioriteringarna. Diskussionerna i styrelsen om den ovannämnda verksamhetsplanen kommer också att ge ett ramverk för att fastställa strategiska inriktningar för användningen av bankens medel.