Kommissionens beslut

av den 2 oktober 2002

om det statliga stöd C 44/01 (ex NN 147/98) som Tyskland har genomfört till förmån för Technische Glaswerke Ilmenau GmbH

[delgivet med nr K(2002) 2147]

(Endast den tyska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2003/383/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 i detta,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta,

efter att ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig(1) i enlighet med artikel 88.2 i EG-fördraget och artikel 6.1 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget(2), och med beaktande av inkomna synpunkter, och

av följande skäl:

1. FÖRFARANDE

(1) Genom en skrivelse av den 1 december 1998, som registrerades den 4 december 1998, anmälde Tyskland enligt artikel 88.3 i EG-fördraget till kommissionen omstruktureringsåtgärder till förmån för Technische Glaswerke Ilmenau GmbH (nedan kallat "TGI"). Eftersom stödet redan hade utbetalats, registrerades åtgärderna under nummer NN 147/98. Genom skrivelser av den 23 december 1998 och den 29 mars 1999 begärde kommissionen ytterligare upplysningar från Tyskland, vilka lämnades genom skrivelser av den 18 februari 1999, som inkom den 19 februari 1999 och av den 31 maj 1999, som inkom den 1 juni 1999. Tyskland lämnade ytterligare upplysningar genom skrivelser av den 15 september 1999, som inkom den 20 september 1999, av den 4 oktober 1999, som inkom den 5 oktober 1999 och av den 29 oktober 1999, som inkom den 3 november 1999.

(2) Genom en skrivelse av den 4 april 2000 underrättade kommissionen Tyskland om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget med anledning av ett avstående från anspråk på köpeskilling på 4000000 tyska mark (statligt stöd C 19/2000). Samtidigt uppmanades Tyskland att lämna alla de upplysningar som behövdes för att fastställa om de investeringslån på 17100000 mark som Kreditanstalt für Wiederaufbau (nedan kallat "KfW") hade beviljat, enligt uppgift på grundval av stödordningar som kommissionen hade godkänt, och ett stöd på 2000000 mark från Thüringens konsolideringsfond, en godkänd stödordning, verkligen omfattas av tillämpliga stödordningar(3).

(3) Genom en skrivelse av den 3 juli 2000, som inkom den 7 juli 2000, svarade Tyskland på inledandet av förfarandet och föreläggandet att lämna upplysningar. Den 7 november 2000 hölls ett möte med företrädare för de tyska myndigheterna. Genom en skrivelse av den 27 februari 2001, som inkom den 1 mars 2001, lämnade Tyskland ytterligare upplysningar.

(4) Kommissionen har mottagit synpunkter från två berörda parter. Den har översänt dessa synpunkter till Tyskland, som givits tillfälle att bemöta dem. Tyskland lämnade kommentarer genom skrivelser av den 13 december 2000, som inkom den 15 december 2000 och av den 27 februari 2001, som inkom den 1 mars 2001.

(5) Genom en skrivelse av den 5 juli 2001 underrättade kommissionen Tyskland om sitt beslut att inleda förfarandet enligt artikel 88.2 i EG-fördraget avseende det nya stödet.

(6) Kommissionens beslut att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(4). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på stödet i fråga.

(7) Genom en skrivelse av den 9 oktober 2001, som ankomstregistrerades den 9 oktober 2001, reagerade Tyskland på inledandet av förfarandet. Kompletterande upplysningar lämnades genom skrivelser av den 15 mars 2002, som inkom den 18 mars 2002 och av den 23 april 2002, som inkom den 24 april 2002. Genom en skrivelse av den 12 juni 2002, som ankomstregistrerades den 13 juni 2002, lämnade Tyskland ytterligare upplysningar.

(8) Kommissionen har mottagit synpunkter från två berörda parter. Den har översänt dessa synpunkter till Tyskland, som har lämnat kommentarer till dessa genom en skrivelse av den 4 februari 2002, som inkom den 4 februari 2002.

(9) Ytterligare två skrivelser har inkommit från det berörda företaget, en som var daterad den 1 mars 2002 och inkom den 4 mars 2002, och en som var daterad den 11 april 2002 och inkom den 12 april 2002. Den 17 maj 2002 hölls ett möte med företrädare för Tyskland och företagets advokater. Vid detta tillfälle lämnades ytterligare upplysningar genom företaget, vilka ankomstregistrerades den 23 maj 2002.

(10) Avståendet från fordran behandlades i förfarande C 19/2000 och skall inte prövas här. Den 12 juni 2001 togs ett slutgiltigt negativt beslut(5). Stödmottagaren överklagade detta beslut den 28 augusti 2001 (mål T-198/01). Den 4 april 2002 meddelade förstainstansrättens ordförande beslut om uppskov med verkställigheten på vissa villkor av artikel 2 i kommissionens beslut, som rör återkrävande av stödet. Den 18 juni 2002 reste kommissionen invändning mot detta beslut.

2. BESKRIVNING AV STÖDET

2.1 Stödmottagare

(11) TGI har sitt säte i Ilmenau i delstaten Thüringen, ett stödområde enligt artikel 87.3 a i EG-fördraget. Företaget grundades 1994 av två privatpersoner, makarna Geiß i syfte att överta fyra av de tolv produktionslinjerna i Ilmenauer Glaswerke GmbH (nedan kallat "IGW") som ensamägaren, det offentligrättsliga organet Treuhandanstalt (nedan kallat "THA"), hade beslutat avveckla 1994. De övriga åtta produktionslinjerna lades ner och demonterades.

(12) Företaget verkar inom produktionsområdena tekniskt glas, laboratorieglas, hushållsglas, synglas, glasrör och glasstavar. År 1997 hade TGI 226 anställda och uppnådde en omsättning på 28048000 mark.

(13) Företagets största delägare ([...]*(6) % av aktierna) och verkställande direktör Geiß var även ensamägare och VD för två andra företag, som verkade på samma marknad som TGI:

- Laborbedarf Stralsund GmbH (nedan kallat "LS") i Güstrow i delstaten Mecklenburg-Vorpommern.

- Paul F. Schröder & Co. Technische Glaswaren GmbH & Co. KG (nedan kallat "PFS") i Ellerau nära Hamburg.

(14) LS hade 1997 två anställda och lade ner verksamheten 1999. PFS sysselsatte 74 personer, hade 1997 en omsättning på 9711000 mark och begärde sig i konkurs i januari 2000.

2.2 Tidigare finansiella åtgärder

(15) IGW:s försäljning av de fyra produktionslinjerna till TGI skedde inom ramen för två avtal om överlåtelse av tillgångar (asset deals).

2.2.1 Asset deal 1 (avtal av den 26 september 1994)

(16) I september 1994 såldes de tre första produktionslinjerna till TGI efter resultatlösa förhandlingar med andra tänkbara investerare. Försäljningen godkändes i december 1994 av THA, som var ensam ägare till IGW.

(17) Köpeskillingen uppgick till sammanlagt 5800000 mark och skulle betalas i tre delar fram till slutet av 1999. Betalningen säkrades genom en inteckning på 4000000 mark och en bankgaranti på 1800000 mark. Den senare säkrades i sin tur genom motgarantier och bankcertifikat.

(18)

>Plats för tabell>

(19) Förutom investeringslån från (KfW) på 17100000 mark samt investeringsbidrag och investeringspremier på 7900000 mark fick TGI bidrag på 16500000 mark från Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben (nedan kallat "BvS") till omstrukturering av en pilotanläggning och THA/BvS-bidrag på 17000000 mark till utjämning av förlusterna 1994-1997.

2.2.2 Asset deal 2 (avtal av den 11 december 1995)

(20) Den fjärde produktionslinjen såldes i december 1995 till TGI, då det inte gick att hitta någon annan investerare. Köpeskillingen uppgick till 50000 mark.

(21)

>Plats för tabell>

(22) Förutom investeringspremier på 425000 mark och ett lån från Thüringer Aufbaubank (nedan kallad "TAB") på 2000000 mark fick TGI BvS-bidrag till omstrukturering av den fjärde produktionslinjen på 4000000 mark, ett investeringsbidrag från BvS på 1000000 mark och THA/BvS-bidrag på 1500000 mark till utjämning av förlusterna 1996-1998.

(23) För att asset deal 2 skulle kunna träda i kraft måste TGI skaffa en bankgaranti. Då detta inte skedde, förblev asset deal 2 ogiltig fram till februari 1998.

2.3 Omstruktureringsplanen och finansieringsåtgärderna

(24) Enligt uppgifter från Tyskland råkade TGI i svårigheter, då investeringsstarten försenades ett halvår eftersom THA inte godkände asset deal 1 förrän i december 1994.

(25) Investeringarna kunde därför inte påbörjas förrän i april 1995, medan företaget hade räknat med att detta skulle ske under fjärde kvartalet 1994. Härigenom försenades de fortsatta investeringarna.

(26) Dessutom kunde TGI inte i tid lägga fram den garanti som krävdes för att genomföra asset deal 2. Detta i sin tur gjorde att BvS inte ställde bidrag på 4000000 mark till förfogande för omstrukturering av den fjärde produktionslinjen, och de nödvändiga investeringarna kunde därför inte göras. Då TGI redan från början led ständig brist på likvida medel, hotade hela projektet att misslyckas, och 1997 var företagets likviditet nästan uttömd.

(27) För att återställa sin lönsamhet var TGI tvunget att lösa likviditetsproblemet och bilda kapital och reserver. I det syftet enades BvS, delstaten Thüringen och företagets ägare i februari 1998 om en gemensam insats.

(28)

>Plats för tabell>

(29) Köpeskillingen för de tre första produktionslinjerna var ännu inte betald. Dessutom behövdes 4000000 mark till omstrukturering av den fjärde produktionslinjen och 6000000 mark för investeringar knutna till denna. För projekt som syftade till att höja produktiviteten och en totalrenovering av produktionslinjerna beräknades 4500000 mark. Ett belopp på 1925000 mark krävdes för utestående åtaganden gentemot leverantörer från 1997 och för hyror som förföll till betalning 1997.

(30)

>Plats för tabell>

(31) BvS avstod från en betalning på 4000000 mark av den ursprungliga köpeskillingen. Dessutom omvandlades bankgarantin på 1800000 mark från asset deal 1 till en inteckning för att förbättra företagets likviditet.

(32) BvS godkände till slut asset deal 2 utan krav på bankgaranti. På grund av detta förbehåll hade avtalet förblivit vilande fram till februari 1998. Därmed kunde till slut bidragen på 4000000 mark till omstrukturering av den fjärde produktionslinjen betalas ut. Dessutom fick företaget 1325000 mark i THA- och BvS-bidrag till förlustutjämning.

(33) Inom ramen för omstruktureringen beviljades företaget investeringspremier på 475000 mark.

(34) Företaget fick enligt asset deal 2 ett lån på 2000000 mark från TAB ur Thüringens konsolideringsfond.

(35) Enligt omstruktureringsplanen skulle 4175000 mark av kostnaderna för omstruktureringen finansieras av företagets egna medel i form av kassaflöde. Det nämndes inte om detta kassaflöde redan hade genererats eller när det skulle flyta in. En privat investerare som man ännu inte hade hittat skulle bidra till omstruktureringen med 3850000 mark.

(36) Dessutom avstod personalen från en julgratifikation på [...]* mark.

(37) Genom att borgen för anställningsgarantin frisläpptes blev ett belopp på 250000 mark tillgängligt för omstruktureringen. I övrigt finns inga upplysningar om denna säkerhet.

(38)

>Plats för tabell>

Anmärkning:

Utfall 1997-1999 och plan 1998: förlust. Utfall 2000 och Plan 1999-2000: vinst.

(39) Enligt senaste upplysningar från Tyskland nådde företaget under åren 2000 och 2001 en omsättning på 32,7 respektive 35,144 miljoner mark. År 2001 gjorde företaget en vinst på cirka [...]* mark.

2.4 Marknadsanalys

(40) TGI tillverkar specialglas. År 1997 utgjorde specialglas cirka 6 procent av gemenskapens totala glasproduktion och är en sektor med en mångfald olika produkter och ett begränsat antal producerande företag. TGI är ett av tio företag i gemenskapen som framställer ljustekniskt glas.

(41) Enligt uppgifter som kommissionen har tillgång till(7) hörde specialglassektorn 1997 till tillväxtbranscherna med en produktionsökning på mer än 5 procent jämfört med föregående år. Marknaden för ljustekniskt glas växte under 1997 med cirka 4 procent. Tvärtemot förväntningarna fortsatte inte den positiva utvecklingen under 1998 till följd av Asienkrisen. Sedan mitten av 1999 har marknaden återhämtat sig, och omsättningen av specialglas i Tyskland har stigit med 3,4 procent. Utsikterna är allmänt sett goda.

2.5 Inledande av det formella granskningsförfarandet

(42) Kommissionen inledde det formella granskningsförfarandet med anledning av ett TAB-lån på 2 miljoner mark som enligt uppgift hade beviljats på grundval av en godkänd stödordning. Av allt att döma uppfylldes inte villkoren för den godkända stödordningen, och det var tveksamt om lånet var förenligt med gemenskapens riktlinjer för stöd till undsättning och omstrukturering. Det fanns exempelvis ingen omstruktureringsplan för återställande av företagets lönsamhet, och tydligen lämnades inget bidrag från någon privat investerare. Kommissionen betvivlade också att stödmottagaren kunde anses tillhöra kategorin små och medelstora företag.

(43) Ett formellt granskningsförfarande inleddes också med anledning av uppskovet för betalningen av 1,8 miljoner mark av köpeskillingen och omvandlingen av säkerheter. Kommissionen antog att dessa åtgärder utgör statligt stöd och betvivlade att de var förenliga med riktlinjerna för stöd till undsättning och omstrukturering.

3. KOMMENTARER FRÅN BERÖRDA PARTER

(44) Kommissionen har mottagit kommentarer från TGI självt och från en konkurrent till företaget. Den har genom skrivelser av den 31 oktober 2001 och den 12 november 2001 översänt dessa kommentarer till Tyskland, som givits tillfälle att bemöta dem. Svar på konkurrentens kommentarer mottogs den 4 februari 2002.

(45) TGI hävdar i sina synpunkter på inledandet av förfarandet att kommissionen hade brutit mot principen om god förvaltningssed. Förfarandet med anledning av avståendet av 4000000 mark av köpeskillingen skulle ha skilts från det förfarande som avsåg TAB-lånet. På den första åtgärden skulle ett negativt beslut ha tagits, och därefter skulle förfarandet med anledning av den andra åtgärden ha inletts. Båda åtgärderna ingick i samma omstruktureringskoncept och skulle därför bedömas i enda förfarande. Då vissa delar togs ut blev omstruktureringsplanen osammanhängande, så att det negativa beslutet enligt förfarande 19/2000 påverkade utgången av det förfarande som rörde TAB-lånet.

(46) Dessutom anförde TGI att det inte fanns någon anledning till något brådskande beslut om eftergiften av fordran, då företaget förde förhandlingar med en investerare, och omstruktureringsplanen anpassades ytterligare. Kommissionen skulle ha brutit mot principen om god förvaltningssed, då den hade inlett det formella granskningsförfarandet med anledning av omvandlingen av säkerheter först 31 månader efter det att den fått uppgift om denna. TGI beklagar också att kommissionen i sitt beslut att inleda det formella granskningsförfarandet inte beaktade de synpunkter Tyskland framfört och de senast lämnade upplysningarna.

(47) TGI påstår att TAB-lånet inte utgör statligt stöd utan en befogad kompensation för att fristaten Thüringen rivit en byggnad.

(48) Om kommissionen inte går med på denna motivering, hävdar TGI att lånet omfattas av den stödordning enligt vilken det påstås ha beviljats. Drar kommissionen slutsatsen att lånet inte omfattas av stödordningen, hävdar TGI att TAB-lånet kan godkännas enligt gemenskapens riktlinjer för stöd till undsättning och omstrukturering.

(49) Från TGI:s synpunkt var ett av huvudproblemen för tillämpning av riktlinjerna för stöd till undsättning och omstrukturering att det saknades bidrag från en privat investerare, som enligt den ursprungliga omstruktureringsplanen skulle ha tillfört 3,85 miljoner mark. TGI meddelar att företaget förde förhandlingar med en [...]* grupp investerare, och att förhandlingarna nästan var avslutade. Investerarna tänkte sätta in [...]* mark i företaget. TGI lade också fram en avsiktsförklaring från investerarna.

(50) I kommentarerna till inledandet av förfarandet anförde konkurrenten att TGI inte kunde anses vara något företag i kategorin små och medelstora företag, då majoritetsägaren i TGI, Geiß, dessutom ägde flera andra företag. Dessa företag skulle betraktas som en ekonomisk enhet och skulle sammantaget överskrida det i rekommendationen för små och medelstora företag angivna tröskelvärdet på 250 anställda.

(51) Dessutom hävdar konkurrenten att omvandlingen av säkerheter och anståndet med betalningen utgör statligt stöd. Omvandlingen av en bankgaranti till en efterställd inteckning utgjorde statligt stöd såtillvida att en bankgaranti normalt inte innebar någon risk om företaget blev insolvent. Med en efterställd inteckning hade andra långivares fordringar företräde, och i fall av insolvens kunde ingen indrivning ske. Betalningsanståndet utgjorde också statligt stöd, då långivaren trots företagets svåra ekonomiska läge hade kunnat realisera sin fordran genom att ta bankgarantin i anspråk. En privat långivare hade inte avstått från denna möjlighet.

(52) Beträffande lånet från Thüringer Aufbaubank anser konkurrenten att detta utgör statligt stöd och att lånet inte omfattas av stödordningen, då denna avser små och medelstora företag. Dessutom uppfylldes inte villkoren i riktlinjerna för stöd till undsättning och omstrukturering.

(53) Konkurrenten anklagar TGI för att utnyttja statligt stöd för att systematiskt sälja sina produkter till dumpingpriser, vilket skulle leda till allvarlig snedvridning av konkurrensen. Konkurrentens marknadsandel hade minskat påtagligt och priserna hade fallit drastiskt.

(54) När det gäller stödets förenlighet med riktlinjerna för stöd till undsättning och omstrukturering hänvisar konkurrenten till att det inte finns någon omstruktureringsplan. Dessutom måste enligt dessa riktlinjer strukturellt bristfälliga verksamhetsgrenar överges. Konkurrenten säger att företaget måste upphöra med sin tillverkning av kaffekannor, en krympande marknad. Vidare respekterades enligt konkurrenten inte principen att omstruktureringsstöd skulle beviljas en enda och sista gång.

(55) Dessutom hävdar konkurrenten att det råder strukturell överkapacitet på några av TGI:s affärsområden. Vidare var TGI:s verksamhet på marknaden för ljustekniskt glas mycket begränsad.

4. KOMMENTARER FRÅN TYSKLAND

(56) I sitt svar på inledandet av förfarandet hävdar Tyskland att TAB-lånet omfattas av den stödordning enligt vilken det påstods ha beviljats. De olika villkoren i stödordningen var uppfyllda.

(57) Stödmottagaren tillhör kategorin små och medelstora företag. Övriga företag som Geiß äger verkar inte längre på marknaden. Även vid tidpunkten för stödets beviljande hörde stödmottagaren till kategorin små och medelstora företag, då det inte fanns några synergier mellan de olika företagen. TGI och övriga företag som tillhörde samme delägare bildade inte någon ekonomisk enhet. Även om TGI inte kunnat anses tillhöra kategorin små och medelstora företag, skulle ett lån ha kunnat beviljas av Thüringens konsolideringsfond. I så fall hade det varit nödvändigt att anmäla projektet.

(58) Beträffande omstruktureringskonceptet påpekar Tyskland att den ursprungliga omstruktureringsplanen hade måst ändras flera gånger. Företaget hade utarbetat en ändrad plan som var anpassad till den nya situationen i april 2001. Dessutom skulle de förhandlingar som pågick med en privat investerare snart slutföras. Den slutliga omstruktureringsplanen skulle läggas fram vid en senare tidpunkt.

(59) En kapacitetsminskning i små och medelstora företag behövs enligt tysk uppfattning endast om det handlar om ett marknadsledande företag i en bransch som präglas av överkapacitet. Eftersom detta inte är fallet, är ingen kapacitetsminskning nödvändig.

(60) Tyskland hävdar att stödet var begränsat till ett absolut minimum. Rörande bidraget från den privata investeraren förklarar Tyskland att den garanti som huvuddelägaren och verkställande direktören Geiß ställde för lånet måste beaktas. Dessutom hade de anställda lämnat ett bidrag. Tyskland tillbakavisar konkurrentens anklagelse att TGI skulle sälja sina produkter till dumpingpriser.

(61) Tyskland anför att TAB-lånet beviljats från Thüringens konsolideringsfond, en godkänd stödordning. Av rättssäkerhetsskäl behövde kommissionen endast bedöma om villkoren för stödets beviljande var rimliga och att det inte var fråga om någon klart felaktig tillämpning. Kommissionen följde inte dessa principer, framförallt när det gäller tvivlet på om stödmottagaren hörde till kategorin små och medelstora företag.

(62) Kommissionen konstaterar att den har utfärdat ett föreläggande att lämna upplysningar för att inhämta ytterligare information om lånet från Thüringens konsolideringsfond. Utifrån de överlämnade upplysningarna drog kommissionen slutsatsen att villkoren inte var uppfyllda. Därför var det kommissionens skyldighet att inleda det formella granskningsförfarandet.

(63) Om kommissionen kommer till slutsatsen att lånet faktiskt inte omfattas av någon stödordning hävdar Tyskland alternativt att lånet skulle kunna godkännas enligt riktlinjerna för stöd till undsättning och omstrukturering. Tyskland erinrar om att kommissionen bedömer omstruktureringsstöd till små och medelstora företag mindre restriktivt. Enligt tysk uppfattning skulle TGI med 226 anställda 1997 anses höra till kategorin små och medelstora företag. Att Geiß äger andra företag anser Tyskland sakna betydelse för TGI:s inordning i kategorin små och medelstora företag.

(64) Tyskland hänvisar till expertutlåtandet från november 2000 och nyare uppgifter om företagets utveckling som skickats till kommissionen, och som visar en positiv tendens. Tyskland hävdar att kommissionen inte tagit hänsyn till dessa handlingar.

(65) Dessutom hävdar Tyskland att TAB-lånet inte utgjorde stöd, utan var en kompensation för att delstaten Thüringen rivit den gamla blandningsbyggnaden. Denna byggnad användes för drift av den fjärde produktionslinjen. Genom att byggnaden revs, drabbades TGI av ytterligare kostnader på 2 miljoner mark, då såväl en ny byggnad som en sammanbindande brygga måste uppföras. Företaget skulle ha fått lånet från Thüringens konsolideringsfond som kompensation. Enligt uppgift från de tyska myndigheterna framgår det av avtalet att det finns ett samband mellan lånet och rivningen av byggnaden. Enligt avtalet skall lånet användas till att finansiera investeringar i samband med att byggnaden för den fjärde produktionslinjen renoveras.

(66) Beträffande anståndet med betalningen av återstoden av köpeskillingen förklarar Tyskland att BvS handlat som en privat fordringsägare. Anståndet var nödvändigt för att företaget skulle kunna förnya produktionslinjerna och därmed säkerställa sin lönsamhet. Om företaget blivit insolvent skulle hela fordran ha gått förlorad. Därför utgjorde betalningsanståndet inte statligt stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget. Alternativt hävdar Tyskland att betalningsanståndet kunde godkännas enligt riktlinjerna för stöd till undsättning och omstrukturering.

(67) I sitt svar på kommentarerna från en konkurrent beklagar Tyskland att förfarandena delats upp. Tyskland uppmanar kommissionen att upphäva sitt beslut rörande avståendet från fordran och anför att kommissionen kan återkalla ett beslut och till och med skulle vara förpliktad att göra detta, om man hade råkat göra ett allvarligt fel i förfarandet.

(68) Enligt artikel 9 i förordning (EG) nr 659/1999 får kommissionen upphäva ett beslut om detta bygger på oriktiga upplysningar som lämnats under förfarandet och som varit avgörande för beslutet. Då detta inte gäller i det aktuella fallet, ser kommissionen ingen anledning att återkalla beslutet.

(69) Tyskland hävdar att det första negativa beslutet påverkar det andra beslutet. Dessutom skulle medlemsstaten inte ha möjlighet att bedöma effekten av alla åtgärder som ingår i omstruktureringsplanen, varför rätten till försvar inte kunde utnyttjas. Inte heller kunde kommissionen bedöma omstruktureringsplanen i dess helhet. Därför bröt man enligt tysk uppfattning mot principen om god förvaltningssed.

(70) Tyskland bekräftar sin ståndpunkt att lånet verkligen omfattas av den stödordning enligt vilken det påstods ha beviljats. Alternativt hävdar Tyskland att lånet inte utgjorde stöd utan var en kompensationsbetalning. Dessutom anser Tyskland att lånet inte innehöll någon komponent av statligt stöd, då det hade beviljats på marknadsmässiga villkor. Detta skulle ha stöd i att Geiß personligen hade garanterat återbetalning av lånet.

(71) Tyskland erinrar om att TGI vid tidpunkten för stödets beviljande tillhörde kategorin små och medelstora företag. Det fanns ingen synergi mellan de båda företagen, då det var fråga om olika produktgrupper och affärerna mellan de två företagen genomfördes på "armlängds avstånd". Därför kunde de två företagen inte betraktas som en enhet vars ekonomiska makt i praktiken var större än makten hos ett företag i kategorin små och medelstora företag.

(72) Alternativt hävdar Tyskland att lånet enligt riktlinjerna för stöd till undsättning och omstrukturering skulle vara förenligt med den gemensamma marknaden. Därtill lade Tyskland fram aktuella uppgifter om återställande av företagets lönsamhet och omstruktureringsplanen. Tyskland överlämnade TGI:s senaste omstruktureringskoncept från april 2001, som omfattar en investeringsplan och en översikt över finansieringen av investeringarna.

(73) Dessutom lade Tyskland fram ett expertutlåtande som utarbetats i mål T 198/01 (om kommissionens negativa beslut rörande avståendet från köpeskilling) och som - enligt Tysklands uppfattning - visar att företaget varaktigt har förbättrat sin ekonomiska prestationsförmåga och återställt sin långsiktiga lönsamhet.

(74) Genom en skrivelse av den 15 mars 2002 meddelade Tyskland att TGI hade funnit en ny investerare, [...]*. Investeraren skulle investera [...]* euro i företaget och överta [...]* % av aktierna. Han lämnade sitt bidrag på villkor att det fordringsavstående på 4 miljoner mark som var föremål för det negativa beslutet bekräftades. Därför yrkade Tyskland att kommissionen skulle upphäva sitt negativa beslut om avståendet från fordran i förfarande C 19/2000 och ta in detta avstående i det pågående förfarandet.

(75) Enligt Tyskland bygger det negativa beslutet i förfarande 19/2000 liksom inledandet av det pågående förfarandet i huvudsak på att ingen privat investerare lämnat något bidrag. Tack vare den nya investeraren kunde Tyskland lägga fram en ny omstruktureringsplan som tillgodoser såväl lönsamhetskriteriet som stödets proportionalitet. De försenade investeringarna kunde nu göras.

(76) I sin senaste skrivelse av den 13 juni 2002 upprepar Tyskland i huvudsak de argument som framförts redan i de skrivelser som tidigare lämnats inom det pågående förfarandet.

(77) Tyskland betonar att konkurrenten Schott fått en monopolställning i vissa marknadssegment när TGI försvann från marknaden. Detta faktum borde beaktas i beslutet om omstruktureringsstödets förenlighet. Tyskland citerar riktlinjerna för bedömning av statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter, där följande fastställs: "För beviljande av statligt stöd kan exempelvis (...) tala, upprätthållande av en konkurrenskraftig marknadsstruktur, när exempelvis nedläggning av företag kan leda till monopol eller till en snäv oligopolsituation (...)"(8).

(78) Dessutom hävdar Tyskland att även om kommissionen anser att den nya investerarens bidrag inte kan beaktas när stödets förenlighet bedöms, kan den alternativa planen för finansiering av omstruktureringsåtgärderna medge att stödet godkänns. Denna plan hade tidigare överlämnats till kommissionen.

(79) Enligt Tysklands uppfattning är denna finansieringsplan rimlig och realistisk, en slutsats som kan dras av att företaget redan har genomfört större delen av omstruktureringen. Planen fyller också kravet på stödets proportionalitet, då den utöver de offentliga åtgärderna från BvS och delstaten Thüringen också innehåller ett betydande privat bidrag till investeringarna. Slutligen finansierades endast hälften av omstruktureringskostnaderna genom avståendet från köpeskillingen och TAB-lånet, som Geiß har gått i borgen för. Företaget svarade självt för finansieringen av återstående kostnader genom att de anställda och chefen avstod från lön och ersättningar.

(80) Den nya investeringen skall enligt Tyskland anses vara en privat investerares bidrag genom [...]* på [...]* euro, borgen från Geiß för TAB-lånet på 2 miljoner mark (1,022 miljoner euro), anstånd med återbetalning av lånet från en privatbank på [...]* euro, personalens anstånd med betalning av lön och julgratifikation på [...]* euro och personalens avstående från julgratifikation 1997 på [...]* euro.

(81) Tyskland kommer därmed till slutsatsen att villkoren för att stödet skall kunna godkännas enligt riktlinjerna för undsättning och omstrukturering är uppfyllda.

5. BEDÖMNING AV STÖDET

(82) Kommissionen konstaterar att åtskiljandet av förfarandena och det slutgiltiga negativa beslutet i det första förfarandet inte föregriper utgången av det andra förfarandet. Alla detaljer som behövdes för ett beslut om den första åtgärden var i själva verket tillgängliga, och det är förenligt med principen för god förvaltningssed att ett formellt granskningsförfarande avslutas snarast möjligt.

(83) TGI har fått ekonomiskt stöd av allmänna medel. Kommissionen skall först granska om dessa åtgärder utgör statligt stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget.

(84) När TGI får ekonomiskt stöd av allmänna medel som ingen privat investerare skulle ha beviljats, får företaget en fördel gentemot sina konkurrenter och konkurrensen snedvrids. Detta påverkar handeln mellan medlemsstaterna, då handeln är livlig på den relevanta produktmarknaden. Alltså utgör denna finansieringsåtgärd statligt stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget, och kommissionen måste granska dess förenlighet med den gemensamma marknaden.

(85) Därför skall för varje åtgärd till förmån för TGI som finansierats med allmänna medel granskas individuellt om den utgör statligt stöd och, om så är fallet, om detta är förenligt med den gemensamma marknaden.

5.1 Stödmottagaren

(86) Enligt Tyskland är TGI stödmottagare. Företaget hör enligt Tysklands mening också till kategorin små och medelstora företag enligt kommissionens rekommendation av den 3 april 1996 om definitionen på små och medelstora företag(9).

(87) När det formella granskningsförfarandet inleddes, tog kommissionen upp frågan om det aktuella företaget skulle kunna vara större än TGI. TGI:s huvudägare och verkställande direktör var samtidigt ensam ägare och verkställande direktör i två andra företag, PFS och LS. Sammanlagt hade TGI, PFS och LS mer än 250 anställda och överskred därmed den tröskel som fastställs i rekommendationen för små och medelstora företag.

(88) Då det saknar betydelse för bedömningen av de åtgärder som avses här huruvida TGI hör till kategorin små och medelstora företag, granskas denna fråga inte vidare i förfarandet.

5.2 Förekomst av stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget och förenlighet med godkända stödordningar

5.2.1 THA/BvS bidrag enligt asset deal 1 (avtal av den 28 september 1994)

(89) Åtgärderna enligt asset deal 1 föll inom tillämpningsområdet för THA:s stödordning E 15/92(10). Den kostnadseffektivaste lösningen hade varit att lägga ned företaget, men staten bestämde sig ändå för att privatisera det med hjälp av statligt stöd, vilket kostade staten 33500000 mark. Det pris på 5800000 mark som skulle betalas för företaget är således ett negativt pris. Då företaget hade mindre än 1000 anställda, omfattades det ekonomiska stödet från THA/BvS till TGI av THA:s stödordning E 19/92. Det är alltså fråga om varaktigt stöd som inte behöver bedömas på nytt i detta förfarande.

5.2.2 THA/BvS bidrag enligt asset deal 2 (avtal av den 11 december 1995)

(90) Åtgärderna enligt asset deal 2 föll inom tillämpningsområdet för THA:s stödordning N 768/94(11). Den kostnadseffektivaste lösningen hade varit att lägga ned företaget, men staten bestämde sig ändå för att privatisera det med hjälp av statligt stöd, vilket kostade staten 6500000 mark. Då företaget hade mindre än 250 anställda, omfattades det ekonomiska stödet från THA/BvS till TGI av THA:s stödordning N 768/94. Det är alltså fråga om varaktigt stöd som inte behöver bedömas på nytt i detta förfarande.

5.2.3 Investeringslån från KfW enligt asset deal 1

(91) KfW beviljade tre lån på sammanlagt 17100000 mark, enligt uppgift på grundval av stödordningar som kommissionen tidigare hade godkänt.

(92) Det första lånet på 10000000 mark beviljades inom ett KfW-program för små och medelstora företag, det andra lånet på 5100000 mark inom ett KfW-program för främjande av sysselsättningen i små och medelstora företag i EU. Enligt de uppgifter Tyskland lämnat beviljades båda lånen på marknadsmässiga villkor till en räntesats som översteg referensräntan. Företaget befann sig inte i svårigheter vid tidpunkten för åtgärderna, och kommissionens slutsats är därför att det i detta fall inte är fråga om statligt stöd.

(93) Det tredje lånet på 2000000 mark ställdes till förfogande inom programmet för ekonomisk återhämtning, en stödordning som kommissionen tidigare godkänt(12). Lånet uppfyllde villkoren i de stödordningar enligt vilka de uppges ha beviljats och omfattades därför av dessa. Det är alltså fråga om varaktigt stöd som inte behöver bedömas på nytt i detta förfarande.

5.2.4 Investeringsbidrag och investeringspremier

(94) TGI fick enligt asset deal 1 investeringsbidrag på 6750000 mark enligt det tjugotredje ramprogrammet "Förbättring av den regionala näringsstrukturen", bestämmelser för regionalstöd som kommissionen godkänt(13). Detta bidrag uppfyller villkoren i den av kommissionen godkända stödordning enligt vilken det uppges ha beviljats. Det betraktas därför som varaktigt stöd.

(95) Enligt de båda asset deals beviljades investeringspremier på 1575000 mark. Dessutom fick TGI 1996 en investeringspremie på 876000 mark och 1997 premier på 748000 mark. Samtliga utbetalningar skedde enligt den tyska lagen om investeringspremier (Investitionszulagengesetz), en regionalstödsordning som kommissionen godkänt(14). Med ledning av de uppgifter som lämnats drar kommissionen slutsatsen att investeringspremierna uppfyller villkoren i de stödordningar enligt vilka de uppges ha beviljats, och därmed omfattas av dessa. De betraktas därför som befintligt stöd.

(96) Det varaktiga stödet skall inte bedömas på nytt i detta förfarande, men det skall beaktas när stödets proportionalitet beräknas.

5.2.5 Avstående från betalning av 4000000 mark av köpeskillingen

(97) Avståendet av 4000000 mark av köpeskillingen togs upp i granskningsförfarande 19/2000. Ett slutgiltigt negativt beslut togs den 12 juni 2001(15). Därför bedöms inte fordringsavståendet på nytt i detta förfarande.

(98) Tyskland hade hävdat att fordringsavståendet inte utgjorde statligt stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget utan motsvarade en privat fordringsägares beteende. Från ekonomisk synpunkt skulle det vara förmånligare för BvS att avstå från fordran än att kräva full betalning av köpeskillingen.

(99) Kommissionen ansåg dock att avståendet från fordran utgjorde statligt stöd och inte är förenligt med den gemensamma marknaden. Stödmottagaren har anfört besvär mot detta beslut hos Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt.

5.2.6 Omvandling av säkerheter för 1800000 mark av köpeskillingen och betalningsanstånd

(100) I samband med den gemensamma åtgärden förklarade sig BvS godta att bankgarantin på 1800000 mark omvandlades till en efterställd inteckning inom asset deal 1. Även återbetalningen av resterande del av köpeskillingen uppsköts och beräknas nu ske från och med 2003. Kommissionen inledde det formella granskningsförfarandet, då den antog att dessa åtgärder ger företaget fördelar som en privat långivare sannolikt inte hade gett ett företag i svårigheter, och att åtgärderna därmed utgör statligt stöd.

(101) Kommissionen står fast vid att BvS är en federal institution. Dess uppgift är liksom föregångarens, Treuhandanstalt, att privatisera statliga företag i östra Tyskland. BvS ingår i förbundsförvaltningens struktur och ansvarar inför denna. Därför skall åtgärder som BvS vidtar betraktas som statliga.

(102) Säkerheten i form av en efterställd inteckning har lägre värde än bankgarantin. En bankgaranti innebär en liten risk. Vid insolvens kunde hela köpeskillingen på 1,8 miljoner mark drivas in. Inteckningen är efterställd bankernas prioriterade fordringar. Som Tyskland konstaterar i en skrivelse av den 29 oktober 1999, som överlämnades i samband med förfarande C 19/2000, är det ekonomiska värdet av en sådan inteckning mycket ringa. Då förmånsläget är efterställt bankernas kan det antas att endast en mycket liten del av fordran kan drivas in vid insolvens. Denna bedömning bekräftades i skrivelsen av den 9 oktober 2001. Enligt denna ger omvandlingen av säkerheter TGI en fördel som inte står till buds för en privat långivare och utgör därmed statligt stöd, som skall bedömas som ad hoc-stöd.

(103) Beträffande betalningsanståndet hävdar Tyskland att detta skulle motsvara en privat fordringsägares beteende och inte vara statligt stöd. Enligt EG-domstolens fasta rättspraxis skall man, när man bedömer om en allmän institutions åtgärd är statligt stöd, avgöra om det mottagande företaget får ekonomiska fördelar som det inte skulle ha fått på normala marknadsmässiga villkor(16).

(104) Återstående köpeskilling på 1,8 miljoner mark förföll ursprungligen vid utgången av 1999. I oktober 2000 gick BvS med på betalningsanstånd. Betalningen beräknas nu ske från och med 2003 (i tre delsummor på 600000 mark vid utgången av 2003, 2004 och 2005).

(105) Tyskland hävdar att betalningsanståndet var nödvändigt för att återställa företagets lönsamhet. I annat fall skulle företaget ha gjort konkurs. Vid tidpunkten för betalningsanståndet var köpeskillingen på 1,8 miljoner mark säkrad genom en efterställd inteckning. Som redan nämnts hade denna inteckning ringa ekonomiskt värde, och vid insolvens skulle endast en liten del av beloppet på 1,8 miljoner mark ha drivits in.

(106) Enligt kommissionens mening är betalningsanståndet förenligt med en privat fordringsägares beteende. Detta får stöd av att några privatbanker gått med på uppskov med sina fordringar. Därför är betalningsanståndet inte statligt stöd och faller inte inom tillämpningsområdet för artikel 87 i EG-fördraget. Detta motsäger inte kommissionens slutsatser i det slutgiltiga beslutet i förfarande C 19/2000 att avståendet från köpeskillingen på 4 miljoner mark utgjorde statligt stöd. Avstående från köpeskilling kan inte jämföras med ett betalningsanstånd.

5.2.7 TAB-lån från Thüringens konsolideringsfond på 2000000 mark (februari 1998)

(107) Enligt uppgifter från Tyskland beviljades lånet från Thüringens konsolideringsfond för företag i svårigheter, en stödordning som kommissionen godkänt(17). Kommissionen tvivlade starkt på att lånet omfattades av stödordningen och inledde därför det formella granskningsförfarandet.

(108) När förfarandet inleddes betvivlade kommissionen att företaget tillhörde kategorin små och medelstora företag. Stödordningen är emellertid i första hand avsedd för små och medelstora företag. Vore det fråga om ett stort företag skulle en individuell anmälan vara nödvändig.

(109) I övrigt motsvarar villkoren i stödordningen de villkor som ställs i gemenskapens riktlinjer för undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter. Som utvecklas nedan är dessa villkor inte uppfyllda. Följaktligen omfattas inte lånet av den stödordning enligt vilken det påstås ha beviljats. Därför utgör det nytt stöd och skall bedömas som ad hoc-stöd.

(110) När kommissionen inte delar uppfattningen att lånet omfattas av stödordningen hävdar Tyskland att lånet inte var något stöd. Det beviljades på marknadsmässiga villkor. Enligt tillgängliga upplysningar beviljades lånet till en räntesats av 8,2 %. Det säkrades genom en inteckning i den fjärde produktionslinjens fastighet och en proprieborgen från Geiß, företagets ägare.

(111) Kommissionen noterar att Thüringer Aufbaubank är delstaten Thüringens utvecklingsbank. Den är en offentligrättslig institution. Thüringer Aufbaubank kontrolleras av delstaten Thüringen, som garanterar verksamheten till 100 %. Därför måste åtgärden betraktas som statlig. Kommissionen konstaterar också att lånet beviljades enligt ett godkänt stödprogram för företag i svårigheter.

(112) TAB beviljade lånet i december 1998, dvs. vid en tidpunkt när företaget befann sig i allvarliga ekonomiska svårigheter. Enligt kommissionens mening skulle ingen privat investerare ha beviljat företaget lån under sådana förhållanden, varför lånet utgör statligt stöd.

(113) Alternativt hävdar Tyskland att TAB-lånet inte utgjorde statligt stöd, då det skulle betraktas som en kompensation från delstaten Thüringen för rivningen av den gamla blandningsbyggnaden. Byggnaden användes för driften av den fjärde produktionslinjen. Rivningen hade lett till att företaget måste utvidga en annan byggnad och uppföra en sammanbindande brygga. Detta hade orsakat kostnader på 2 miljoner mark.

(114) Inget expertutlåtande eller bevis har lagts fram för att företaget skulle ha drabbats av tilläggskostnader på 2 miljoner mark med anledning av rivningen av byggnaden. Tyskland och företaget hävdar att sambandet mellan lånet och de förluster TGI lidit framgår av att det i låneavtalet sägs att lånet skulle användas för att finansiera investeringar i samband med iståndsättning av byggnaden för den fjärde produktionslinjen. Detta bevisar emellertid inte att lånet utgör en kompensationsbetalning.

(115) Om företaget orsakats tilläggskostnader på 2 miljoner mark och dessa skulle kompenseras, skulle företaget i varje fall ha fått ett bidrag på 2 miljoner mark och inte ett lån på 2 miljoner mark. Detta visar att Tysklands påstående saknar grund.

(116) Därför drar kommissionen slutsatsen att TAB-lånet på 2 miljoner mark utgör statligt stöd och skall bedömas som ad hoc-stöd.

5.3 Undantagsregeln i artikel 87.3 c i EG-fördraget

(117) Kommissionen måste bedöma TAB-lånet på 2 miljoner mark och omvandlingen av säkerheter som ad hoc-stöd. I artikel 87.2 och 87.3 i EG-fördraget medges undantag från principen om det statliga stödets oförenlighet enligt artikel 87.1.

(118) Undantagen i artikel 87.2 i EG-fördraget är inte tillämpliga i detta fall, då det varken är fråga om stöd av social karaktär som ges till enskilda konsumenter eller stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser, och inte heller stöd som ges till näringslivet i områden i Förbundsrepubliken Tyskland som påverkats genom Tysklands delning.

(119) Ytterligare undantag medges i artikel 87.3 a och 87.3 c i EG-fördraget. Då stödet inte avser regional utveckling utan återställande av den långsiktiga lönsamheten i ett företag i svårigheter, är endast undantagen i artikel 87.3 c i EG-fördraget tillämpliga. Enligt dessa kan stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset, vara förenligt med den gemensamma marknaden. Kommissionen har lagt fast de riktlinjer som skall tillämpas för att bedöma statligt stöd till undsättning och omstrukturering. Den drar slutsatsen att inga andra riktlinjer, exempelvis för forsknings- och utvecklingsstöd, miljöstöd, stöd till små och medelstora företag eller sysselsättnings- och utbildningsstöd, och ingen annan grund för förenlighet kan tillämpas i det aktuella fallet.

(120) Då stödet enligt tillgängliga uppgifter beviljades före den 30 april 2000, skall gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter från 1994(18) tillämpas(19).

(121) Enligt punkt 2.1 i riktlinjerna beror den ekonomiska svagheten hos företag som får stöd till omstrukturering i regel på en otillräcklig prestationsförmåga i det förflutna och ogynnsamma framtidsutsikter. Typiska symtom på en sådan situation är bland annat vikande lönsamhet eller ökande förluster, minskad omsättning, växande lager, överkapacitet, minskat kassaflöde, stigande skuldsättning och räntebelastning samt ett lågt bokfört nettovärde.

(122) Utifrån lämnade upplysningar drar kommissionen slutsatsen att företaget befann sig i svårigheter när stödet beviljades. Det gick ständigt med förlust, och kassaflödet räckte inte till för att genomföra nödvändiga investeringar. Dessutom hade företagets egna kapital minskat avsevärt.

(123) Tyskland hävdar att stödet bör godkännas, då TGI:s konkurrent Schott uppnått monopolställning i vissa marknadssegment och kommer att förstärka sin dominerande ställning i andra segment om TGI försvinner från marknaden. Det faktum att bortfallet av ett företag från marknaden ger dess konkurrenter en starkare marknadsställning eller förstärker deras dominerande ställning kan dock inte vara något avgörande kriterium för att godkänna omstruktureringsstöd om tillämpliga villkor inte är uppfyllda.

Återställande av lönsamheten

(124) En förutsättning för att omstruktureringsstöd skall kunna beviljas är att det finns en bärkraftig, sammanhållen och omfattande omstruktureringsplan som kan återställa företagets långsiktiga lönsamhet inom rimlig tid på grundval av realistiska antaganden.

(125) Tyskland har lämnat en omstruktureringsplan för åren 1998-2000 med en prognos över företagets omsättning och rörelseresultat för denna period. Företagets lönsamhet skulle vara återställd 1999.

(126) Omstruktureringsplanen byggde på antagandet att en ny investerare skulle bidra med 3850000 mark. En väsentlig del av investeringskostnaderna enligt omstruktureringsplanen skulle därmed vara täckta. Det gick dock inte att finna någon sådan privat investerare inom rimlig tid. Därför kunde åtgärderna inte finansieras.

(127) I brist på detta externa bidrag visade sig omstruktureringsplanen vara orealistisk och ur stånd att återställa företagets långsiktiga lönsamhet. Trots att lönsamheten enligt omstruktureringsplanen skulle vara återställd fram till 1999, gick företaget fortfarande med förlust.

(128) Tyskland hävdar att kommissionen inte skulle ha beaktat ett expertutlåtande från november 2000, där företagets ekonomiska läge bedöms vara gott. I expertutlåtandet sägs att företagets vinstsituation skulle utvecklas positivt åren 1997-2002. Det sägs emellertid också att en förutsättning för detta var att 11,5 miljoner mark skulle investeras. År 2000 kunde endast 1 miljon mark investeras. Företagets likviditetssituation är allvarlig. Utöver kapitalbehovet för investeringar på 11,5 miljoner mark måste TGI också betala tillbaka lån på [...]* mark. Enligt expertens bedömning kan företaget inte genomföra finansieringen med egna medel. För att säkerställa företagets lönsamhet krävs mera statligt stöd eller avstående från ytterligare fordringar.

(129) Tvärtemot Tysklands påståenden framgår det inte av expertutlåtandet att företaget har återhämtat sig. Det konstateras snarare att företaget fortfarande befinner sig i allvarliga svårigheter och inte uppnått någon långsiktig lönsamhet.

(130) Den ursprungliga omstruktureringsplanen genomfördes endast delvis, vilket framgår av en ex-post-bedömning. Fram till slutet av år 2000 var den renovering av de fyra produktionslinjer som behövs för att återställa företagets långsiktiga lönsamhet ännu inte avslutad. År 2001 var den första, tredje och fjärde produktionslinjen renoverad. Driften av den andra produktionslinjen ligger sedan mitten av år 2000 tillfälligt nere.

(131) Ett annat expertutlåtande, som utarbetats för mål T-198/01, har lagts fram under det pågående granskningsförfarandet. Som Tyskland ser det konstateras där en positiv ekonomisk och social utveckling i företaget. Den rapporten utgår emellertid från betydligt mindre investeringar än som planerades i den ursprungliga investeringsplanen. I oktober 2001 måste företaget betala tillbaka skulder på cirka [...]* mark, men i det beloppet ingår inte köpeskillingen på 4 miljoner mark, om vars avstående kommissionen fattat ett negativt beslut. Dessutom konstateras att likviditetssituationen troligen kommer att vara fortsatt svår även under åren 2001 och 2002.

(132) För finansiering av omstruktureringsåtgärderna lämnade Tyskland i april 2001 en alternativ plan, där hänsyn tas till att det inte hade gått att finna någon ny privat investerare fram till den tidpunkten. Enligt planen skall renoveringen av den andra produktionslinjen uppskjutas. Dessutom bygger planen på att utbetalning av personalens löner och återbetalning av medellånga lån skall uppskjutas för att de viktigaste investeringarna skall kunna finansieras. Dessutom minskas de totala investeringarna jämfört med den ursprungliga omstruktureringsplanen. Tyskland hävdar att denna alternativa plan skulle kunna återställa företagets långsiktiga lönsamhet.

(133) I sin senaste skrivelse förklarar dock Tyskland att det anstånd med betalning av löner och julgratifikationer, uppskov med amortering av banklån och avstående av julgratifikationer som ingår i den alternativa finansieringsplanen krävdes för att säkra företagets överlevnad fram till dess ett avtal slutits med en ny investerare. För att säkra företagets långsiktiga lönsamhet är avstående av köpeskillingen på 4 miljoner mark och bidrag från en ny investerare nödvändigt för att förse TGI med en solid finansiell bas och tillräckligt eget kapital. Därför drar kommissionen slutsatsen att den alternativa finansieringsplanen helt klart inte var i stånd att återställa företagets långsiktiga lönsamhet.

(134) Kommissionen konstaterar att förhandlingarna med investerargruppen [...]* enligt senaste upplysningar inte har lett till någon uppgörelse, och att denna grupp inte kommer att investera i företaget.

(135) Genom en skrivelse av den 15 mars 2002 meddelar Tyskland att man funnit en ny privat investerare, och att förhandlingarna med den nya investeraren avslutats. Ett nytt bindande avtal skulle ha undertecknats mellan den nya investeraren och företagets båda delägare, makarna Geiß. Den nya investeraren skulle höja företagets egna kapital med [...]* euro till [...]* euro och överta en [...]* andel på ([...]* %). Dessutom skulle den nya investeraren till TGI:s förfogande ställa [...]* euro, som skulle ingå i reservfonden.

(136) Då en ny investerare kommit in i bilden anser Tyskland att man inte längre kan hävda att omstruktureringsplanen inte är hållbar. Alltså skulle stödet kunna godkännas. Det kunde inte längre hävdas att tidssamband saknades. Den ursprungliga omstruktureringsplanen, som enligt Tysklands mening från början var sammanhållen och endast delvis kunnat genomföras då investerare saknats, skulle nu kunna omsättas i omarbetad form.

(137) Det kan konstateras att stödet beviljades i februari 1998 och betalades ut i november 1998. Enligt riktlinjerna för undsättning och omstrukturering måste omstruktureringsplanen återställa företagets långsiktiga lönsamhet och livskraft inom rimlig tid. Därför måste omstruktureringsstödet knytas till ett hållbart omstruktureringsprogram, som med nödvändiga detaljer skall läggas fram för kommissionen. Företagets konkurrenskraft måste också återställas inom rimlig tid. Normalt skall omstruktureringsplanen läggas fram innan stödet beviljas.

(138) Den ursprungliga omstruktureringsplanen var aldrig realistisk. Lägger Tyskland nu fram en ändrad omstruktureringsplan, där bidrag från en ny privat investerare ingår, är detta en ny omstruktureringsplan och en ny omstruktureringsperiod. Det finns inget samband mellan de stödåtgärder som beviljades 1998 och ett omstruktureringskoncept som läggs fram mer än tre år senare, där en ny investerare finns med. Då allvarliga likviditetsproblem har hävdats inom det pågående rättsliga förfarande som rör beslutet i förfarande C 19/2000 TGI, är det tydligt att TAB-lånet redan tagits i anspråk. Därför kan Tysklands framställning inte beviljas.

(139) Kommissionen noterar dessutom att den nya privata investerarens engagemang inte är villkorslöst, utan förutsätter att det avstående från köpeskillingen om vilket kommissionen fattat ett negativt beslut står fast. Detta framgår klart av de uppgifter Tyskland har lämnat. Tyskland skriver att investerarens insats görs på villkor att kommissionen godkänner att BvS avstår från köpeskillingen. Investeringens affärsmässiga grund är att avståendet från köpeskillingen står fast.

(140) Kommissionen betraktade emellertid i beslutet av den 12 juni 2001 avståendet från köpeskillingen som olagligt och oförenligt stöd. Kommissionen betraktar beslutet som riktigt och ser ingen anledning att upphäva det. Det faktum att genomförandet av artikeln om återkrav uppsköts genom föreskrift från ordföranden i förstainstansrätten av den 4 april 2002 fråntar inte detta beslut den laglighet som varje gemenskapsakt förutsätts ha. Därför kan det anmälda bidraget från en ny privat investerare inte beaktas.

(141) Med hänsyn till dessa överväganden kan kommissionen inte anse att det fanns någon omstruktureringsplan som inom rimlig tid och på grundval av realistiska antaganden kunde återställa företagets långsiktiga lönsamhet och livskraft. Lönsamhetskriteriet är därför inte uppfyllt.

Oskälig snedvridning av konkurrensen

(142) Omstruktureringsplanen måste innehålla åtgärder som så långt möjligt kompenserar ogynnsamma effekter för konkurrenterna. I annat fall skulle stödet strida mot det gemensamma intresset, och inget undantag skulle kunna göras enligt artikel 87.3 c i EG-fördraget.

(143) Visar en objektiv bedömning av villkoren för utbud och efterfrågan att det råder strukturell överkapacitet på den relevanta marknad i gemenskapen där stödmottagaren verkar, skall omstruktureringsplanen ge ett bidrag som är proportionellt mot stödet till omstrukturering av den berörda näringsgrenen genom en slutgiltig minskning eller avveckling av kapacitet.

(144) Tyskland förklarar att TGI varken kommer att öka eller minska sin produktionskapacitet i framtiden.

(145) En konkurrent till TGI anförde i sina kommentarer till inledningen av förfarandet att det råder strukturell överkapacitet på vissa produktmarknader där TGI verkar. Av punkterna 40 och 41 framgår emellertid att det enligt tillgängliga uppgifter inte verkar finnas någon överkapacitet på den samlade marknaden. Dessutom har TGI endast övertagit fyra av de tolv produktionslinjerna från IGW, varför kapaciteten minskat.

Omstruktureringens kostnads-/nyttoeffekter

(146) Stödets omfattning och intensitet måste begränsas till den lägsta nivå som krävs för omstruktureringen och stå i proportion till den nytta gemenskapen kan förvänta sig. Därför måste investeraren lämna ett betydande bidrag av egna medel till omstruktureringsplanen. Dessutom måste stödet ges i sådan form att företaget inte tillförs någon överskottslikviditet som skulle kunna användas till ett aggressivt beteende som snedvrider marknaden på affärsområden som omstruktureringsprocessen inte berör.

(147) Tyskland ser personalens avstående från julgratifikation år 1997 som ett bidrag från investeraren. Detta kan visserligen betraktas som ett betydande bidrag från personalen till företagets omstrukturering, men det kan inte anses vara något bidrag från investeraren, då det inte är förenat med någon risk för investeraren. Detta gäller också anståndet med betalning av löner och julgratifikationer, som Tyskland i sin senaste skrivelse betraktar som ett bidrag från en privat investerare. Dessa betalningar har bara skjutits upp. Följaktligen utgör de endast en tillfällig kostnadsminskning för företaget.

(148) Dessutom betraktar Tyskland nedskärningen av ersättningen till verkställande direktören (som är företagets huvuddelägare) på [...]* mark som bidrag från investeraren. Denna åtgärd är emellertid en kostnadsminskning för företaget och kan inte ses som något bidrag från ägaren till finansiering av omstruktureringen. Detta understryks av det faktum att denna åtgärd inte togs upp i omstruktureringsplanen. Då verkställande direktören i egenskap av ägare också kontrollerar företaget, kan han själv fastställa nivån på sin lön och därmed storleken på varje minskning, varför en sådan minskning inte utgör något bidrag som kan kontrolleras. Minskningen av ersättningen till verkställande direktören kan därför inte ses som någon egen insats från investeraren.

(149) Tyskland hävdar att anståndet med amorteringar på lån från en privat bank (Commerzbank) utgör ett eget bidrag från investeraren. Detta anstånd minskar dock endast tillfälligt företagets kostnader. Det kan därför inte betraktas som något eget bidrag från investeraren.

(150) Dessutom betraktar Tyskland ett kassaflöde på [...]* mark som bidrag från investeraren. Kommissionen kan inte godta denna internfinansiering som en del av investerarens bidrag, då den i stor utsträckning direkt eller indirekt möjliggjordes genom stödåtgärder. Även om företagets kapitalbehov för omstrukturering därmed minskade, kan kommissionen inte godta kassaflödet som en del av investerarens bidrag. Tyskland har dessutom inte upplyst om när kassaflödet genererades eller om det återstår att generera.

(151) Tyskland hävdar att proprieborgen från företagets ägare, Geiß, för TAB-lånet på 2 miljoner mark är en del av den privata investerarens bidrag. Lånet ställdes dock till förfogande av allmänna medel, varför det kan ifrågasättas om det kan anses vara något eget bidrag från investeraren. Dessutom garanteras TAB-lånet samtidigt genom en inteckning på 2 miljoner mark i fastigheten till den fjärde produktionslinjen. Geiß övertar därför inte hela risken, och värdet av borgen måste anses vara betydligt lägre än vad Tyskland uppger.

(152) Även om kommissionen godkänner borgen från Geiß som investerarens eget bidrag, understiger det totala egna bidraget 10 % av omstruktureringskostnaden. I enlighet med kommissionens fasta praxis är detta inte tillräckligt. Av anförda skäl är det anmälda bidraget från en ny privat investerare inte villkorslöst och kan alltså inte beaktas.

(153) Kommissionen drar därför slutsatsen att ingen privat investerare lämnat något betydande bidrag i riktlinjernas mening. Kriteriet för stödets proportionalitet är därmed inte uppfyllt.

Genomförande av omstruktureringsplanen i dess helhet

(154) Företaget måste genomföra omstruktureringsplanen i dess helhet. I den aktuella omstruktureringsplanen finns en brist i finansieringen, då det inte gått att finna någon ny investerare. För omstruktureringsplanens genomförande är bidrag från en investerare väsentligt, särskilt för att absolut nödvändiga investeringar skall kunna göras, varför omstruktureringsplanen endast delvis genomförts.

6. SLUTSATSER

(155) Kommissionen konstaterar att omvandlingen av säkerheter utgör statligt stöd. Dessutom konstaterar kommissionen att TAB-lånet från Thüringens konsolideringsfond inte omfattas av den stödordning enligt vilken det påstås ha beviljats, utan utgör statligt stöd. För övrigt har Tyskland genomfört stödet i strid med artikel 88.3 i EG-fördraget.

(156) Åtgärderna uppfyller inte kriterierna i riktlinjerna för stöd till undsättning och omstrukturering och är därför enligt artikel 87.3 c i EG-fördraget inte förenliga med den gemensamma marknaden. Den framlagda omstruktureringsplanen är inte realistisk när det gäller återställande av företagets lönsamhet, och det finns ingen egen insats från investeraren. Därför ålägger kommissionen Tyskland att återkräva stödet från mottagaren.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det statliga stöd som Tyskland har genomfört till förmån för Technische Glaswerke Ilmenau GmbH, i form av omvandling av säkerheter för 1800000 mark (914109 euro) av köpeskillingen och ett lån från Thüringer Aufbaubank på 2000000 mark (1015677 euro) är oförenligt med den gemensamma marknaden.

Artikel 2

1. Tyskland skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att från stödmottagaren återkräva det stöd som avses i artikel 1 och som olagligen redan utbetalats till stödmottagaren.

2. Återkravet skall ske utan dröjsmål och i enlighet med förfarandena i nationell lagstiftning, förutsatt att dessa förfaranden gör det möjligt att omedelbart och effektivt verkställa detta beslut. Det stöd som skall återkrävas skall innefatta ränta som löper från den dag det olagliga stödet stod till stödmottagarens förfogande till den dag det har återbetalats. Räntan skall beräknas på grundval av den referensränta som används vid beräkningen av bidragsekvivalenten inom ramen för regionalstöd.

Artikel 3

Tyskland skall inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland.

Utfärdat i Bryssel den 2 oktober 2002.

På kommissionens vägnar

Mario Monti

Ledamot av kommissionen

(1) EGT C 272, 27.9.2001, s. 2.

(2) EGT C 83, 27.3.1999, s. 1.

(3) EGT C 217, 29.7.2000, s. 10.

(4) EGT C 272, 27.9.2001, s. 2.

(5) EGT L 62, 5.3.2002, s. 30.

(6) Delar av denna text har utformats så att konfidentiella uppgifter inte skall röjas. Dessa delar omges av en hakparentes och är markerade med en asterisk.

(7) Se Panorama der EU-Industrie 1997, del 1, kap. 9 samt 1998 års rapport från glasindustrins ständiga kommitté i EEG liksom årsrapporten 1999 från Bundesverband Glasindustrie und Mineralfaserindustrie.

(8) EGT C 368, 23.12.1994, s. 12.

(9) EGT L 107, 30.4.1996, s. 4.

(10) THA-ordning E 15/92, SG (92) D/17613, 8.12.1992.

(11) THA-ordning N 768/94, SG (95) D/1062, 1.2.1995.

(12) THA-ordning N 562/c/94, SG (94) D/17293, 1.12.1994.

(13) Tjugotredje ramprogrammet "Förbättring av den regionala näringsstrukturen". Åtgärder inom detta program räknas som regionalt investeringsstöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget och har godkänts av kommissionen enligt undantagsbestämmelsen i artikel 87.3 a i EG-fördraget (N 157/94, SG (94) D/11038, 1.8.1994).

(14) Investitionszulagengesetz (N 494/A/95, SG (95), D/17154, 27.12.1995). Åtgärder som grundar sig på denna lag räknas som regionalt investeringsstöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget och har godkänts av kommissionen enligt undantagsbestämmelsen i artikel 87.3 a i EG-fördraget.

(15) EGT L 62, 5.3.2002, s. 30.

(16) Se EG-domstolens dom av den 29 april 1999 i mål C-342/96, Spanien mot kommissionen, REG 1999 s. I-2459, punkt 41.

(17) NN 74/95, SG (96) D/1946, 6.2.1996.

(18) EGT C 368, 23.12.1994, s. 12.

(19) Punkt 7.5 i 1999 års riktlinjer har följande lydelse: "Kommissionen kommer att granska förenligheten med den gemensamma marknaden av alla undsättnings- eller omstruktureringsstöd som beviljas utan kommissionens godkännande (...) på grundval av de riktlinjer som var i kraft när stödet beviljades." (EGT C 288, 9.10.1999, s. 2).