RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 117/91 av den 16 januari 1991 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av lineära volframhalogenlampor med ursprung i Japan

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2423/88 av den 11 juli 1988 om skydd mot dumpad eller subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska ekonomiska gemenskapen(1), särskilt artikel 12 i denna, och

med beaktande av kommissionens förslag framlagt efter samråd i rådgivande kommittén enligt ovanstående förordning, och

med beaktande av följande:

A. PROVISORISKA ÅTGÄRDER

1. Kommissionens förordning (EEG) nr 2064/90(2) införde en preliminär antidumpningstull på import av lineära volframhalogenlampor (hädanefter kallade LTH-lampor), för en spänning av mer än 100 V, med en effekt av minst 100 W, med två socklar, av typ R7s, av sådana slag som används för belysning och som omfattas av KN-nummer ex 8539 21 91 med ursprung i Japan. Förordning (EEG) nr 3307/90(3) förlängde tiden för denna tull med högst två månader.

B. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE

2. Efter det att den preliminära tullen införts begärde och beviljades tre tillverkare/exportörer som nämns i förordning (EEG) nr 2064/90 och den klagande var för sig tillfälle att muntligen yttra sig inför kommissionen angående de slutsatser som anges i ovanstående förordning. De tillkännagav även sina åsikter skriftligen.

3. Parterna upplystes på egen begäran även om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg bakom kommissionens förslag att rekommendera att slutgiltiga antidumpningstullar infördes och att de belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära tullen slutgiltigt togs ut. De fick även möjlighet att komma med synpunkter sedan de erhållit dessa upplysningar. Deras synpunkter gicks igenom och där det befanns lämpligt tog kommissionen hänsyn till dem i sina slutsatser.

C. PRODUKT

4. En tillverkare/exportör hävdade att definitionen av de produkter som berörs av förfarandet, framlagd i punkt 10 i förordning (EEG) nr 2064/90, är inadekvat såtillvida som den inte specificerar att vissa typer av volframhalogenrör inte används till belysning och därför inte omfattas av förfarandet. Förfarandet omfattar volframhalogenlampor för en spänning av mer än 100 V, med en effekt av minst 100 W, med två socklar, av typen R7s, av sådana slag som används för inomhus- och utomhusbelysning. Detta innebär att det inte omfattar lineära volframhalogenrör som inte kan användas för inomhus- eller utomhusbelysning och som endast kan ingå som komponenter i apparater med ett särskilt användningsområde, till exempel fotokopieringsapparater eller lampor för fotografering. Det bör emellertid påpekas att LTH-lampor som kan användas både till belysning och till andra mer speciella ändamål omfattas av detta förfarande.

D. DUMPNING

a) Normalvärde

I. Hemmamarknadspris

5. Den tillverkare/exportör som nämns i punkt 15 i förordning (EEG) nr 2064/90 upprepade sin invändning att det från kvantiteterna för två av hans modeller som såldes på den japanska marknaden skulle uteslutas ett visst antal "negativa transaktioner", vilka han hävdade i själva verket var "fiktiva" transaktioner som rörde särskilt avbeställningar och överföring av försäljning från ett år till det påföljande. Försäljningen på hemmamarknaden av modellerna i fråga skulle då utgöra något mindre än 5 % av den mängd som exporterats, och priset för dessa modeller skulle då inte kunna användas för att beräkna normalvärdet.

6. Rådet bekräftar emellertid kommissionens slutsatser på denna punkt, för vilken inga nya bevis lagts fram. Dessa transaktioner måste anses vara representativa för det normala förhållandet mellan tillgång och efterfrågan under tidsperioden ifråga och det faktum att de sedan avbeställdes eller fördes över har ingen betydelse för deras representativa karaktär. Volymen av försäljningen på hemmamarknaden av var och en av de två modellerna är därför större än 5 % av den mängd av dessa modeller som exporterades till gemenskapen, och volymen utgör följaktligen en lämplig bas för att beräkna normalvärdet för LTH-lampor i Japan.

7. Två andra tillverkare/exportörer motsatte sig åter att priset för de berörda modellerna användes för att beräkna ett normalvärde som de ifrågasatte. De hävdade på nytt att den japanska hemmamarknaden för LTH-lampor var mycket liten, att efterfrågan var begränsad och oregelbunden och att det inte fanns någon konkurrens.

8. Rådet kan inte acceptera dessa argument. Kommissionen hade redan konstaterat att det fanns andra tillverkare av LTH-lampor i Japan, av vilka flertalet inte samarbetade med utredningen eller påstod att de inte exporterade till gemenskapen (se punkterna 6, 7, 8 och 17 i förordning (EEG) nr 2064/90). Det finns obestridligen en japansk marknad med åtskilliga företag som aktivt konkurrerar med varandra.

Marknadens storlek kunde inte med säkerhet fastställas på grund av bristande samarbetsvilja hos andra japanska tillverkare, inklusive flera stycken som inte förnekade att de hade exporterat till gemenskapen under referensperioden. Även om marknaden var relativt liten skulle detta i sig inte betyda att de faktiska priserna i Japan inte lämpade sig för jämförelse, och därigenom rättfärdiga en avvikelse från det vanliga tillvägagångssättet för att fastställa normalvärdet på grundval av försäljningen på hemmamarknaden av de modeller vars försäljningsvolym överstiger 5 % av exportförsäljningen till gemenskapen. Någon sådan slutsats får inte heller dras av det faktum att de företag som berörs av detta förfarande koncentrerar sina krafter på exportmarknaden. Det bör även understrykas att, som kommissionen redan konstaterat (i punkt 17 i förordning (EEG) nr 2064/90), de hemmamarknadspriser som fastställts med denna metod till fullo bestyrks av de sju japanska tillverkarnas prislistor. När genomsnittspriset för varje modell justeras för att ta hänsyn till ett avdrag av den storlek som hävdas i klagomålet och bekräftas i utredningen, ligger de priser som följer därav på samma nivå som priserna för de modeller som säljs av en tillverkare/exportör på den japanska marknaden. Genom en utredning skulle naturligtvis mera exakta upplysningar ha kunnat samlas in. Detta var emellertid omöjligt på grund av bristande samarbetsvilja hos åtskilliga andra japanska exportörer av LTH-lampor till gemenskapen. Under dessa omständigheter utgör priserna i prislistorna, justerade med ett genomsnittsavdrag, tillgängliga fakta enligt artikel 7.7 b i förordning (EEG) nr 2423/88. Dessutom underbyggdes kommissionens slutsatser angående den allmänna prisnivån för denna produkt på den japanska marknaden ytterligare genom upplysningar från en japansk tillverkare som inte exporterade men dock sålde avsevärda mängder LTH-lampor på hemmamarknaden. Både på grund av dessa skäl och på grund av 5 %-regeln måste priserna för de två modeller som säljs av en tillverkare/exportör på den japanska marknaden anses vara representativa.

9. Samma tillverkare/exportörer vidhöll även att den metod som använts för att fastställa normalvärdet, och som valts bland dem som föreslås i grundförordningen om antidumpning (EEG) nr 2423/88 borde ha tillåtit att en exportörs egna data användes så att en individuell antidumpningsmarginal kunde fastställas. De hävdade att om en annan exportörs försäljning på hemmamarknaden av de två modellerna som säljs i Japan inte utgjorde 5 % av deras egen export av modellerna i fråga skulle regeln inte tillämpas på dem, eftersom det inte finns något som säger att bara för att en marknad är gångbar för en exportör är den även gångbar för en annan. De upprepade ett argument som redan använts innan de preliminära tullarna infördes och hävdade att man som utgångspunkt borde ha använt priserna på hemmamarknaden för så kallade JD-lampor, en produkt som de ansåg var lik LTH-lamporna och som de sålde i mera representativa kvantiteter på den japanska marknaden (se punkt 22 i förordning (EEG) nr 2064/90). Slutligen vidhöll en av tillverkarna/exportörerna att hans exportpriser till tredje land också skulle ha kunnat användas för att fastställa normalvärdet.

10. Rådet noterar att kommissionen beräknade normalvärdet individuellt för varje tillverkare/exportör i den utsträckning som var möjlig enligt artikel 2.3 i förordning (EEG) nr 2423/88. Artikel 2.3 a täcker det fall då en likadan produkt, enligt betydelsen i artikel 2.12 i ovanstående förordning, säljs på hemmamarknaden. Begreppet likadan produkt definieras i punkt 11 i förordning (EEG) nr 2064/90. Denna produkt utbjuds och säljs obestridligen på den japanska marknaden. Artikel 2.3 a kunde därför tillämpas om försäljningen på hemmamarknaden var tillräckligt omfattande.

11. Kommissionen hade kommit till slutsatsen att JD-lampor inte var likadana produkter som LTH-lampor. De hade inte LTH-lampornas lineära form, de hade bara en sockel, ej av R7s-typ, och deras effekt var i flertalet fall mindre än 100 W. Rådet bekräftar dessa slutsatser. Följaktligen måste normalvärdet för de två LTH-modellerna fastställas på grundval av det faktiska priset för dessa modeller på den japanska marknaden.

II. Exportpriser till tredje land

12. Kommissionen hade beaktat begäran om att dessa priser skulle användas för att beräkna normalvärdet (se punkt 23 i förordning (EEG) nr 2064/90). En tillverkare/exportör gjorde gällande att denna hans begäran, liksom hans begäran att en likadan produkt skulle användas som jämförelse, inte lagts fram i detta sammanhang, utan i förbindelse med artikel 2.3 b i i förordning (EEG) nr 2423/88.

13. Rådet kan inte acceptera denna invändning. Eftersom det är möjligt att referera till priser som betalas eller skall betalas på den japanska marknaden är det att föredra att normalvärdet konstrueras på detta sätt framför att använda priserna på marknaden i tredje land.

III. Konstruerat värde

aa) Försäljning av eget märke

14. Ingen av de andra modellerna som exporteras till gemenskapen såldes på hemmamarknaden. Normalvärdet måste därför fastställas enligt artikel 2.3 b ii i förordning (EEG) nr 2423/88. Detta gör det lämpligt att använda uppgifter som sammanhänger med likadana varor som säljs på hemmamarknaden, antingen av tillverkaren/exportören ifråga eller, om sådana uppgifter inte är tillgängliga, med de kostnader och den vinst andra tillverkare eller exportörer haft i ursprungslandet vid vinstgivande försäljning av en likadan produkt. Underlag från den berörde exportörens försäljning eller från andra tillverkare eller exportörer inom samma bransch får endast användas om ingen av de två förstnämnda metoderna kan användas.

15. Vid tillämpningen av dessa bestämmelser utgick kommissionen från det faktum att en likadan produkt såldes på hemmamarknaden av en tillverkare/exportör och att denna försäljning kunde anses vara representativ (se punkt 8). Den fastställde sedan normalvärdet för de två tillverkarna/exportörerna i fråga genom att använda den andra metoden som anges i artikel 2.3 b ii i förordning (EEG) nr 2423/88, vilket innebär att hänsyn tas till deras tillverkningskostnader samt de kostnader och den vinst en annan tillverkare/exportör haft vid försäljning av en likadan vara på hemmamarknaden.

Rådet anser att denna metod ger största möjliga utrymme för en individuell beräkning av normalvärdet för tillverkarna/exportörerna ifråga med utgångspunkt från deras individuella tillverkningskostnader.

bb) Försäljning till OEM-kunder

16. När det konstruerade värdet för modellerna i fråga beräknades tog kommissionen hänsyn till de särskilda förhållanden som gäller för tillverkare/exportörer som huvudsakligen säljer OEM-modeller (se punkt 20 i förordning (EEG) nr 2064/90). Att skilja mellan olika slags försäljning gör det möjligt att individuellt anpassa normalvärdet för varje tillverkare/exportör. Kommissionen ansåg emellertid, på grundval av synpunkter från några tillverkare/exportörer, att det i dessa fall vore rimligt att uppskatta vinstmarginalen till en tredjedel av den vinst tillverkaren får då han säljer under sitt eget märkesnamn. Rådet samtycker till denna metod för att beräkna det konstruerade normalvärdet.

b) Exportpriser

17. Det lämnades inga synpunkter på de exportpriser som fastställs i förordning (EEG) nr 2064/90.

c) Slutsatser

18. Mot bakgrund av ovanstående bekräftar rådet de slutsatser angående dumpning som anges i punkt 14 25 i förordning (EEG) nr 2064/90.

E. JÄMFÖRELSE

19. Det lämnades inga synpunkter på punkt 26 29 i förordning (EEG) nr 2064/90 som behandlar denna aspekt. Rådet bekräftar dessa slutsatser.

F. DUMPNINGSMARGINAL

20. Rådet bekräftar kommissionens slutsatser som anges i punkt 30 32 i förordning (EEG) nr 2064/90. De preliminärt beräknade dumpningsmarginalerna påverkas emellertid av den reviderade beräkningen av skillnaderna i vinstmarginaler vid försäljning av eget märke och vid försäljning till OEM-kunder (se punkt 14 i denna förordning). Detta medför att dumpningsmarginalen blir i medeltal per enhet 2,3 ecu för Iwasaki, 1,5 ecu för Sigma och 1,2 ecu för Phoenix och att den fortfarande överstiger den tull som krävs för att undanröja skadan (se punkt 32 i denna förordning).

G. SKADA

21. Vissa tillverkare/exportörer kritiserade kommissionens slutsatser angående underprissättningen och underströk att det inte tagits hänsyn till "goodwill" och fysiska olikheter mellan de japanska produkterna och de som tillverkas av gemenskapsindustrin. De påstod att om priserna var desamma skulle konsumenterna föredra att köpa märken från gemenskapen som var välkända och väl förpackade, hade rykte om sig att vara av god kvalitet och hade ett gott namn vad beträffar pålitlighet och service jämfört med produkter från Japan.

22. Upplysningar som kommissionen mottagit både från exportörer och gemenskapsindustrin ledde till att kommissionen drog rakt motsatt slutsats. Det framfördes inga objektiva bevis för olikheter av något slag, varken fysiska, tekniska eller sammanhängande med kvalitet eller service, som skulle ha kunnat motivera den begärda justeringen av beräkningen av underprissättningen. Bortsett från huruvida en sådan princip är godtagbar, fanns det inga bevis till stöd för begäran om en justering för ökad "goodwill".

23. Samma tillverkare/exportörer hävdade även att kommissionen då den beräknade underprissättningen hade underskattat det belopp som den preliminärt godtagit för att ta hänsyn till det faktum att gemenskapsindustrin huvudsakligen sålde till mellanhänder och de japanska exportörerna huvudsakligen till tillverkare och distributörer av belysningsarmatur (se punkt 38 i förordning (EEG) nr 2064/90).

Kommissionen gick åter igenom de upplysningar den förfogade över och kom fram till att denna begäran delvis var motiverad med tanke på skillnaderna i service- och försäljningskostnader för den typ av kunder som LTH-lampor säljs till.

Rådet bekräftar denna omvärdering, varigenom de japanska exportörernas underprissättning fastställs till mellan 14,3 % och 20,4 %, beroende på vilket fall det rör sig om, med ett vägt medeltal av 18,9 %. Dessa procentsatser är alltjämt markanta och ändrar inte på något vis kommissionens slutsatser i punkt 44 i förordning (EEG) nr 2064/90 angående konstaterandet av väsentlig skada för gemenskapsindustrin. Vidare måste det noteras att även om underprissättning inte hade förekommit, och de utgör bara en av de faktorer som skall beaktas, skulle slutsatsen ha varit densamma. Skadan uppskattades på grundval av det faktum att det hävdades att priserna satts under det minimipris som fastställts för gemenskapsprodukterna utan dumpning, och inte på grundval av underprissättning i förhållande till de faktiskt lägre priser som den massiva importen resulterade i.

24. Det lades inte fram några nya bevis för väsentlig skada. Följaktligen bekräftar rådet, med undantag för uppskattningen av underprissättningen, kommissionens slutsatser angående skada såsom de anges i förordning (EEG) nr 2064/90.

H. ORSAKSSAMBAND

25. Vissa tillverkare/exportörer kritiserade kommissionens tillbakavisande av deras invändning att hänsyn måste tas till deras högre produktivitet (se punkterna 49 och 50 i förordning (EEG) nr 2064/90). De hävdade att den komparativa fördel de åtnjuter med avseende på tillverkningskostnaderna berättigade dem att sälja till lägre priser än gemenskapsindustrin på gemenskapsmarknaden och att detta faktum hade bidragit till att skada vållades, oavsett importen till dumpade priser. De ifrågasätter kommissionens försäkran att detta argument är relevant endast då dessa fördelar utan diskriminering avspeglas både i exportpriserna och hemmamarknadspriserna och vidhåller att prisdiskriminering är relevant endast i samband med en dumpningsutredning, men inte i sig är orsak till skadan som vållats gemenskapsindustrin. De anklagar även kommissionen för att ha ansett att det förelåg ett orsakssamband mellan den påstått högre produktiviteten och den konstaterade dumpningen.

26. Rådet kan inte acceptera dessa invändningar och bekräftar kommissionens ställningstagande. Som konstaterats i punkterna 46 och 47 i förordning (EEG) nr 2064/90 finns det ett slående samband mellan den ökade volymen och större marknadsandelen för importen av LTH-lampor med ursprung i Japan och den minskning i marknadsandelar och de ekonomiska förluster som gemenskapsindustrin drabbades av på en marknad som växte kraftigt. Vidare utövade exportpriserna ett stadigt tryck nedåt på priset för LTH-lampor i gemenskapen vilket tvingade gemenskapstillverkarna att sälja med förlust och hindrade dem från att intensifiera sin marknadsföring och göra de investeringar som behövdes för att öka produktiviteten. Följaktligen kan gemenskapsindustrins tillstånd huvudsakligen förklaras genom omständigheter som direkt hänger samman med importen från Japan, vilken visade sig ha varit dumpad under referensperioden, och inte genom omständigheter som hänger samman med de berörda företagens effektivitet.

27. I motsats till vad som hävdas måste de eventuella komparativa fördelar som de japanska exportörerna åtnjutit med avseende på tillverkningskostnader, och det sätt på vilket detta återspeglas på export- och hemmamarknaden, undersökas i en utredning om huruvida dumpning har förekommit. Då orsakerna till skada undersöks kräver emellertid artikel 4.1 i förordning (EEG) nr 2423/88 verifiering av att den väsentliga skada som vållats gemenskapsindustrin är en konsekvens av import till dumpade priser. Om denna import inte hade dumpats skulle priserna med nödvändighet ha varit högre. Därför var det tvunget att undersöka enbart inverkan av dessa faktiska priser på tillverkningen i gemenskapen, oberoende av överväganden vad det gäller kostnader. På grundval av denna undersökning fastställde kommissionen ett orsakssamband mellan importen av LTH-lampor till dumpade priser och den väsentliga skadan, vilken slutsats rådet bekräftar.

28. Kommissionen hade redan funnit, då den undersökte andra faktorers möjliga inverkan, att mycket lite import från annat håll ägde rum under utredningstiden. Efterfrågan ökade kraftigt och det fanns ingen uppenbar skillnad i teknik mellan tillverkningen i Japan och i gemenskapen. Bortsett från den skadliga inverkan av de berörda tillverkarnas/exportörernas dumpning fanns det inga bevis som gav orsak att tvivla på effektiviteten hos LTH-lampindustrin i gemenskapen. Förlusten av marknadsandelar och den försämrade ekonomiska situationen för gemenskapstillverkarna kan därför inte tillskrivas några andra faktorer.

29. Följaktligen antar rådet kommissionens slutsatser (se punkt 51 i förordning (EEG) nr 2064/90), varigenom effekterna av den dumpade importen av LTH-lampor med ursprung i Japan, sedd för sig, måste anses vålla gemenskapsindustrin väsentlig skada.

I. GEMENSKAPENS INTRESSE

30. Två tillverkare/exportörer föreslog återigen att det fanns en risk för att importen från Japan skulle komma att ersättas med lågprisimport från andra icke-medlemsländer (se punkt 61 i förordning (EEG) nr 2064/90), om höga antidumpningstullar infördes. De lämnade flera offerter på LTH-lampor med ursprung i Kina eller Korea.

31. Som kommissionen konstaterat var offerterna inte något bevis för en faktisk ökning av importen med ursprung i andra icke-medlemsländer än Japan sedan utredningstidens slut, under loppet av vilken denna import varit obetydlig. Inga av de huvudsakligen statistiska data som kommissionen studerade gav något stöd för detta påstående.

Med tanke på den osäkerhet som vidlåder utvecklingen för import med ursprung i andra länder än Japan bekräftar rådet kommissionens slutsatser som anges i punkt 1 i förordning (EEG) nr 2064/90 och anser att det ligger i gemenskapens intresse att införa antidumpningsåtgärder för att undanröja de skadliga effekterna av import med ursprung i Japan.

J. TULL

32. I förordning (EEG) nr 2064/90 beräknade kommissionen ett minimipris motsvarande det som gemenskapsprodukterna skulle säljas för om dumpning inte förekommit. Denna beräkning tog hänsyn, som anges i punkt 66 i den förordningen, till de underprissättningar som konstaterats. Rådet bekräftar denna metod för att beräkna tullarna. Emellertid måste det tas hänsyn till de omvärderingar som gjorts i denna förordning (punkt 23) beträffande de justeringar som kommissionen preliminärt företog då underprissättningarna beräknades. Kommissionen föreslog att skadenivån skulle fastställas i förhållande till tillverkningskostnaderna för en gemenskapstillverkare av LTH-lampor som tillverkar mängder och använder teknik som kan anses representativ för gemenskapsindustrin. Rådet stöder detta förslag. Sålunda krävs följande slutgiltiga antidumpningdtullar för var och en av exportörerna för att undanröja den skada som vållats:

>Plats för tabell>

Eftersom den dumpningsmarginal som konstaterats för samtliga berörda exportörer överstiger skadenivån kommer ovanstående tullar att införas enligt artikel 13.3 i förordning (EEG) nr 2423/88.

33. På grund av de skäl som kommissionen anger i punkt 69 i förordning (EEG) nr 2064/90 bekräftar rådet att den högsta tullen, det vill säga 46,5 %, bör tillämpas på företag som inte besvarade kommissionens frågeformulär.

K. UTTAG AV DEN PRELIMINÄRA TULLEN

34. Med tanke på de dumpningsmarginaler som konstaterats och den väsentliga skada som vållats gemenskapsindustrin anser rådet det nödvändigt att de belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära antidumpningstullen slutgiltigt tas ut upp till ett belopp som motsvarar den slutgiltiga antidumpningstull som införts.

L. ÅTAGANDEN

35. Efter det att de preliminära tullarna införts erbjöd Iwasaki Electric Co. Ltd, Phoenix Electric Co. Ltd och Sigma Corporation ett åtagande beträffande framtida export av deras LTH-lampor till gemenskapen.

Efter samråd ansåg kommissionen inte att dessa åtaganden var acceptabla. Kommissionen har meddelat de berörda tillverkarna/exportörerna om skälen till detta beslut.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. En slutgiltig antidumpningstull om 46,5 % av nettopriset fritt gemenskapsgränsen oförtullat införs härmed för importen av lineära volframhalogenlampor som omfattas av KN-nummer ex 8539 21 91 (Taric-nummer 8539 21 91 91) och med ursprung i Japan (Tarictilläggsnummer: 8462).

2. Tullsatsen för de produkter som tillverkas av följande företag skall vara:

>Plats för tabell>

3. Den tull som nämns i punkterna 1 och 2 skall endast tillämpas på lineära volframhalogenlampor för en spänning av mer än 100 V, med en effekt av minst 100 W, med två socklar, av typ R7s, av sådana slag som används för inomhus- eller utomhusbelysning. Denna tull skall inte tillämpas på lineära volframhalogenlampor som används uteslutande som komponenter i apparater som inte är avsedda för belysning.

4. Gällande bestämmelser om tullar skall tillämpas.

Artikel 2

De belopp för vilka säkerhet ställts i form av en preliminär antidumpningstull enligt förordning (EEG) nr 2064/90 skall slutgiltigt tas ut upp till nivån för den tull som slutgiltigt införts. De belopp för vilka säkerhet ställts och som inte omfattas av den slutgiltiga tullsatsen skall frisläppas.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 16 januari 1991.

På rådets vägnar

J. F. POOS

Ordförande

(1) EGT nr L 209, 2.8.1988, s. 1.

(2) EGT nr L 188, 20.7.1990, s. 10.

(3) EGT nr L 318, 17.11.1990, s. 1.