RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 2737/90 av den 24 september 1990 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av volframkarbid och smält volframkarbid med ursprung i Kina samt om slutgiltigt uttag av den preliminära tullen

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2423/88 av den 11 juli 1988 om skydd mot dumpad eller subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska ekonomiska gemenskapen(1), särskilt artikel 12 i denna,

med beaktande av det förslag som kommissionen lämnat efter samråd i den rådgivande kommittén enligt ovannämnda förordning, och

med beaktande av följande:

A. Provisoriska åtgärder

1. Kommissionen införde genom förordning (EEG) nr 763/90(2) en preliminär antidumpningstull på import av volframkarbid och smält volframkarbid enligt KN-nummer 2849 90 30 med ursprung i Kina. Tullens giltighetstid förlängdes med en period på högst två månader genom förordning (EEG) nr 2127/90(3).

B. Efterföljande förfarande

2. Efter det att den preliminära antidumpningstullen införts begärde China Chamber of Commerce of Metals, Minerals and Chemicals Importers and Exporters, nedan kallad "den kinesiska handelskammaren", på två kinesiska exportörers vägnar, nämligen China National Non-Ferrous Metals Import and Export Corporation (CNIEC) och China National Metals and Minerals Import and Export Corporation (Minmetals) en möjlighet att få yttra sig hos kommissionen, vilket beviljades.

3. Kommissionen informerade den kinesiska handelskammaren om de grundläggande omständigheter och överväganden på grundval av vilka den avsåg att rekommendera införandet av slutgiltiga antidumpningstullar och ett slutgiltigt uttag av de belopp som ställts som säkerhet för den preliminära tullen. Den kinesiska handelskammaren och de kinesiska exportörerna beviljades också en period inom vilken de kunde framföra ytterligare synpunkter.

4. En importör som inte hade kontaktat kommissionen inom den period som anges i tillkännagivandet av förfarandets inledande begärde också möjlighet att få yttra sig, vilket beviljades enligt artikel 3 i förordning (EEG) nr 763/90.

5. Kommissionen övervägde alla inlämnade kommentarer innan den formulerade sina definitiva slutsatser, som har bekräftats av rådet.

6. Utredningen har på grund av den tid som har använts för samråd i den rådgivande kommittén före införandet av provisoriska åtgärder inte avslutats inom den ettårsperiod som anges i artikel 7.9 a i förordning (EEG) nr 2423/88.

C. Beskrivning av produkten och likadan produkt

7. Den importör som avses i punkt 4 hävdade att den volframkarbid som exporteras av Kina och den som tillverkas av gemenskapsindustrin inte var jämförbara i kvalitet, även om de var kemiskt sett identiska. Importören hävdade att den kinesiska karbiden endast var lämplig för mindre krävande ändamål (verktygstillverkning) eftersom storleken och fördelningen av kornen var mindre tillförlitlig.

8. Även om ovannämnda importör använde detta argument för att motivera de kinesiska exportörernas låga priser (synpunkten kommer att behandlas ur denna synvinkel i punkt 17), anser kommissionen att argumentet även borde granskas vid definitionen av likadan produkt eftersom de angivna kvalitetsskillnaderna sannolikt skulle återspeglas i olika former av slutanvändning.

9. Kommissionen kan inte konstatera någon skillnad i slutanvändning av kinesisk volframkarbid och den volframkarbid som tillverkas av gemenskapsindustrin. Någon strikt uppdelning kan inte göras eftersom

- gemenskapsindustrin säljer till alla typer av användare, utan några undantag,

- det är omöjligt att bekräfta att de kinesiska leveranserna skulle vara avsedda för en begränsad, eller till och med bestämd, kategori av användare, på grund av att de kinesiska exportörerna och producenterna samt importörerna i gemenskapen har uppvisat en bristande samarbetsvilja,

- förekomsten av vissa mycket specialiserade och relativt marginella användningsområden (som skulle kräva särskilda specifikationer som gemenskapsindustrin bättre kan uppfylla än leverantörerna från avlägsna områden) inte hindrar att den volframkarbid och smälta volframkarbid som tillverkas i gemenskapen respektive exporteras från Kina är generellt sett inbördes utbytbara, och därför konkurrerar på en stor del av marknaden.

Av dessa skäl kan produkterna även i fortsättningen betraktas som likadana produkter enligt artikel 2.12 i förordning (EEG) nr 2423/88.

10. Rådet bekräftar slutsatsen att volframkarbid och smält volframkarbid tillverkad i gemenskapen är likadana produkter som den volframkarbid och smälta volframkarbid som importeras från Kina, enligt artikel 2 i förordning (EEG) nr 2423/88.

D. Dumpning

11. Efter det att den preliminära tullen införts har det inte lämnats några ytterligare uppgifter om dumpning av den kinesiska exporten. Rådet bekräftar de slutsatser om dumpning från kinesisk sida som anges i förordning (EEG) nr 763/90.

E. Skada

12. Den kinesiska handelskammaren anförde två argument rörande skada.

För det första restes en invändning angående Kinas respektive Sydkoreas affärsmetoder (eftersom det konstaterades att import från Sydkorea, som ursprungligen berördes av utredningen, inte hade vållat någon väsentlig skada avslutades förfarandet mot detta land genom förordning (EEG) nr 763/90). Den kinesiska handelskammaren använde gemenskapsstatistik för 1986, 1987 och 1988 för att hävda att den sydkoreanske exportören hade sänkt sina priser vid försäljning till gemenskapen i en större omfattning än den som de kinesiska exportörerna beskylldes för.

13. Kommissionen uppmärksammar innehållet i punkt 27 i förordning (EEG) nr 763/90, som motiverade varför man i Sydkoreas fall använde de upplysningar som hade givits i det frågeformulär som den sydkoreanske exportören fyllt i och som kontrollerades hos den exportören, i stället för att använda de siffror som Europeiska gemenskapernas statistikkontor offentliggjort.

Av dessa skäl bekräftar kommissionen sina slutsatser om utvecklingen av importpriserna på volframkarbid enligt punkterna 31 och 32 i förordning (EEG) nr 763/90.

14. Den kinesiska handelskammarens andra argument, som också anfördes av den importör som avses i punkt 4, avser effekten av leveranser från Kina på gemenskapens marknad. Detta argument baseras på tre iakttagelser.

- Den relativt sett lilla marknadsandel som de kinesiska exportörerna fått (5,3 % under referensperioden).

- Den avsevärda omfattningen av gemenskapens export till låga priser.

- Den stora marknadsandel som export från Österrike och USA har.

Utifrån dessa iakttagelser, baserade på officiell gemenskapsstatistik från 1984 till 1988, drog företrädarna för de kinesiska exportörerna slutsatsen att gemenskapsindustrin medvetet hade valt att exportera sin produktion till låga priser hellre än att sälja den på gemenskapens marknad till en högre avkastning, och att den därigenom hade övergivit en stor del av marknaden i gemenskapen till förmån för leverantörer utanför gemenskapen, bland vilka Kina endast stod för en mycket blygsam andel.

Den kinesiska handelskammaren ansåg därför att skadan skulle värderas på nytt med hänsyn till dessa iakttagelser och att gemenskapsindustrin av dessa skäl inte hade vållats någon väsentlig skada på gemenskapens marknad.

15. Kommissionen granskade denna invändning och kom fram till slutsatsen att de preliminära slutsatserna angående skada inte kunde ifrågasättas.

Vad gäller den första och den tredje iakttagelsen i punkt 14 om marknadsandelar, uppmärksammar kommissionen punkterna 29, 33 och 44 i förordning (EEG) nr 763/90, vilka inte eftertryckligen har vederlagts av de berörda parterna, och det rör sig om följande omständigheter:

- Det faktum att import med en relativt sett liten marknadsandel (5,3 % för Kina under referensperioden) kan vålla väsentlig skada när den åtföljs av avsevärd underprissättning (35,34 % för Kina under referensperioden).

- Import av volframkarbid från andra traditionella leverantörer utanför gemenskapen (särskilt Österrike och USA), vars marknadsandelar har varit stabila från 1984 till 1988, kännetecknas inte av stor underprissättning och vållar därför inte skada.

16. Vad gäller den andra iakttagelsen i punkt 14 finner kommissionen att påståendet att denna utveckling kan hänföras till åtgärder som vidtagits av gemenskapsindustrin baseras på en analys av prisutvecklingen för gemenskapens export av produkten i fråga från 1984 till 1988, så som den framgår av gemenskapens statistik. De upplysningar som kommissionen under utredningen inhämtat och kontrollerat hos de tre berörda producenterna ger dock anledning till att korrigera denna analys. En korrigering är nödvändig eftersom en betydande del av dessa producenters verksamhet utgörs av så kallade "avtal om bearbetning" för export (se punkt 36 i förordning (EEG) nr 763/90).

Denna verksamhet utförs på provision enligt avtal varigenom gemenskapsindustrin bearbetar råvaror, som ägs av en kund, för produktion av volframkarbid, vilket förklarar de låga priserna i gemenskapens exportstatistik.

De priser som offentliggjorts av Europeiska gemenskapernas statistikkontor är ett genomsnitt av

- det normala försäljningspriset för egen produktion som säljs på export, och

- priset för det arbete på provision som gemenskapsproducenterna fakturerar för vid export av volframkarbid som framställts av råvaror som producenterna inte själva äger.

Med hänsyn till den betydande del som råvarorna har i volframsektorns kostnader har dessa bearbetningsavtal stor betydelse för de genomsnittliga priserna men ger inte anledning att ifrågasätta affärssinnet hos de berörda producenterna i gemenskapen. Tvärtom visar de faktiska omständigheterna att producenterna inte vid något tillfälle exporterade sin produktion till låga priser eller vägrade att konkurrera på gemenskapens marknad.

17. Den importör som avses i punkt 4 i denna förordning lade fram två ytterligare argument rörande skada. Enligt det första, som beskrivs i punkt 7, hävdades att en kvalitetsskillnad som motiverar en prisskillnad mellan de kinesiska och de gemenskapsproducerade produkterna förbisågs av kommissionen vid beräkningen av underprissättningens omfattning (se punkt 33 i förordning (EEG) nr 763/90) och skadan (punkt 53 i samma förordning).

Den påstådda kvalitetsskillnaden, som bygger på att den kinesiska karbiden har en mindre pålitlig storleksklassificering skulle medföra att konsumenterna endast använder dessa produkter för mindre krävande ändamål, eller kontrollerar kvaliteten och vid behov bearbetar dessa produkter före användning.

18. Kommissionen kan bekräfta att användare av volframkarbid i allmänhet behöver en enhetlig produkt och därför

- genomför tester och utvecklingsarbete innan de påbörjar bearbetning av råvaror från en ny leverantör, och

- framdeles genomför regelbundna kvalitetskontroller eller förberedelser före användning.

Dessa försiktighetsåtgärder vidtas för både produkter som importeras från Kina och produkter från gemenskapsindustrin eller från andra producenter. De är inte specifika för kinesisk karbid och motiverar inte priser som är systematiskt lägre än priserna för produkter från gemenskapsproducenter.

19. Kommissionen uppmanade den berörda importören att ge objektiv information, med stöd av siffror, för att ekonomiskt kunna värdera den kvalitetsskillnad som skulle kunna upptäckas vid några av ovannämnda kontroller, men importören kunde inte förete några av de bevis som behövdes för att utföra denna ekonomiska analys.

Under dessa omständigheter anser kommissionen att det varken är nödvändigt eller ens möjligt att på en vettig grundval revidera beräkningarna i fråga.

20. Kommissionen förklarar att den från början hade beaktat kvalitetsskillnader (vilka med sannolikhet rör vissa leveranser som behöver uppfylla mycket speciella krav) genom att basera sina beräkningar på

- det pris till vilket producenter i gemenskapen sålde karbid av standardkvalitet, vid beräkning av underprissättning,

- produktionskostnaderna för den mest representative producenten i gemenskapen av karbider av standardkvalitet, ökade med en skälig vinstmarginal på 10 % av produktionskostnaderna, vid beräkningen av skadans omfattning.

21. Det andra argumentet från den importör som avses i punkt 4 var att sänkningen från 1987 av marknadspriset i gemenskapen för volframkarbid var en naturlig justering av priserna, som tidigare skulle ha varit för höga.

Kommissionen finner att den vid kontrollen hos producenterna i gemenskapen under utredningen kunde verifiera att deras vinster från 1984 till 1987 hade legat på nivåer som kunde anses normala för produkten i fråga och att den påföljande sänkningen av deras priser (även om den var mycket ringa, som anges i punkt 40 i förordning (EEG) nr 763/90) direkt kunde hänföras till den ökade importen av dumpade kinesiska produkter.

22. Några ytterligare bevis på skada, eller orsakssamband mellan dumpning och skada har inte framkommit efter det att den preliminära tullen infördes. Rådet bekräftar slutsatserna om skada som de anges i förordning (EEG) nr 763/90.

F. Gemenskapens intresse

23. Kommissionen har inte kontaktats av någon användare av volframkarbid eller smält volframkarbid med ursprung i Kina sedan införandet av den preliminära tullen.

Endast den importör som nämns i punkt 4 har anfört det argument som avses i punkt 48 i förordning (EEG) nr 763/90, men denne har inte lämnat några ytterligare bevis som skulle kunna stödja argumentet.

24. Rådet bekräftar kommissionens slutsatser enligt punkt 48 52 i förordning (EEG) nr 763/90 att det är i gemenskapens intresse att undanröja den skada som den konstaterade dumpningen vållat gemenskapsindustrin.

G. Slutgiltig tull

25. Rådet bekräftar att det är nödvändigt att tillämpa en värdetull som även om den är avsevärt lägre än den fastställda dumpningsmarginalen är tillräcklig för att undanröja skadan för gemenskapsindustrin.

26. Eftersom kommissionens slutsatser angående formen och nivån på den preliminära antidumpningstull som anges i punkt 53 i förordning (EEG) nr 763/90 förblir oförändrade (se punkt 18 i denna förordning) bör den slutgiltiga antidumpningstullen motsvara beloppet av den preliminära antidumpningstullen.

H. Åtaganden

27. Två kinesiska exportörer, CNIEC och Minmetals, har erbjudit sig att ingå åtaganden som anses vara godtagbara. Dessa åtaganden innebär att priserna på de berörda produkterna kommer att öka så mycket att den skada som vållas gemenskapsindustrin undanröjs.

Efter samråd, under vilka två medlemsstater reste invändningar mot denna lösning, godtogs dessa åtaganden genom kommissionens beslut 90/480/EEG(4).

I. Uttag av preliminär tull

28. Med hänsyn till storleken på de fastställda dumpningsmarginalerna och den väsentliga skada som vållats gemenskapsindustrin anser rådet att det är nödvändigt att de belopp för vilka säkerhet ställts i form av en preliminär antidumpningstull slutgiltigt tas ut i sin helhet.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. En slutgiltig antidumpningstull införs härmed på import av volframkarbid och smält volframkarbid enligt KN-nummer 2849 90 30 med ursprung i Kina.

2. Tullsatsen fastställs till 33 % av produktens nettopris fritt gemenskapens gräns, oförtullat (Taric-tilläggsnummer 8477).

Priset fritt gemenskapens gräns skall anses som nettopris om de faktiska betalningsvillkoren föreskriver betalning inom 30 dagar efter det att produkterna anlänt till gemenskapens tullterritorium. Priset skall ökas med 1 % för varje ytterligare månad som betalningsfristen förlängs.

3. Den tull som föreskrivs i punkt 2 skall inte tillämpas för volframkarbid och smält volframkarbid som exporteras till gemenskapen av

- China National Non-Ferrous Metals Import and Export Corporation (CNIEC), (Taric-tilläggsnummer 8478),

- China National Metals and Minerals Import and Export Corporation (Minmetals), (Taric-tilläggsnummer 8478).

4. Gällande bestämmelser om tullar skall tillämpas.

Artikel 2

De belopp för vilka säkerhet enligt förordning (EEG) nr 763/90 ställts i form av en preliminär antidumpningstull skall slutgiltigt tas ut i sin helhet.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 24 september 1990.

På rådets vägnar

V. SACCOMANDI

Ordförande

(1) EGT nr L 209, 2.8.1988, s. 1.

(2) EGT nr L 83, 30.3.1990, s. 36.

(3) EGT nr L 195, 26.7.1990, s. 2.

(4) EGT nr L 264, 27.9.1990, s. 59.