BILAGA

BILAGA I

KRAV SOM SKA UPPFYLLAS AV FORDON OCH ELEKTRISKA/ELEKTRONISKA UNDERENHETER I FORDON

1. OMFATTNING

1.1 Detta direktiv ska tillämpas på elektromagnetisk kompatibilitet för de motorfordon som omfattas av artikel 1. Direktivet ska också tillämpas på elektriska eller elektroniska separata tekniska enheter som är avsedda att monteras på fordon.

2. DEFINITIONER

2.1 I detta direktiv gäller följande definitioner:

2.1.1 Elektromagnetisk kompatibilitet: förmågan hos fordon, komponenter eller separata tekniska enheter att fungera tillfredsställande i elektromagnetisk miljö utan att tillföra oacceptabla elektromagnetiska störningar till någon del av denna miljö.

2.1.2 Elektromagnetisk störning: alla typer av elektromagnetiska fenomen som kan minska prestandan hos ett fordon, komponenter eller separata tekniska enheter. En elektromagnetisk störning kan vara elektromagnetiskt brus, en oönskad signal eller en förändring i själva överföringsmediet.

2.1.3 Elektromagnetisk immunitet: förmågan hos fordon, komponenter eller separata tekniska enheter att fungera utan förminskad prestanda när specifika elektromagnetiska störningar är närvarande.

2.1.4 Elektromagnetisk miljö: de totala elektromagnetiska fenomen som förekommer på en given plats.

2.1.5 Referensgräns: den nominella nivå mot vilken typgodkännande och överensstämmelse av produktionstoleranser kontrolleras.

2.1.6 Referensantenn: för frekvensområdet 20–80 MHz en förkortad balanserad dipolantenn som är en halvvågsavstämd dipolantenn på 80 MHz, och för frekvensområdet över 80 MHz innebär det en balanserad halvvågsavstämd dipolantenn som är avstämd mot mätfrekvensen.

2.1.7 Bredbandsstrålning: strålning med en större bandbredd än bandbredden för en särskild mätutrustning eller mottagare.

2.1.8 Smalbandsstrålning: strålning med en mindre bandbredd än bandbredden för en särskild mätutrustning eller mottagare.

2.1.9 Elektriskt/elektroniskt system: en eller flera elektriska eller elektroniska anordningar eller uppsättning av anordningar tillsammans med alla slag av sammankopplade, elektriska förbindelser, som utgör del av ett fordon men vilka inte är avsedda att typgodkännas separerade från fordonet.

2.1.10 Elektrisk/elektronisk underenhet: en elektrisk eller elektronisk anordning eller uppsättning av anordningar avsedda att utgöra en del av ett fordon, tillsammans med alla slag av tillhörande elektriska förbindelser och ledningar, som utför en eller flera särskilda funktioner. En elektrisk/elektronisk underenhet kan godkännas på begäran av en tillverkare som antingen en ”komponent” eller en ”separat teknisk enhet” (se artikel 4.1 c i direktiv 2003/37/EG).

Fordonstyp: betyder i samband med elektromagnetisk kompatibilitet fordon som inte skiljer sig väsentligt vad avser exempelvis

2.1.11.1 den övergripande storleken och formen på motorutrymmet,

2.1.11.2 den allmänna installationen av de elektriska och/eller elektroniska enheterna samt den allmänna dragningen av ledningar,

2.1.11.3 råmaterialet som kaross eller stomme (om tillämpligt) är byggda av (t.ex. karosstomme av stål, aluminium eller glasfiber); förekomsten av paneler i olika material ändrar inte på fordonstypen förutsatt att råmaterialet i karossen är oförändrat; sådana variationer måste emellertid anmälas.

En typ av elektrisk/elektronisk underenhet: betyder i samband med elektromagnetisk kompatibilitet elektriska/elektroniska underenheter som inte väsentligt skiljer sig när det gäller exempelvis

2.1.12.1 de funktioner som den elektriska/elektroniska underenheten utför,

2.1.12.2 den allmänna installationen av elektriska eller elektroniska enheter, om tillämpligt.

3. ANSÖKAN OM EG-TYPGODKÄNNANDE

3.1 Godkännande av fordonstyp

3.1.1 Ansökan om godkännande av en fordonstyp, gällande den elektromagnetiska kompatibiliteten i enlighet med artikel 4.1 i direktiv 2003/37/EG ska lämnas in av fordonstillverkaren.

3.1.2 En mall för detta informationsdokument finns i bilaga II.

3.1.3 Fordonstillverkaren ska göra en förteckning som beskriver alla projekterade kombinationer av väsentliga elektriska/elektroniska system i fordon eller elektriska/elektroniska underenheter, karossutformning (1), variationer av karossmaterial (1), allmänna dragningar av ledningar, motorvariationer, vänster- och högerstyrda versioner och hjulbasversioner. Väsentliga elektriska/elektroniska system eller elektriska/elektroniska underenheter är sådana som kan utstråla märkbar bred- eller smalbandsstrålning eller de som påverkar förarens direkta kontroll av fordonet (se punkt 6.4.2.3).

3.1.4 Ett representativt fordon ska väljas ut från denna förteckning med syftet att i ömsesidig överenskommelse mellan tillverkare och ansvarig myndighet utprovas. Detta fordon ska representera fordonstypen (se tillägg till bilaga II). Valet av fordon ska vara grundat på de elektriska/elektroniska system som tillverkaren erbjuder. Ännu ett fordon kan väljas ur denna förteckning med syftet att utprovas om det är avhandlat i ömsesidig överenskommelse mellan tillverkaren och ansvarig myndighet att olika elektriska/elektroniska system omfattas vilka med stor sannolikhet väsentligt kan påverka fordonets elektromagnetiska kompabilitet i jämförelse med det första representativa fordonet.

3.1.5 Valet av fordon i överensstämmelse med punkt 3.1.4 ovan är begränsat till elektriska/elektroniska systemkombinationer samt systemkombinationer för fordon som är avsedda att produceras.

3.1.6 Tillverkaren kan komplettera ansökan med en rapport om de mätningar som har utförts. All information som tillhandahållits kan användas av den godkännande myndigheten för att utfärda EG-typgodkännandeintyget.

3.1.7 Om den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandemätningar utför dessa mätningar på egen hand, ska enligt punkt 3.1.4 ett representativt fordon för den fordonstyp som ska godkännas ställas till förfogande.

3.2 Godkännande av en elektrisk/elektronisk underenhetstyp

3.2.1 Ansökan om godkännande av en elektrisk/elektronisk underenhet gällande dess elektromagnetiska kompatibilitet enligt artikel 4.1 i direktiv 2003/37/EG ska göras av fordonstillverkaren eller av tillverkaren av den elektriska/elektroniska underenheten.

3.2.2 En mall för detta informationsdokument finns i bilaga III.

3.2.3 Tillverkaren kan komplettera ansökan med en rapport om de mätningar som har utförts. All information som tillhandahållits kan användas av den godkännande myndigheten för att utfärda EG-typgodkännandeintyget.

3.2.4 Om den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandemätningar utför mätningar på egen hand, är det, efter diskussioner med tillverkaren om t.ex. möjliga variationer i utförandet, antal komponenter och antal sensorer, nödvändigt med ett provexemplar av den elektriska/elektroniska underenheten som är representativ för det system som ska godkännas. Om den tekniska tjänsten anser det nödvändigt, kan den välja ännu ett provexemplar.

3.2.5 Provexemplaren ska märkas tydligt och outplånligt med tillverkarens handelsbenämning eller fabriksmärke och typbeteckning.

3.2.6 Där det är tillämpligt, ska alla restriktioner för användningen identifieras. Alla sådana restriktioner ska medtas i informationsdokumentet enligt bilaga III och/eller EG-typgodkännandeintyget enligt bilaga V.

4. TYPGODKÄNNANDE

4.1 Vägar för typgodkännande

4.1.1 Typgodkännande av fordon

Fordonstillverkaren kan själv använda följande alternativa vägar för typgodkännande av ett fordon.

4.1.1.1 Godkännande av en installation i fordon

En installation i fordon kan typgodkännas direkt genom att följa bestämmelserna fastlagda i punkt 6. Om fordonstillverkaren väljer denna metod behövs ingen separat mätning av de elektriska/elektroniska systemen eller de elektriska/elektroniska underenheterna.

4.1.1.2 Godkännande av en fordonstyp genom mätning av individuella elektriska/elektroniska underenheter

En fordonstillverkare kan få ett fordon typgodkänt genom att visa för den godkännande myndigheten att alla väsentliga elektriska/elektroniska system eller elektriska/elektroniska underenheter (se punkt 3.1.3) har blivit enskilt godkända enligt detta direktiv och har installerats enligt de villkor som hör till.

4.1.1.3 En tillverkare kan, om den så önskar, erhålla typgodkännande enligt detta direktiv om fordonet inte har någon utrustning av den typ som ska genomgå immunitets- eller strålningsmätningar. Fordonet ska inte ha något av de system som specificeras i punkt 3.1.3 (immunitet) och ingen utrustning för tändgnistning. Sådana godkännanden kräver inga mätningar.

4.1.2 Typgodkännande av en elektrisk/elektronisk underenhet

Typgodkännande kan utfärdas för en elektrisk/elektronisk underenhet som endera kan vara monterad i flera typer av fordon, i en specifik fordonstyp eller i fordonstyper som begärts av tillverkaren. Elektriska/elektroniska underenheter som direkt påverkar kontrollen av fordon kommer i normala fall att mottaga typgodkännande i samordning med en fordonstillverkare.

4.2 Beviljande av typgodkännande

4.2.1 Fordon

4.2.1.1 Om det representativa fordonet uppfyller kraven i detta direktiv, ska EG-typgodkännande enligt artikel 4 i direktiv 2003/37/EG, beviljas.

4.2.1.2 En mall för EG-typgodkännandeintyg finns i bilaga IV.

4.2.2 Elektrisk/elektronisk underenhet

4.2.2.1 Om den representativa anordningen av elektriska/elektroniska underenheter uppfyller kraven i detta direktiv, ska EG-typgodkännande som följd av artikel 4 i direktiv 2003/37/EG beviljas.

4.2.2.2 En mall för EG-typgodkännandeintyg finns i bilaga V.

4.2.3 För att utfärda ett intyg enligt punkt 4.2.1.2 eller 4.2.2.2, kan den berörda myndigheten i medlemsstaten använda sig av rapporter som är gjorda av ett godkänt eller erkänt laboratorium eller enligt bestämmelserna i detta direktiv.

4.3 Ändringar av godkännanden

4.3.1 I fall av ändringar av de godkännanden som har beviljats enligt detta direktiv, ska bestämmelserna i artikel 5.2 och 5.3 i direktiv 2003/37/EG tillämpas.

4.3.2 Ändring av ett typgodkännande för fordonstyp vid tillägg eller ersättning av elektrisk/elektronisk komponent

4.3.2.1 Där en fordonstillverkare har erhållit godkännande för en fordonsinstallation och önskar att ersätta eller sätta in ytterligare ett elektriskt/elektroniskt system eller en elektrisk/elektronisk underenhet som redan har godkänts genom detta direktiv, och vilka ska installeras enligt de därtill anslutna villkoren, kan godkännandet av fordon ändras utan att fler mätningar behöver utföras. Det tillförda eller ersatta elektriska/elektroniska systemet eller elektriska/elektroniska underenheten ska anses vara en del av fordonet med avseende på produktionsöverensstämmelse.

4.3.2.2 Där de tillagda eller ersatta delarna inte har godkänts enligt detta direktiv, och om mätningar anses nödvändiga, ska hela fordonet anses överensstämmande om de nya eller reviderade delarna kan visa sig att stämma överens med de väsentliga kraven i punkt 6 eller om, i en jämförande mätning, den nya delen kan visa sig att sannolikt inte påverka fordonstypens överensstämmande negativt.

4.3.2.3 En fordonstillverkares tillägg av en godkänd inhemsk standardutrustning, eller extrautrustning i ett godkänt fordon, annan än mobil kommunikationsutrustning (2) som överensstämmer med direktiv 2004/108/EG, och är installerat enligt utrustnings- och fordonstillverkarnas rekommendationer, eller gäller ersättning eller borttagning av dessa, ska inte förhindra godkännandet av fordon. Detta ska inte utestänga fordonstillverkare som sätter in kommunikationsutrustning med lämpliga installationsinstruktioner som har utvecklats av fordonstillverkaren eller tillverkare av sådan kommunikationsutrustning. Fordonstillverkaren ska bevisa (om detta krävs av kontrollmyndigheten) att fordonens prestanda inte påverkas negativt av sådana sändare. Detta kan vara ett påstående om att effektnivåer och installation är av sådana slag att immunitetsnivåerna i detta direktiv erbjuder tillräckligt skydd av sådana sändare när de används separat, dvs. att sändning inte krävs i samband med de prov som specificeras i punkt 6. Detta direktiv tillåter inte användning av en kommunikationssändare när andra krav gäller för sådan utrustning eller dess användning. En fordonstillverkare kan vägra att installera inhemska standard- eller extrautrustningar som överensstämmer med direktiv 2004/108/EG.

5. MÄRKNING

5.1 Alla elektriska/elektroniska underenheter som överensstämmer med ett typgodkännande i detta direktiv ska bära ett märke för EG-typgodkännande.

5.2 Detta märke ska innehålla en rektangel som omger bokstaven ”e” följt av de enskilda nummer för den medlemsstat som har beviljat EG-typgodkännande:

1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien; 20 för Polen, 21 för Portugal, 23 för Grekland, 24 för Irland, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 29 för Estland, 32 för Lettland, 34 för Bulgarien; 36 för Litauen, 49 för Cypern, 50 för Malta.

I närheten av rektangeln måste också det 4-siffriga sekvensnumret (i tillämpliga fall med ledande nollor) finnas – nedan kallat ”grundläggande godkännandenummer” – som finns i avsnitt 4 i det redovisade typgodkännandenummer i det EG-typgodkännandeintyg som är utgivet för den sortens anordning i fråga (se bilaga V), föregånget av de två siffror vilka anger det sekvensnummer som tilldelats den senaste större tekniska ändringen av direktiv 75/322/EEG, ersatt av det här direktivet, den dag som EG-typgodkännande för komponent beviljades.

5.3 Märket för EG-typgodkännande ska sitta fast på huvuddelen av den elektriska/elektroniska underenheten (t.ex. den elektroniska kontrollenheten) på sådant sätt att det är fullt läsbart och inte kan utplånas.

5.4 Ett exempel på ett märke för EG-typgodkännande visas i tillägg 7.

5.5 Märkning krävs inte för elektriska/elektroniska system i fordon som är typgodkända enligt detta direktiv.

5.6 Märkning på elektriska/elektroniska underenheter som överensstämmer med punkt 5.3 ovan behöver inte vara synlig när den elektriska/elektroniska underenheten installeras i ett fordon.

6. SPECIFIKATIONER

6.1 Generella specifikationer

6.1.1 Ett fordon (och dess elektriska/elektroniska system eller elektriska/elektroniska underenheter) ska vara utformade, konstruerade och monterade på ett sätt som gör det möjligt för fordonet, i normalt bruk, att uppfylla kraven i detta direktiv.

6.2 Specifikationer som avser elektromagnetisk bredbandsstrålning från fordon med gnisttändning

6.2.1 Mätmetod

Den elektromagnetiska strålning som alstras av det fordon som representerar sin typmodell ska mätas med den metod som beskrivs i bilaga VI med ett av de bestämda antennavstånden. Valet ska göras av fordonstillverkaren.

6.2.2 Fordons referensgräns för bredband

6.2.2.1 Om mätningar utförs med den metod som beskrivs i bilaga VI genom att hålla ett avstånd från fordon till antenn på 10 ± 0,2 m, ska referensgränsen för utstrålning vara 34 dB mikrovolt/m (50 mikrovolt/m) i frekvensbandet 30–75 MHz och 34–45 dB mikrovolt/m (50–180 mikrovolt/m) i frekvensbandet 75–400 MHz, denna gräns ökande logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 75 MHz som visas i tillägg 1 till denna bilaga. Inom frekvensbandet 400–1 000 MHz ska gränsen kvarstå konstant på 45 dB mikrovolt/m (180 mikrovolt/m).

6.2.2.2 Om mätningar utförs med den metod som beskrivs i bilaga VI genom att använda ett avstånd från fordon till antenn på 3 ± 0,05 m, ska referensgränsen för utstrålning vara 44 dB mikrovolt/m (160 mikrovolt/m) i frekvensbandet 30–75 MHz och 44–45 dB mikrovolt/m (160–562 mikrovolt/m) i frekvensbandet 75–400 MHz, denna gräns ökande logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 75 MHz som visas i tillägg 2 till denna bilaga. Inom frekvensbandet 400–1 000 MHz ska gränsen kvarstå konstant på 55 dB mikrovolt/m (562 mikrovolt/m).

6.2.2.3 För det fordon som representerar sin typmodell, ska de uppmätta värdena som redovisas i dB mikrovolt/m (mikrovolt/m) vara åtminstone 2,0 dB (20 %) under referensgränsen.

6.3 Specifikationer som avser elektromagnetisk närbandsstrålning från fordon

6.3.1 Mätmetod

Den elektromagnetiska strålning som alstras av det fordon som representerar sin modelltyp ska mätas med den metod som beskrivs i bilaga VII med ett av de bestämda antennavstånden. Valet ska göras av fordonstillverkaren.

6.3.2 Fordons referensgräns för smalband

6.3.2.1 Om mätningar utförs med de metoder som beskrivs i bilaga VII genom att använda ett avstånd från fordon till antenn på 10 ± 0,2 m, ska referensgränsen för utstrålning vara 24 dB mikrovolt/m (16 mikrovolt/m) inom frekvensbandet 30–75 MHz och 24–35 dB mikrovolt/m (16–56 mikrovolt/m) inom frekvensbandet 75–400 MHz, denna gräns ökande logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 75 MHz som visas i tillägg 3 till denna bilaga. Inom frekvensbandet 400–1 000 MHz ska gränsen kvarstå konstant på 35 dB mikrovolt/m (56 mikrovolt/m).

6.3.2.2 Om mätningar utförs med de metoder som beskrivs i bilaga VII genom att använda ett avstånd mellan fordon och antenn på 3 ± 0,05 m, ska referensgränser för utstrålning vara 34 dB mikrovolt/m (50 mikrovolt/m) inom frekvensbandet 30–75 MHz och 34–45 dB mikrovolt/m (50–180 mikrovolt/m) inom frekvensbandet 75–400 MHz, denna gräns ökande logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 75 MHz som visas i tillägg 4 till denna bilaga. Inom frekvensbandet 400–1 000 MHz ska gränsen kvarstå konstant på 45 dB mikrovolt/m (180 mikrovolt/m).

6.3.2.3 För det fordon som representerar sin typmodell, ska de uppmätta värdena, redovisade i dB mikrovolt/m, (mikrovolt/m), vara åtminstone 2,0 dB, (20 %) under referensgränsen.

6.3.2.4 Utan hinder av de gränser som definieras i punkterna 6.3.2.1, 6.3.2.2 och 6.3.2.3 i denna bilaga, om, under det första steg som beskrivs i bilaga VII, punkt 1.3, den signalstyrka som mäts vid ett fordons radioantenn är mindre än 20 dB mikrovolt/m (10 mikrovolt/m) över frekvensområdet 88–108 MHz, ska detta fordon anses stämma överens med gränserna för smalbandsstrålning och inga fler mätningar krävs.

6.4 Specifikationer med betydelse för fordons immunitet mot elektromagnetisk strålning

6.4.1 Mätmetod

Immuniteten mot elektromagnetisk strålning för det fordon som representerar sin modelltyp ska mätas med de metoder som beskrivs i bilaga VIII.

6.4.2 Fordons referensgränser för immunitet.

6.4.2.1 Om mätningar utförs med de metoder som beskrivs i bilaga VIII, ska referensnivån för fältstyrka vara 24 volt/m effektivvärde i över 90 % av frekvensbandet 20–1 000 MHz och 20 volt/m effektivvärde över hela frekvensbandet 20–1 000 MHz.

6.4.2.2 Den representativa fordonstypmodellen ska anses uppfylla immunitetskrav om det inte, under de mätningar som utförs enligt bilaga VIII, och under påverkan av fältstyrka, uttryckt i volt/m, som ligger 25 % över referensnivån, förekommer några onormala förändringar i hastigheten hos fordonets drivande hjul, ingen försämring av prestanda som kan störa hos andra vägtrafikanter, och ingen försämring av förarens direkta kontroll över fordonet, som kan observeras av föraren eller andra vägtrafikanter.

6.4.2.3 Förarens direkta kontroll över fordonet genomförs med hjälpmedel som t.ex. styrning, bromsar, eller kontroll av motorvarvtal.

6.5 Specifikationer som avser elektromagnetiska bredbandsstörningar genererade av elektriska/elektroniska underenheter

6.5.1 Mätmetod

Den elektromagnetiska utstrålning som alstras från den elektriska/elektroniska underenhet som representerar sin modelltyp ska mätas med de metoder som beskrivs i bilaga IX.

6.5.2 Elektrisk/elektronisk underenhets referensgränser för bredband.

6.5.2.1 Om mätningar utförs med de metoder som beskrivs i bilaga IX, ska referensgränsen för utstrålning vara 64–54 dB mikrovolt/m (1 600–500 mikrovolt/m) inom frekvensbandet 30–75 MHz, denna gräns minskande logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 30 MHz, och 54–65 dB mikrovolt/m (500–1 800 mikrovolt/m) i frekvensbandet 75–400 MHz, denna gräns ökande logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 75 MHz som visas i tillägg 5 till denna bilaga. Inom frekvensbandet 400–1 000 MHz ska gränsen kvarstå konstant på 65 dB mikrovolt/m (1 800 mikrovolt/m).

6.5.2.2 För den elektriska/elektroniska underenhet som representerar sin typmodell, ska de uppmätta värden som redovisas i dB mikrovolt/m (mikrovolt/m) vara åtminstone 2,0 dB (20 %) under referensgränsen.

6.6 Specifikationer som avser elektromagnetiska smalbandsstörningar alstrade av elektriska/elektroniska underenheter

6.6.1 Mätmetod

Den elektromagnetiska utstrålning som alstras av den elektriska/elektroniska underenhet som representerar sin modelltyp ska mätas med de metoder som beskrivs i bilaga X.

6.6.2 Elektrisk/elektronisk underenhet referensgräns för smalband

6.6.2.1 Om mätningar utförs med de metoder som beskrivs i bilaga X, ska referensgränsen för utstrålning vara 54–44 dB mikrovolt/m (500–160 mikrovolt/m) i frekvensbandet 30–75 MHz, denna gräns minskande logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 30 MHz, och 44–55 dB mikrovolt/m (160–560 mikrovolt/m) i frekvensbandet 75–400 MHz, denna gräns ökande logaritmiskt (linjärt) med frekvenser över 75 MHz som visas i tillägg 6 till denna bilaga. Inom frekvensbandet 400–1 000 MHz ska gränsen kvarstå konstant på 55 dB mikrovolt/m (560 mikrovolt/m).

6.6.2.2 För den elektriska/elektroniska underenhet som representerar sin typmodell, ska de uppmätta värden som redovisas i dB mikrovolt/m (mikrovolt/m) vara åtminstone 2,0 dB (20 %) under referensgränsen.

6.7 Specifikationer som avser elektrisk/elektronisk underenhets immunitet mot elektromagnetisk utstrålning.

6.7.1 Mätmetoder

Immunitet mot elektromagnetisk utstrålning för den elektriska/elektroniska underenhet som representerar sin typmodell ska mätas med de metoder som finns att välja bland de som beskrivs i bilaga XI.

6.7.2 Elektrisk/elektronisk underenhets referensgränser för immunitet

6.7.2.1 Om mätningar utförs med de metoder som beskrivs i bilaga XI, ska referensnivån för immunitet vara 48 volt/m för mätmetoden med 150 millimeters stripline, 12 volt/m för provningsmetoden med 800 millimeters stripline, 60 volt/m för mätmetod för cell i tvärgående elektromagnetisk läge, 48 mA för mätmetoden med masströmsinducering och 24 volt/m för mätmetoden i fritt fält.

6.7.2.2 Den representativa elektriska/elektroniska typenheten ska, i en fältstyrka eller ström som uttrycks i lämpliga linjära enheter 25 % över referensgränsen, inte uppvisa någon felaktig funktion som kan orsaka försämring av prestanda som kan störa vägtrafikanter, eller försämring av förarens direkta kontroll över ett fordon som är utrustat med systemet vilket kan observeras av föraren eller andra vägtrafikanter.

7. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE

7.1 Produktionsöverensstämmelse med betydelse för fordonets, komponentens eller den separata enhetens elektromagnetiska kompatibilitet ska kontrolleras på grundval av beskrivningen i EG-typgodkännandeintyget eller de intyg som visas i bilaga IV och/eller bilaga V efter tillämplighet.

7.2 Om överensstämmelsen för ett fordon, en komponent eller separat teknisk enhet som är hämtade från en tillverkningsserie bekräftas, ska produktion anses uppfylla de krav i detta direktiv när det gäller utstrålad bredbandsstrålning och utstrålad smalbandsstrålning om de uppmätta nivåerna inte överskrider mer än 2 dB (25 %), den referensnivå som föreskrivs i punkterna 6.2.2.1, 6.2.2.2, 6.3.2.1 och 6.3.2.2 (efter tillämplighet).

7.3 Om överensstämmelsen för ett fordon, en komponent eller en separat teknisk enhet som är hämtade från en tillverkningsserie bekräftas, ska produktion anses uppfylla de krav i detta direktiv när det gäller immunitet mot elektromagnetisk utstrålning om fordonet, komponenten eller den separata tekniska enheten inte visar någon försämring som har samband med den direkta kontrollen av fordonet vilka kan observeras av föraren eller andra vägtrafikanter när fordonet, komponenten eller den separata tekniska enheten befinner sig i det tillstånd som definieras i bilaga VIII, punkt 4, och påverkas av en fältstyrka, uttryckt i volt/m, upp till 80 % av den referensgräns som föreskrivs i punkt 6.4.2.1 i denna bilaga.

8. UNDANTAG

8.1 Om ett fordon, ett elektriskt/elektroniskt system eller en elektrisk/elektronisk underenhet inte innehåller en elektronisk frekvensgenerator med en verksam frekvens större än 9 kHz, ska dessa anses stämma överens med punkt 6.3.2 eller 6.6.2 i denna bilaga och med bilagorna VII och X.

8.2 Fordon som inte har elektriska/elektroniska system eller elektriska/elektroniska underenheter som har samband med den direkta kontrollen av fordonet behöver inte immunitetsmätas och ska anses stämma överens med punkt 6.4 i denna bilaga och med bilaga VIII.

8.3 Elektriska/elektroniska underenheter vars funktioner inte har samband med den direkta kontrollen av fordonet behöver inte immunitetsmätas och ska anses stämma överens med punkt 6.7 i denna bilaga och med bilaga XI.

8.4 Elektrostatisk urladdning

För fordon utrustade med däck, kan fordonskarossen/chassit anses vara en elisolerad struktur. Väsentliga elektrostatiska krafter som hänför sig till ett fordons yttre miljö inträffar bara under den tidpunkt när någon åkande stiger in eller ur fordonet. Eftersom fordonet är stillastående under dessa tidpunkter anses inga typgodkännandemätningar för elektrostatisk urladdning vara nödvändiga.

8.5 Ledda transienter

Eftersom det under normal körning inte genomförs några yttre elektroniska förbindelser med fordon, alstras inga ledda transienter som har samband med den yttre miljön. Ansvaret för att säkerställa att utrustning kan tolerera de ledda transienterna inne i ett fordon, t.ex. orsakade av ändringar i belastning och växelverkan mellan system, ligger hos tillverkaren. Ingen typgodkännandemätning för ledda transienter anses vara nödvändig.

(1) Om tillämpligt.

(2) Exempelvis radiotelefon och kommunikationsradio.

Tillägg 1 Fordons referensgränser för bredband Avstånd mellan antenn och fordon: 10 m Frekvens – megahertz – logaritmisk Se bilaga I punkt 6.2.2.1

Tillägg 2 Fordons referensgränser för bredband Avstånd mellan antenn och fordon: 3 m Frekvens – megahertz – logaritmisk Se bilaga I punkt 6.2.2.2

Tillägg 3 Fordons referensgränser för smalband Avstånd mellan antenn och fordon: 10 m Frekvens – megahertz – logaritmisk Se bilaga I punkt 6.3.2.1

Tillägg 4 Fordons referensgränser för smalband Avstånd mellan antenn och fordon: 3 m Frekvens – megahertz – logaritmisk Se bilaga I punkt 6.8.2.2

Tillägg 5 Referensgränser för bredband för elektrisk/elektronisk underenhet Frekvens – megahertz – logaritmisk Se bilaga I punkt 6.5.2.1

Tillägg 6 Referensgränser för smalband för elektrisk/elektronisk underenhet Frekvens – megahertz – logaritmisk Se bilaga I punkt 6.6.2.1