KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1462/95 av den 27 juni 1995 om inrättande och förvaltning av en tullkvot för import av unga handjur av nötkreatur avsedda för gödning (1 juli 1995-30 juni 1996)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 805/68 av den 27 juni 1968 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött (1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 424/95 (2), särskilt artikel 12.1 och 12.4 i denna,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 3290/94 av den 22 december 1994 om de anpassningar och övergångsåtgärder som krävs inom jordbrukssektorn för att genomföra avtalen som slöts inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingar i Unguayrundan (3), särskilt artikel 3 i denna, och

med beaktande av följande:

Enligt WTO-avtalet har gemenskapen förbundit sig att inrätta en årlig importtullkvot omfattande 169 000 unga handjur av nötkreatur för gödning. Tillämpningsföreskrifter för kvotåret 1995/96 som börjar den 1 juli 1995 måste fastställas.

I enlighet med artikel 12.2 i förordning (EEG) nr 805/68 bör, vid förvaltningen av kvoten, hänsyn tas till det traditionella handelsmönstret för ifrågavarande djurslag.

Hänsyn bör tas till försörjningsbehovet i vissa regioner inom gemenskapen med ett betydande underskott på nötkreatur för gödning. Eftersom detta behov är uppenbart speciellt i Italien och Grekland bör tillgodoseende av efterfrågan inom dessa två medlemsstater prioriteras.

För att säkerställa en smidig övergång från en ordning baserad på den s.k. sammanställningen till en ordning knuten till den nuvarande tullkvoten bör lämpliga bestämmelser fastställas, särskilt genom bibehållande av metoden för fördelning mellan traditionella importörer och aktörer som visar att de aktivt bedriver handel med levande djur med tredje land.

Inom ramen för tillämpningen av WTO-avtalet bör tillämpningsföreskrifterna för systemet med importlicenser inom nötköttssektorn, som för närvarande meddelas i kommissionens förordning (EEG) nr 2377/80 (4), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1084/94 (5), ändras före den 1 juli 1995. För att förebygga praktiska tillämpningsproblem förknippade med den nuvarande tullkvoten bör förordning (EEG) nr 2377/80 inte tillämpas. I stället bör särskilda föreskrifter avseende importlicenserna för denna kvot antas. Dessa särskilda föreskrifter bör ta över bestämmelserna i kommissionens förordning (EEG) nr 3719/88 (6), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1199/95 (7).

Enligt artikel 9.1 i förordning (EEG) nr 805/68 skall en importlicens uppvisas vid import till gemenskapen av levande djur enligt nuvarande tullkvot. För tillämpning av denna tullkvot krävs en noggrann övervakning av importen och en effektiv kontroll av dess användning och destination. Importen måste därför ske till den medlemsstat som har utfärdat importlicensen.

En säkerhet skall ställas som garanti för att djuren är föremål för gödning under minst 120 dagar i särskilt angivna anläggningar. Säkerhetens storlek bör fastställas med hänsyn till skillnaden mellan de tullsatser som tillämpas inom och utanför kvoten.

I rådets förordning (EEG) nr 990/93 (8) förbjuds handel mellan Europeiska gemenskapen och republikerna Serbien och Montenegro. Dessa republiker är därför uteslutna från de ordningar som föreskrivs i den förordningen.

Kommissionens förordning (EEG) nr 612/77 (9), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1121/87 (10), bör upphävas.

Förvaltningskommittén för nötkött har inte yttrat sig inom den tid som ordföranden har fastställt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. En tullkvot omfattande 169 000 levande handjur av nötkreatur enligt KN-nr 0102 90 05, 0102 90 29 eller 0102 90 49 och avsedda för gödning inom gemenskapen, inrättas härmed för tiden 1 juli 1995-30 juni 1996.

2. För den kvot som avses i punkt 1 a och 1 skall importtullen vara 582 ecu per ton plus en värdetull om 16 %. Tillämpningen av denna tullsats förutsätter gödning av det importerade djuret i den importerande medlemsstaten under minst 120 dagar.

Omräkningskursen för tullen uttryckt i ecu skall vara den kurs som tillämpas på importdagen enligt Gemensamma tulltaxan.

3. I denna förordning avses med importdag den dag deklarationen om övergång till fri omsättning mottas.

Artikel 2

1. De kvantiteter som avses i artikel 1.1 skall fördelas till följande medlemsstater:

>Plats för tabell>

2. Inom var och en av de i punkt 1 a och 1 b angivna kvantiteterna skall importrättigheter för

- 80 % av kvantiteten direkt tilldelas de importörer som bevisar att de har importerat djur enligt de förordningar som avses i bilagan under de senaste tre kalenderåren. Det tilldelade antalet djur skall vara proportionellt mot det antal djur som importerats under dessa tre år.

- 20 % av kvantiteten direkt tilldelas aktörer som bevisar att de under 1994 exporterade till och/eller importerade från länder som för dem var tredje länder den 31 december 1994 minst 50 levande djur enligt KN-nr 0102 90, med undantag av import enligt de förordningar som avses i punkt b i bilagan.

Ansökningar om importrättigheter skall lämnas in:

- i Italien för de kvantiteter som anges i punkt 1 a,

- i Grekland för de kvantiteter som anges i punkt 1 b.

3. De kvantiteter som anges i punkt 1 c skall tilldelas aktörer som bevisar att de under 1994 exporterade till och/eller importerade från länder som för dem var tredje länder den 31 december 1994 minst 50 levande djur enligt KN-nr 0102 90.

Ansökningar om importrättigheter skall lämnas in i den medlemsstat, med undantag av Italien och Grekland, där sökanden finns intagen i registret för mervärdesskatt.

4. De kvantiteter som avses i punkt 2 första stycket andra strecksatsen och i punkt 3 skall tilldelas till varje behörig aktör i proportion till de kvantiteter de ansökt om.

5. Bevis på import och/eller export skall tillhandahållas enbart i form av tullhandlingar för övergång till fri omsättning eller exporthandlingar. Efter kommissionens bemyndigande får emellertid Österrike, Finland och Sverige, där så är lämpligt, godta andra bevishandlingar.

Medlemsstater får acceptera vederbörligen bestyrkta kopior av dessa handlingar om sökanden på ett godtagbart sätt kan visa för den behöriga myndigheten att det är omöjligt för honom att skaffa fram originalhandlingarna.

Artikel 3

1. Aktörer som den 1 januari 1995 inte längre sysslade med handel med levande handjur av nötkreatur är inte behöriga enligt den ordning som föreskrivs i denna förordning.

2. Företag som bildas genom sammanslagning där var och en av parterna har rättigheter enligt artikel 2.2 första stycket skall ha samma rättigheter som de företag av vilka de bildats.

Artikel 4

1. En ansökan om importrättigheter är endast giltig om den inlämnas av en aktör som är registrerad i det nationella mervärdeskatteregistret.

2. En ansökan om importrättigheter får inte överstiga det tillgängliga antalet djur.

Om en sökande inom någon av de kategorier som avses i artikel 2.2 och 2.3 lämnar in mer än en ansökan skall ingen av dessa ansökningar prövas.

3. Ansökningar enligt artikel 2.2 och 2.3 skall vara den behöriga myndigheten tillhanda senast den 30 juni 1995 tillsammans med erforderliga bevishandlingar.

4. Beträffande ansökningar enligt artikel 2.3 skall medlemsstaterna, efter kontroll av inlämnade handlingar, till kommissionen senast den 14 juli 1995 överlämna en förteckning över sökande och de kvantiteter ansökningarna avser.

Kommissionen skall snarast möjligt besluta i vilken utsträckning ansökningar kan godtas. Om de begärda kvantiteterna överstiger tillgängliga kvantiteter skall kommissionen minska de begärda kvantiteterna med en viss procentsats.

Artikel 5

1. En importlicens skall uppvisas för varje import av djur för vilka importrättigheter har tilldelats.

2. Licensansökningar får endast inlämnas:

- i den medlemsstat där ansökan om importrättigheter lämnades in,

- av de aktörer som tilldelats importrättigheter enligt artiklarna 2 och 4.

3. Den säkerhet för licenser som avses i artikel 14 i förordning (EEG) nr 3719/88 fastställs till 3 ecu per djur.

Omräkningskursen för säkerheten skall vara den kurs som tillämpas enligt Gemensamma tulltaxan vid tiden för licensansökan.

4. Licenser skall utfärdas från och med den 1 juli till och med den 31 december 1995 för högst 50 % av de tilldelade importrättigheterna. Importlicenser för resterande kvantiteter skall utfärdas från och med den 2 januari 1996.

5. Ansökan om importlicens och själva licensen skall innehålla

a) i fält 8, ursprungslandet

b) i fält 16, KN-nr 0102 90 05, 0102 90 29, 0102 90 49

c) i fält 20, följande text:

"Levande handjur av nötkreatur under 300 kg (förordning (EG) nr 1462/95)" "Licensen gäller i . . . (utfärdande medlemsstat)".

6. Importlicensen berättigar inte till import av djur med ursprung i republikerna Serbien och Montenegro.

Artikel 6

1. De berörda djuren skall importeras till den medlemsstat som utfärdar importlicensen.

2. Vid importtillfället skall importören skriftligen åtaga sig att inom en månad informera den behöriga myndigheten om den anläggning eller de anläggningar där de unga djuren göds.

3. Vid importtillfället skall en säkerhet på 785 ecu per ton ställas till den behöriga myndigheten som en garanti för att de importerade djuren kommer att gödas i den importerande medlemsstaten under en period av minst 120 dagar från importdagen.

Omräkningskursen för säkerheten skall vara den kurs som tillämpas enligt Gemensamma tulltaxan vid importtillfället.

4. Utom vid force majeure skall säkerheten inte frisläppas förrän bevis har framlagts för den importerande medlemsstatens behöriga myndighet om att djuren

a) har götts i den anläggning eller de anläggningar som angetts enligt punkt 2.

b) inte har slaktats inom 120 dagar räknat från importdagen, eller

c) har slaktats av hälsoskäl före utgången av denna tid eller har dött till följd av sjukdom eller olyckshändelse.

Säkerheten skall frisläppas omedelbart efter det att sådant bevis har framlagts.

Om emellertid tidsfristen i punkt 2 inte har iakttagits skall säkerhetsbeloppet som skall frisläppas minskas med:

- 15 % och med

- 2 % av det återstående beloppet för varje dags överskridande.

De belopp som inte frisläpps skall vara förverkade och skall behållas som tull.

5. Om det bevis som avses i punkt 4 inte framläggs inom 180 dagar från importdagen skall säkerheten vara förverkad och behållas som tull.

Om sådant bevis emellertid inte har framlagts inom 180 dagar men framläggs inom 18 månader efter dessa 180 dagar skall det förverkade beloppet, minskat med 15 % av säkerhetens belopp, återbetalas.

6. Artikel 8.4 i förordning (EEG) nr 3719/88 skall tillämpas. Dock skall full tullavgift enligt Gemensamma tulltaxan uppbäras för importerade kvantiteter som överstiger de som anges i importlicensen.

Artikel 7

Senast tre veckor efter import av djuren i fråga, skall importören underrätta den behöriga myndighet som utfärdade importlicensen om antalet djur som importerats och deras ursprung. Myndigheten skall vidarebefordra denna information till kommissionen i början av varje månad.

Artikel 8

Importlicenser som utfärdas enligt denna förordning skall gälla 90 dagar från dagen för utfärdandet. Inga licenser skall emellertid gälla efter den 30 juni 1996.

Artikel 9

1. Varje djur som importeras enligt denna förordning skall identifieras genom antingen

- en outplånlig tatuering, eller

- en officiell eller officiellt godkänd öronmärkning i minst ett öra.

2. Tatueringen eller märket skall vara så beskaffat att det är möjligt att, med hjälp av anteckningar som förs av den behöriga myndigheten då djuret övergår till fri omsättning, konstatera vilken dag övergången till fri omsättning skedde och vem som importerade djuret.

Artikel 10

Bestämmelserna i förordning (EEG) nr 3719/88 skall tillämpas om inte annat följer av denna förordning. Bestämmelserna i förordning (EEG) nr 2377/80 skall inte tillämpas.

Artikel 11

Förordning (EEG) nr 612/77 upphävs. Den skall dock fortfarande gälla för importer som genomförs enligt kommissionens förordningar (EG) nr 3171/94 (11) och (EG) nr 692/95 (12).

Artikel 12

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 27 juni 1995.

På kommissionens vägnar

Franz FISCHLER

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr L 148, 28.6.1968, s. 24.

(2) EGT nr L 45, 1.3.1995, s. 2.

(3) EGT nr L 349, 31.12.1994, s. 105.

(4) EGT nr L 241, 13.9.1980, s. 5.

(5) EGT nr L 120, 11.5.1994, s. 30.

(6) EGT nr L 331, 2.12.1988, s. 1.

(7) EGT nr L 119, 30.5.1995, s. 4.

(8) EGT nr L 102, 28.4.1993, s. 14.

(9) EGT nr L 77, 25.3.1977, s. 18.

(10) EGT nr L 109, 24.4.1987, s. 12.

(11) EGT nr L 335, 23.12.1994, s. 47.

(12) EGT nr L 71, 31.3.1995, s. 48.

BILAGA

Förordningar som avses i artikel 2.2 och 2.3

Kommissionens förordningar:

a) - (EEG) nr 365/92 (EGT nr L 39, 15.2.1992, s. 25)

- (EEG) nr 745/92 (EGT nr L 82, 27.3.1992, s. 28)

- (EEG) nr 1635/92 (EGT nr L 171, 26.6.1992, s. 14)

- (EEG) nr 2753/92 (EGT nr L 279, 23.9.1992, s. 19)

- (EEG) nr 3806/92 (EGT nr L 384, 30.12.1992, s. 30)

- (EEG) nr 733/93 (EGT nr L 75, 30.3.1993, s. 11)

- (EEG) nr 1622/93 (EGT nr L 155, 26.6.1993, s. 44)

b) - (EEG) nr 2657/93 (EGT nr L 244, 30.9.1993, s. 5)

- (EG) nr 336/94 (EGT nr L 43, 16.2.1994, s. 7)

- (EG) nr 656/94 (EGT nr L 82, 25.3.1994, s. 17)

- (EG) nr 1373/94 (EGT nr L 151, 17.6.1994, s. 8)

- (EG) nr 2321/94 (EGT nr L 253, 29.9.1994, s. 5)