KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 2030/90 av den 17 juli 1990 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 386/90 om kontroll i samband med export av jordbruksprodukter som berättigar till exportbidrag eller andra belopp

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 386/90 av den 12 februari 1990 om kontroll i samband med export av jordbruksprodukter som berättigar till exportbidrag eller andra belopp(1), särskilt artiklarna 6 och 7.1 i denna, och

med beaktande av följande:

Eftersom exportbidragen på jordbruksområdet utgör en stor del av gemenskapens budget och eftersom det har påvisats brister i den fysiska kontrollen vid export av sådana produkter som berättigar till bidrag eller andra belopp, fastställs i förordning (EEG) nr 386/90 ett gemenskapssystem som syftar till att öka antalet fysiska kontroller för att säkerställa att de aktuella transaktionerna faktiskt har genomförts och att det har skett på ett korrekt sätt. Dessa minimikrav som har fastställts på gemenskapsnivå inskränker dock inte de nationella myndigheternas ansvar för att utföra fysiska kontroller av de berörda jordbruksprodukterna för att så långt möjligt undvika att belopp betalas ut felaktigt, genom att ta hänsyn till alla faktiska omständigheter kring exporten, särskilt produktens kvantitet och bidragsbeloppets storlek, risken för bedrägeri och exportörens trovärdighet.

Tillämpningsföreskrifterna för förordning (EEG) nr 386/90 bör omfatta övergångsåtgärder som särskilt gäller den minimiprocentandel på 5 % av exportdeklarationerna vilken i princip måste undergå fysiska kontroller. Med tanke på vissa medlemsstaters svårigheter att nå upp till denna andel krävs det en övergångsperiod fram till slutet av 1991 under vilken andelen gradvis skall uppnås.

Tillämpningsföreskrifterna bör därför begränsas till att omfatta de bestämmelser som är absolut nödvändiga för att gemenskapssystemet snabbt skall kunna tillämpas. De bör kunna kompletteras senare med hänsyn till nya erfarenheter, särskilt beträffande kvaliteten på de fysiska kontrollerna och fastställandet av den större kontrollandel som avses i artikel 3.2 andra stycket i förordning (EEG) nr 386/90 för särskilda fall och perioder på grundval av objektiva konstateranden om en ökad risk för bedrägeri.

Det bör redan nu fastställas vilka transaktioner som omfattas av kontrollbestämmelserna och vilka som kan undantas med tanke på dels att det redan finns kontrollsystem för sådana transaktioner och dels den begränsade omfattningen av viss export. I vissa fall kan man ta hänsyn till de fysiska kontroller som har gjorts före exporttillfället, om de är likvärdiga och om det kan garanteras att produkterna är identiska. För effektivitetens och konsekvensens skull rör det sig alltså om att samordna det system som fastställs i förordning (EEG) nr 386/90 med de kontroller som redan förekommer i enlighet med följande förordningar:

- Kommissionens förordning (EEG) nr 2200/87 av den 8 juli 1987 om fastställande av allmänna bestämmelser för framskaffande inom gemenskapen av varor som skall levereras som livsmedelsbistånd från gemenskapen(2).

- Kommissionens förordning (EEG) nr 2823/87 av den 18 september 1987 om vilka dokument som skall användas vid införandet av gemenskapsåtgärder för kontroll av användningen av eller bestämmelsen för varor(3).

- Kommissionens förordning 3665/87 av den 27 november 1987 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter(4), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1615/90(5).

När en exportdeklaration omfattar flera jordbruksprodukter bör uppgifterna för varje produkt betraktas som en separat deklaration vid bestämningen av det representativa urval som avses i artikel 3.1 och 3.2 i förordning (EEG) nr 386/90. Särskilda bestämmelser måste antas för varor som exporteras i enlighet med de förenklade förfaranden som avses i artiklarna 17, 18 och 19 i rådets direktiv 81/117/EEG av den 24 februari 1981 om harmonisering av förfaranden vid export av gemenskapsvaror(6), ändrat genom förordning (EEG) nr 1854/89(7).

Det kan visa sig nödvändigt att räkna samman de uppgifter som utgör beräkningsgrunden för den lägsta procentandel som måste kontrolleras i de fall då ett eller flera tullkontor var för sig bara tar emot ett litet antal exportdeklarationer.

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med berörda förvaltningskommittéers yttranden.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. I denna förordning fastställs de tillämpningsföreskrifter för fysisk kontroll som avses i artikel 2 a i förordning (EEG) nr 386/90.

2. För bestämmelserna om fysisk kontroll i förordning (EEG) nr 386/90 och i denna förordning gäller följande:

a) De skall gälla vid export till tredje land och, utom då punkt 3 tillämpas, vid de likställda transaktioner som anges i artiklarna 34 och 42 i förordning (EEG) nr 3665/87 för vilka det ansöks om utbetalning av exportbidrag, monetära utjämningsbelopp eller anslutningsutjämningsbelopp, även de transaktioner för vilka det negativa monetära utjämningsbeloppet är större än eller lika med bidragsbeloppet.

b) Utan att det påverkar andra gemenskapsbestämmelser skall de dock inte gälla vid export i form av sådan livsmedelshjälp från gemenskapen som avses i förordning (EEG) nr 2200/87.

3. Utan att det påverkar de kontrollåtgärder som avses i artiklarna 35.4 och 42.4 i förordning (EEG) nr 3665/87 skall medlemsstaterna bemyndigas att inte göra fysiska kontroller av sådana försändelser som avses i artiklarna 34 och 42 i förordning (EEG) nr 3665/87 om det rör sig om exportörer som omfattas av det förfarande som avses i artikel 35 i samma förordning och, om tillämpligt, artiklarna 17 och 19 i förordning (EEG) nr 2823/87.

4. Vid beräkningen av den lägsta procentandel som skall kontrolleras enligt artikel 3 i förordning (EEG) nr 386/90 och enligt den här förordningen skall medlemsstaterna bemyndigas att inte räkna in sådana exportdeklarationer som avser en kvantitet på högst 5 000 kg för spannmål och ris eller en kvantitet på högst 500 kg för andra produkter.

5. De medlemsstater som utnyttjar det bemyndigande som avses i punkterna 3 och 4 skall vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra att bestämmelserna kringgås eller missbrukas. De skall snarast möjligt underrätta kommissionen om dessa åtgärder.

Artikel 2

1. I samband med fastställandet av beräkningsgrunden för den procentandel som skall ligga till grund för genomförandet av den i artikel 2 a i förordning (EEG) nr 386/90 angivna kontrollen, avses med "tullkontor" i artikel 3.2 första strecksatsen i förordning (EEG) nr 386/90 samt den här förordningen alla kontor som är behöriga att ta emot en exportdeklaration för de aktuella produkterna.

2. Medlemsstaterna skall dock bemyndigas att i särskilda fall räkna samman siffrorna för flera tullkontor, om antalet exporttransaktioner och den exporterade kvantiteten för varje kontor är obetydlig under ett visst kalenderår, antingen per produktområde eller för alla produktområden tillsammans.

De medlemsstater som utnyttjar ett sådant bemyndigande skall underrätta kommissionen så snart som möjligt och lämna uppgifter om den faktiska exporten för de berörda tullkontoren.

3. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder så att det vid behov kan visas att tullkontoren har gjort de fysiska kontroller som avses i artikel 3.1 och 3.2 i förordning (EEG) nr 386/90.

Artikel 3

För tillämpningen av artikel 3.2 tredje strecksatsen i förordning (EEG) nr 386/90 gäller följande:

a) Produkter som omfattas av samma marknadsorganisation skall anses tillhöra samma produktområde.

b) Dock gäller följande:

- Produkter som omfattas av rådets förordningar (EEG) nr 2727/75(8) (spannmål) och (EEG) nr 1418/76(9) (ris) skall tillsammans utgöra ett produktområde.

- Produkter som exporteras i form av sådana bearbetade varor som anges i bilagorna B och C till rådets förordning (EEG) nr 3035/80(10) skall utgöra ett produktområde.

Artikel 4

1. Vid fastställandet av det representativa urval som avses i artikel 3.1 b i förordning (EEG) nr 386/90 gäller följande:

a) När en exportdeklaration omfattar flera olika nummer i bidragsnomenklaturen skall uppgifterna för varje nummer betraktas som en separat deklaration.

b) För de förenklade förfaranden som avses i artiklarna 17, 18 och 19 i direktiv 81/177/EEG skall varje varuförsändelse som omfattas av ett visst nomenklaturnummer betraktas som en separat exportdeklaration.

2. För de produkter som saknar nummer i bidragsnomenklaturen, särskilt de som avses i artikel 3 b, andra strecksatsen, skall punkt 1 gälla med den kombinerade varunomenklaturens nummer som grundval. Medlemsstaterna får dock fastställa en mer detaljerad åtskillnad beroende på varornas sammansättning.

Artikel 5

1. De fysiska kontrollerna skall genomföras

a) under perioden mellan det att exportdeklarationen lämnas och det att tillstånd för export av varorna ges, och

b) i enlighet med villkoren i artikel 3 i förordning (EEG) nr 3665/87.

2. Dock gäller följande:

a) I samband med det bemyndigande som avses i artikel 18.1 i direktiv 81/177/EEG skall de fysiska kontrollerna utföras under perioden mellan tidpunkten för inlämnandet av de handelsdokument och de administrativa dokument som avses i punkt 2 i samma artikel och tidpunkten då bemyndigandet för export ges. Kontrollen genomförs på grundval av de uppgifter som lämnats i de handelsdokument eller administrativa dokument som följer med exportdeklarationen.

b) I samband med sådana exporttransaktioner som det har getts bemyndigande till i enlighet med artikel 19.1 i direktiv 81/177/EEG skall de fysiska kontrollerna genomföras innan tillståndet utfärdas, på grundval av uppgifterna i de handlingar som hänvisas till i artikel 19.4 eller, i förekommande fall, på grundval av de uppgifter som lämnas i samband med de formaliteter som anges i artikel 19.7.

3. Vid tillämpning av det förenklade förfarande som avses i artikel 19.3 i direktiv 81/177/EEG skall de fysiska kontrollerna genomföras sedan uppgifterna om varorna har införts i ett register eller har registrerats genom en motsvarande formalitet.

När tillstånd ges att använda det i första stycket angivna förfarandet fastställer de behöriga myndigheterna de tillämpningsföreskrifter som krävs för att genomföra denna fysiska kontroll.

Artikel 6

1. Vid förskottsbetalning av bidraget enligt artiklarna 24-29 i förordning (EEG) nr 3665/87 kan den fysiska kontroll som har genomförts under lagringen och, i förekommande fall, under bearbetningen, användas som underlag vid beräkning av den minimiprocentsats som anges i artikel 3 i förordning (EEG) nr 386/90 förutsatt att följande villkor är uppfyllda:

a) Den fysiska kontroll som har genomförts före avslutandet av tullformaliteterna i samband med export skall uppfylla samma kriterier i fråga om intensitet som den kontroll som normalt genomförs under de perioder som avses i artikel 5.

b) De produkter och varor som blivit föremål för den föregående fysiska kontrollen skall vara identiska med dem som anges i exportdeklarationen.

2. Om det har genomförts analyser och annan fysisk kontroll före tullbehandlingen vid export enligt gemenskapsbestämmelser eller nationella bestämmelser som gäller tullordningen i fråga eller de tillverkningsprocesser som produkterna och varorna har genomgått, skall punkt 1 tillämpas med vederbörliga ändringar vid beräkningen av minimiprocentsatsen för den fysiska kontrollen.

Artikel 7

1. Procentsatsen på 5 % som anges i artikel 3.1 b i förordning (EEG) nr 386/90 skall

a) inte tillämpas på perioden från det förordning (EEG) nr 386/90 träder i kraft fram till och med 30 september 1990,

b) minskas till 3 % för återstoden av 1990 och till 4 % för 1991.

2. De minskade procentsatser som anges i 1 b tillämpas på alla sektorer tillsammans för varje enskilt tullkontor, eller för alla tullkontor i en region om artikel 2.2 tillämpas.

Artikel 8

Denna förordning träder i kraft tredje dagen efter det att den offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 oktober 1990.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 17 juli 1990.

På kommissionens vägnar

Ray Mac SHARRY

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr L 42, 16.2.1990, s. 6.

(2) EGT nr L 204, 25.7.1987, s. 1.

(3) EGT nr L 270, 23.9.1987, s. 1.

(4) EGT nr L 351, 14.12.1987, s. 1.

(5) EGT nr L 152, 16.6.1990, s. 33.

(6) EGT nr L 83, 30.3.1981, s. 40.

(7) EGT nr L 186, 30.6.1989, s. 1.

(8) EGT nr L 281, 1.11.1975, s. 1.

(9) EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 1.

(10) EGT nr L 323, 29.11.1980, s. 27.