SV Europeiska unionens officiella tidning L 287/15

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU, EURATOM) nr 1023/2013

av den 22 oktober 2013

om ändring av tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 336,

med beaktande av protokollet om Europeiska unionens immunitet och privilegier, särskilt artikel 12,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, som lagts fram efter samråd med kommittén för tjänsteföreskrifterna,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av domstolens yttrande (1),

med beaktande av revisionsrättens yttrande (2),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och

av följande skäl:

(1) Europeiska unionen, och dess över 50 institutioner och byråer, bör även i fortsättningen ha en europeisk offentlig förvaltning av hög kvalitet, så att den kan uppnå sina mål, genomföra sin politik och sin verksamhet och utföra sina uppgifter på bästa möjliga sätt i enlighet med fördragen, för att möta de inre och yttre utmaningar som den kommer att ställas inför i framtiden och för att stå till unionsmedborgarnas tjänst.

(2) Det är därför nödvändigt att säkerställa ramar för att dra till sig, rekrytera och behålla högkvalificerad och flerspråkig personal, som rekryteras över största möjliga geografiska område bland medborgare i medlemsstaterna, och med vederbörlig hänsyn till könsfördelningen, och som är oberoende och har högsta möjliga yrkesstandard, samt att ge denna personal möjlighet att sköta sina arbetsuppgifter så ändamålsenligt och effektivt som möjligt. I detta sammanhang är det nödvändigt att komma till rätta med institutionernas nuvarande svårigheter att rekrytera tjänstemän eller personal från vissa medlemsstater.

(3) Med tanke på den europeiska offentliga förvaltningens storlek, sett till unionens mål och befolkning, bör en nedskärning i antalet anställda vid unionens institutioner och byråer inte leda till att de anställda hindras från att utföra sitt arbete, sina uppgifter och funktioner i enlighet med de skyldigheter och befogenheter som fastställs i fördragen. I detta hänseende är det nödvändigt med insyn beträffande personalkostnaderna vid varje enskild institution och byrå när det gäller alla personalkategorier som är anställda av dem.

(4) Den europeiska offentliga förvaltningen förväntas uppfylla de strängaste yrkesetiska kraven och i alla lägen förbli oberoende. Avdelning II i tjänsteföreskrifterna (4), som ger en ram för rättigheter och skyldigheter, bör därför förtydligas. Om en tjänsteman eller före detta tjänsteman underlåter att uppfylla någon av dessa skyldigheter bör disciplinära åtgärder kunna vidtas mot honom eller henne.

(5) Den europeiska offentliga förvaltningens värde ligger också i dess kulturella och språkliga mångfald, vilket endast kan säkerställas om en jämn fördelning av tjänstemännens nationalitet uppnås. Vid rekrytering och tillsättning av tjänster bör det säkerställas att personal anställs från ett så brett geografiskt område som möjligt, bland medborgare från samtliga medlemsstater i Europeiska unionen, dock utan att reservera vissa tjänster för medborgare från en viss medlemsstat. Av denna anledning, och för att komma åt betydande obalanser när det gäller tjänstemännens medborgarskap som inte kan motiveras av objektiva kriterier, bör varje institution ges möjlighet att anta berättigade och lämpliga åtgärder. Dessa åtgärder bör aldrig resultera i andra rekryteringskriterier än sådana som baseras på meriter. Kommissionen bör lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om genomförandet av institutionernas lämpliga åtgärder.

(6) För att underlätta en rekrytering från ett så stort geografiskt område som möjligt bör institutionerna sträva efter att stödja en flerspråkig och multikulturell utbildning för de anställdas barn. Det är önskvärt att ett bidrag från unionen till finansieringen av Europaskolorna, fastställt av budgetmyndigheten i enlighet med gällande bestämmelser, kommer från unionens budget. Om det behövs för att institutionernas förvaltning ska fungera bör kommissionen ha möjlighet att begära att de behöriga myndigheterna överväger att upprätta en ny Europaskola.

(7) Ett mer övergripande syfte bör vara att så långt möjligt effektivisera personaladministrationen i en europeisk offentlig förvaltning som särskilt utmärker sig genom sin expertis, kompetens, oberoende, lojalitet, opartiskhet, kontinuitet samt kulturella och språkliga mångfald, och för sina attraktiva rekryteringsvillkor.

(8) Tjänstemän bör omfattas av en provanställningsperiod på nio månader. Vid beslutet om tillsvidareanställning av en tjänsteman bör tillsättningsmyndigheten ta hänsyn till den provanställningsrapport som görs mot slutet av provanställningsperioden och till om den provanställde har uppfyllt sina skyldigheter enligt tjänsteföreskrifterna. Om den provanställdes arbetsinsats är uppenbart otillfredsställande bör det vara möjligt att när som helst upprätta en rapport om den provanställde. I normala fall bör emellertid en rapport endast upprättas i slutet av provanställningsperioden.

(9) För att garantera att köpkraften hos tjänstemän och övriga anställda i Europeiska unionen utvecklas i takt med köpkraften hos nationella tjänstemän i medlemsstaternas centrala statsförvaltning är det viktigt att behålla principen om en flerårig mekanism för en uppdatering av löner, kallad ”metoden”, genom att se till att den är tillämplig till och med slutet av 2023, med en översyn i början av 2022, inklusive en mekanism för en tillfällig förlängning av metoden. För att lösa de problem som tillämpningen av denna metod tidigare har orsakat, bör man dessutom tillhandahålla en metod som möjliggör en årlig automatisk uppdatering av alla löner, pensioner och tillägg, inklusive en automatisk krisklausul. De gällande belopp som ingår i tjänsteföreskrifterna och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen bör därför ses som referensbelopp som regelbundet och automatiskt kommer att uppdateras. Dessa uppdaterade belopp bör i informationssyfte offentliggöras av kommissionen i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning. Denna uppdateringsmekanism bör också användas av andra instanser om en sådan uppdatering föreskrivs.

(10) Det är viktigt att sörja för kvaliteten på de statistiska uppgifter som används vid uppdateringen av lönerna och pensionerna. Nationella statistiska institut eller andra behöriga myndigheter i medlemsstaterna bör i enlighet med principen om opartiskhet samla in uppgifterna på nationell nivå och överföra dem till Eurostat.

(11) För att uppväga eventuella fördelar för tjänstemän och andra anställda i Europeiska unionen som tillämpningen av metoden kan medföra bör systemet med en ”avgift” återinföras. Precis som i fallet med metoden kan tillämpningen av en solidaritetsavgift tillfälligt förlängas. Det förefaller i nuläget lämpligt att höja solidaritetsavgiften, jämfört med den särskilda avgift som var tillämplig från 2004 till 2012, och att införa en mer progressiv avgift. Detta sker av hänsyn till den särskilt svåra ekonomiska och sociala situationen i unionen, och dess konsekvenser för de offentliga finanserna i hela unionen. Behovet av att konsolidera de offentliga finanserna i unionen, även på kort sikt, kräver snabba och extra solidariska insatser från personalen vid unionens institutioner. Solidaritetsavgiften bör därför tillämpas på alla tjänstemän och övriga anställda i unionen från och med den 1 januari 2014.

(12) I sina slutsatser av den 8 februari 2013 om den fleråriga budgetramen framhöll Europeiska rådet att behovet av att konsolidera de offentliga finanserna på kort, medellång och lång sikt kräver att varje offentlig förvaltning och dess personal gör en särskild insats för att effektivisera verksamheten och anpassa sig till en ekonomisk verklighet stadd i förändring. Uppmaningen var en upprepning av målet i kommissionens förslag 2011 om ändring av tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen och anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen, som strävar efter att säkerställa kostnadseffektivitet och en bekräftelse på att de utmaningar som Europeiska unionen står inför ställer krav på alla offentliga förvaltningar och var och en av deras anställda att effektivisera arbetet och anpassa sig till de förändrade ekonomiska och sociala förutsättningarna i Europa. Europeiska rådet efterlyste dessutom, som en del av reformen av tjänsteföreskrifterna, en justering av lönerna och pensionerna för alla anställda vid Unionens institutioner genom att inte tillämpa metoden under två år och genom att återinföra solidaritetsavgiften som en del av reformen av lönemetoden.

(13) Mot bakgrund av dessa slutsatser, och för att bemöta kommande budgetrestriktioner och visa solidaritet från den europeiska offentliga förvaltningens sida med hänsyn till de kraftåtgärder som medlemsstaterna vidtagit på grund av den värsta finanskrisen någonsin och den särskilt svåra sociala och ekonomiska situationen i medlemsstaterna och i unionen som helhet, är det nödvändigt att inte tillämpa metoden på tjänstemännens löner, pensioner och tillägg under två års tid samtidigt som solidaritetsavgiften tillämpas under denna tid.

(14) De demografiska förändringarna och den ändrade åldersstrukturen hos den berörda befolkningen förutsätter att pensionsåldern höjs, men övergångsåtgärder bör tillämpas på Europeiska unionens tjänstemän och övriga anställda som redan är i tjänst. Dessa övergångsåtgärder är nödvändiga för att respektera de rättigheter som förvärvats av tjänstemän som redan är i tjänst, eftersom de har betalat in avgifter till den fiktiva pensionsfonden för Europeiska unionens tjänstemän. Pensionsåldern bör också göras mer flexibel genom att underlätta för personalen att om de så önskar fortsätta att arbeta fram till 67 års ålder och göra det möjligt att under särskilda omständigheter och i undantagsfall arbeta till 70 års ålder.

(15) Eftersom Europeiska unionens pensionssystem är i försäkringsteknisk balans och denna balans måste upprätthållas på kort och lång sikt, bör den personal som anställts före 1 januari 2014 kompenseras för sina pensionsinbetalningar i form av övergångsåtgärder, t.ex. en justerad utvecklingstakt för tjänsteår efter att den pensionsberättigade åldern uppnåtts (Barcelonainitiativet) och en halvering av den minskning som sker vid förtidspension mellan 60 års ålder och den fastställda pensionsåldern.

(16) Enligt gängse försäkringsteknisk praxis bör tidigare noteringar under en period på 20–40 år användas för räntesatserna och löneutvecklingen för att balans ska uppnås i pensionssystemen. Det glidande medelvärdet för räntesatser och löneutveckling bör därför ökas till 30 år, med en övergångsperiod på sju år.

(17) Rådet begärde att kommissionen skulle utföra en studie och lägga fram lämpliga förslag avseende artikel 5.4, bilaga I avsnitt A och artikel 45.1 i tjänsteföreskrifterna, för att fastställa ett klart samband mellan ansvar och lönegrad och för att se till att ansvarsnivån ges en större tyngd vid jämförelsen av meriter i samband med befordringsförfarandet.

(18) Med hänsyn till denna begäran är det lämpligt att befordran till en högre lönegrad sker på villkor att tjänstemannen visar prov på personligt engagemang, ökad kunskap och kompetens samt utför uppgifter som till sin betydelse motiverar att vederbörande utnämns till den högre lönegraden.

(19) Karriärsystemet i tjänstegrupperna AD och AST bör omstruktureras så att de högsta lönegraderna reserveras för ett begränsat antal tjänstemän som har ett ansvar på den högsta nivån. Handläggare bör därför inte kunna nå längre än till lönegrad AD 12, såvida de inte utses till en särskild tjänst över den lönegraden, och lönegraderna AD 13 och 14 bör reserveras för personal vars uppgifter innebär betydande ansvar. På motsvarande sätt bör tjänstemän i lönegrad AST 9 kunna befordras till lönegrad AST 10 endast i enlighet med förfarandet i artiklarna 4 och 29.1 i tjänsteföreskrifterna.

(20) I syfte att justera karriärstrukturerna för den nuvarande AST-personalen så att de ännu bättre återspeglar de olika ansvarsnivåerna och som en nödvändig åtgärd för att bidra till begränsningen av de administrativa utgifterna bör en ny tjänstegrupp för sekreterare och kontorister införas med beteckningen ”AST/SC”. Lönerna och befordringstakten bör utformas så att de anställdas ansvarsnivå återspeglas på lönenivån. På så sätt blir det möjligt att bevara en stabil och övergripande europeisk offentlig förvaltning. Kommissionen bör utvärdera och rapportera om omfattningen och verkningarna av att införa denna nya tjänstegrupp, särskilt med hänsyn till kvinnors situation, så att en stabil och omfattande europeisk offentlig förvaltning kan säkerställas.

(21) Minimiperioden på två år i en lönegrad innan en tjänsteman befordras till den närmast högre lönegraden behålls för att ge utrymme för snabbare befordran för högpresterande. Varje institution bör se till att dess interna personalpolitik utnyttjar de möjligheter som tjänsteföreskrifterna erbjuder för att tjänstemän med hög potential och högpresterande tjänstemän ska kunna befordras på lämpligt sätt.

(22) Den arbetstid som tillämpas inom institutionerna bör anpassas till den som gäller i vissa av Europeiska unionens medlemsstater för att kompensera för personalminskningen inom institutionerna. I samband med denna anpassning bör man beakta den arbetstid som tillämpas inom medlemsstaternas offentliga förvaltningar. Att det införs ett minsta antal arbetstimmar per vecka kommer att säkerställa att de anställda vid institutionerna har möjlighet att klara av den arbetsbörda som följer av Europeiska unionens politiska mål, och innebär samtidigt en harmonisering av arbetsvillkoren inom institutionerna, vilket är till fördel för solidariteten inom unionens offentliga förvaltning.

(23) Flexibla arbetstidslösningar är ett viktigt inslag i en modern och effektiv offentlig förvaltning, eftersom de möjliggör familjevänliga arbetsvillkor och en lämplig könsfördelning inom institutionerna. Det är därför nödvändigt att införa en uttrycklig hänvisning till dessa arrangemang i tjänsteföreskrifterna.

(24) Reglerna för resdagarna och det årliga bidraget för resor mellan anställningsorten och ursprungsorten bör moderniseras, rationaliseras och kopplas samman med status som utlandsstationerad arbetstagare, i syfte att göra tillämpningen av dem enklare och öppnare. Särskilt bör de årliga resdagarna ersättas av ledighet i hemlandet och begränsas till högst två och en halv dag.

(25) På samma sätt bör bestämmelserna om ersättning för flyttkostnader förenklas, för att underlätta tillämpningen av dem för både förvaltningen och de berörda anställda. Det bör därför införas kostnadstak som anpassas efter tjänstemannens eller den berörda anställdas familjesituation och de genomsnittliga kostnaderna för flyttning och därtill knutna försäkringar.

(26) Vissa tjänstemän åker ofta på tjänsteresor till de orter där institutionen har sina andra huvudkontor. Dessa situationer beaktas för närvarande inte på ett lämpligt sätt i reglerna för tjänsteresor. Reglerna bör därför anpassas så att ersättningen för logi i dessa fall ska betalas ut som schablonbelopp.

(27) Arbetsvillkoren bör moderniseras för personal i tredjeland och göras mer kostnadseffektiva, samtidigt som kostnadsbesparingar bör uppnås. Den årliga ledigheten bör justeras och en möjlighet bör tillhandahållas för att införa ännu flera parametrar för att fastställa tillägget för levnadsvillkor, utan att det påverkar det allmänna målet att uppnå kostnadsbesparingar. Villkoren för att bevilja ersättning för tillfällig bostad bör ses över för att bättre beakta de lokala förhållandena och minska den administrativa bördan.

(28) Det är lämpligt att tillhandahålla en flexiblare ram för kontraktsanställning. Unionens institutioner bör därför kunna rekrytera kontraktsanställda för högst sex år för att utföra arbetsuppgifter under överinseende av tjänstemän eller tillfälligt anställda. Trots att merparten av tjänstemännen även framöver kommer att anställas på grundval av öppna uttagningsprov bör institutionerna dessutom ges rätt att anordna interna uttagningsprov som undantagsvis och på särskilda villkor kan vara öppna även för kontraktsanställda.

(29) Det bör införas övergångsbestämmelser så att de nya bestämmelserna och åtgärderna kan börja tillämpas gradvis, med hänsyn till de anställdas förvärvade rättigheter och berättigade förväntningar, innan dessa ändringar av tjänsteföreskrifterna träder i kraft.

(30) Precis som all annan personal som omfattas av tjänsteföreskrifterna täcks även personal vid byråerna av EU:s pensionssystem. Byråer som är helt självfinansierade betalar för närvarande arbetsgivaravgift till systemet. För att säkerställa insyn i budgeten och en jämnare fördelning av bördan bör byråer som delvis finansieras genom Europeiska unionens allmänna budget betala den del av arbetsgivaravgifterna som motsvarar förhållandet mellan byråns intäkter utan subventionerna från Europeiska unionens allmänna budget och byråns totala intäkter. Eftersom denna nya bestämmelse kan komma att kräva en justering av de gällande bestämmelserna om de avgifter som tas ut av byråerna, bör den gälla först från och med den 1 januari 2016. Kommissionen bör vid behov lägga fram förslag om att anpassa dessa bestämmelser.

(31) För enkelhetens skull och för att kunna genomföra en konsekvent personalpolitik bör de bestämmelser som kommissionen antar för tillämpningen av tjänsteföreskrifterna tillämpas på motsvarande sätt för byråerna. För att de särskilda förhållandena vid varje byrå vid behov ska kunna beaktas bör byråerna ha rätt att begära kommissionens godkännande för att anta egna tillämpningsföreskrifter som avviker från dem som antagits av kommissionen, eller att inte alls tillämpa kommissionens föreskrifter.

(32) Ett register över alla bestämmelser som antagits för tillämpningen av tjänsteföreskrifterna bör inrättas och förvaltas vid Europeiska unionens domstol. Detta register, som alla institutioner, byråer och medlemsstater kan ta del av, medger insyn och främjar en konsekvent tillämpning av tjänsteföreskrifterna.

(33) För att harmonisera och förtydliga reglerna om antagandet av tillämpningsföreskrifterna och med hänsyn till reglernas interna och administrativa karaktär är det lämpligt att relevanta befogenheter att fatta beslut tilldelas tillsättningsmyndigheten och den myndighet som har befogenhet att sluta anställningsavtal.

(34) Med hänsyn till det stora antalet tillfälligt anställda inom byråerna och behovet av att fastställa en konsekvent personalpolitik är det nödvändigt att inrätta en ny kategori av tillfälligt anställda och att fastställa särskilda regler för denna kategori.

(35) Kommissionen bör fortsätta att övervaka budgetläget för det gemensamma sjukförsäkringssystemet och vidta alla åtgärder som krävs i händelse av strukturella obalanser i systemet.

(36) Enligt artikel 15 i protokoll nr 7 om Europeiska unionens immunitet och privilegier ska vissa uppgifter om tjänstemän och andra anställda meddelas medlemsstaternas regeringar.

(37) I syfte att uppnå de mål som anges i tjänsteföreskrifterna bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen, i synnerhet med avseende på vissa aspekter av arbetsvillkoren. När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter bör den se till att relevanta handlingar översänds samtidigt till Europaparlamentet och rådet och att detta sker så snabbt som möjligt och på lämpligt sätt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen ska ändras på följande sätt:

1. Artikel 1d ska ändras på följande sätt: a) I punkt 3 ska ordet ”Institutionerna” ersättas med ”Institutionernas tillsättningsmyndigheter”. b) Punkt 4 ska ersättas med följande: ”4. Vid tillämpningen av punkt 1 ska en person med funktionsnedsättning innefatta personer med varaktiga fysiska, psykiska, intellektuella eller sensoriska funktionsnedsättningar, som i samspel med olika hinder kan motverka deras fulla och verkliga deltagande i samhället på lika villkor som andra. Funktionsnedsättningen ska fastställas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 33. Personer med funktionsnedsättning uppfyller villkoren i artikel 28 e om de kan fullgöra tjänstens kärnuppgifter sedan rimliga anpassningsåtgärder har vidtagits. Med ”rimliga anpassningsåtgärder” i samband med tjänstens kärnuppgifter ska i detta sammanhang avses lämpliga åtgärder som gör det möjligt för en person med funktionsnedsättning att få tillträde till, inneha eller avancera i en anställning eller att genomgå utbildning, dock utan att det innebär en oproportionerlig börda för arbetsgivaren. Principen om likabehandling får inte hindra institutionernas tillsättningsmyndigheter från att behålla eller besluta om åtgärder som rör särskilda förmåner för att göra det lättare för personer med funktionsnedsättning att bedriva yrkesverksamhet eller för att förebygga eller kompensera nackdelar i yrkeskarriären.”

2. Artikel 1e.1 ska ersättas med följande: ”1. Tjänstemän i aktiv tjänst ska ha tillgång till sociala förmåner, som har antagits av institutionerna, bland annat särskilda förmåner som gör det lättare att förena arbetsliv med familjeliv, och till tjänster som tillhandahålls av de organ för social trygghet som avses i artikel 9. Före detta tjänstemän kan få tillgång till vissa begränsade sociala förmåner.”

3. Artikel 5 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 1 ska ersättas med följande: ”1. De tjänster som omfattas av dessa tjänsteföreskrifter ska klassificeras efter arbetsuppgifternas art och nivå i en tjänstegrupp för handläggare (nedan kallad AD), en tjänstegrupp för assistenter (nedan kallad AST) och en tjänstegrupp för sekreterare och kontorspersonal (nedan kallad AST/SC).” b) Punkt 2 ska ersättas med följande: ”2. Tjänstegrupp AD ska omfatta 12 lönegrader för personal med ledande, utredande, analyserande, språkliga och vetenskapliga uppgifter. Tjänstegrupp AST ska omfatta 11 lönegrader för personal med verkställande uppgifter och tekniska arbetsuppgifter. Tjänstegrupp AST/SC ska omfatta 6 lönegrader för personal med kontors- och sekretariatsuppgifter.” c) I punkt 3.a ska orden ”och tjänstegrupp AST/SC” införas efter orden ”För tjänstegrupp AST”. d) Punkt 4 ska ersättas med följande: ”4. En tabell som beskriver de olika grundtjänsterna finns i bilaga I avsnitt A. Varje institutions tillsättningsmyndighet får med hänvisning till denna tabell och efter samråd med kommittén för tjänsteföreskrifterna närmare fastställa arbetsuppgifter och befogenheter för varje typ av tjänst.”

4. Artikel 6 ska ersättas med följande: ”Artikel 6 1. I den tjänsteförteckning som är bifogad varje institutions budgetavsnitt fastställs antalet tjänster i varje lönegrad och tjänstegrupp. 2. Utan att det påverkar principen om befordran efter merit i enlighet med artikel 45, ska tjänsteförteckningen på varje institution den 1 januari varje år ha ett antal lediga tjänster i varje lönegrad som motsvarar det antal tjänstemän institutionen den 1 januari föregående år hade i aktiv tjänst i lönegraden under, multiplicerat med de faktorer som anges i bilaga I avsnitt B för den lönegraden. Dessa faktorer ska tillämpas på grundval av ett femårigt genomsnitt från och med den 1 januari 2014. 3. De faktorer som fastställs i bilaga I avsnitt B ska ingå i den rapport som avses i artikel 113. 4. Genomförandet av de bestämmelser som gäller tjänstegruppen AST/SC och de övergångsbestämmelser som fastställs i artikel 31 i bilaga XIII, med beaktande av hur behoven av personal med sekretariats- och kontorsuppgifter på alla institutioner har utvecklats och hur utvecklingen har varit för fasta och tillfälliga tjänster i tjänstegrupperna AST och AST/SC ska ingå i den rapport som avses i artikel 113.”

5. Artikel 9 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 1 ska ersättas med följande: ”1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1a ska det för varje institution inrättas — en personalkommitté som kan indelas i sektioner för de olika anställningsorterna, — en eller flera partssammansatta kommittéer beroende på antalet tjänstemän på anställningsorterna, — en eller flera disciplinnämnder beroende på antalet tjänstemän på anställningsorterna, — en eller flera rådgivande partssammansatta kommittéer för frågor om bristande arbetsinsats, beroende på antalet tjänstemän på anställningsorterna, — vid behov, en bedömningskommitté, — en invaliditetskommitté som ska fullgöra de uppgifter som de tilldelas genom dessa tjänsteföreskrifter.” b) Punkt 1a ska ersättas med följande: ”1a. För tillämpningen av vissa bestämmelser i dessa tjänsteföreskrifter får en gemensam partssammansatt kommitté för två eller flera institutioner inrättas. Övriga kommittéer som avses i punkt 1 och disciplinnämnden kan inrättas som gemensamma organ av två eller flera byråer.” c) I punkt 2 ska följande stycke införas efter första stycket: ”Byråerna får avvika från bestämmelserna i artikel 1 i bilaga II om medlemskap i personalkommittéer för att ta hänsyn till deras personalsammansättning. Byråerna får besluta att inte utse suppleanter i den eller de partssammansatta kommittéer som fastställs i artikel 2 i bilaga II.”

6. I andra meningen i artikel 10 första stycket ska ordet ”institutionerna” ersättas med ”institutionernas tillsättningsmyndigheter”.

7. Artikel 11 ska ersättas med följande: ”Artikel 11 En tjänsteman ska fullgöra sina uppgifter och uppträda med enbart unionens bästa för ögonen. Tjänstemannen får varken be om eller ta emot instruktioner från någon regering, myndighet, organisation eller person utanför sin institution. Tjänstemannen ska fullgöra sina arbetsuppgifter på ett opartiskt och objektivt sätt och i överensstämmelse med sin skyldighet att vara lojal mot unionen. En tjänsteman får inte utan tillsättningsmyndighetens medgivande ta emot hedersbetygelser, ordnar, förmåner, gåvor eller ersättning av något slag från någon regering eller annan källa utanför sin institution utom för tjänster som denne utfört antingen före sin tillsättning eller under särskild ledighet för militärtjänstgöring eller annan nationell tjänstgöring. Innan en tjänsteman anställs ska tillsättningsmyndigheten undersöka om den sökande har ett personligt intresse som kan hindra hans eller hennes oberoende eller om det finns någon annan intressekonflikt. Den sökande ska därför med hjälp av ett särskilt formulär underrätta tillsättningsmyndigheten om alla faktiska eller eventuella intressekonflikter. I sådana fall ska tillsättningsmyndigheten ta hänsyn till detta i ett vederbörligen motiverat yttrande. Om nödvändigt ska tillsättningsmyndigheten vidta de åtgärder som avses i artikel 11a.2. Denna artikel ska tillämpas på motsvarande sätt för tjänstemän som kommer tillbaka från tjänstledighet av personliga skäl.”

8. Artikel 16 ska ersättas med följande: ”Artikel 16 En tjänsteman ska även efter att ha lämnat tjänsten vara skyldig att uppträda med heder och omdöme när det gäller att acceptera vissa uppgifter eller ta emot vissa förmåner. Tjänstemän som har för avsikt att utöva yrkesverksamhet, med eller utan förvärvssyfte, inom två år efter det att de har avslutat sin tjänstgöring ska underrätta sin institution om detta med hjälp av ett särskilt formulär. Om verksamheten har något samband med det arbete som tjänstemannen utfört under de tre senaste årens tjänsteutövning och riskerar att vara oförenlig med institutionens legitima intressen får tillsättningsmyndigheten, med beaktande av tjänstens intressen, antingen förbjuda tjänstemannen att utöva verksamheten eller föreskriva lämpliga villkor för att godkänna den. Tillsättningsmyndigheten ska efter yttrande från den partssammansatta kommittén meddela sitt beslut inom 30 arbetsdagar efter det att den fick underrättelsen. Om inget beslut meddelas inom den tiden ska det betraktas som ett underförstått samtycke. Tillsättningsmyndigheten ska i princip förbjuda före detta högre tjänstemän, enligt definitionen i tillämpningsföreskrifterna, att inom de närmaste tolv månaderna efter det att de har avslutat sin tjänstgöring utöva lobbyverksamhet eller stödverksamhet gentemot anställda inom sin tidigare institution för sin affärsverksamhet, sina kunder eller sina arbetsgivare i frågor som de ansvarat för under de tre senaste årens tjänstgöring. I enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (5) ska varje institution varje år offentliggöra information om tillämpningen av tredje stycket, inbegripet en förteckning över alla ärenden som har bedömts.

9. Artikel 18.1 ska ersättas med följande: ”1. Alla rättigheter i samband med arbete som utförts av en tjänsteman i tjänsteutövningen ska tillhöra Europeiska unionen om detta arbete är knutet till dess verksamhet eller, om detta arbete är knutet till Europeiska atomenergigemenskapens verksamhet, till den gemenskapen. Unionen eller, om så är tillämpligt, Europeiska atomenergigemenskapen, ska ha en tvingande rätt att förvärva upphovsrätten till sådana arbeten.”

10. Artikel 19 ska ersättas med följande: ”Artikel 19 En tjänsteman får inte utan tillstånd från tillsättningsmyndigheten av något som helst skäl i samband med ett rättsligt förfarande avslöja uppgifter som denne fått kännedom om genom sitt arbete. Tillstånd får endast vägras om unionens intressen kräver det och denna vägran inte har straffrättsliga konsekvenser för den berörde tjänstemannen. Denna skyldighet åligger tjänstemannen även efter det att denne har lämnat tjänsten. Bestämmelserna i första stycket ska inte tillämpas på en tjänsteman eller före detta tjänsteman som vittnar inför Europeiska unionens domstol eller inför en institutions disciplinnämnd i ett ärende som rör en anställd eller tidigare anställd vid Europeiska unionen.”

11. I artikel 21a ska följande punkt läggas till: ”3. En tjänsteman som underrättar sina överordnade om instruktioner som enligt hans eller hennes uppfattning är regelstridiga eller kan orsaka allvarliga svårigheter får inte av denna anledning behandlas på ett sätt som är till hans eller hennes nackdel.”

12. Följande artikel ska införas: ”Artikel 22c Varje institution ska i enlighet med artiklarna 24 och 90 införa ett förfarande för hantering av klagomål som framförts av tjänstemän beträffande det sätt på vilket de behandlats efter det att eller till följd av att de fullgjort sina skyldigheter enligt artikel 22a eller 22b. Den berörda institutionen ska se till att sådana klagomål hanteras konfidentiellt och, om det är motiverat med hänsyn till omständigheterna, innan de tidsfrister som anges i artikel 90 löper ut. Varje institutions tillsättningsmyndighet ska fastställa interna bestämmelser om bland annat — tillhandahållande av information till de tjänstemän som avses i artikel 22a.1 eller 22b om hanteringen av de ärenden som de har rapporterat om, — skydd av dessa tjänstemäns legitima intressen och integritet, och — det förfarande för hantering av klagomål som avses i första stycket i denna artikel.”

13. I artikel 26a ska ordet ”institutionerna” ersättas med ”institutionernas tillsättningsmyndigheter”.

14. Artikel 27 ska ersättas med följande: ”Artikel 27 Rekryteringen ska vara inriktad på att de tjänstemän som tjänstgör vid institutionen har högsta kompetens, prestationsförmåga och integritet samt är rekryterade över största möjliga geografiska område bland medborgarna i unionens medlemsstater. Inga tjänster ska vara förbehållna medborgare från en viss bestämd medlemsstat. Principen om jämlikhet mellan unionens medborgare ska göra det möjligt för alla institutioner att anta lämpliga åtgärder om det konstateras en betydande obalans mellan olika medborgarskap bland tjänstemännen som inte berättigas av objektiva kriterier. Dessa lämpliga åtgärder ska vara berättigade och får aldrig leda till andra rekryteringskriterier än efter merit. Innan sådana lämpliga åtgärder antas ska den berörda institutionens tillsättningsmyndighet anta allmänna bestämmelser för detta stycke i enlighet med artikel 110. Efter en treårsperiod som inleds den 1 januari 2014 ska kommissionen lägga fram en rapport till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av det andra stycket. För att underlätta rekrytering över största möjliga geografiska område ska institutionerna sträva efter att stödja en flerspråkig och multikulturell utbildning för de anställdas barn”.

15. Artikel 29.1 ska ersättas med följande: ”1. Tillsättningsmyndigheten ska innan den tillsätter en ledig tjänst vid en institution först ta ställning till a) om tjänsten kan tillsättas genom i) förflyttning, ii) tillsättning enligt artikel 45a, eller iii) befordran inom institutionen, b) om tjänstemän i samma lönegrad från andra institutioner har ansökt om förflyttning, och/eller, c) om det inte har varit möjligt att tillsätta den lediga tjänsten genom de möjligheter som nämns i leden a och b, om ställning ska tas till förteckningar över godkända sökande i den mening som avses i artikel 30, i förekommande fall med beaktande av relevanta bestämmelser om godkända sökande i bilaga III, och/eller d) om man ska anordna ett internt uttagningsprov inom institutionen som är öppet endast för tjänstemän och tillfälligt anställda enligt artikel 2 i anställningsvillkoren för övriga anställda vid Europeiska unionen, eller följa förfarandet för uttagning på grundval av antingen meriter eller prov eller bådadera. I bilaga III fastställs bestämmelser om uttagningsförfarandet. Uttagningsförfarandet kan också följas för att upprätta en reserv för framtida rekrytering. Även om principen behålls att huvuddelen av tjänstemännen ska rekryteras genom öppna uttagningsprov, får tillsättningsmyndigheten, genom undantag från led d och endast i undantagsfall, besluta att anordna ett internt uttagningsprov för institutionen, som också ska vara öppet för kontraktsanställda i den mening som avses i artiklarna 3 a och 3 b i anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen. Denna personalkategori ska omfattas av begränsningar med avseende på denna möjlighet enligt vad som anges i artikel 82.7 i anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen och med avseende på de specifika arbetsuppgifter som denna kategori haft rätt att utföra som kontraktsanställda.”

16. Artikel 30 ska ersättas med följande: ”Artikel 30 För varje uttagningsprov ska en uttagningskommitté utses av tillsättningsmyndigheten. Denna kommitté ska utarbeta en förteckning över godkända sökande. Tillsättningsmyndigheten ska besluta om vilka av de sökande som ska tillsättas på de lediga tjänsterna. Dessa sökande ska ha tillgång till adekvata uppgifter om lämpliga vakanser som offentliggörs av institutionerna och organen.”

17. I artikel 31.2 första stycket ska första meningen ersättas med följande: ”Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 29.2 ska tjänstemän bara rekryteras till lönegraderna SC1–SC2, AST 1–AST 4 eller AD 5–AD 8.”

18. I artikel 32 tredje stycket ska ordet ”institutionen” ersättas med ”varje institutions tillsättningsmyndighet”.

19. Artikel 34 ska ersättas med följande: ”Artikel 34 1. Tjänstemän ska fullgöra en provanställningsperiod på nio månader innan de kan få tillsvidareanställning. Beslutet att ge en tjänsteman tillsvidareanställning ska fattas på grundval av den rapport som avses i punkt 3 samt på tillsättningsmyndighetens kännedom om den provanställdes uppträdande med beaktande av avdelning II. Om en tjänsteman under provanställningstiden på grund av sjukdom, mammaledighet enligt artikel 58 eller olycksfall är förhindrad att utföra sina arbetsuppgifter under en sammanhängande period på minst en månad, får tillsättningsmyndigheten förlänga provanställningstiden med motsvarande tid. Provanställningstidens totala längd får under inga omständigheter överstiga 15 månader. 2. Om tjänstemannen utför sitt arbete på ett uppenbart otillfredsställande sätt kan detta göras till föremål för en rapport när som helst före utgången av provanställningen. Rapporten ska föreläggas den berörde, som ska ha rätt att skriftligen kommentera den inom åtta arbetsdagar. Den provanställdes närmaste överordnade ska genast vidarebefordra rapporten och kommentarerna till tillsättningsmyndigheten, som inom tre veckor ska inhämta yttrande från den partssammansatta bedömningskommittén om de åtgärder som ska vidtas. Tillsättningsmyndigheten får besluta att den provanställde ska sägas upp före provanställningstidens utgång, med en månads uppsägningstid, eller förflytta tjänstemannen till en annan enhet under den återstående provanställningstiden. 3. Senast en månad före provanställningstidens utgång ska tjänstemannens förmåga att fullgöra sina uppgifter samt hans eller hennes effektivitet och uppförande i tjänsten göras till föremål för en rapport. Denna rapport ska föreläggas den berörde, som ska ha rätt att skriftligen kommentera den inom åtta arbetsdagar. Om rapporten rekommenderar uppsägning eller, i undantagsfall, förlängning av provanställningstiden i enlighet med punkt 1, ska den provanställdes närmaste överordnade genast vidarebefordra rapporten och kommentarerna till tillsättningsmyndigheten, som inom tre veckor ska samråda med den partssammansatta bedömningskommittén om de åtgärder som ska vidtas. En provanställd vars arbete eller uppträdande inte anses tillfredsställande för en tillsvidareanställning ska sägas upp. 4. Med undantag för de fall då tjänstemannen har möjlighet att omgående få ett annat arbete, ska en uppsagd provanställd få kompensation motsvarande tre månaders grundlön om denne fullgjort minst ett års provtjänstgöring, två månaders grundlön om denne fullgjort minst sex månaders provtjänstgöring och en månads grundlön om denne fullgjort mindre än sex månaders provtjänstgöring. 5. Punkterna 2, 3 och 4 ska inte tillämpas på tjänstemän som säger upp sig före provanställningstidens utgång.”

20. I artikel 35 ska följande led läggas till: ”g) Entledigande i tjänstens intresse.”

21. I artikel 37.b andra strecksatsen ska ordet ”gemenskapsinstitutionerna” ersättas med ”institutionernas tillsättningsmyndigheter”.

22. Artikel 40 ska ändras på följande sätt: a) Följande punkt ska införas: ”1a. Artikel 12b ska fortsätta att tillämpas under den tid tjänstledigheten av personliga skäl varar. Tillstånd enligt artikel 12b får inte beviljas tjänstemän som har avsikt att utöva yrkesverksamhet, med eller utan förvärvssyfte, som omfattar lobbyverksamhet eller stödverksamhet gentemot deras institution och som skulle kunna leda till att en konflikt med institutionens legitima intressen uppstår eller kan komma att uppstå.” b) I punkt 2 andra stycket ska orden ”15 år” ersättas med ”12 år”. c) Punkt 2 tredje stycket ska ändras på följande sätt: i) led ii ska ersättas med följande: ”ii) för att kunna följa sin make som också är tjänsteman eller annan anställd i unionen och som på grund av tjänsten måste bosätta sig så långt från den berörda tjänstemannens anställningsort att parets gemensamma bosättning på denna ort skulle innebära svårigheter för den berörda tjänstemannen att fullgöra sina uppgifter, eller” ii) Följande led ska läggas till: ”iii) för att hjälpa sin make, en släkting i upp- eller nedstigande led eller ett syskon som lider av allvarlig sjukdom eller ett svårt funktionshinder som intygats av läkare,”

23. Artikel 42a ska ersättas med följande: ”Artikel 42a Tjänstemän ska för varje barn ha rätt till högst sex månaders föräldraledighet utan grundlön, som måste tas ut inom tolv år från barnets födelse eller adoption. Denna ledighet kan fördubblas för ensamstående föräldrar som uppfyller de krav som fastställs i de allmänna genomförandebestämmelser som varje institutions tillsättningsmyndighet antar och för föräldrar till underhållsberättigade barn som har ett funktionshinder eller en allvarlig sjukdom som har bekräftats av institutionens förtroendeläkare. Ledigheten får tas ut i omgångar med minst en månad åt gången. Under föräldraledigheten ska tjänstemannen förbli ansluten till socialförsäkringssystemet, fortsätta att förvärva pensionsrättigheter och ha kvar barntillägg och utbildningstillägg. Tjänstemannen ska ha kvar sin tjänst och sin rätt att placeras i en högre löneklass eller lönegrad. Ledigheten kan tas ut som hel eller halv ledighet. Vid halv föräldraledighet ska den maxtid som avses i första stycket fördubblas. Under föräldraledighet ska en tjänsteman ha rätt till en ersättning på 911,73 EUR per månad, och vid halv ledighet halva det beloppet, men får inte bedriva någon annan förvärvsverksamhet. Hela socialförsäkringsavgiften enligt artiklarna 72 och 73 ska betalas av institutionen och beräknas på tjänstemannens grundlön. Vid halv ledighet ska denna bestämmelse dock bara tillämpas på skillnaden mellan hela grundlönen och den proportionellt minskade grundlönen. Den avgift som tjänstemannen ska betala på den del av grundlönen som betalas ut ska beräknas med samma procentsats som om denne arbetade heltid. Ersättningen ska uppgå till 1 215,63 EUR per månad, eller halva det beloppet om tjänstemannen arbetar halvtid, för ensamstående föräldrar och föräldrar till underhållsberättigade barn som har ett funktionshinder eller allvarlig sjukdom som bekräftats av institutionens förtroendeläkare enligt första stycket och under föräldraledighetens tre första månader när denna tas ut av fadern under mammaledigheten eller av endera föräldern omedelbart efter mammaledigheten eller under eller omedelbart efter adoptionsledigheten. Föräldraledigheten får förlängas med ytterligare sex månader, varvid ersättningen ska uppgå till endast halva det belopp som avses i andra stycket. För de ensamstående föräldrar som avses i första stycket får föräldraledigheten förlängas med ytterligare tolv månader, varvid ersättningen ska uppgå till endast halva det belopp som avses i tredje stycket. De belopp som nämns i denna artikel ska anpassas på samma sätt som lönen.”

24. I Avdelning III kapitel 2 ska följande avsnitt läggas till: ”Avsnitt 7 Entledigande i tjänstens intresse Artikel 42c Tidigast fem år före tjänstemannens pensionsålder får en tjänsteman med minst tio tjänsteår efter beslut av tillsättningsmyndigheten entledigas i tjänstens intresse på grund av organisatoriska behov knutna till tillägnandet av ny kompetens inom institutionerna. Det totala antalet tjänstemän som entledigas i tjänstens intresse varje år får inte överstiga fem procent av de tjänstemän vid alla institutioner som gick i pension föregående år. Det sålunda beräknade totala antalet ska fördelas mellan institutionerna i enlighet med deras respektive antal tjänstemän den 31 december föregående år. Resultatet som erhålls vid fördelningen ska avrundas uppåt till närmaste heltal vid varje institution. Sådant entledigande ska inte utgöra någon disciplinåtgärd. Varaktigheten av entledigandet ska i princip motsvara tidsperioden fram till tjänstemannens pensionsålder. I exceptionella fall får tillsättningsmyndigheten besluta att avsluta entledigandet och återinsätta tjänstemannen. När tjänstemän entledigade i tjänstens intresse uppnår sin pensionsålder ska de automatiskt pensioneras. För entledigande i tjänstens intresse ska följande regler gälla: a) En annan tjänsteman kan tillsättas på tjänstemannens tjänst. b) En tjänsteman entledigad i tjänstens intresse ska inte ha rätt att placeras i en högre löneklass eller lönegrad. En sålunda entledigad tjänsteman är berättigad till ersättning beräknad i enlighet med bilaga IV. På tjänstemannens begäran ska avdrag göras från ersättningen för avgifter till pensionssystemet, beräknade på ersättningen. I ett sådant fall ska tjänstetiden som entledigad tjänsteman i tjänstens intresse beaktas vid beräkning av pensionsberättigande tjänsteår enligt artikel 2 i bilaga VIII. Ingen korrigeringskoefficient ska tillämpas för ersättningen.”

25. Artikel 43 ska ersättas med följande: ”Artikel 43 Varje tjänstemans kompetens, prestationsförmåga och uppträdande i tjänsten ska redovisas i en årlig rapport enligt tillsättningsmyndighetens bestämmelser vid varje institution i enlighet med artikel 110. Av rapporten ska framgå om tjänstemannens prestation varit tillfredsställande eller inte. Varje institutions tillsättningsmyndighet ska fastställa bestämmelser om rätten att överklaga inom ramen för bedömningsförfarande, och denna rätt ska utövas innan tjänstemannen framför klagomål i enlighet med artikel 90.2. För tjänstemän i lönegrad AST 5 och högre kan rapporten också innehålla ett yttrande om huruvida tjänstemannens prestationer tyder på att denne har förutsättningar att utföra en handläggares arbetsuppgifter. Tjänstemannen ska få ta del av innehållet i rapporten. Tjänstemannen ska ha rätt att lämna de synpunkter på rapporten som denne anser vara av betydelse.”

26. Artikel 44 ska ersättas med följande: ”Artikel 44 En tjänsteman som varit placerad i en löneklass i sin lönegrad i två år ska automatiskt flyttas upp till nästa klass i den lönegraden, om inte tjänstemannens prestationer har bedömts som otillfredsställande enligt den senaste årliga rapporten enligt artikel 43. En tjänsteman ska efter högst fyra år flyttas upp till nästa löneklass i sin lönegrad, om inte förfarandet i artikel 51.1 tillämpas. Om en tjänsteman har tillsatts som enhetschef, direktör eller generaldirektör i samma lönegrad och hans eller hennes prestationer under de första nio månaderna efter tillsättningen har varit tillfredsställande enligt artikel 43, ska denne retroaktivt flyttas upp en löneklass i samma lönegrad från och med det att tillsättningen får verkan. Detta ska innebära en ökning av grundmånadslönen som motsvarar procentsatsen mellan första och andra löneklassen i varje lönegrad. Om ökningen blir mindre eller om tjänstemannen redan befinner sig i sista löneklassen i sin lönegrad, ska tjänstemannen få en ökning av grundlönen som motsvarar den avsedda ökningen mellan första och andra löneklassen fram till dess att hans eller hennes nästa befordran får verkan.”

27. Artikel 45 ska ändras på följande sätt: a) Punkt 1 ska ersättas med följande: ”1. En tjänstemans befordran ska beslutas av tillsättningsmyndigheten med beaktande av artikel 6.2. Om förfarandet i artiklarna 4 och 29.1 inte tillämpas får en tjänsteman befordras endast om tjänstemannen innehar en tjänst som motsvarar en av grundtjänsterna enligt bilaga I avsnitt A för närmast högre lönegrad. Befordran ska ske genom att tjänstemannen placeras i den närmast högre lönegraden i den tjänstegrupp som denne tillhör. Befordran ska ske uteslutande genom ett urval bland de tjänstemän som fullgjort en minimiperiod på två år i sin lönegrad och efter en jämförelse av kvalifikationerna för de tjänstemän som kan komma i fråga för befordran. Vid jämförelsen av kvalifikationerna ska tillsättningsmyndigheten särskilt beakta tjänstemannens rapport, de språkkunskaper som används i arbetet, utöver de fördjupade kunskaper i ett språk som tjänstemannen redan har visat i enlighet med artikel 28 f, och det ansvar tjänstemannen har.” b) I punkt 2 första meningen ska orden ”artikel 55 i fördraget om Europeiska unionen” ersättas med ”artikel 55.1 i fördraget om Europeiska unionen”. c) I punkt 2 andra meningen ska ordet ”Institutionerna” ersättas med ”Institutionernas tillsättningsmyndigheter”.

28. Artikel 45a ska ändras på följande sätt: a) I punkt 2 första stycket ska orden ”de regelbundet återkommande rapporter” ersättas med ”de årliga rapporter”. b) I punkt 5 ska ordet ”Institutionerna” ersättas med ”Varje institutions tillsättningsmyndighet”.

29. I artikel 48 tredje stycket ska orden ”tjänstegrupp AST” ersättas med ”tjänstegrupperna AST och AST/SC”.

30. I artikel 50 åttonde stycket ska siffran ”55” ersättas med ”58”.

31. Artikel 51 ska ersättas med följande: ”Artikel 51 1. Varje institutions tillsättningsmyndighet ska fastställa förfaranden för hur fall av bristande arbetsinsats ska upptäckas, hanteras och åtgärdas i tid och på lämpligt sätt. Varje institutions tillsättningsmyndighet ska respektera följande krav när den antar interna föreskrifter: a) En tjänsteman som utgående från tre på varandra följande otillfredsställande årliga rapporter enligt artikel 43 fortfarande inte förbättrat sin yrkesmässiga kompetens ska flyttas ned en lönegrad. Om de följande två årliga rapporterna fortfarande är otillfredsställande ska tjänstemannen sägas upp. b) Varje förslag om nedflyttning till lägre lönegrad eller uppsägning av en tjänsteman ska innehålla de skäl på vilka det grundar sig och meddelas den berörde tjänstemannen. Tillsättningsmyndighetens förslag ska överlämnas till den rådgivande partssammansatta kommitté som avses i artikel 9.6. 2. Tjänstemannen ska ha rätt att ta del av hela sin personalakt och ta kopior av alla handlingar som berör förfarandet. Tjänstemannen ska ha minst femton, men högst trettio, dagar på sig att förbereda sitt försvar, räknat från den dag då denne mottog förslaget. Tjänstemannen får biträdas av en person som denne själv väljer. Tjänstemannen har rätt att skriftligt framföra sina synpunkter. Denne ska höras av den rådgivande partssammansatta kommittén. Tjänstemannen får också kalla in vittnen. 3. Institutionen ska inför den rådgivande partssammansatta kommittén företrädas av en tjänsteman som för ändamålet utsetts av tillsättningsmyndigheten. Den sistnämnde tjänstemannen ska ha samma rättigheter som den tjänsteman som ärendet gäller. 4. På grundval av förslaget enligt punkt 1 b och eventuella skriftliga eller muntliga uttalanden från den berörda tjänstemannen eller från vittnen ska den rådgivande partssammansatta kommittén efter ett majoritetsbeslut avge ett motiverat yttrande om vilken åtgärd som den anser lämplig. Kommittén ska lämna sitt yttrande till tillsättningsmyndigheten och den berörda tjänstemannen inom två månader från den dag då ärendet hänsköts till kommittén. Ordföranden i den rådgivande partssammansatta kommittén får inte rösta i andra frågor än ordningsfrågor eller vid lika röstetal. 5. En tjänsteman som sägs upp på grund av bristande arbetsinsats ska ha rätt till en månatlig uppsägningsersättning som motsvarar den månatliga grundlönen för en tjänsteman i lönegrad AST 1 första löneklassen under en tid som fastställs enligt punkt 6. Tjänstemannen ska också ha rätt till familjetillägg enligt artikel 67 under samma tid. Hushållstillägget ska beräknas på grundval av den månatliga grundlönen för en tjänsteman i lönegrad AST 1 enligt bestämmelserna i artikel 1 i bilaga VII. Denna ersättning ska inte betalas ut om tjänstemannen säger upp sig från anställningen efter det att det förfarande som avses i punkterna 1 och 2 har inletts eller om tjänstemannen har rätt till omedelbar utbetalning av full pension. Om tjänstemannen har rätt till arbetslöshetsförmåner enligt nationella bestämmelser ska det förmånsbeloppet dras av från uppsägningsersättningen. 6. En tjänsteman ska ha rätt till ersättning enligt punkt 5 a) i tre månader om tjänstemannen har mindre än fem års tjänstgöringstid den dag då beslutet om uppsägning fattas, b) i sex månader om tjänstemannen har minst fem men mindre än tio års tjänstgöringstid, c) i nio månader om tjänstemannen har minst tio men mindre än tjugo års tjänstgöringstid, d) i tolv månader om tjänstemannen har minst tjugo års tjänstgöringstid. 7. En tjänsteman som nedflyttats till en lägre lönegrad på grund av bristande arbetsinsats kan efter sex år begära att varje hänvisning till denna åtgärd tas bort ur hans eller hennes personalakt. 8. En tjänsteman ska ha rätt till ersättning för rimliga utgifter som denne har haft i samband med det förfarande som föreskrivs i denna artikel, inbegripet arvode till en försvarare som inte tillhör institutionen, om förfarandet avslutas utan att det fattas något beslut om att tjänstemannen ska sägas upp eller nedflyttas till en lägre lönegrad.”

32. Artikel 52 ska ersättas med följande: ”Artikel 52 Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 50 ska en tjänsteman pensioneras a) antingen automatiskt den sista dagen i den månad då han fyller 66 år, eller b) på egen begäran, den sista dagen i den månad för vilken ansökan lämnades in, om tjänstemannen uppnått pensionsberättigande ålder, eller om tjänstemannen är mellan 58 år och pensionsberättigande ålder och uppfyller kraven för att beviljas pension omedelbart enligt artikel 9 i bilaga VIII. Artikel 48 andra stycket andra meningen ska tillämpas på motsvarande sätt. En tjänsteman får dock, på egen begäran och om tillsättningsmyndigheten anser det berättigat i tjänstens intresse, fortsätta att arbeta fram till 67 års ålder, eller i undantagsfall fram till 70 års ålder, och ska i så fall pensioneras automatiskt den sista dagen i den månad då han når den åldern. Om tillsättningsmyndigheten beslutar att en tjänsteman ska få fortsätta att arbeta efter fyllda 66 år ska detta beslut gälla högst ett år. Det får förnyas på begäran av tjänstemannen.”

33. Artikel 55 ska ändras på följande sätt: a) Styckena ska numreras. b) Andra stycket första meningen ska ersättas med följande: ”Den normala arbetstiden i veckan ska vara 40 till 42 timmar som fördelas enligt en arbetstidsplan som ska fastställas av tillsättningsmyndigheten.” c) Tredje stycket andra meningen ska ersättas med följande: ”Varje institutions tillsättningsmyndighet ska fastställa detaljerade bestämmelser för tillämpningen av denna punkt efter att ha samrått med personalkommittén.” d) Följande punkt ska läggas till: ”4. Varje institutions tillsättningsmyndighet får införa flexibla arbetstidslösningar. Enligt dessa arbetstidslösningar får inte hela arbetsdagar beviljas som ledighet för tjänstemän i lönegraderna AD/AST 9 eller högre. Dessa arbetstidslösningar ska inte tillämpas på tjänstemän som omfattas av bestämmelserna i artikel 44 andra stycket. Dessa tjänstemän ska ordna uppläggningen av sin arbetstid i samförstånd med sina överordnade.”

34. Artikel 55a.2 ska ersättas med följande: ”2. En tjänsteman ska ha rätt att deltidsarbeta i följande fall: a) För att ta hand om ett underhållsberättigat barn som är yngre än 9 år. b) För att ta hand om ett underhållsberättigat barn som är mellan 9 och 12 år om förkortningen av den normala arbetstiden är högst 20 %. c) För att ta hand om ett underhållsberättigat barn som är yngre än 14 år om tjänstemannen är ensamstående förälder. d) För att, i händelse av allvarliga svårigheter, ta hand om ett underhållsberättigat barn fram till dess att barnet uppnår 14 års ålder om förkortningen av den normala arbetstiden är högst 5 %. I så fall ska artikel 3 första och andra styckena i bilaga IVa inte tillämpas. Om bägge föräldrarna är anställda av unionen ska endast endera av dem ha rätt till sådant deltidsarbete. e) För att ta hand om make, släkting i rakt upp- eller nedstigande led eller syskon som lider av en allvarlig sjukdom eller funktionshinder. f) För att delta i vidareutbildning. g) Från och med 58 års ålder under de tre sista åren innan tjänstemannen når pensionsberättigande ålder. Om deltid begärs för att tjänstemannen ska delta i vidareutbildning eller för deltidsarbete under de tre sista åren innan tjänstemannen uppnår pensionsberättigande ålder, dock inte före 58 års ålder, får tillsättningsmyndigheten bara i undantagsfall och av tvingande hänsyn till tjänstens intresse vägra tillstånd eller skjuta upp datumet för deltidsarbetets ikraftträdande. Deltidsarbete för att ta hand om make, släkting i rätt upp- eller nedstigande led eller syskon som lider av en allvarlig sjukdom eller funktionshinder, eller för att delta i vidareutbildning, får beviljas under sammanlagt högst fem år under tjänstemannens hela karriär.”

35. Artikel 56 tredje stycket ska ersättas med följande: ”Tjänstemän i lönegraderna SC 1–SC 6 och AST 1–AST 4 som arbetar övertid ska i enlighet med bilaga VI ha rätt till kompensationsledighet eller, om de krav som tjänsten ställer inte medger kompensationsledighet inom två månader efter den månad då tjänstemannen arbetade övertid, till ersättning.”

36. Artikel 56a andra stycket ska ersättas med följande: ”Kommissionen ska, efter samråd med kommittén för tjänsteföreskrifterna, genom delegerade akter enligt artiklarna 111 och 112 bestämma vilka kategorier tjänstemän som ska vara berättigade till sådan ersättning, villkoren för att bevilja den samt ersättningssatserna för denna.”

37. Artikel 56b andra stycket ska ersättas med följande: ”Kommissionen ska, efter samråd med kommittén för tjänsteföreskrifterna, genom delegerade akter enligt artiklarna 111 och 112 bestämma vilka kategorier tjänstemän som ska vara berättigade till sådan ersättning, villkoren för att bevilja den samt ersättningssatserna för denna.”

38. Artikel 56c andra stycket ska ersättas med följande: ”Kommissionen ska, efter samråd med kommittén för tjänsteföreskrifterna, genom delegerade akter enligt artiklarna 111 och 112 bestämma vilka kategorier tjänstemän som ska vara berättigade till sådan särskild ersättning, villkoren för att bevilja den samt ersättningssatserna för denna.”

39. I artikel 57 första stycket ska orden ”unionens institutioner” ersättas med ”tillsättningsmyndigheterna vid unionens institutioner”.

40. Artikel 58 ska ersättas med följande: ”Artikel 58 Förutom ledighet enligt artikel 57 ska gravida kvinnor mot uppvisande av läkarintyg ha rätt till tjugo veckors ledighet. Ledigheten får påbörjas tidigast sex veckor före beräknad nedkomst enligt läkarintyget och ska upphöra tidigast fjorton veckor efter nedkomsten. Vid flerbarns- eller förtidsbörd, eller om det nyfödda barnet har ett funktionshinder eller en allvarlig sjukdom, ska ledigheten vara tjugofyra veckor. Vid tillämpningen av denna bestämmelse avses med förtidsbörd en födelse före slutet av den 34:e graviditetsveckan.”

41. Artikel 61 ska ersättas med följande: ”Artikel 61 Förteckningar över allmänna helgdagar ska fastställas genom överenskommelse mellan tillsättningsmyndigheterna vid unionens institutioner och efter yttrande från kommittén för tjänsteföreskrifterna.”

42. Artikel 63 ska ersättas med följande: ”Artikel 63 Tjänstemännens lön uttrycks i euro. Den utbetalas i valutan i det land där tjänstemännen utför sina arbetsuppgifter eller i euro. Lön som betalas ut i annan valuta än euro ska beräknas på grundval av de växelkurser som användes vid genomförandet av Europeiska unionens allmänna budget den 1 juli det året. Växelkurserna ska varje år uppdateras retroaktivt vid den årliga uppdateringen av lönerna enligt artikel 65.”

43. Artikel 64 ska ersättas med följande: ”Artikel 64 En tjänstemans lön i euro ska efter de obligatoriska avdrag som anges i dessa tjänsteföreskrifter eller i genomförandeförordningar till dessa, korrigeras med en koefficient som är över, under eller lika med 100 % beroende på levnadskostnaderna på de olika anställningsorterna. Korrigeringskoefficienterna ska framräknas, återkallas och årligen uppdateras i enlighet med bilaga XI. I fråga om uppdateringen ska alla värden tolkas som referensvärden. Kommissionen ska, inom två veckor efter uppdateringen, offentliggöra de uppdaterade värdena i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning i informationssyfte. På grund av att Belgien och Luxemburg intar en särställning i och med att flertalet av unionens institutioner har sitt huvudsakliga och ursprungliga säte där, och länderna därför tjänar som referensort för anställningen, ska ingen korrigeringskoefficient tillämpas i någotdera landet.”

44. Artikel 65 ska ersättas med följande: ”Artikel 65 1. Lönerna till tjänstemän och övriga anställda vid Europeiska unionen ska uppdateras varje år, varvid hänsyn ska tas till unionens ekonomiska politik och socialpolitik. Särskild hänsyn ska tas till eventuella löneökningar i medlemsstaternas offentliga förvaltning och till rekryteringsbehoven. Uppdateringen av lönerna ska genomföras i enlighet med bilaga XI. Denna uppdatering ska göras före årets slut på grundval av en rapport som läggs fram av kommissionen och som bygger på statistiska uppgifter som utarbetats av Europeiska unionens statistikkontor i överensstämmelse med medlemsstaternas nationella statistikkontor; de statistiska uppgifterna ska återge situationen den 1 juli i var och en av medlemsstaterna. Av rapporten ska det framgå hur lönerna och pensionerna för unionens tjänstemän påverkar budgeten. Rapporten ska översändas till Europaparlamentet och rådet. De belopp som anges i artikel 42a andra och tredje styckena, artiklarna 66 och 69, artiklarna 1.1, 2.1, 3.1, 3.2, 4.1, 7.2, 8.2 och 10.1 i bilaga VII och i artikel 8.2 i bilaga XIII, samt i f.d. artikel 4a i bilaga VII som ska uppdateras enligt artikel 18.1 i bilaga XIII, de belopp som anges i artikel 24.3, artikel 28a.3 andra stycket, artiklarna 28a.7, 93, 94, artikel 96.3 andra stycket och artiklarna 96.7, 133, 134 och 136 i anställningsvillkoren för övriga anställda, de belopp som avses i artikel 1.1 första stycket i rådets förordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 300/76 (6) Svensk specialutgåva: Område 01 Volym 1 s. 116). samt koefficienten för de belopp som anges i artikel 4 i rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 260/68 (7) ska uppdateras årligen i enlighet med bilaga XI. Kommissionen ska, inom två veckor efter uppdateringen, offentliggöra de uppdaterade beloppen i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning i informationssyfte. 2. Om levnadskostnaderna förändras väsentligt ska de belopp som avses i punkt 1 och de koefficienter som avses i artikel 64 uppdateras i enlighet med bilaga XI. Kommissionen ska, inom två veckor efter uppdateringen, offentliggöra de uppdaterade beloppen i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning i informationssyfte. 3. De belopp som avses i punkt 1 och de koefficienter som anges i artikel 64 ska uppfattas som belopp och koefficienter vilkas faktiska värde när som helst kan uppdateras utan att någon annan rättsakt om detta föreligger. 4. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 3.5 och 3.6 i bilaga XI ska ingen uppdatering av det slag som föreskrivs i punkterna 1 och 2 göras under åren 2013 och 2014.

45. Artikel 66 ska ändras på följande sätt: a) Den inledande meningen i första stycket ska ersättas med följande: ”Månatliga grundlöner för varje lönegrad och löneklass i tjänstegrupperna AD och AST fastställs enligt följande tabell:” b) Följande ska läggas till: ”Månatliga grundlöner för varje lönegrad och löneklass i tjänstegruppen AST/SC fastställs enligt följande tabell: Löneklass Lönegrad 1 2 3 4 5 SC 6 4 349,59 4 532,36 4 722,82 4 854,21 4 921,28 SC 5 3 844,31 4 005,85 4 174,78 4 290,31 4 349,59 SC 4 3 397,73 3 540,50 3 689,28 3 791,92 3 844,31 SC 3 3 003,02 3 129,21 3 260,71 3 351,42 3 397,73 SC 2 2 654,17 2 765,70 2 881,92 2 962,10 3 003,02 SC 1 2 345,84 2 444,41 2 547,14 2 617,99 2 654,17”

46. Artikel 66a ska ersättas med följande: ”Artikel 66a 1. Med avvikelse från artikel 3.1 i förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 260/68 och för att ta hänsyn till tillämpningen av metoden för uppdatering av tjänstemännens löner och pensioner, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 65.3, ska en tillfällig åtgärd, nedan kallad solidaritetsavgift, tillämpas från och med den 1 januari 2014 till och med den 31 december 2023 på de löner som unionen betalar till personal i aktiv tjänst. 2. Denna solidaritetsavgift ska tas ut med 6 % av den beräkningsgrund som anges i punkt 3. Procentsatsen ska dock vara 7 % för tjänstemän från och med lönegrad AD 15, löneklass 2 och uppåt. 3. a) Beräkningsgrunden för solidaritetsavgiften ska vara den grundlön som används vid beräkning av lön, efter avdrag för i) socialförsäkringsavgifter och pensionsavgifter samt den skatt som en tjänsteman i samma lönegrad och löneklass utan underhållsskyldighet enligt artikel 2 i bilaga VII ska betala före avdraget för solidaritetsavgiften, och ii) ett belopp som är lika med grundlönen för en tjänsteman i lönegrad AST 1, löneklass 1. b) De komponenter som ingår i beräkningsgrunden för solidaritetsavgiften ska uttryckas i euro och tilldelas korrigeringskoefficienten 100. 4. Solidaritetsavgiften ska dras av varje månad vid källan och avkastningen av detta ska bokföras som intäkter i Europeiska unionens allmänna budget.”

47. Artikel 67.3 ska ersättas med följande: ”3. Barntillägget får fördubblas genom ett särskilt, motiverat beslut av tillsättningsmyndigheten på grundval av läkarintyg som fastställer att barnet har ett funktionshinder eller en kronisk sjukdom som medför betungande utgifter för tjänstemannen.”

48. Artikel 72 ska ändras på följande sätt: a) I punkt 1 första stycket första meningen ska ”unionens institutioner” ersättas med ”tillsättningsmyndigheterna vid unionens institutioner” och i punkt 1 tredje stycket ska ”Institutionerna” ersättas med ”Institutionernas tillsättningsmyndigheter”. b) I punkt 2 ska orden ”till 63 års ålder” ersättas med ”till pensionsberättigande ålder”. c) I punkt 2a i och ii ska orden ”före 63 års ålder” ersättas med ”före uppnådd pensionsberättigande ålder”. d) I punkt 2b ska orden ”lönegrad 1” ersättas med ”lönegrad AST 1”.

49. I artikel 73.1 ska orden ”unionens institutioner” ersättas med ”tillsättningsmyndigheterna vid unionens institutioner”.

50. I andra meningen i artikel 76a ska ordet ”institutionerna” ersättas med ”institutionernas tillsättningsmyndigheter”.

51. Artikel 77 ska ersättas med följande: ”Artikel 77 Tjänstemän som tjänstgjort i minst 10 år ska ha rätt till avgångspension. Tjänstemän har emellertid rätt till sådan pension oberoende av tjänstgöringstidens längd om de är över den pensionsberättigande åldern och om det inte har varit möjligt att återinsätta dem i tjänst under en period av icke aktiv tjänst eller om de entledigats i tjänstens intresse. Den maximala avgångspensionen ska vara 70 % av den sista grundlönen i den sista lönegrad tjänstemannen varit placerad i under minst ett år. Pensionens storlek ska vara 1,80 % av denna senaste grundlön, multiplicerat med antalet tjänsteår enligt artikel 3 i bilaga VIII. När det gäller tjänstemän som har assisterat en person som innehar en tjänst som föreskrivs i fördraget om Europeiska unionen eller fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, en vald ordförande för någon av unionens institutioner eller organ eller en vald ordförande för någon av Europaparlamentets politiska grupper, ska den rätt till pension som motsvarar de pensionsberättigande tjänsteår som de fått under den tjänstgöringen dock beräknas på grundval av den slutliga grundlön de fick under den tiden, om den erhållna grundlönen överstiger den som tas i beräkning vid tillämpningen av andra stycket i denna artikel. Avgångspensionsbeloppet får inte understiga 4 % av existensminimum per tjänsteår. Rätten till avgångspension erhålls vid 66 års ålder. Den pensionsberättigande åldern ska bedömas vart femte år från och med den 1 januari 2014 på grundval av en rapport från kommissionen till Europaparlamentet och rådet. I rapporten ska det framför allt ske en utvärdering av utvecklingen av pensionsåldern för personal inom den offentliga förvaltningen i medlemsstaterna och utvecklingen av den förväntade livslängden för tjänstemän i institutionerna. När så är lämpligt ska kommissionen lägga fram förslag om att justera den pensionsberättigande åldern i enlighet med slutsatserna i denna rapport, och då särskilt fokusera på utvecklingen i medlemsstaterna.”

52. Artikel 78 ska ersättas med följande: ”Artikel 78 En tjänsteman ska på de villkor som föreskrivs i artiklarna 13–16 i bilaga VIII ha rätt till invaliditetsersättning vid total bestående invaliditet som hindrar honom att utföra de arbetsuppgifter som en tjänst i hans tjänstegrupp omfattar. Artikel 52 ska tillämpas på motsvarande sätt på den som uppbär invaliditetsersättning. Om en person som uppbär invaliditetsersättning går i pension före 66 års ålder utan att ha uppnått maximal rätt till avgångspension ska de allmänna reglerna för avgångspension tillämpas. Avgångspensionens storlek ska fastställas på grundval av lönen för den lönegrad och löneklass som tjänstemannen hade när han blev invalidiserad. Invaliditetsersättningen ska vara 70 % av tjänstemannens senaste grundlön. Den får dock inte understiga existensminimum. Från invaliditetsersättningen ska göras avdrag för avgifter till pensionssystemet, beräknade på den ersättningen. Om invaliditeten beror på ett olycksfall som inträffat under eller i samband med tjänsteutövningen, på yrkessjukdom, på en uppoffrande handling i allmänhetens intresse eller på att tjänstemannen utsatt sig för livsfara för att rädda människoliv, får invaliditetsersättningen inte understiga 120 % av existensminimum. I sådana fall ska avgiften till pensionssystemet betalas ur budgeten för den institution eller det organ som avses i artikel 1b.”

53. I artikel 80 ska sjätte stycket ersättas med följande: ”Om en tidigare tjänsteman som hade rätt till bidrag i enlighet med artikel 50 i tjänsteföreskrifterna, artikel 5 i rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 (8) Svensk specialutgåva: Område 01 Volym 1 s. 39)., artikel 3 i rådets förordning (Euratom, EKSG, EEG) nr 2530/72 (9) eller artikel 3 i rådets förordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 1543/73 (10) dör, ska de rättigheter som föreskrivs i första, andra och tredje styckena tillämpas, liksom om en tidigare tjänsteman dör som lämnat tjänsten före den pensionsberättigande åldern och begärt att få sin avgångspension uppskjuten till den första dagen i kalendermånaden efter den månad under vilken han uppnår den pensionsberättigande åldern.

54. Artikel 81a.1 ska ändras på följande sätt: a) I led b ska orden ”65 år” ersättas med ”66 år”. b) Led d ska ersättas med följande: ”d) Om en tidigare tjänsteman dör sedan han har lämnat tjänsten före den pensionsberättigande åldern och begärt att få sin avgångspension uppskjuten till den första dagen i kalendermånaden efter den under vilken han uppnår den pensionsberättigande åldern: summan av den pension han skulle ha haft rätt till vid den pensionsberättigande åldern om han hade levt, med förbehåll för de tillägg och avdrag som anges i b.” c) I led e ska orden ”bidrag i enlighet med artikel 41 eller 50” ersättas med ”bidrag i enlighet med artikel 41, 42c eller 50”.

55. Artikel 82.2 ska ersättas med följande: ”2. När lönerna uppdateras enligt artikel 65.1 ska pensionerna uppdateras på samma sätt.”

56. I artikel 83.1 ska andra stycket utgå.

57. Artikel 83a.2, 83a.3, 83a.4 och 83a.5 ska ändras på följande sätt: ”2. Byråer som inte subventioneras genom Europeiska unionens budget ska till denna budget oavkortat betala de avgifter som krävs för att finansiera systemet. Byråer som delvis finansieras genom den budgeten ska från och med den 1 januari 2016 betala den del av arbetsgivarnas avgifter som motsvarar förhållandet mellan byråns intäkter utan subventionerna från Europeiska unionens allmänna budget och byråns totala intäkter. 3. Balansen i försäkringssystemet ska säkerställas genom den pensionsberättigande åldern och storleken på avgiften till systemet. Vid den försäkringstekniska bedömning som ska göras vart femte år i enlighet med bilaga XII ska avgiften till pensionssystemet uppdateras för att säkerställa balansen i systemet. 4. Kommissionen ska varje år uppdatera den försäkringstekniska bedömning som avses i punkt 3, i enlighet med artikel 1.2 i bilaga XII. Om skillnaden mellan de gällande avgiftssatserna och de avgiftssatser som behövs för att hålla systemet i balans visar sig vara 0,25 procentenheter eller större ska avgiftssatserna uppdateras i enlighet med bestämmelserna i bilaga XII. 5. Vid tillämpningen av punkt 3 och 4 i denna artikel ska den referensuppgift som anges i artikel 83.2 uppdateras. Kommissionen ska, inom två veckor efter uppdateringen, offentliggöra de uppdaterade avgiftssatserna i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning i informationssyfte”.

58. Avdelning VIII ska utgå.

59. Artikel 110 ska ersättas med följande: ”Artikel 110 1. Varje institutions tillsättningsmyndighet ska anta allmänna genomförandebestämmelser till dessa tjänsteföreskrifter efter samråd med personalkommittén och med kommittén för tjänsteföreskrifterna. 2. De genomförandebestämmelser som kommissionen antar för dessa tjänsteföreskrifter, däribland de allmänna genomförandebestämmelser som avses i punkt 1, ska tillämpas på motsvarande sätt på byråerna. Kommissionen ska i detta syfte omedelbart informera byråerna när den har antagit genomförandebestämmelser. Sådana genomförandebestämmelser ska träda i kraft vid byråerna nio månader efter det att de trätt i kraft vid kommissionen eller nio månader efter den dag då kommissionen underrättar byråerna om att bestämmelserna har antagits, beroende på vilket som infaller senast. Trots vad som sägs ovan får en byrå också besluta att sådana genomförandebestämmelser ska träda i kraft tidigare. Med avvikelse från ovanstående får en byrå, innan den niomånadersperiod som avses i andra stycket i denna punkt har löpt ut och efter samråd med sin personalkommitté, lämna in genomföranderegler, som skiljer sig från dem som kommissionen antagit, till kommissionen för godkännande. En byrå kan på samma villkor begära att kommissionen godkänner att den inte tillämpar vissa genomföranderegler. I det senare fallet får kommissionen, i stället för att godta eller avslå begäran, uppmana byrån att lämna in genomförandebestämmelser som skiljer sig från dem som kommissionen antagit, för godkännande av kommissionen. Den niomånadersperiod som avses i andra stycket i denna punkt ska upphöra att löpa från och med den dag då byrån begär kommissionens godkännande till och med den dag då kommissionen meddelar sin ståndpunkt. En byrå får också, efter samråd med sin personalkommitté, lämna in genomförandebestämmelser till kommissionen för godkännande som rör andra frågor än de genomförandebestämmelser som kommissionen antagit. När det gäller antagande av genomförandebestämmelser ska byråerna företrädas av styrelsen eller det motsvarande organ som avses i den unionsakt varigenom byrån inrättas. 3. När det gäller antagande av regler genom överenskommelse mellan institutionerna ska byråerna inte betraktas som institutioner. Kommissionen ska emellertid samråda med byråerna innan dessa regler antas. 4. Bestämmelser till dessa tjänsteföreskrifter, däribland de allmänna genomförandebestämmelser som avses i punkt 1 och bestämmelser som antas genom överenskommelse mellan institutionernas tillsättningsmyndigheter, ska meddelas personalen. 5. De administrativa avdelningarna vid institutionerna och byråerna ska regelbundet samråda med varandra angående tillämpningen av dessa tjänsteföreskrifter. Vid samråden ska byråerna företrädas gemensamt enligt regler som ska antas genom överenskommelse dem emellan. 6. Europeiska unionens domstol ska föra ett register över de regler till dessa tjänsteföreskrifter som antas av varje institutions tillsättningsmyndighet och de som antas av byråerna i den mån de avviker från de regler som kommissionen antagit, i enlighet med förfarandet i punkt 2, samt över alla ändringar av dessa. Institutioner och byråer ska ha direkt tillgång till detta register och full rätt att ändra sina egna regler. Medlemsstaterna ska ha direkt tillgång till det. Vart tredje år ska dessutom kommissionen lägga fram en rapport för Europaparlamentet och rådet om de regler som antagits av varje enskild institutions tillsättningsmyndighet för dessa tjänsteföreskrifter.”

60. Följande artiklar ska läggas till: ”Artikel 111 Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 112 med avseende på vissa aspekter av arbetsvillkor och vissa aspekter av genomförandet av reglerna när det gäller löner och socialförsäkringssystem. Artikel 112 1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel. 2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 56a, 56b och 56c i tjänsteföreskrifterna, artikel 13.3 i bilaga VII och artikel 9 i bilaga XI till desamma samt artiklarna 28a.11 och 96.11 i anställningsvillkoren för övriga anställda ska ges till kommissionen tills vidare från och med den 1 januari 2014. 3. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 56a, 56b och 56c i tjänsteföreskrifterna, artikel 13.3 i bilaga VII och artikel 9 i bilaga XI till desamma samt artiklarna 28a.11 och 96.11 i anställningsvillkoren för övriga anställda får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallande innebära att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft. 4. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna. 5. En delegerad akt som antas enligt artiklarna 56a, 56b och 56c i tjänsteföreskrifterna, artikel 13.3 i bilaga VII eller artikel 9 i bilaga XI till desamma eller artiklarna 28a.11 och 96.11 i anställningsvillkoren för övriga anställda ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ. Artikel 113 Kommissionen ska, senast den 31 december 2020, lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet med en bedömning av tillämpningen av dessa tjänsteföreskrifter.”

61. Bilaga I ska ändras på följande sätt: a) Avsnitt A ska ersättas med följande: ”A. Grundtjänster i varje tjänstegrupp enligt artikel 5.4 1. Tjänstegrupp AD Generaldirektör AD 15–AD 16 Direktör AD 14–AD 15 Rådgivare eller motsvarande AD 13–AD 14 Enhetschef eller motsvarande AD 9–AD 14 Handläggare AD 5–AD 12

2. Tjänstegrupp AST Ledande assistent Utför administrativa eller tekniska arbetsuppgifter eller fortbildningsuppgifter som kräver en hög grad av självständighet och betydande ansvar vad gäller personalförvaltning, förvaltning av budgetmedel eller politisk samordning AST 10–AST 11 Assistent Utför administrativa eller tekniska arbetsuppgifter eller fortbildningsuppgifter som kräver en viss grad av självständighet, framförallt när det gäller genomförande av regler och bestämmelser eller allmänna instruktioner som personlig assistent till en medlem av institutionen, till chefen för en medlems kontor eller en (biträdande) generaldirektör eller motsvarande högre chef AST 1–AST 9

3. Tjänstegrupp AST/SC Sekreterare/Kontorspersonal Utför sekretariats- och kontorsuppgifter, sköter kontor och utför andra arbetsuppgifter som kräver en viss grad av självständighet (11) SC 1–SC 6 b) Avsnitt B ska ersättas avföljande: ”B. Vägledande multiplikationsfaktorer för likvärdighet i den genomsnittliga karriärutvecklingen 1. Vägledande multiplikationsfaktorer för likvärdighet i den genomsnittliga karriärutvecklingen för tjänstegrupperna AST och AD Lönegrad Assistenter Handläggare 13 — 15 % 12 — 15 % 11 — 25 % 10 20 % 25 % 9 8 % 25 % 8 25 % 33 % 7 25 % 36 % 6 25 % 36 % 5 25 % 36 % 4 33 % — 3 33 % — 2 33 % — 1 33 % — 2. Vägledande multiplikationsfaktorer för likvärdighet i den genomsnittliga karriärutvecklingen för tjänstegrupperna AST/SC Lönegrad Sekreterare/Kontorspersonal SC 6 — SC 5 12 % SC 4 15 % SC 3 17 % SC 2 20 % SC 1 25 %”

62. Bilaga II ska ändras på följande sätt: a) I artikel 1 första stycket andra meningen ska ordet ”Institutionen” ersättas med ”Varje institutions tillsättningsmyndighet”. b) Andra meningen i artikel 1 andra stycket ska ersättas med följande. ”Varje institutions tillsättningsmyndighet får emellertid besluta att villkoren för val skall fastställas på det sätt som institutionens personal väljer genom allmän omröstning.” c) I artikel 1 fjärde stycket ska orden ”båda de tjänstegrupper” ersättas med ”de tre tjänstegrupper”. d) I artikel 2 andra stycket första strecksatsen ska orden ”tredje stycket i” utgå.

63. Den enda artikeln i bilaga IV ska ändras på följande sätt: a) I punkt 1 andra stycket ska siffran ”63” ersättas med ”66”. b) Punkt 1 tredje stycket ska utgå. c) På den sista raden i tabellen i stycke tre ska orden ”59 till 64” ersättas med ”59 till 65”. d) I punkt 4 fjärde stycket ska siffran ”63” ersättas med ”66”.”

64. Bilaga IVa ska ändras på följande sätt: a) I artikel 1 andra stycket ska orden ”artikel 55a.2 e” ersättas med ”artikel 55a.2 g”. b) I artikel 4 första stycket ska ”skall en tjänsteman som har fyllt 55 år och har beviljats halvtidsarbete som förberedelse inför pensioneringen” ersättas med ”ska en tjänsteman som har beviljats halvtidsarbete i enlighet med artikel 55a.2 g i tjänsteföreskrifterna”.

65. Bilaga V ska ändras på följande sätt: a) Artikel 6 ska ersättas med följande: ”Artikel 6 Utöver den årliga ledigheten får en tjänsteman efter ansökan beviljas särskild ledighet. I synnerhet ska sådan ledighet beviljas enligt följande: — Tjänstemannens giftermål: fyra dagar. — Tjänstemannens bostadsbyte: upp till två dagar. — Makes allvarliga sjukdom: upp till tre dagar. — Makes dödsfall: fyra dagar. — Anförvants i uppstigande led allvarliga sjukdom: upp till två dagar. — Anförvants i uppstigande led dödsfall: två dagar. — Barns giftermål: två dagar. — Barns födelse: tio dagar, som ska tas ut inom fjorton veckor från födelsen. — Födelse av barn med funktionsnedsättning eller allvarlig sjukdom: 20 dagar, som ska tas ut inom fjorton veckor från födelsen. — Makas bortgång under mammaledigheten: det antal dagar som återstår av mammaledigheten; om den bortgångna makan inte var tjänsteman ska den återstående mammaledigheten beräknas med motsvarande tillämpning av artikel 58 i tjänsteföreskrifterna. — Barns allvarliga sjukdom: upp till två dagar. — Barns mycket allvarliga sjukdom, enligt läkarintyg, eller sjukhusvistelse för barn som är högst tolv år: upp till fem dagar. — Barns dödsfall: fyra dagar. — Adoption av ett barn: tjugo veckor, och vid adoption av ett barn med funktionsnedsättning tjugofyra veckor. — Ett adoptivbarn ska ge rätt till en enda period av särskild ledighet, som kan delas mellan adoptivföräldrarna om båda är tjänstemän. Ledigheten ska beviljas bara om tjänstemannens make förvärvsarbetar minst halvtid. Om maken arbetar utanför unionens institutioner och har rätt till en jämförbar ledighet ska ett motsvarande antal dagar dras från tjänstemannens ledighet. — Tillsättningsmyndigheten får vid behov bevilja ytterligare särskild ledighet om adoptionsförfarandet äger rum i ett land som inte är den adopterande tjänstemannens anställningsland och den nationella lagstiftningen i det landet kräver att en eller båda adoptivföräldrarna vistas där. — En särskild ledighet på tio dagar ska beviljas om tjänstemannen inte har rätt till hela den särskilda ledigheten på sammanlagt tjugo eller tjugofyra veckor enligt första meningen i denna strecksats; denna ytterligare särskilda ledighet ska beviljas bara en gång per adoptivbarn. Institutionen får också bevilja särskild ledighet vid vidareutbildning, inom de gränser som fastställs i det program för vidareutbildning som institutionen upprättar i enlighet med artikel 24a i tjänsteföreskrifterna. Särskild ledighet får dessutom i undantagsfall beviljas tjänstemän vid exceptionellt arbete som sträcker sig utöver tjänstemannens normala skyldigheter. Sådan särskild ledighet ska beviljas senast tre månader efter det att tillsättningsmyndigheten har fattat ett beslut om den exceptionella karaktären av tjänstemannens arbete. Vid tillämpningen av denna artikel ska en ogift partner till en tjänsteman betraktas som tjänstemannens make om de tre första villkoren i artikel 1.2 c i bilaga VII är uppfyllda. Om särskild ledighet beviljas i enlighet med detta avsnitt ska resedagarna fastställas genom ett särskilt beslut med hänsyn till de speciella förutsättningarna.” b) Artikel 7 ska ersättas med följande: ”Artikel 7 Tjänstemän som har rätt till utlandstillägg eller särskilt utlandstillägg ska ha rätt till två och en halv dags extra ledighet varje år för att besöka sina hemländer. Första stycket ska tillämpas på tjänstemän vilkas anställningsort ligger inom medlemsstaternas territorier. Om anställningsorten ligger utanför medlemsstaternas territorier ska längden på ledigheten i hemlandet fastställas genom ett särskilt beslut med hänsyn till de speciella förutsättningarna.”

66. Bilaga VI ska ändras på följande sätt: a) Artikel 1 ska ersättas med följande: ”Artikel 1 Inom de begränsningar som fastställs i artikel 56 i tjänsteföreskrifterna ska tjänstemän i lönegrad SC 1–SC 6 eller AST 1–AST 4 som arbetar övertid vara berättigad till kompensationsledighet eller ersättning enligt följande: a) För varje övertidstimme ska de ha rätt till en och en halv timmes ledighet; om de arbetar övertid under en timme mellan kl. 22.00 och 7.00 eller på en söndag eller en allmän helgdag ska de ha rätt till två timmars ledighet; vid beviljandet av kompensationsledigheten ska hänsyn tas till tjänstens krav och den berörda tjänstemannens önskemål. b) Om det på grund av tjänstens krav inte har varit möjligt att ta ut kompensationsledigheten inom två månader efter den månad då tjänstemännen arbetade övertid ska tillsättningsmyndigheten medge övertidsersättning för de övertidstimmar för vilka kompensationsledighet ej tagits ut till en sats på 0,56 % av grundmånadslönen för varje övertidstimme i enlighet med led a. c) För att ge rätt till kompensationsledighet eller ersättning för en timmes övertid, måste övertidsarbetet omfatta mer än 30 minuter.” b) Artikel 3 ska ersättas med följande: ”Artikel 3 Trots bestämmelserna ovan i denna bilaga kan övertidsersättning för arbete som utförts av vissa grupper av tjänstemän i lönegrad SC 1–SC 6 och AST 1–AST 4 under särskilda förhållanden betalas ut i form av en fast ersättning vars belopp och villkor ska fastställas av tillsättningsmyndigheten efter yttrande från den partssammansatta kommittén.”

67. Bilaga VII ska ändras på följande sätt: a) I artikel 1.3 ska orden ”lönegrad 3” ersättas med ”lönegrad AST 3.” b) Artikel 3.1 andra stycket ska ersättas med följande: ”Rätten till detta tillägg ska börja den första dagen i den månad barnet börjar grundskolan och upphöra antingen vid utgången av den månad under vilken barnen avslutar sin utbildning eller vid utgången av den månad då barnet fyller 26 år, beroende på vad som infaller tidigast.” c) Artikel 7 ska ersättas med följande: ”Artikel 7 1. Tjänsteman ska ha rätt till schablonersättning för resekostnader för sig själv, sin make och andra underhållsberättigade som faktiskt bor i hushållet enligt följande: a) Då de tillträder sin tjänst, från den ort där de rekryterades till anställningsorten. b) Då de lämnar sin tjänst enligt artikel 47 i tjänsteföreskrifterna, från anställningsorten till ursprungsorten enligt punkt 4 i den här artikeln. c) Vid alla förflyttningar som innebär byte av anställningsort. Vid en tjänstemans bortgång ska änkan och andra underhållsberättigade ha rätt till schablonersättning på samma villkor. Resekostnader för barn som inte har fyllt två år vid kalenderårets utgång ska inte ersättas. 2. Schablonersättningen ska grundas på en ersättning per kilometer för det geografiska avståndet mellan de orter som avses i punkt 1. Kilometerersättningen ska uppgå till 0 EUR per km för 0 till 200 km 0,1895 EUR per km för 201 till 1 000 km 0,3158 EUR per km för 1 001 till 2 000 km 0,1895 EUR per km för 2 001 till 3 000 km 0,0631 EUR per km för 3 001 till 4 000 km 0,0305 EUR per km för 4 001 till 10 000 km 0 EUR per km över 10 000 km. Till kilometerersättningen ska läggas ett schablontillägg på — 94,74 EUR om det geografiska avståndet mellan de orter som avses i punkt 1 är mellan 600 km och 1 200 km, — 189,46 EUR om det geografiska avståndet mellan de orter som avses i punkt 1 är längre än 1 200 km. Kilometerersättningen och schablontillägget ska uppdateras varje år i samma grad som lönen. 3. Med avvikelse från punkt 2 ska resekostnader som gäller en förflyttning mellan en anställningsort i Europeiska unionens medlemsstaters territorier till en anställningsort utanför medlemsstaterna eller en förflyttning mellan anställningsorter utanför medlemsstaterna ersättas i form av en schablonersättning som beräknas på kostnaden för en flygresa i klassen närmast över turistklass. 4. Tjänstemän ursprungsort ska fastställas då de tillträder sin tjänst, varvid hänsyn i princip ska tas till rekryteringsorten eller, vid uttrycklig och motiverad begäran, till den ort där de har sina huvudsakliga intressen. Den ursprungsort som på detta sätt fastställs kan genom ett särskilt beslut av tillsättningsmyndigheten ändras under tjänstgöringen eller när tjänsten lämnas. Så länge tjänstemannen är i tjänst ska dock ett sådant beslut fattas endast i undantagsfall och om tjänstemännen företer styrkande handlingar. En sådan ändring får dock inte resultera i att en ort utanför Europeiska unionens medlemsstaters territorier eller utanför de länder och territorier som anges i bilaga II till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och Eftamedlemsstaternas territorier godkänns som den ort där tjänstemannen har sina huvudsakliga intressen.” d) Artikel 8 ska ersättas med följande: ”Artikel 8 ”1. Tjänstemän som har rätt till utlandstillägg eller särskilt utlandstillägg ska, inom de begränsningar som anges i punkt 2 ha rätt till en årlig schablonmässig ersättning som motsvarar resekostnaderna från anställningsorten till ursprungsorten enligt artikel 7 för egen del och, om de har rätt till hushållstillägg, för sin maka och andra underhållsberättigade i den mening som avses i artikel 2. Om båda makarna är tjänstemän i Europeiska unionen, ska var och en av dem för egen del och för andra underhållsberättigade ha rätt till en schablonersättning för resekostnaderna i enlighet med bestämmelserna ovan; varje underhållsberättigad person ska endast ha rätt till en ersättning. Vad gäller underhållsberättigade barn ska denna ersättning fastställas på begäran av makarna på grundval av en av makarnas ursprungsort. Om en tjänsteman gifter sig under kalenderåret och av detta skäl får rätt till hushållstillägg, ska de resekostnader som ska ersättas för makens del beräknas i förhållande till tiden från giftermålet till årets slut. Eventuella ändringar av beräkningsunderlaget som kan uppstå på grund av ändrade familjeförhållanden efter dagen för utbetalning av beloppen i fråga ska inte göra tjänstemannen återbetalningsskyldig. Resekostnader för barn som inte har fyllt två år vid kalenderårets utgång ska inte ersättas. 2. Schablonersättningen ska beräknas på en ersättning per kilometer för det geografiska avståndet mellan tjänstemannens anställningsort och ursprungsorten. Om ursprungsorten i den mening som avses i artikel 7 är en ort utanför unionens medlemsstaters territorier eller utanför de länder och territorier som anges i bilaga II till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och Eftamedlemsstaternas territorier ska schablonersättningen beräknas på en kilometerersättning och det geografiska avståndet mellan tjänstemännens anställningsort och huvudstaden i den medlemsstat i vilken de är medborgare. Tjänstemän vars ursprungsort är en ort utanför unionens medlemsstaters territorier eller utanför de länder och territorier som anges i bilaga II till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och Eftamedlemsstaternas territorier och som inte är medborgare i någon av de medlemsstaterna har inte rätt till schablonersättning. Kilometerersättningen ska uppgå till 0 EUR per km för 0 till 200 km 0,3790 EUR per km för 201 till 1 000 km 0,6316 EUR per km för 1 001 till 2 000 km 0,3790 EUR per km för 2 001 till 3 000 km 0,1262 EUR per km för 3 001 till 4 000 km 0,0609 EUR per km för 4 001 till 10 000 km 0 EUR per km över 10 000 km. Till kilometerersättningen ska läggas ett schablontillägg på — 189,48 EUR om det geografiska avståndet mellan anställningsorten och ursprungsorten är mellan 600 km och 1 200 km, — 378,93 EUR om det geografiska avståndet mellan anställningsorten och ursprungsorten är längre än 1 200 km. Kilometerersättningen och schablontillägget ska uppdateras varje år i samma grad som lönen. 3. Tjänstemän som under ett kalenderår lämnar sin tjänst av andra skäl än genom dödsfall eller som får tjänstledighet av personliga skäl beviljad ska, om de varit i aktiv tjänst vid någon av unionens institutioner under mindre än nio månader av det året, endast ha rätt till en del av den schablonersättning som avses i punkterna 1 och 2 beräknad i förhållande till tiden i aktiv tjänst. 4. Punkterna 1, 2 och 3 i den här artikeln ska tillämpas på tjänstemän vilkas anställningsort ligger inom medlemsstaternas territorier. Tjänstemän vars anställningsort ligger utanför medlemsstaternas territorium ska för egen del och, om de har rätt till hushållstillägg, för sin maka och andra underhållsberättigade enligt artikel 2, varje kalenderår ha rätt till en schablonersättning för resekostnaderna till ursprungsorten eller, upp till detta belopp, för resekostnaderna till någon annan ort. Om tjänstemannens maka och de personer som avses i artikel 2.2 inte sammanbor med tjänstemannen på anställningsorten ska de en gång per kalenderår ha rätt till ersättning för resekostnader från ursprungsorten till anställningsorten eller, upp till detta belopp, för resekostnader till någon annan ort. Schablonersättningen ska beräknas på kostnaden för en flygresa i turistklass.” e) Artikel 9 ska ersättas med följande: ”Artikel 9 1. Inom ramen för kostnadstak ska tjänstemän som förflyttas till en ny bosättningsort för att uppfylla villkoren i artikel 20 i tjänsteföreskrifterna vid tillträde av tjänsten eller en därpå följande ändring av anställningsort då de är i tjänst och som inte har ersatts för dessa kostnader från någon annan källa, ha rätt till ersättning för de kostnader som uppkommer för flytt av bohag och personliga tillhörigheter, inbegripet kostnaden för försäkring mot vanliga risker (skador, stöld, brand). Kostnadstaken ska ta hänsyn till tjänstemännens familjeförhållanden vid flytten och de genomsnittliga kostnaderna för flyttning och därtill knutna försäkringar. Allmänna genomförandebestämmelser för denna punkt ska antas av varje institutions tillsättningsmyndighet. 2. När tjänstemannen lämnar tjänsten eller avlider ska flyttkostnaderna från anställningsorten till ursprungsorten ersättas inom de gränser som fastställs i punkt 1. Om den avlidne tjänstemannen var ogift ska ersättningen utgå till hans rättsinnehavare. 3. När det gäller en tillsvidareanställd tjänsteman ska flytten ske inom ett år från provanställningsperiodens utgång. När tjänstemannen lämnar sin tjänst ska flytten ske inom tre år enligt artikel 6.4 andra stycket. Flytt som sker efter det att de tidsfrister som anges i den här punkten har löpt ut ska ersättas endast i undantagsfall genom ett särskilt beslut av tillsättningsmyndigheten.” f) Artikel 13 ska ändras på följande sätt: i) Punkt 3 ska ersättas med följande: ”3. Kommissionen ska vartannat år se över de belopp som fastställs i punkt 2 a. Översynen ska göras på grundval av en rapport om priser på hotellogi, restaurangmåltider och måltider från måltidsleverantörer, och grundas på index för utvecklingen av dessa priser. I detta syfte ska kommissionen fatta beslut genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 111 och 112 i tjänsteföreskrifterna.” ii) Följande punkt ska läggas till: ”4. Med avvikelse från punkt 1 ska logikostnader för tjänstemän på tjänsteresa till de orter där institutionerna har sina huvudkontor i enlighet med protokoll nr 6 till fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ersättas genom en schablonsumma som inte får överstiga det tak som är fastställt för den berörda medlemsstaten.” g) I artikel 13a ska ordet ”institutionerna” ersättas med ”institutionernas tillsättningsmyndigheter”. h) Artikel 17 ska ändras på följande sätt: i) Punkt 1 ska ersättas med följande: ”1. Betalning ska göras till en tjänsteman på den ort och i den valuta som används i det land där denne tjänstgör eller, på tjänstemannens begäran, i euro till en bank inom Europeiska unionen.” ii) Punkt 2 första stycket ska ersättas med följande: ”Enligt villkoren i regler som ska fastställas genom överenskommelse mellan institutionernas tillsättningsmyndigheter efter yttrande från kommittén för tjänsteföreskrifterna kan en tjänsteman ansöka om att få en särskild regelbunden överföring av en del av sin lön.” iii) I punkt 3 första meningen ska orden ”i den berörda medlemsstatens valuta” införas efter orden ”skall göras”. iv) I punkt 4 första meningen ska orden ”i lokal valuta” införas efter ”till en annan medlemsstat”.

68. Bilaga VIII ska ändras på följande sätt: a) I artikel 3 led b ska orden ”enligt artiklarna 41 och 50” ersättas med ”enligt artiklarna 41, 42c och 50”. b) Artikel 5 ska ersättas med följande: ”Artikel 5 Oberoende av bestämmelserna i artikel 2 i denna bilaga ska en tjänsteman som fortsätter att arbeta efter pensionsberättigande ålder ha rätt till en höjning av sin pension motsvarande 1,5 % av den grundlön som ligger till grund för beräkningen av pensionen för varje år denne arbetar efter att ha uppnått pensionsberättigande ålder, men dennes totala pension får inte överstiga 70 % av dennes slutliga grundlön enligt artikel 77 andra eller tredje stycket i tjänsteföreskrifterna. En sådan höjning av pensionen ska också beviljas vid dödsfall om tjänstemannen stannat kvar i tjänst efter pensionsberättigande ålder.” c) I artikel 6 ska orden ”första löneklassen i lönegrad 1” ersättas med ”första löneklassen i lönegrad AST 1”. d) Artikel 9 ska ersättas med följande: ”Artikel 9 En tjänsteman som lämnar tjänsten före pensionsberättigande ålder kan begära att hans eller hennes avgångspension a) skjuts upp till den första dagen i den kalendermånad som följer på den månad då denne uppnår pensionsberättigande ålder, eller b) betalas ut omedelbart, förutsatt att denne är minst 58 år. I det fallet ska avgångspensionen minskas med ett belopp som beräknas med hänsyn till tjänstemannens ålder när denne börjar uppbära sin pension. Pensionen ska minskas med 3,5 % per år för det antal år som återstår innan tjänstemannen skulle bli berättigad till avgångspension enligt artikel 77 i tjänsteföreskrifterna. Om skillnaden mellan den ålder då rätt till avgångspension förvärvas enligt artikel 77 i tjänsteföreskrifterna och den berörda tjänstemannens ålder vid tidpunkten i fråga överstiger ett exakt antal år ska ytterligare ett år läggas till minskningen.” e) I artikel 11.2 andra stycket ska ordet ”institution” ersättas med ”tillsättningsmyndigheten vid den institutionen”. f) Artikel 12 ska ändras på följande sätt i) Punkt 1 ska ersättas med följande: ”1. En tjänsteman som ännu inte har uppnått pensionsberättigande ålder och vars tjänstgöring upphör av andra skäl än dödsfall eller invaliditet och som inte är berättigad till omedelbar eller uppskjuten avgångspension ska då denne lämnar tjänsten ha rätt till följande: a) Om tjänstemannen har fullgjort mindre än ett års tjänstgöring och inte har utnyttjat möjligheten i artikel 11.2, till utbetalning av ett avgångsvederlag som motsvarar tre gånger de belopp som hållits inne av grundlönen som avgift till avgångspensionen, efter avdrag för belopp som har utbetalats enligt artiklarna 42 och 112 i anställningsvillkoren för övriga anställda. b) I övriga fall, de förmåner som anges i artikel 11.1 eller inbetalning av förmånernas försäkringstekniska värde till valfri privat försäkring eller pensionsfond, under förutsättning att försäkringsbolaget eller fonden garantera