KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 3122/94 av den 20 december 1994 om kriterier för riskanalys vad avser jordbruksprodukter som berättigar till exportbidrag

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 386/90 av den 12 februari 1990 om kontroll i samband med export av jordbruksprodukter som berättigar till exportbidrag eller andra belopp(1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 163/94(2), särskilt artikel 6 i denna, och

med beaktande av följande:

I artikel 3.2 andra stycket i ovannämnda förordning fastställs att satsen 5 % per produktsektor får ersättas med en sats på 5 % för samtliga sektorer, förutsatt att medlemsstaterna tilllämpar ett urvalssystem som bygger på riskanalys för de produkter som skall kontrolleras och att bestämmelsen om en lägsta sats på 2 % iakttas. Det är berättigat att minska kontrollsatsen för produkter som inte ingår i bilaga II.

Urvalskriterierna bör specificeras enligt förfarandet i artikel 6 i förordning (EEG) nr 386/90.

Kriterierna måste antas före den 1 januari 1995 eftersom det i den nya lydelsen av artikel 3.2 i förordning (EEG) nr 386/90 fastställs att riskanalys skall börja användas från och med den dagen.

I kommissionens strategiska program för bekämpning av bedrägerier betonas ökad användning av riskanalys, i synnerhet med utnyttjande av databaser. Vidare betonas samarbetet mellan kommissionen och medlemsstaterna, samtidigt som det bör ses till att verksamheten sker under stor diskretion.

Dessa åtgärder är nödvändiga och lämpliga och bör genomföras på ett enhetligt sätt.

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från de berörda förvaltningskommittéerna.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syftet med riskanalysen är att kunna styra de fysiska kontrollerna till sådana produkter, fysiska och juridiska personer och sektorer som utgör de största riskerna. Den skall därför identifiera de berörda riskerna och bestämma risknivåerna så att de produkter som skall kontrolleras fysiskt kan väljas ut.

När medlemsstaterna använder riskanalys i enlighet med artikel 3.2 andra stycket i förordning (EEG) nr 386/90 kan de särskilt beakta följande kriterier vid urvalet av exportdeklarationer för de produkter som skall kontrolleras fysiskt:

1. För produkter:

- Ursprung.

- Kvalitet.

- Kännetecken i samband med exportbidragsnomenklaturen.

- Värde.

- Tullstatus.

- Risk för förskjutning av tulltaxeringen.

- Exportbidragssats beroende av varornas tekniska egenskaper och presentation (innehåll av fett, vatten, kött, aska, paketering osv.).

- Att de nyligen börjat omfattas av exportbidrag.

- Kvantitet.

- Analys av tidigare prov.

- Bindande taxeringsbesked.

2. För handeln:

- Intensitet.

- Förekomst av onormal handel eller ny handel.

- Omläggning av handeln.

3. För exportbidragsnomenklaturen:

- Bidragssats.

- De nomenklaturer för vilka det oftast betalas ut exportbidrag.

- Risk för förskjutning av bidragssatser beroende av varornas tekniska egenskaper och presentation (innehåll av fett, vatten, kött, aska, paketering osv.).

4. För exportörer:

- Anseende och pålitlighet.

- Ekonomiska ställning.

- Nya exportörer.

- Exporttransaktioner vars ekonomiska berättigande inte omedelbart framgår.

- Tidigare tvister, särskilt i samband med bedrägerier.

5. För oriktigheter:

- Påvisade eller förmodade oriktigheter inom vissa produktsektorer.

6. För de använda tullförfarandena:

- Normalt deklarationsförfarande.

- Förenklat tullförfarande.

- Godkännande av importdeklarationer enligt artiklarna 790 och 791 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93(3).

7. För beviljandet av exportbidrag:

- Förfinansiering (för bearbetade eller obearbetade produkter).

- Direktexport.

- Proviantering.

Artikel 2

När kriterierna i artikel 1 tillämpas skall de behöriga myndigheterna säkerställa att tystnadsplikten iakttas och att alla personuppgifter som de på något sätt råder över eller får kännedom om hålls förtroliga. De skall särskilt säkerställa att dessa uppgifter får samma skydd som liknande uppgifter har enligt deras respektive nationella lagstiftning och enligt motsvarande bestämmelser i gemenskapslagstiftningen.

Dessa uppgifter får inte användas för något annat ändamål än de som föreskrivs i denna förordning.

Artikel 3

1. Medlemsstaterna och kommissionen skall på grundval av den vunna erfarenheten gemensamt utvärdera dessa kriteriers tillförlitlighet och relevans och om så krävs anpassa systemet och urvalsparametrarna för att effektivisera de fysiska kontrollerna och förbättra träffsäkerheten.

2. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om

- de åtgärder som vidtas, inbegripet nationella instruktioner, för att tillämpa ett urvalssystem baserat på riskanalys med beaktande av de kriterier som avses i punkt 1,

- enskilda fall som kan vara av intresse för andra medlemsstater.

3. Medlemsstaterna skall säkerställa att ett centralt organ samordnar informationen om riskanalys.

Artikel 4

När en medlemsstat tillämpar ett urvalssystem baserat på riskanalys skall den inte ta hänsyn till procentsatsen för fysisk kontroll av produkter som inte omfattas av bilaga II vid beräkningen av den totala procentsatsen 5 % för samtliga sektorer. I sådana fall skall den lägsta satsen på 2 % tillämpas på alla produkter som inte omfattas av bilaga II.

Artikel 5

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 januari 1995 för exportdeklarationer som godkänns från och med den dagen.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 20 december 1994.

På kommissionens vägnar

René STEICHEN

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr L 42, 16.2.1990, s. 6.

(2) EGT nr L 24, 29.1.1994, s. 2.

(3) EGT nr L 253, 11.10.1993, s. 1.