2.

Bilaga II ska ersättas med följande: ”BILAGA II Tekniska krav Tekniska krav för EG-typgodkännande av överrullningsskydd monterade framför förarsätet på smalspåriga jordbruks- och skogsbrukstraktorer med hjul ska vara de som anges i punkt 3 i kod 6 (4) i OECD:s beslut C(2008) 128 från oktober 2008, med undantag av punkterna 3.2.4 (Provningsprotokoll), 3.4.1 (Administrativa utökningar), 3.5 (Märkning) och 3.7 (Prestanda för förankring av bilbälten), med följande lydelse: ’3. REGLER OCH ANVISNINGAR 3.1 Förutsättningar för hållfasthetsprovning 3.1.1 Genomgång av två preliminära provningar Skyddet får endast genomgå hållfasthetsprovning om provningen av stabilitet i sidled och provningen av icke-fortsatt vältning har fullgjorts med godkänt resultat (se flödesdiagram i figur 6.3). 3.1.2 Förberedelser inför preliminär provning 3.1.2.1 Traktorn ska förses med skyddet i dettas säkerhetsläge. 3.1.2.2 Traktorn ska förses med hjul med den största diameter som tillverkaren anger och det minsta tvärsnittet för däck av den diametern. Däcken får inte ballastas med vätska och ska pumpas till det tryck som rekommenderas för arbete på fältet. 3.1.2.3 Bakhjulen ska ställas in på smalast möjliga spårvidd, medan framhjulen ska ställas in på en spårvidd som ligger så nära bakhjulens som möjligt. Om framhjulens spårvidd kan ställas in på två olika sätt som ligger lika långt från den smalaste bakre spårviddsinställningen, ska den bredare av dessa väljas. 3.1.2.4 Alla traktorns tankar ska fyllas eller vätskorna ersättas med likvärdiga massor i motsvarande läge. 3.1.2.5 Alla tillbehör som används i serieproduktion ska fästas på traktorn i normalt läge. 3.1.3 Provning av stabilitet i sidled 3.1.3.1 Traktorn, preparerad enligt ovanstående, placeras på en horisontell yta så att traktorns framaxelled, eller för ledade traktorer den horisontella leden mellan de två axlarna, kan röra sig fritt. 3.1.3.2 Med hjälp av en domkraft eller vinsch lutas den del av traktorn som är stelt kopplad till den axel som bär mer än 50 % av traktorns tyngd, under det att lutningsvinkeln kontinuerligt mäts. Denna vinkel ska vara minst 38° i det ögonblick när traktorn vilar i instabil jämvikt på de hjul som berör marken. Provningen utförs en gång med ratten vriden helt åt höger och en gång med ratten vriden helt åt vänster. 3.1.4 Provning av icke-fortsatt vältning 3.1.4.1 Allmänna anmärkningar Denna provning är avsedd att kontrollera om ett skydd monterat på traktorn för förarens säkerhet på ett tillfredsställande sätt kan förhindra fortsatt vältning av traktorn om denna välter i sidled i en backe med en lutning av 1 till 1,5 (figur 6.4). Att vältningen inte fortsätter kan styrkas i enlighet med någon av de två metoderna i punkterna 3.1.4.2 eller 3.1.4.3. 3.1.4.2 Demonstration av icke-fortsatt vältning genom vältningsprovning 3.1.4.2.1 Vältningsprovningen ska utföras på en provningsbacke som är minst 4 m lång (se figur 6.4). Ytan ska vara belagd med ett 18 cm lager av ett material som vid mätning enligt standarderna ASAE S313.3 FEB1999 och ASAE EP542 FEB1999 om markkonpenetrometer har ett konpenetrationsindex på: A = 235 ± 20 eller B = 335 ± 20 3.1.4.2.2 Traktorn (preparerad enligt punkt 3.1.2) lutas i sidled med utgångshastigheten noll. För detta ändamål placeras den i början av provningsbacken så att hjulen på den lägre sidan vilar på sluttningen och traktorns mittplan är parallellt med höjdkurvorna. Efter det att traktorn slagit i provningsbackens yta får den lyfta sig upp från ytan genom rotation kring skyddets övre hörn, men den får inte välta över. Den måste falla tillbaka till den sida som den först slog i. 3.1.4.3 Demonstration av icke-fortsatt vältning genom beräkning 3.1.4.3.1 För kontroll av icke-fortsatt vältning genom beräkning ska följande av traktorns karakteristiska egenskaper fastställas (se figur 6.5): B0 (m) Backdäckens bredd B6 (m) Skyddets bredd mellan höger och vänster islagspunkt B7 (m) Motorhuvens bredd D0 (rad) Framaxelns rotationsvinkel från utgångspunkten till rotationens slut D2 (m) Framdäckens höjd vid full axelbelastning D3 (m) Bakdäckens höjd vid full axelbelastning H0 (m) Höjd för framaxelns rotationspunkt H1 (m) Tyngdpunktens höjd H6 (m) Höjd vid islagspunkten. H7 (m) Motorhuvens höjd L2 (m) Horisontellt avstånd mellan tyngdpunkten och framaxeln L3 (m) Horisontellt avstånd mellan tyngdpunkten och bakaxeln L6 (m) Horisontellt avstånd mellan tyngdpunkten och den främre skärningspunkten med skyddet (ska föregås av minustecken om denna punkt ligger framför tyngdpunktens plan) L7 (m) Horisontellt avstånd mellan tyngdpunkten och motorhuvens främre hörn Mc (kg) Traktorns massa vid beräkningen Q (kgm2) Tröghetsmoment med avseende på den längsgående axeln genom tyngdpunkten S (m) Bakre spårvidd Summan av spårvidden (S) och däckbredden (B0) måste vara större än skyddets bredd B6. 3.1.4.3.2 Vid beräkningen får följande förenklande antaganden göras: 3.1.4.3.2.1 Den stillastående traktorn välter i en backe med lutningen 1:1,5 med balanserad framaxel så snart som tyngdpunkten är belägen vertikalt ovanför rotationsaxeln. 3.1.4.3.2.2 Rotationsaxeln är parallell med traktorns längsgående axel och passerar genom mittpunkten av kontaktytorna på det bakhjul och framhjul som ligger längre ned i backen. 3.1.4.3.2.3 Traktorn glider inte nedför. 3.1.4.3.2.4 Islaget i backen är delvis elastiskt med en elasticitetskoefficient U = 0,2 3.1.4.3.2.5 Penetrationsdjupet i backen och skyddets deformation uppgår sammantaget till T = 0,2 m 3.1.4.3.2.6 Inga andra delar av traktorn penetrerar backen. 3.1.4.3.3 Datorprogrammet (Basic (5)) för bestämning av fortsatt eller icke-fortsatt vältning för en i sidled vältande smalspårig traktor med frontmonterat överrullningsskydd ingår i denna kod med exemplen 6.1–6.11. 3.1.5 Mätmetoder 3.1.5.1 Horisontellt avstånd mellan tyngdpunkt och bakaxel (L3) eller framaxel (L2) Avståndet mellan bakaxel och framaxel på bägge sidor av traktorn ska mätas för att kontrollera att inget rattutslag föreligger. Avstånden mellan tyngdpunkten och bakaxeln (L3) eller framaxeln (L2) ska beräknas ur traktorns massfördelning mellan bak- och framhjulen. 3.1.5.2 Höjd på bakdäck (D3) och framdäck (D2) Avståndet från däckets högsta punkt till markplanet ska mätas (figur 6.5), varvid samma metod ska användas för framdäcken och bakdäcken. 3.1.5.3 Horisontellt avstånd mellan tyngdpunkt och skyddets främre skärningspunkt (L6) Avståndet mellan tyngdpunkten och skyddets främre skärningspunkt ska mätas (figurerna 6.6.a, 6.6.b och 6.6.c). Om skyddet ligger framför tyngdpunktens plan ska det antecknade mätvärdet föregås av ett minustecken (-L6). 3.1.5.4 Skyddets bredd (B6) Avståndet mellan höger och vänster islagspunkt på skyddets två vertikala pelare ska mätas. Islagspunkten definieras genom den plana tangenten till skyddet som passerar genom den linje som beskrivs av de högsta yttre punkterna på framdäcken och bakdäcken (figur 6.7). 3.1.5.5 Skyddets höjd (H6) Det vertikala avståndet från skyddets islagspunkt till markplanet ska mätas. 3.1.5.6 Motorhuvens höjd (H7) Det vertikala avståndet från motorhuvens islagspunkt till markplanet ska mätas. Islagspunkten definieras genom den plana tangenten till motorhuven och skyddet som passerar genom de högsta yttre punkterna på framdäcket (figur 6.7). Mätningen ska utföras på bägge sidor av motorhuven. 3.1.5.7 Motorhuvens bredd (B7) Avståndet mellan motorhuvens två islagspunkter, enligt ovanstående definition, ska mätas. 3.1.5.8 Horisontellt avstånd mellan tyngdpunkten och motorhuvens främre hörn (L7) Avståndet mellan motorhuvens islagspunkt, enligt ovanstående definition, och tyngdpunkten ska mätas. 3.1.5.9 Höjd för framaxelns rotationspunkt (H0) Det vertikala avståndet mellan mitten av framaxelns rotationspunkt och mitten av framdäckens axel (H01) ska anges i tillverkarens tekniska protokoll och ska kontrolleras. Det vertikala avståndet från framaxelns mittpunkt till markplanet (H02) ska mätas (figur 6.8). Höjden för framaxelns rotationspunkt (H0) är summan av dessa två värden. 3.1.5.10 Bakre spårvidd (S) Minsta bakre spårvidd, när däck av största storlek enligt tillverkarens anvisningar är monterade, ska mätas (figur 6.9). 3.1.5.11 Backdäckens bredd (B0) Avståndet mellan ett bakdäcks yttre och inre vertikalplan i dettas över del ska mätas (figur 6.9). 3.1.5.12 Framaxelns rotationsvinkel (D0) Den största vinkel som beskrivs av framaxelns rotation från horisontellt läge till största avvikelse ska mätas på bägge sidor om axeln, med beaktande av eventuella stötdämpare för ändläge. Den största uppmätta vinkeln ska användas. 3.1.5.13 Traktorns massa (M) Traktorns massa ska fastställas enligt villkoren i punkt 3.2.1.4. 3.2 Villkor för provning av hållfasthet av skydd och deras fastsättning på traktorer 3.2.1 Allmänna krav 3.2.1.1 Provningens syfte Provning utförs med särskilda riggar och har till uppgift att simulera de belastningar som ett skydd utsätts för när traktorn välter. Dessa provningar gör det möjligt att bedöma hållfastheten hos skyddet och eventuella fästen med vilka det är monterat på traktorn samt eventuella delar på traktorn som överför provningsbelastningen. 3.2.1.2 Provningsmetoder Provning får utföras enligt det dynamiska förfarandet eller det statiska förfarandet. De två metoderna betraktas som likvärdiga. 3.2.1.3 Allmänna regler om förberedelser inför provning 3.2.1.3.1 Skyddet ska överensstämma med specifikationerna för serieproduktionen. Det ska vara monterat i överensstämmelse med den av tillverkaren rekommenderade metoden på en av de traktorer för vilken det är avsett. Anmärkning: En komplett traktor är inte nödvändig för den statiska hållfasthetsprovningen, men skyddet och de delar av traktorn det är monterat på ska vara representativa för en fungerande installation, nedan kallad enheten. 3.2.1.3.2 För både statisk provning och dynamisk provning ska den monterade traktorn (eller enheten) vara försedd med alla serieproduktionskomponenter som kan påverka skyddets hållfasthet eller som kan vara nödvändiga för hållfasthetsprovningen. Delar som kan förorsaka risker i det fria utrymmet måste också vara monterade på traktorn (eller enheten) så att det kan undersökas om kraven för godkännande i punkt 3.2.3 är uppfyllda. Alla traktorns eller skyddets delar, inbegripet väderskydd, ska tillhandahållas eller beskrivas på ritningar. 3.2.1.3.3 Vid hållfasthetsprovningen ska alla paneler och löstagbara icke-strukturella delar avlägsnas, så att de inte bidrar till skyddets hållfasthet. 3.2.1.3.4 Spårvidden ska ställas in så att skyddet i möjligaste mån inte stöds av däcken under hållfasthetsprovningen. Om provningarna utförs enligt det statiska förfarandet får hjulen avlägsnas. 3.2.1.4 Traktorns referensmassa under hållfasthetsprovningen Referensmassan M, som används i formlerna för beräkning av pendelns fallhöjd, belastningsenergi och sammanpressningskraft, ska vara åtminstone traktorns massa exklusive tillvalsutrustning men inklusive kylmedel, oljor, bränsle, verktyg samt skyddet. Här ingår inte extravikter fram- och baktill, vätskefyllning i däck, monterade redskap, monterad utrustning eller andra specialdelar. 3.2.2 Provningar 3.2.2.1 Provningsföljd Provningsföljden, med förbehåll för de ytterligare provningar som nämns i punkterna 3.3.1.1.6, 3.3.1.1.7, 3.3.2.1.6 and 3.3.2.1.7, ska vara följande: 1. islagsprovning (dynamisk provning) eller belastningsprovning (statisk provning) i skyddets bakre del, (se punkterna 3.3.1.1.1 och 3.3.2.1.1), 2. bakre sammanpressningsprovning (dynamisk eller statisk provning) (se punkterna 3.3.1.1.4 och 3.3.2.1.4), 3. islagsprovning (dynamisk provning) eller belastningsprovning (statisk provning) i skyddets främre del, (se punkterna 3.3.1.1.2 och 3.3.2.1.2), 4. islagsprovning (dynamisk provning) eller belastningsprovning (statisk provning) i skyddets sida, (se punkterna 3.3.1.1.3 och 3.3.2.1.3), 5. sammanpressning av skyddets främre del (dynamisk eller statisk provning) (se punkterna 3.3.1.1.5 och 3.3.2.1.5). 3.2.2.2 Allmänna krav 3.2.2.2.1 Om någon del av förankringarna går av eller förskjuts under provningen ska provningen göras om. 3.2.2.2.2 Traktorn eller skyddet får varken repareras eller justeras under pågående provningar. 3.2.2.2.3 Under provningen ska traktorns växellåda vara i neutralläge och traktorn vara obromsad. 3.2.2.2.4 Om traktorn är försedd med ett upphängningssystem mellan chassi och hjul ska detta blockeras under provningen. 3.2.2.2.5 Den sida som valts för anbringande av den första islagsprovningen (dynamisk provning) eller den första belastningen (statisk provning) på skyddets bakre del ska vara den sida som enligt provningsmyndighetens uppfattning innebär att islagen eller belastningarna anbringas på de för skyddet mest ogynnsamma villkoren. Islag eller belastning på sidan samt islag och belastning bakifrån ska anbringas på bägge sidor av skyddets längsgående mittplan. Islag eller belastning framifrån ska anbringas på samma sida av skyddets längsgående mittplan som islag eller belastning från sidan. 3.2.3 Villkor för godkännande 3.2.3.1 Ett skydd ska anses ha tillfredsställt hållfasthetskraven om det uppfyller följande krav: 3.2.3.1.1 Efter varje delprovning måste det vara fritt från sprickor eller brott i den mening som avses i punkt 3.3.1.2.1 eller punkt 3.2.3.1.2. Om beaktansvärda sprickor eller brott uppträder under någon provning måste en ytterligare provning i enlighet med det dynamiska eller statiska förfarandet genomföras omedelbart efter det islag eller den sammanpressning som förorsakade sprickorna eller brotten. 3.2.3.1.2 Under andra provningar än överbelastningsprovningen får ingen del av skyddet tränga in i det fria utrymme som definieras i punkt 1.6 i bilaga I. 3.2.3.1.3 Under andra provningar än överbelastningsprovningen ska alla delar av det fria utrymmet skyddas av skyddet i enlighet med punkterna 3.3.1.2.2 och 3.3.2.2.2. 3.2.3.1.4 Skyddet får under provningarna inte påverka sätets stomme. 3.2.3.1.5 Den elastiska deformationen, uppmätt enligt punkterna 3.3.1.2.3 och 3.3.2.2.3 ska vara mindre än 250 mm. 3.2.3.2 Det får inte förekomma några tillbehör som utgör en fara för föraren. Det får inte förekomma några utskjutande delar eller tillbehör som kan skada föraren om traktorn välter, och inte heller några tillbehör eller delar som kan innestänga föraren, t.ex. genom att hålla fast i ett ben eller en fot, till följd av skyddets deformation. 3.2.4 [ej tillämpligt] 3.2.5 Apparatur och utrustning för dynamisk provning 3.2.5.1 Pendelblock 3.2.5.1.1 Ett block som fungerar som pendel ska vara upphängt i två kedjor eller vajrar i vridningspunkter belägna minst 6 meter över marken. Det måste finnas ett sätt att oberoende av varandra ställa in det upphängda blockets höjd och vinkeln mellan blocket och kedjorna eller vajrarna. 3.2.5.1.2 Pendelns massa ska vara 2 000 ± 20 kg exklusive kedjornas eller vajrarnas massa, som inte får överskrida 100 kg. Islagssidans sidolängder ska vara 680 ± 20 mm (se figur 6.10). Pendelblocket ska vara fyllt så att dess tyngdpunkt har ett fast läge som sammanfaller med parallelepipedens geometriska mittpunkt. 3.2.5.1.3 Parallelepipeden ska vara ansluten till det system som drar den bakåt med en mekanism för ögonblicklig frikoppling som är så konstruerad och belägen att pendelblocket kan frisläppas utan att parallelepipeden oscillerar kring sin horisontalaxel som går vinkelrätt mot pendelns svängningsplan. 3.2.5.2 Pendelupphängning Pendelns vridningspunkter ska vara stelt förankrade så att deras förskjutning i någon riktning inte överstiger 1 % av fallhöjden. 3.2.5.3 Fastsurrningar 3.2.5.3.1 Fastgörningsräler med lämplig spårvidd som täcker den nödvändiga ytan för fastsurrning av traktorn i alla illustrerade fall (se figurerna 6.11, 6.12 och 6.13) ska vara stelt fästa vid en icke-eftergivande grund under pendeln. 3.2.5.3.2 Traktorn ska surras vid rälerna med vajrar med runda kardeler och fiberkärna, konstruktion 6 x 19 i enlighet med ISO 2408:2004 och en nominell diameter på 13 mm. Metallkardelerna ska ha en brottgräns på 1 770 MPa. 3.2.5.3.3 Centralleden för en ledtraktor ska stödjas och surras fast på lämpligt sätt vid alla provningar. För islagsprovning från sidan ska leden stödjas från sidan mittemot islaget. Fram- och bakhjulen behöver inte ligga i linje med varandra, om detta underlättar fastgörning av vajrar på lämpligt sätt. 3.2.5.4 Hjulstöd och balk 3.2.5.4.1 En balk av barrvirke 150 mm i fyrkant ska används som stöd för hjulen under islagsprovningen (se figurerna 6.11, 6.12 och 6.13). 3.2.5.4.2 Under islagsprovning från sidan ska en barrträdsbalk tvingas fast vid golvet för att hålla emot hjulet på motsatt sida från islaget (se figur 6.13). 3.2.5.5 Stöd och förankringar av ledstyrda traktorer 3.2.5.5.1 För ledade traktorer ska ytterligare stöd och förankringar användas. Syftet med dessa är att säkerställa att den del av traktorn på vilken skyddet är monterat är lika stel som på en icke-ledad traktor. 3.2.5.5.2 Ytterligare särskilda uppgifter ges i punkt 3.3.1.1 för islags- och sammanpressningsprovning. 3.2.5.6 Däcktryck och nedtryckning 3.2.5.6.1 Traktordäcken får inte ballastas med vätska och ska pumpas till det tryck som tillverkaren anger för arbete på fältet. 3.2.5.6.2 Surrningarna ska spännas i varje enskilt fall så att däcken utsättas för en nedtryckning på 12 % av däckets sidohöjd (avståndet mellan marken och fälgens lägsta punkt) före spänningssättningen. 3.2.5.7 Sammanpressningsrigg En rigg enligt figur 6.14 ska kunna utöva en nedåtriktad kraft på skyddet med hjälp av en stel balk, som är ungefär 250 mm bred och som är ansluten till kraftkällans mekanism med länkkopplingar. Traktorns axlar ska stödjas på lämpligt sätt så att däcken inte påverkas av belastningen. 3.2.5.8 Mätutrustning Följande mätutrustning fordras: 3.2.5.8.1 Anordning för mätning av elastisk deformation (differensen mellan maximal momentan deformation och permanent deformation, se figur 6.15). 3.2.5.8.2 Anordning för kontroll av att skyddet inte trängt in i det fria utrymmet och att det fria utrymmet hållit sig inom skyddet under provningen (se punkt 3.3.2.2.2). 3.2.6 Apparatur och utrustning för statisk provning 3.2.6.1 Rigg för statisk provning 3.2.6.1.1 Riggen för statisk provning ska vara så konstruerad att krafter och belastningar kan anbringas på skyddet. 3.2.6.1.2 Det ska vara möjligt att fördela belastningen jämnt vinkelrätt mot belastningsriktningen och längs en fläns med en längd som är en exakt multipel av 50 mellan 250 mm och 700 mm. Den stela stången ska ha en vertikalt ändsidolängd på 150 mm. De av stångens kanter som kommer i kontakt med skyddet ska vara avrundade med en största radie på 50 mm. 3.2.6.1.3 Plattan ska kunna ställas in i vilken vinkel som helst med avseende på belastningsriktningen, så att den kan följa vinkelvariationer hos skyddets belastade yta när skyddet deformeras. 3.2.6.1.4 Kraftens riktning (avvikelse från horisontal- och vertikalplanet): — vid provningens början under nollbelastning: ± 2° — under provning, under belastning: 10° över och 20° under horisontalplanet. Dessa variationer ska hållas så små som möjligt. 3.2.6.1.5 Deformationshastigheten ska vara tillräckligt låg, mindre än 5 mm/s, så att belastningen i varje ögonblick kan betraktas som statisk. 3.2.6.2 Utrustning för mätning av energi absorberad av skyddet 3.2.6.2.1 Kraft-deformationskurvan ska ritas upp så att den energi som skyddet absorberat kan bestämmas. Det är inte nödvändigt att mäta kraft och deformation i den punkt där belastningen anbringas på skyddet, men kraften och deformationen ska mätas samtidigt och kolinjärt. 3.2.6.2.2 Utgångspunkten för deformationsmätningarna ska väljas så att hänsyn tas endast till den energi som absorberas av skyddet och/eller genom deformation av vissa traktordelar. Energi som absorberas av fastsurrningens deformation och/eller glidning ska inte beaktas. 3.2.6.3 Sätt att fästa traktorn vid underlaget 3.2.6.3.1 Fastgörningsräler med lämplig spårvidd som täcker den nödvändiga ytan för fastsurrning av traktorn i alla illustrerade fall ska vara stelt fästa vid en icke-eftergivande grund nära provningsriggen. 3.2.6.3.2 Traktorn ska fästas vid rälerna på lämpligt sätt (plattor, kilar, vajrar, domkrafter osv.) Detta krav ska kontrolleras under provningen med hjälp av sedvanliga längdmätningsanordningar. Om traktorn rör sig ska hela provningen göras om, om inte det system för deformationsmätning som används för att rita upp kraft-deformationskurvan är anslutet till traktorn. 3.2.6.4 Sammanpressningsrigg En rigg enligt figur 6.14 ska kunna utöva en nedåtriktad kraft på skyddet med hjälp av en stel balk, som är ungefär 250 mm bred och som är ansluten till kraftkällans mekanism med länkkopplingar. Traktorns axlar ska stödjas på lämpligt sätt så att däcken inte påverkas av belastningen. 3.2.6.5 Annan mätutrustning Följande mätutrustning fordras också: 3.2.6.5.1 Anordning för mätning av elastisk deformation (differensen mellan maximal momentan deformation och permanent deformation, se figur 6.15). 3.2.6.5.2 Anordning för kontroll av att skyddet inte trängt in i det fria utrymmet och att det fria utrymmet hållit sig inom skyddet under provningen (se punkt 3.3.2.2.2). 3.3 Provningsförfaranden 3.3.1 Dynamisk provning 3.3.1.1 Islagsprovning och sammanpressningsprovning 3.3.1.1.1 Islagsprovning bakifrån 3.3.1.1.1.1 Traktorns läge i förhållande till pendelblocket ska vara sådant att blocket träffar skyddet när blockets anslagsyta och stödkedjorna eller vajrarna bildar en vinkel med det vertikala planet A lika med M/100 med 20° som störst, om inte skyddet vid deformationen i islagspunkten bildar en större vinkel med vertikalplanet. I detta fall ska blockets anslagsyta ställas in med ett ytterligare stöd så att den är parallell med skyddet i islagspunkten i det ögonblick då den största deformation uppnås, varvid stödkedjorna eller vajrarna förblir i ovan angivna vinkel. Blockets upphängningshöjd ska justeras och nödvändiga åtgärder vidtas för att hindra blocket från att rotera kring anslagspunkten. Islagspunkten är den del av skyddet som sannolikt först kommer i kontakt med marken om traktorn välter bakåt, normalt den övre kanten. Blockets tyngdpunkt ska ligga på ett avstånd av 1/6 av skyddets övre bredd innanför ett vertikalt plan parallellt med traktorns mittplan och som berör skyddets övre yttre hörn. Om skyddet är krökt eller utskjutande i denna punkt ska man lägga till kilar som gör det möjligt att anbringa islaget där, utan att skyddet därigenom förstärks. 3.3.1.1.1.2 Traktorn ska surras vid marken med fyra vajrar, en i varje ända av bägge axlarna, enligt vad som anges i figur 6.11. Avståndet mellan främre och bakre surrningspunkter ska vara sådant att vajrarna bildar en vinkel med marken på mindre än 30°. De bakre surrningarna ska dessutom anordnas så att de två vajrarna sammanstrålar i en punkt som är belägen i det vertikalplan som pendelblockets tyngdpunkt färdas i. Vajrarna ska spännas så att däcken trycks ned på det sätt som anges i punkt 3.2.5.6.2. När vajrarna spänts ska kilbalken placeras framför, dikt an mot bakhjulen och sedan fästas i marken. 3.3.1.1.1.3 Om traktorn är ledad ska leden dessutom stöttas med ett träblock med minst måtten 100x100 mm och surras fast i marken. 3.3.1.1.1.4 Pendelblocket ska dras tillbaka så att dess tyngdpunkts höjd över islagspunkten ges av någon av följande två formler, som väljs efter referensmassan hos den enhet som provas: H = 25 + 0,07 M för traktorer med en referensmassa på mindre än 2 000 kg, H = 125 + 0,02 M för traktorer med en referensmassa på mer än 2 000 kg. Pendelblocket släpps sedan och slår i skyddet. 3.3.1.1.1.5 För traktorer med vändbart förarläge (vändbart säte och vändbar ratt) ska samma formler tillämpas. 3.3.1.1.2 Islag framifrån 3.3.1.1.2.1 Traktorns läge i förhållande till pendelblocket ska vara sådant att blocket träffar skyddet när blockets anslagsyta och stödkedjorna eller vajrarna bildar en vinkel med det vertikala planet A lika med M/100 med 20° som störst, om inte skyddet vid deformationen i islagspunkten bildar en större vinkel med vertikalplanet. I detta fall ska blockets anslagsyta ställas in med ett ytterligare stöd så att den är parallell med skyddet i islagspunkten i det ögonblick då den största deformation uppnås, varvid stödkedjorna eller vajrarna förblir i ovan angivna vinkel. Pendelblockets upphängningshöjd ska justeras och nödvändiga åtgärder vidtas för att hindra blocket från att rotera kring anslagspunkten. Islagspunkten ska vara den del av skyddet som sannolikt först kommer i kontakt med underlaget om traktorn välter i sidled vid körning framåt, normalt den övre kanten. Blockets tyngdpunkt ska ligga på ett avstånd av 1/6 av skyddets övre bredd innanför ett vertikalt plan parallellt med traktorns mittplan och som berör skyddets övre yttre hörn. Om skyddet är krökt eller utskjutande i denna punkt ska man lägga till kilar som gör det möjligt att anbringa islaget där, utan att skyddet därigenom förstärks. 3.3.1.1.2.2 Traktorn ska surras vid marken med fyra vajrar, en i varje ända av bägge axlarna, enligt vad som anges i figur 6.12. Avståndet mellan främre och bakre surrningspunkter ska vara sådant att vajrarna bildar en vinkel med marken på mindre än 30°. De bakre surrningarna ska dessutom anordnas så att de två vajrarna sammanstrålar i en punkt som är belägen i det vertikalplan som pendelblockets tyngdpunkt färdas i. Vajrarna ska spännas så att däcken trycks ned på det sätt som anges i punkt 3.2.5.6.2. När vajrarna spänts ska kilbalken placeras bakom, dikt an mot bakhjulen och sedan fästas i marken. 3.3.1.1.2.3 Om traktorn är ledad ska leden dessutom stöttas med ett träblock med minst måtten 100x100 mm och surras fast i marken. 3.3.1.1.2.4 Pendelblocket ska dras tillbaka så att dess tyngdpunkts höjd över islagspunkten ges av någon av följande två formler, som väljs efter referensmassan hos den enhet som provas: H = 25 + 0,07 M för traktorer med en referensmassa på mindre än 2 000 kg, H = 125 + 0,02 M för traktorer med en referensmassa på mer än 2 000 kg. Pendelblocket släpps sedan och slår i skyddet. 3.3.1.1.2.5 För traktorer med vändbart förarläge (vändbart säte och vändbar ratt) ska höjden vara det värde som är störst av ovanstående eller något av följande: H = 2,165 x 10-8 M x L2 eller H = 5,73 x 10-2I 3.3.1.1.3 Islagsprovning på sidan 3.3.1.1.3.1 Traktorns läge i förhållande till pendelblocket ska vara sådant att blocket träffar skyddet när blockets anslagsyta och stödkedjorna eller vajrarna är vertikala, om inte skyddet vid deformationen i islagspunkten bildar en vinkel på mindre än 20° med vertikalplanet. I detta fall ska blockets anslagsyta ställas in med ett ytterligare stöd så att den är parallell med skyddet i islagspunkten i det ögonblick då den största deformation uppnås, varvid stödkedjorna eller vajrarna förblir vertikala. Pendelblockets upphängningshöjd ska justeras och nödvändiga åtgärder vidtas för att hindra blocket från att rotera kring anslagspunkten. Islagspunkten är den del av skyddet som sannolikt först kommer i kontakt med marken om traktorn välter i sidled. 3.3.1.1.3.2 Traktorhjulen på den sida som tar emot anslaget ska surras vid fundamentet med hjälp av vajrar över motsvarande ändar av fram- och bakaxlarna. Vajrarna ska spännas så att däcken trycks ned till de värden som anges i punkt 3.2.5.6.2. När vajrarna spänts ska kilbalken placeras på marken, dikt an mot däcken på den sida som ligger mittemot sidan som tar emot islaget, och sedan göras fast i marken. Det kan vara nödvändigt att använda två balkar eller kilar om utsidan av fram- och bakdäcken inte ligger i samma vertikalplan. Stödet ska därefter placeras på det sätt som visas i figur 6.13 mot fälgen på det mest belastade hjulet på sidan motsatt islaget, tryckas fast ordentligt mot fälgen och sedan spännas fast vid fundamentet. Stödets längd ska vara sådan att den bildar en vinkel på 30 ±3° med fundamentet när det är i kontakt med fälgen. Dess tjocklek ska i möjligaste mån vara 20–25 gånger mindre än dess längd och 2–3 gånger mindre än dess bredd. Stöden ska i bägge ändar vara formade på det sätt som visas infällt i figur 6.13. 3.3.1.1.3.3 Om traktorn är ledad ska leden dessutom stöttas med ett träblock med minst måtten 100x100 mm och stöttas i sidled av en anordning liknande stödet som placeras mot bakhjulet såsom i punkt 3.3.1.1.3.2. Leden ska sedan surras fast mot fundamentet. 3.3.1.1.3.4 Pendelblocket ska dras tillbaka så att dess tyngdpunkts höjd över islagspunkten ges av någon av följande två formler, som väljs efter referensmassan hos den enhet som provas: H = (25 + 0,20 M) (B6+B) / 2B för traktorer med en referensmassa på mindre än 2 000 kg, H = (125 + 0,15 M) (B6+B) / 2B för traktorer med en referensmassa på mer än 2 000 kg. 3.3.1.1.3.5 För vändbara traktorer ska höjden vara det värde som är störst av värdena enligt ovanstående eller nedanstående formler: H = 25 + 0,2 M för traktorer med en referensmassa på mindre än 2 000 kg, H = 125 + 0,15 M för traktorer med en referensmassa på mer än 2 000 kg. Pendelblocket släpps sedan och slår i skyddet. 3.3.1.1.4 Sammanpressningsprovning bakifrån Balken ska placeras tvärs över skyddets främre översta del och resultanten av belastningskrafterna ska befinna sig i traktorns mittplan. En kraft Fv ska påföras där Fv = 20 M Kraften Fv ska upprätthållas i fem sekunder efter det att alla visuellt iakttagbara rörelser hos skyddet avstannat. När den bakre delen av skyddets tak inte kan motstå den fulla kraften ska kraften anbringas tills taket deformeras så att det sammanfaller med det plan som förbinder skyddets övre del med den del av traktorns bakända som är i stånd att bära traktorn när den välter. Kraften ska sedan avlägsnas och sammanpressningsbalken flyttas till den del av skyddet som stöder traktorn när denna är helt vält. Därefter ska kraften Fv påföras igen. 3.3.1.1.5 Sammanpressning framtill Balken ska placeras tvärs över skyddets främre översta del och resultanten av belastningskrafterna ska befinna sig i traktorns mittplan. En kraft Fv ska påföras där Fv = 20 M Kraften Fv ska upprätthållas i fem sekunder efter det att alla visuellt iakttagbara rörelser hos skyddet avstannat. När den främre delen av skyddets tak inte kan motstå den fulla kraften ska kraften anbringas tills taket deformeras så att det sammanfaller med det plan som förbinder skyddets övre del med den del av traktorns framända som är i stånd att bära traktorn när den välter. Kraften ska sedan avlägsnas och sammanpressningsbalken flyttas till den del av skyddet som stöder traktorn när denna är helt vält. Därefter ska kraften Fv påföras igen. 3.3.1.1.6 Ytterligare islagsprovningar Om sprickor eller brott uppträder som inte kan anses försumbara under islagsprovningen, ska en andra liknande provning utföras med fallhöjden: H′ = (H x 10-1) (12 + 4a) (1 + 2a )-1 Provningen ska utföras omedelbart efter de islagsprovningar som orsakat sprickorna eller bristningarna, och a är förhållandet mellan plastisk deformation (Dp) och elastisk deformation (De): a = Dp / De uppmätt vid islagspunkten. Den ytterligare bestående deformationen till följd av det andra islaget får inte överskrida 30 % av den bestående deformationen till följd av det första islaget. För att de ytterligare provningarna ska kunna utföras måste den elastiska deformationen mätas under alla islagsprovningar. 3.3.1.1.7 Ytterligare sammanpressningsprovningar Om det under sammanpressningsprovningen uppstår beaktansvärda sprickor eller brott ska en ny, liknande sammanpressningsprovning utföras, men med en kraft på 1,2 Fv, omedelbart efter den provning som förorsakade sprickorna eller brotten. 3.3.1.2 Mätningar 3.3.1.2.1 Brott och sprickor Efter varje provning ska alla delar, leder och fastsättningsanordningar visuellt undersökas med avseende på brott och sprickor, men inget avseende ska fästas vid små sprickor i oviktiga delar. Inget avseende ska fästas vid skador som orsakas av pendelblockets kanter. 3.3.1.2.2 Fritt utrymme 3.3.1.2.2.1 Intrång i det fria utrymmet Under varje provning ska skyddet undersökas för att se om någon del av det har trängt in i det fria utrymmet omkring förarsätet enligt definitionen i punkt 1.6. Vidare får det fria utrymmet inte sträcka sig utanför skyddet. Detta anses vara fallet om någon del av det fria utrymmet kommer i kontakt med markplanet om traktorn välter i den riktning från vilken islaget anbringas. Vid skattning av detta ska fram- och bakdäckens och spårviddens inställning vara den minsta standardinställning som tillverkaren anger. 3.3.1.2.2.2 Provning av bakre hårda delar Om traktorn är försedd med en stel sektion, en huv eller någon annan hård del belägen bakom förarsätet, ska denna del betraktas som en skyddande punkt vid vältning i sidled eller bakåt. Denna hårda del bakom förarsätet ska utan att knäckas eller intränga i det fria utrymmet kunna stå emot en nedåtriktad kraft Fi där Fi = 15 M anbringad vinkelrätt på ramens övre kant i traktorns centrala plan. Kraften ska inledningsvis påföras i en vinkel av 40° från en parallell linje till marken, enligt figur 6.16. Denna stela sektion ska ha en minsta bredd om 500 mm (se figur 6.17). Den ska dessutom vara tillräckligt stel och fast förankrad baktill på traktorn. 3.3.1.2.3 Elastisk deformation (vid sidoislag) Den elastiska deformationen ska mätas (810 + av) mm ovanför sätesindexpunkten i det vertikalplan som passerar den punkt i vilken islaget sker. För denna mätning ska varje utrustning som liknar den som anges i figur 6.15 användas. 3.3.1.2.4 Kvarstående deformation Efter den sista sammanpressningsprovningen ska skyddets bestående deformation registreras. För detta ändamål används läget av skyddets olika delar i förhållande till sätesindexpunkten innan provningen inleds. 3.3.2 Statisk provning 3.3.2.1 Belastningsprovning och sammanpressningsprovning 3.3.2.1.1 Belastning bakifrån 3.3.2.1.1.1 Belastningen ska påföras horisontellt i ett vertikalplan parallellt mot traktorns mittplan. Punkten för påförande av belastning är den del av överrullningsskyddet som sannolikt först kommer i kontakt med marken i en vältningsolycka bakåt, normalt den övre kanten. Vertikalplanet som belastningen ska påföras i ska vara belägen på ett avstånd från mittplanet av 1/3 av ytterbredden hos skyddets överdel. Om skyddet är krökt eller utskjutande i denna punkt ska man lägga till kilar som gör det möjligt att anbringa belastningen där, utan att skyddet därigenom förstärks. 3.3.2.1.1.2 Enheten ska surras vid fundamentet enligt beskrivningen i punkt 3.2.6.3. 3.3.2.1.1.3 Den energi som skyddet absorberar under provningen ska vara minst: Eil = 500 + 0,5 M 3.3.2.1.1.4 För traktorer med vändbart förarläge (vändbart säte och vändbar ratt) ska samma formel tillämpas. 3.3.2.1.2 Belastning framifrån 3.3.2.1.2.1 Belastningen ska påföras horisontellt i ett vertikalplan som är parallellt med traktorns mittplan och beläget på ett avstånd av 1/3 av ytterbredden hos skyddets överdel. Punkten för påförande ska vara den del av skyddet som sannolikt först kommer i kontakt med underlaget om traktorn välter i sidled vid körning framåt, normalt den övre kanten. Om skyddet är krökt eller utskjutande i denna punkt ska man lägga till kilar som gör det möjligt att anbringa belastningen där, utan att skyddet därigenom förstärks. 3.3.2.1.2.2 Enheten ska surras vid fundamentet enligt beskrivningen i punkt 3.2.6.3. 3.3.2.1.2.3 Den energi som skyddet absorberar under provningen ska vara minst: Eil = 500 + 0,5 M 3.3.2.1.2.4 För traktorer med vändbart förarläge (vändbart säte och vändbar ratt) ska energin vara det värde som är störst av ovanstående eller följande formler: Eil = 2,165 × 10–7 M × L2 eller Eil = 0,574 I 3.3.2.1.3 Belastning från sidan 3.3.2.1.3.1 Belastningen från sidan ska påföras horisontellt i ett vertikalplan vinkelrätt mot traktorns mittplan. Punkten för påförande av belastning är den del av överrullningsskyddet som sannolikt först kommer i kontakt med marken i en vältningsolycka i sidled, normalt den övre kanten. 3.3.2.1.3.2 Enheten ska surras vid fundamentet enligt beskrivningen i punkt 3.2.6.3. 3.3.2.1.3.3 Den energi som skyddet absorberar under provningen ska vara minst: Eis = 1,75 M (B6+B) / 2B 3.3.2.1.3.4 För traktorer med vändbart förarläge (vändbart säte och vändbar ratt) ska energin vara det värde som är störst av ovanstående eller följande formler: Eis = 1,75 M 3.3.2.1.4 Sammanpressningsprovning baktill Alla bestämmelser är identiska med dem som anges i punkt 3.3.1.1.4. 3.3.2.1.5 Sammanpressning framtill Alla bestämmelser är identiska med dem som anges i punkt 3.3.1.1.5. 3.3.2.1.6 Ytterligare överbelastningsprovning (figurerna 6.18–6.20) Överbelastningsprovning ska utföras i samtliga fall där kraften minskar med mer än 3 % under de sista 5 % av deformationen, när den nödvändiga energin tas upp av strukturen (se figur 6.19). Vid överbelastningsprovningen ska den horisontella lasten ökas gradvis i steg om 5 % av den från starten nödvändiga energin upp till högst 20 % av tillförd energi (se figur 6.20). Överbelastningsprovningen är godkänd om kraften, efter ökning med 5, 10 eller 15 % av nödvändig energi, avtar med mindre än 3 % för en 5 % ökning och förblir större än 0,8 Fmax. Överbelastningsprovningen är godkänd om kraften, efter det att skyddet har tagit upp 20 % av tillförd energi, överstiger 0,8 Fmax. Ytterligare brott eller sprickor och/eller inträngning i eller brist på skydd av det fria utrymmet på grund av elastisk deformation kan tillåtas under överbelastningsprovningen. När lasten avlägsnas får skyddet dock inte tränga in i det fria utrymmet som ska vara fullständigt skyddat. 3.3.2.1.7 Ytterligare sammanpressningsprovningar Om det under sammanpressningsprovningen uppstår sprickor eller brott som inte kan anses som oväsentliga ska en ytterligare liknande sammanpressningsprovning utföras, men med en kraft på 1,2 Fv, direkt efter den provning som förorsakade sprickorna eller brotten. 3.3.2.2 Mätningar 3.3.2.2.1 Brott och sprickor Efter varje provning ska alla delar, leder och fastsättningsanordningar visuellt undersökas med avseende på brott och sprickor, men små sprickor i oviktiga delar ska inte beaktas. 3.3.2.2.2 Fritt utrymme 3.3.2.2.2.1 Intrång i det fria utrymmet Under varje provning ska skyddet undersökas för att se om någon del av det har trängt in i det fria utrymmet enligt definitionen i punkt 1.6. Vidare får det fria utrymmet inte sträcka sig utanför skyddet. Detta anses vara fallet om någon del av det fria utrymmet kommer i kontakt med markplanet om traktorn välter i den riktning från vilken islaget anbringas. Vid skattning av detta ska fram- och bakdäckens och spårviddens inställning vara den minsta standardinställning som tillverkaren anger. 3.3.2.2.2.2 Provning av bakre hårda fästen Om traktorn är försedd med en stel sektion, en huv eller någon annan hård del belägen bakom förarsätet, ska denna del betraktas som en skyddande punkt vid vältning i sidled eller bakåt. Denna hårda del bakom förarsätet ska utan att knäckas eller intränga i det fria utrymmet kunna stå emot en nedåtriktad kraft Fi där Fi = 15 M anbringad vinkelrätt på ramens övre kant i traktorns centrala plan. Kraften ska inledningsvis påföras i en vinkel av 40° från en parallell linje till marken, enligt figur 6.16. Denna stela sektion ska ha en minsta bredd om 500 mm (se figur 6.17). Den ska dessutom vara tillräckligt stel och fast förankrad baktill på traktorn. 3.3.2.2.3 Elastisk deformation vid sidobelastning Den elastiska deformationen ska mätas (810 + av) mm ovanför sätesindexpunkten i det vertikalplan i vilket belastningen påförs. För denna mätning ska varje utrustning som liknar den som anges i figur 6.15 användas. 3.3.2.2.4 Kvarstående deformation Efter den sista sammanpressningsprovningen ska skyddets bestående deformation registreras. För detta ändamål antecknas läget av skyddets olika delar i förhållande till sätesindexpunkten innan provningen inleds. 3.4 Utökning till andra traktormodeller 3.4.1 [ej tillämpligt] 3.4.2 Teknisk utökning När traktorn, skyddet eller metoden för fastsättning av skyddet på traktorn ändras tekniskt, kan den provningsenhet som utförde den ursprungliga provningen, om traktorn och skyddet godkänts i preliminära provningar av stabilitet i sidled och icke-fortsatt vältning enligt definitionerna i punkterna 3.1.3 och 3.1.4 och om den hårda sektionen baktill enligt punkt 3.3.1.2.2.2, om sådan finns, har provats i enlighet med förfarandet i denna punkt (utom punkt 3.4.2.2.4), utfärda ett protokoll om teknisk utökning i följande fall: 3.4.2.1 Utökning av provningsresultat för skyddet till andra traktormodeller Islags- eller belastnings- och sammanpressningsprovningarna måste inte utföras på varje traktormodell, förutsatt att skyddet och traktorn uppfyller villkoren i punkterna 3.4.2.1.1–3.4.2.1.5. 3.4.2.1.1 Skyddet (inklusive den hårda sektionen baktill) ska vara identiskt med det provade skyddet. 3.4.2.1.2 Erforderlig energi får inte överskrida den energi som beräknades för den ursprungliga provningen med mer än 5 %. 3.4.2.1.3 Fastsättningsmetoden och de delar av traktorn som det sätts fast på ska vara identiska. 3.4.2.1.4 Alla delar som stänkskärmar och motorhuv som kan avlasta skyddet ska vara identiska. 3.4.2.1.5 Sätets läge och kritiska mått i skyddet och skyddets relativa läge på traktorn ska vara sådana att det fria utrymmet förblir innanför det deformerade skyddet under samtliga provningar (detta ska kontrolleras med hjälp av samma referenser för det fria utrymmet som i det ursprungliga provningsprotokollet, sätesreferenspunkten [SRP] respektive sätesindexpunkten [SIP]). 3.4.2.2 Utökning av provningsresultat för skyddet till ändrade skyddsmodeller Detta förfarande ska följas när villkoren i punkt 3.4.2.1 inte är uppfyllda, men det får inte följas när principen i metoden för fastsättning av skyddet på traktorn ändras (t.ex. gummistöd ersätts med en upphängningsanordning): 3.4.2.2.1 Ändringar som inte påverkar den ursprungliga provningens resultat (t.ex. svetsfog för underlaget till ett tillbehör i ett icke-kritiskt läge på skyddet), tillägg av säten med olika lägen för sätesindexpunkten innanför skyddet (måste kontrolleras att det eller de nya fria utrymmena förblir innanför det deformerade skyddet under samtliga provningar). 3.4.2.2.2 Ändringar som kan påverka den ursprungliga provningens resultat utan att skyddets godtagbarhet ifrågasätts (t.ex. ändring av strukturell del, ändring av metoden för fastsättning av skyddet på traktorn). En kontrollprovning kan utföras och provningsresultaten anges i utökningsprotokollet. Följande gränser ska gälla för denna typ av utökningar: 3.4.2.2.2.1 Högst 5 utökningar får godkännas utan en kontrollprovning. 3.4.2.2.2.2 Kontrollprovningens resultat godtas som skäl för utökning om alla villkor för godkännande i koden är uppfyllda. — För dynamisk provning: den deformation som uppmäts efter varje islagsprovning får inte avvika från den deformation som uppmätts efter varje islagsprovning under den ursprungliga provningen med mer än ±7 %. — För statisk provning: den kraft som uppmäts när den erforderliga energin har uppnåtts under de olika provningarna av horisontell belastning inte avviker från den kraft som uppmätts när den erforderliga energin har uppnåtts under de olika provningarna av horisontell belastning under den ursprungliga provningen med mer än ±7 % och den deformation (6) som uppmäts när den erforderliga energin har uppnåtts under de olika provningarna av horisontell belastning inte avviker från den deformation som uppmätts när den erforderliga energin uppnåtts under den ursprungliga provningen med mer än ±7 %. 3.4.2.2.2.3 Mer än en ändring av skydd får tas med i samma utökningsprotokoll om de utgör olika alternativ av samma skydd, men bara en kontrollprovning får godkännas i samma utökningsprotokoll. De alternativ som inte provats ska beskrivas i ett särskilt avsnitt av utökningsprotokollet. 3.4.2.2.3 Ökning av den av tillverkaren angivna referensmassan för ett redan provat skydd. Om tillverkaren vill behålla samma godkännandenummer är det möjligt att utfärda ett utökningsprotokoll efter genomförd kontrollprovning (toleransen på ±7 % enligt punkt 3.4.2.2.2.2 är inte tillämplig i sådana fall). 3.4.2.2.4 Ändring av den hårda sektionen baktill eller montering av en ny hård sektion. Det måste kontrolleras att det fria utrymmet förblir innanför det deformerade skyddet under alla provningar, med beaktande av en ny eller ändrad hård sektion baktill. En kontroll av den hårda sektionen baktill bestående av provning enligt punkt 3.3.1.2.2.2 eller 3.3.2.2.2.2 ska utföras och provningsresultaten anges i utökningsprotokollet. 3.5 [ej tillämpligt] 3.6 Skydds kallvädersprestanda 3.6.1 Om det påstås att skyddet har egenskaper som motstår kallvädersförsprödning ska tillverkaren lämna upplysningar som ska tas med i protokollet. 3.6.2 Följande krav och förfaranden är avsedda att visa styrka och motståndskraft mot sprödbrott vid låga temperaturer. Förslagsvis bör följande minsta materialkrav uppfyllas vid bedömningen av skyddets lämplighet för användning vid låga temperaturer i de länder där detta kompletterande driftsskydd krävs. 3.6.2.1 Bultar och muttrar som används för fästning av skyddet på traktorn och för förbindelse mellan skyddets strukturella delar ska ha lämpliga egenskaper för kontrollerad minskning av seghet vid låga temperaturer. 3.6.2.2 Alla svetselektroder som används vid tillverkning av strukturella delar och fästen ska vara förenliga med de skyddsmaterial som anges i punkt 3.6.2.3. 3.6.2.3 Stålmaterial för skyddets strukturella delar ska vara material med kontrollerad seghet som uppfyller minimikraven vid Charpys V-slagprovning enligt tabell 6.1. Stålets kvalitet och egenskaper ska anges i enlighet med ISO 630:1995. Stål med en tjocklek efter valsning på mindre än 2,5 mm och en kolhalt på mindre än 0,2 % anses uppfylla detta krav. Strukturella delar av skyddet som tillverkats av annat material än stål ska ha likvärdig slaghållfasthet vid låga temperaturer. 3.6.2.4 Vid provning enligt Charpys V-slagprovning ska provstavens storlek vara minst den största av de storlekar i tabell 6.1 som materialet medger. 3.6.2.5 Charpys V-slagprovning ska utföras i enlighet med förfarandet i ASTM A 370-1979, förutom att provstavarnas storlek ska överensstämma med måtten i tabell 7.1. 3.6.2.6 Som alternativ till detta förfarande får tätat eller halvtätat stål används, varvid lämpliga specifikationer ska lämnas. Stålets kvalitet och egenskaper ska anges i enlighet med ISO 630:1995, ändring 1:2003. 3.6.2.7 Prov ska vara stavformade och tas från platta ämnen, rör eller strukturdelar före formning eller svetsning för användning i skyddet. Prov från rör eller strukturdelar ska tas från mitten på den sida som har störst mått och får inte innehålla svetsfogar. Tabell 6.1 Minsta islagsenergi för Charpy V-slagprovning Provstavens storlek Energi vid Energi vid –30 °C –20 °C mm J J (8) 10 × 10 (7) 11 27,5 10 × 9 10 25 10 × 8 9,5 24 10 × 7,5 (7) 9,5 24 10 × 7 9 22,5 10 × 6,7 8,5 21 10 × 6 8 20 10 × 5 (7) 7,5 19 10 × 4 7 17,5 10 × 3,5 6 15 10 × 3 6 15 10 × 2,5 (7) 5,5 14 3.7 [ej tillämpligt] Figur 6.1 Det fria utrymmet Figur 6.1.a Sidovy Sektion genom referensplanet Figur 6.1.b Vy bakifrån Figur 6.1.c Vy ovanifrån 1 – Referenslinje 2 – Sätesindexpunkt 3 – Referensplan Figur 6.2 Fritt utrymme för traktorer med vändbart säte och vändbar ratt Figur 6.3 Flödesschema för bestämning av fortsatt vältning för en i sidled vältande traktor med ett överrullningsskydd monterat framtill Figur 6.4 Rigg för provning av antivältningsegenskaper i en lutning av 1/ 1,5 Figur 6.5 Uppgifter som krävs för beräkning av vältning för en traktormed vältningsbeteende kring tre axlar Figur 6.6.a, 6.6.b, 6.6.c Horisontellt avstånd mellan tyngdpunkt ochskyddets främre skärningspunkt (L6) Figur 6.7 Bestämning av islagspunkter för mätning av skyddets vikt (B6) och motorhuvens höjd (H7) Figur 6.8 Höjd för framaxelns upphängningspunkt (H0) Figur 6.9 Bakre spårvidd (S) och bakdäckens bredd (B0) Figur 6.10 Pendelblock med upphängningskedjor eller vajrar Figur 6.11 Exempel på surrning av traktor (islag bakifrån) Figur 6.12 Exempel på surrning av traktor (islag framifrån) Figur 6.13 Exempel på surrning av traktor (islag från sidan) Figur 6.14 Exempel på sammanpressningsrigg för traktor Figur 6.15 Exempel på utrustning för mätning av elastisk deformation Figur 6.16 Simulerad marklinje Figur 6.17 Den bakre stela sektionens minsta bredd Figur 6.18 Kraft-deformationskurva Överbelastningsprovning krävs inte Figur 6.19 Kraft-deformationskurva Överbelastningsprovning krävs Figur 6.20 Kraft-deformationskurva Överbelastningsprovning ska fortsätta