RÅDETS DIREKTIV av den 20 december 1968 om frihet för jordbrukare som är medborgare i en medlemsstat och har etablerat sig i en annan medlemsstat att erhålla olika former av stöd (68/415/EEG)

EUROPEISKA EKONOMISKA GEMENSKAPENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 54.2 och 54.3 i detta,

med beaktande av Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten (1), särskilt avdelning IV F 5 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och

med beaktande av följande:Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten innefattar en särskild tidtabell för genomförande av denna frihet inom jordbruket, där hänsyn tas till jordbruksnäringens speciella karaktär. Som ett femte åtgärdspaket föreskrivs i den tidtabellen att varje medlemsstat i början av tredje etappen säkerställer att jordbrukare som är medborgare i en annan medlemsstat har tillgång till de olika stödformerna på samma villkor som de egna medborgarna.

Bestämmelserna i handlingsprogrammet omfattar alla slags stöd i vilken form de än ges, såvida stödet är avsett för en jordbrukare som har etablerat sig i värdlandet, för hans jordbruksrörelse, för hans driftskapital eller för de av honom producerade varorna. Förmåner inom ramen för sjukförsäkringen och socialförsäkringen, som enligt den tidtabell som fastställts i handlingsprogrammet skall omfattas av de regler som antas i slutet av övergångsperioden, bör emellertid undantas från detta direktivs räckvidd.

Förmånstagare enligt rådets direktiv av den 2 april 1963 med detaljbestämmelser för etableringsfrihet på jordbruksområdet inom en medlemsstats territorium för medborgare i andra medlemsstater som har varit anställda som lantarbetare i den medlemsstaten under en sammanhängande period av två år (4), samt förmånstagare enligt rådets direktiv av den 2 april 1963 med detaljbestämmelser för etableringsfrihet på jordbruk som legat öde eller vars mark inte varit uppodlad i mer än två år (5) åtnjuter redan samma behandling som medborgare i den berörda medlemsstaten när det gäller möjligheten att erhålla de olika formerna av stöd.

Förmånstagarnas rätt att erhålla återbetalbara lån, inklusive alla slags räntesubventionerade lån, har redan erkänts enligt rådets direktiv av den 5 april 1968 om frihet för jordbrukare som är medborgare i en medlemsstat och har etablerat sig i en annan medlemsstat att erhålla olika former av kredit (6).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Medlemsstaterna skall i överensstämmelse med följande bestämmelser upphäva alla begränsningar för medborgare och bolag i andra medlemsstater som utövar verksamhet som egenföretagare inom jordbruket eller som etablerar sig för detta ändamål (här nedan kallade förmånstagare), när det gäller möjligheten att erhålla de olika formerna av stöd.

Artikel 2

1. Med möjlighet att erhålla de olika formerna av stöd avses i detta direktiv förmånstagarnas rätt att erhålla ekonomiskt stöd eller stöd in natura i vilken form det än må vara på samma villkor som dem som tillämpas på medborgare i det land där de har etablerat sig, särskilt subventioner, lånegarantier, räntesubventioner och skattebefrielse men exklusive förmåner enligt sjukförsäkringen och socialförsäkringen.

2. Med jordbruksnäring avses i detta direktiv

- verksamhet som omfattas av bilaga V till Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten (ur huvudgrupp 01, jordbruk, International Standard Industrial Classification of all Economic Activities) (7), särskilt

a) allmänt jordbruk inklusive åkerbruk och vinodling, odling av frukt, nötter, frön, grönsaker och blommor såväl utomhus som under glas,

b) boskapsskötsel, uppfödning av fjäderfä, kaniner, pälsdjur eller andra djur, bin samt produktion av kött, mjölk, ull, hudar och pälsar, ägg och honung,

- skogsavverkning, skogsbruk samt plantering och återplantering av träd, då dessa former av verksamhet utövas som binäring och är förenliga med en medlemsstats nationella lagstiftning, särskilt markanvändningsplaner.

Artikel 3

Medlemsstaterna skall upphäva de begränsningar

- som i enlighet med bestämmelserna i lagar och andra författningar förvägrar förmånstagare möjligheten att erhålla de olika formerna av stöd, eller underkastar denna möjlighet särskilda villkor,

- som finns på grund av en förvaltningspraxis, som leder till att förmånstagarna särbehandlas jämfört med de egna medborgarna när det gäller möjligheten att erhålla de olika formerna av stöd.

Medlemsstaterna är dessutom skyldiga att se till att diskriminering av förmånstagarna undviks, oavsett vilket slags organ som lämnar de former av stöd som avses i detta direktiv.

Artikel 4

Ingen medlemsstat får i och för eller med anledning av deras etablering i en annan medlemsstat bevilja de egna medborgarna något direkt eller indirekt stöd, och då särskilt något stöd i form av lån, som skulle kunna leda till att etableringsvillkoren i värdlandet snedvrids.

Artikel 5

Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom sex månader efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.

Artikel 6

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 20 december 1968.

På rådets vägnar

V. LATTANZIO

Ordförande

(1) EGT nr 2, 15.1.1962, s. 36/62.

(2) EGT nr C 55, 5.6.1968, s. 16.

(3) EGT nr 158, 18.7.1967, s. 7.

(4) EGT nr 62, 20.4.1963, s. 1323/63.

(5) EGT nr 62, 20.4.1963, s. 1326/63.

(6) EGT nr L 93, 17.4.1968, s. 13.

(7) Statistical Office of the United Nations, Statistical Papers, serie M nr 4, rev. 1 (New York, 1958).