Kommissionens förordning (EG) nr 617/2000

av den 16 mars 2000

om införande av preliminära antidumpningstullar på import av karbamidammoniumnitratlösningar med ursprung i Demokratiska folkrepubliken Algeriet, Republiken Vitryssland, Republiken Litauen, Ryska federationen och Ukraina och om preliminärt godtagande av ett åtagande från en exporterande tillverkare i Demokratiska folkrepubliken Algeriet

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen(1), särskilt artikel 7 i denna,

efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

A. FÖRFARANDE

(1) Kommissionen meddelade den 26 juni 1999 genom ett tillkännagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(2) (nedan kallat tillkännagivandet om inledande) att ett antidumpningsförfarande skulle inledas beträffande import till gemenskapen av karbamidammoniumnitratlösningar med ursprung i Algeriet, Vitryssland, Litauen, Ryssland, Slovakien och Ukraina.

(2) Förfarandet inleddes till följd av ett klagomål som ingivits av European Fertiliser Manufacturers Association (EFMA) för de gemenskapstillverkare som svarar för en betydande del av tillverkningen i gemenskapen. Klagomålet innehöll bevisning om dumpning av den berörda produkten och väsentlig skada till följd därav, vilken ansågs tillräcklig för att berättiga att ett förfarande inleddes.

(3) Kommissionen underrättade officiellt de klagande tillverkare i gemenskapen, de exporterande tillverkare och importörer, leverantörer och användare som den visste var berörda, berörda intresseorganisationer, företrädare för de exporterande länderna och associeringsråden EU-Litauen och EU-Slovakien om inledandet av förfarandet. Berörda parter gavs tillfälle att skriftligen lämna sina synpunkter och begära att bli hörda inom den tidsfrist som fastställts i tillkännagivandet om inledande.

(4) För att exporterande tillverkare i Ryssland skulle kunna lämna in en ansökan, om de så önskade, om att behandlas som verksamma i en marknadsekonomi eller om individuell behandling, skickade kommissionen ansökningsformulär om behandling som verksam i en marknadsekonomi/individuell behandling till de ryska exporterande tillverkare som den visste var berörda.

Kommissionen mottog ansökningar om att behandlas som verksam i en marknadsekonomi från två exporterande tillverkare.

(5) Kommissionen skickade frågeformulär till alla parter som den visste var berörda. Den mottog svar från tio klagande tillverkare i gemenskapen, sju exporterande tillverkare och tretton importörer i gemenskapen.

(6) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den bedömde nödvändiga för sitt preliminära fastställande av dumpning och skada och gjorde kontrollbesök på plats hos följande företag:

a) Klagande tillverkare i gemenskapen

1. Agrolinz Melamin GmbH, ADM, Linz, Österrike,

2. DSM Agro BV, Sittard, Nederländerna,

3. Fertiberia S.A, Madrid, Spanien,

4. Grande Parnisse SA, Paris, Frankrike,

5. Hydro Agri Chafers, Immingham, Förenade kungariket,

6. Hydro Agri France, Nanterre, Frankrike,

7. Hydro Agri Rostock, Rostock, Tyskland,

8. Hydro Agri Sluiskil BV, Sluiskil, Nederländerna,

9. Kemira Agro Rozenburg BV, Rotterdam, Nederländerna,

10. SKW Stickstoffwerke Piesteritz, Wittenberg, Tyskland.

b) Exporterande tillverkare i de berörda länderna

1. JSC Achema, Jonava, Litauen,

2. Duslo A.S, Sala, Slovakien,

3. JSC Nevinnomyssky Azot, Nevinnomyssk, Ryssland,

4. JSC Novolon, Moskva, Ryssland.

c) Importörer

1. Agrobaltic, Rostock, Tyskland,

2. Champagne Fertilisants SA, Reims, Frankrike,

3. Common Market Fertilisers (CMF), Bryssel, Belgien,

4. Evertrade, Paris, Frankrike,

5. Francefert SA, Le Chesnay, Frankrike,

6. Helm Düngemittel GmbH, Hamburg, Tyskland,

7. Helm Engrais France, Puteaux, Frankrike,

8. UNCAA, Paris, Frankrike,

9. Wittraco, Hamburg, Tyskland.

(7) Undersökningen av dumpning omfattade perioden från och med den 1 juni 1998 till och med den 31 maj 1999 (nedan kallad undersökningsperioden). Undersökningen av skada omfattade perioden från och med 1995 till och med slutet av undersökningsperioden.

B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT

1. Berörd produkt

(8) Den berörda produkten utgörs av lösningar av karbamid och ammoniumnitrat, ett flytande gödselmedel som är vanligt inom jordbruket. Produkten består av en blandning av karbamid, ammoniumnitrat och vatten. Vattenhalten är cirka 70 % (beroende på kvävehalten) och den återstående delen består av lika delar karbamid och ammoniumnitrat. Kvävet (N) är den viktigaste beståndsdelen i produkten och halten kan variera mellan 28 och 32 %. Denna variation kan uppnås genom att man tillsätter olika mängder vatten i lösningen. Merparten av det importerade karbamidammoniumnitratet hade en kvävehalt av 32 %, vilket innebär att produkten är mera koncentrerad och därför billigare att frakta. Oberoende av kvävehalten anses dock alla lösningar av karbamid och ammoniumnitrat ha samma grundläggande fysikaliska och kemiska egenskaper och betraktas därför som en enda produkt i denna undersökning. Den berörda produkten omfattas av KN-nummer 31028000.

2. Likadan produkt

(9) Karbamidammoniumnitrat är en ren råvara och dess kvalitet och grundläggande fysiska och kemiska egenskaper är identiska oavsett ursprungsland. Den produkt som tillverkas och säljs i gemenskapen har därför konstaterats vara likadan, i den mening som avses i artikel 1.4 i förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad grundförordningen), som den produkt som importeras från de berörda länderna, eftersom den har samma grundläggande fysiska och kemiska egenskaper och i stort sett samma användningsområden.

C. DUMPNING

1. Algeriet

a) Normalvärde

(10) Den enda exporterande tillverkaren i Algeriet, Fertalge Industries, besvarade frågeformuläret. Trots att företaget hade agerat efter bästa förmåga var den information som lämnades långt ifrån perfekt. Närmare bestämt kunde många av de siffror som den exporterande tillverkaren lämnade vad gäller produktionskostnaden inte kontrolleras ordentligt, inte minst eftersom ett lämpligt redovisningssystem inrättades först 1999, när halva undersökningsperioden hade gått. Med tanke på Algeriets särskilda situation som ett utvecklingsland, i enlighet med artikel 15 i avtalet om tillämpning av artikel VI i Allmänna tull- och handelsavtalet 1994, och med hänsyn till företagets särskilda situation beslutade kommissionen ändå att använda uppgifter från företaget när dessa ansågs tillräckligt tillförlitliga och i den mån som de inte i betydande grad påverkade resultatet av undersökningen.

(11) Eftersom det inte förekom någon inhemsk försäljning konstruerades normalvärdet i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen på grundval av produktionskostnaden jämte ett skäligt belopp för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst.

(12) För beräkning av produktionskostnaden användes de kostnader för råmaterial som företaget rapporterat. Dessa kostnader står för en stor del av den totala produktionskostnaden för karbamidammoniumnitrat. Uppgifterna om övriga produktionskostnader, försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader ansågs inte tillräckligt tillförlitliga (se skäl 10) varför kommissionen använde de siffror som angivits i klagomålet, vilka ansågs tillförlitliga. Det enda alternativet - att använda de siffror som den slovakiske tillverkaren rapporterat - skulle inte ha varit lämpligt med tanke på de grundläggande skillnaderna mellan de båda tillverkarnas produktionssystem och företagsstruktur. Slutligen lades en skälig vinstmarginal på 5 % till, vilken ansågs vara den vinst som tillverkaren skäligen skulle ha kunnat förvänta sig att uppnå om tillräcklig försäljning av den berörda produkten hade ägt rum på hemmamarknaden.

b) Exportpris

(13) Exportpriset fastställdes, i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen, på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas för produkten när den såldes på export till gemenskapen.

c) Jämförelse

(14) En jämförelse gjordes mellan det konstruerade normalvärdet och exportpriset på nivån fritt fabrik. För detta ändamål gjordes justeringar av exportpriset för olikheter i kostnader för transport, försäkring, hantering, lastning och därmed sammanhängande kostnader enligt artikel 2.10 i grundförordningen.

d) Dumpningsmarginal

(15) Dumpningsmarginalen för den berörda exporterande tillverkaren fastställdes, i enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen, på grundval av en jämförelse mellan det konstruerade normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset. Den preliminära dumpningsmarginalen för den enda algeriska exporterande tillverkaren är 13,3 %, uttryckt i procent av priset cif gemenskapens gräns (grundat på uppgifter från Eurostat).

Eftersom den enda kända exporterande tillverkaren stod för hela den algeriska exporten av den berörda produkten till gemenskapen anser kommissionen att den övriga dumpningsmarginalen bör fastställas på samma nivå.

2. Litauen

a) Normalvärde

(16) Eftersom den inhemska försäljningen av den berörda produkten motsvarade mindre än 5 % av exportförsäljningen under undersökningsperioden måste normalvärdet konstrueras. I enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen beräknades det konstruerade normalvärdet genom att ett belopp för att täcka försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst lades till exportörens produktionskostnad. Eftersom det inte förekom någon representativ inhemsk försäljning av den berörda produkten fastställdes beloppet för försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader på grundval av de sammanlagda inhemska försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader som tillverkaren haft för samma generella produktkategori (gödselmedel), i enlighet med artikel 2.6 b i grundförordningen. Slutligen lades en vinstmarginal på 5 % till, vilken ansågs vara den vinst som tillverkaren skäligen skulle ha kunnat förvänta sig att uppnå om tillräcklig försäljning av produkten hade ägt rum på hemmamarknaden.

b) Exportpris

(17) Exportpriset för den försäljning som skett till oberoende kunder i gemenskapen fastställdes, i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen, på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas för produkten när den såldes på export till gemenskapen. Exportpriset för försäljning genom en närstående importör konstruerades på grundval av återförsäljningspriserna till oberoende kunder. Justeringar gjordes för alla omkostnader som den ifrågavarande importören haft mellan importen och återförsäljningen och för den vinstmarginal som i samband med undersökningen konstaterats för oberoende importörer av den berörda produkten, i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen.

c) Jämförelse

(18) Normalvärdet och exportpriset jämfördes på nivån fritt fabrik. För detta ändamål gjordes justeringar för olikheter i kostnader för transport, försäkring, lastning och därmed sammanhängande kostnader i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen.

d) Dumpningsmarginal

(19) Dumpningsmarginalen för den berörda exporterande tillverkaren fastställdes, i enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen, på grundval av en jämförelse mellan det konstruerade normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset. Den preliminära dumpningsmarginalen för den enda exporterande litauiska tillverkaren är 7,6 %, uttryckt i procent av priset cif gemenskapens gräns.

Eftersom den enda kända exporterande tillverkaren stod för hela den litauiska exporten av den berörda produkten till gemenskapen anser kommissionen att den övriga dumpningsmarginalen bör fastställas på samma nivå.

3. Slovakien

(20) Mot bakgrund av slutsatserna om skada, enligt vilka det preliminärt fastställdes att importen från Slovakien inte haft någon väsentlig betydelse för den skada som vållats gemenskapsindustrin (se skäl 60), gjordes inga beräkningar av dumpning.

4. Ryssland, Vitryssland och Ukraina

a) Jämförbart land

(21) Normalvärdet för Vitryssland och Ukraina måste, i enlighet med artikel 2.7 a i grundförordningen, bestämmas på grundval av priset eller det konstruerade värdet i ett tredje land med marknadsekonomi eller "jämförbart land". Samma sak gäller de ryska exporterande tillverkarna, eftersom ingen av dem uppfyllde kraven för att behandlas som verksamma i en marknadsekonomi enligt artikel 2.7 c i grundförordningen (se skäl 24). I tillkännagivandet om inledande föreslogs Förenta staterna som ett lämpligt tredje land. Alla parter fick tio dagar på sig att lämna sina synpunkter om det föreslagna valet. Synpunkter lämnades in av tre ryska företag gemensamt, av ett fjärde ryskt företag och av den enda vitryska exporterande tillverkaren. Samtliga kritiserade det föreslagna valet av Förenta staterna och föreslog i stället Litauen som ett lämpligare jämförbart land.

Följande relevanta argument framfördes:

- De högre kostnaderna för råmaterial (särskilt naturgas) i Förenta staterna och stora olikheter i kostnader amerikanska tillverkare emellan, vilket beror på deras geografiska läge, skulle kunna leda till motsägelsefulla resultat.

- Det förelåg likheter i utrustning och tillverkningsprocesser (integrerat tillverkning) mellan Litauen, å ena sidan, och Ryssland, Vitryssland ocI Ukraina, å andra sidan, vilket inte var fallet med Förenta staterna.

- Litauen omfattades av samma undersökning.

Kommissionen kontaktade trots detta kända tillverkare av produkten i Förenta staterna, men ingen av dem var villig att samarbeta i samband med undersökningen.

Kommissionen underrättade alla berörda parter om att företagen i Förenta staten vägrat att samarbeta och bad dem att lämna sina synpunkter på Litauen som ett eventuellt jämförbart land. EFMA reste invändningar mot detta förslag, huvudsakligen på grund av de påstådda mycket låga gaspriser som den litauiske exportören betalade och de snedvridningar som enligt uppgift var en följd av lande tidigare icke-marknadsekonomiska system. EFMA påstod därefter att en tillverkare i Förenta staterna var villig att samarbeta. Kommissionen tog på nytt kontakt med denne tillverkare i Förenta staterna som dock bekräftade att han inte var villig att samarbeta i samband med undersökningen.

EFMA föreslog då Slovakien.

(22) Kommissionen undersökte då Litauen och Slovakien som möjliga tredje länder med marknadsekonomi och tog därvid hänsyn till följande faktorer:

Tillverkning

Såväl i Litauen som i Slovakien finns endast en tillverkare. Båda är integrerade tillverkare, men de slovakiska anläggningarna synes vara mera omoderna.

Litauen ligger närmare Ryssland och eftersom landet tidigare var en del av det forna Sovjetunionen liknar dess tillverkningsprocess och företagsorganisation mera Rysslands, Vitrysslands och Ukrainas än Slovakiens.

Förhållanden på den inhemska marknaden

Den enda tillverkaren i Litauen hade inte någon representativ inhemsk försäljning, vilket skulle ha inneburit att normalvärdet måste konstrueras. Den slovakiska tillverkaren hade inhemsk försäljning, men dominerade på den lokala marknaden för karbamidammoniumnitrat, av vilken han hade 85 %.

Dessutom har många slovakiska kunder likviditetsproblem och många av transaktionerna är bytestransaktioner (vilket berör mellan 10 % och 20 % av omsättningen för den berörda produkten). Det bör påpekas att användningen av bytestransaktioner är ett av skälen till att två ryska exportörer nekats ställning som verksamma i en marknadsekonomi (se skäl 24). Bytestransaktioner kunde däremot inte konstateras i Litauen.

Energi

Båda tillverkarna köper gas från den ryska leverantören, Gazprom. Den litauiske tillverkaren betalar emellertid Gazprom ett pris som varierar i takt med ändringarna av det offentliggjorda nordeuropeiska cif-priset för ammoniak, medan det slovakiska företaget betalar ett fast pris (oförändrat mellan 1997 och undersökningsperioden) i slovakiska kronor till en slovakisk statlig mellanhand.

Av de skäl som anförts ovan drog kommissionen preliminärt slutsatsen att Litauen, i avsaknad av andra alternativ skulle vara ett skäligt val av tredje land med marknadsekonomi, i enlighet med artikel 2.7 a i grundförordningen.

b) Ryssland

i) Ställning som land med marknadsekonomi

(23) I artikel 2.7 b i grundförordningen föreskrivs det att normalvärdet, i antidumpningsundersökningar som rör import från Ryssland, skall fastställas i enlighet med artikel 2.1-2.6 för de tillverkare som kan visa att de uppfyller kriterierna i artikel 2.7 c, dvs. att marknadsekonomiska förhållanden råder vad beträffar tillverkning och försäljning av den berörda produkten.

(24) Såsom angivits ovan lämnade två tillverkare in en begäran om att behandlas som verksamma i en marknadsekonomi. Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den bedömde nödvändiga för att fastställa om företagen skulle behandlas som verksamma i en marknadsekonomi och gjorde kontrollbesök på plats hos företagen.

Ansökningarna måste avvisas av följande huvudskäl:

Bytestransaktioner

Båda företagen ägnade sig åt byteshandel. Företaget A, som konstaterades ha inköpt karbamidammoniumnitrat från en närstående tillverkare, betalade vid ett flertal tillfällen för detta genom att leverera en produkt som företagets leverantör använde för att framställa sammansatta gödselmedel. Företaget B hade av de regionala myndigheterna anmodats leverera karbamidammoniumnitrat till jordbrukare, till ett värde som skulle kvittas mot företagets skatteräkningar. Jordbrukarna skulle till ett statsägt jordbrukskonsortium leverera spannmål som skulle användas av den regionala livsmedelsfonden. Nästan hälften av företaget B:s inhemska försäljning av karbamidammoniumnitrat redovisades på detta sätt.

Priser

Företaget A hade inte någon egen marknadsavdelning och kunde inte påverka exportpriserna. All exportförsäljning sköttes av ett närstående handelsföretag. Företaget A:s inhemska försäljning gjordes till ett närstående företag, som i sin tur sålde produkten vidare på den ryska marknaden. Eftersom detta närstående företag inte samarbetade, var det inte möjligt att undersöka den inhemska försäljningen enligt de villkor som fastställs i artikel 2.7 c i grundförordningen.

Kostnader och insatsvaror

Företaget A uppgav att det från ett närstående företag köpt karbamidammoniumnitrat som skulle blandas i produkter framställda vid den egna produktionsanläggningen. Företaget fakturerades i själva verket för karbamidammoniumnitrat, inte för de beståndsdelar som ingår i detta, och bör därför mera anses vara en mellanhand än en faktisk tillverkare.

Energi

För företaget B återspeglade kostnaden för energi, en viktig kostnadsfaktor för framställning av karbamidammoniumnitrat, inte marknadsvärdena. Företaget meddelade att flera rabattsystem införts genom presidentdekret 1998 i syfte att uppmuntra kunderna att betala kontant för el och gas. De kontanta rabatterna för elektricitet varierade mellan - 30 % till - 50 % och rabatterna för gas mellan - 25 % till - 50 %, med det enda förbehållet att det rabatterade energipriset inte fick vara lägre än leverantörens sammanlagda ursprungliga kostnader. Oberoende av att dessa rabatter tydligt visade på en statlig inblandning i marknaden återspeglade priserna inte de fullständiga kostnaderna för energi, än mindre dess faktiska marknadsvärde.

Redovisning

Inget av företagen hade slutligen några räkenskaper som genomgått oberoende granskning i överensstämmelse med internationella redovisningsnormer, och på flera viktiga områden förekom det stora avvikelser från dessa normer (t.ex. vad gäller avskrivning och uppskrivning av anläggningstillgångar). Dessutom framkom det att det huvudsakliga syftet med redovisningen var att tillmötesgå skattemyndigheternas krav och inte att ge en fullständig bild av företagets situation vid slutet av redovisningsperioden.

Mot bakgrund av detta konstaterade kommissionen att inget av företagen uppfyllde alla kriterier för att beviljas behandling som verksamt i en marknadsekonomi, i enlighet med artikel 2.7 c i grundförordningen. Dessutom beslutades att ansökningarna om individuell behandling skulle avslås med motiveringen att det ena företaget inte är en exporterande tillverkare och det andra inte är tillräckligt fritt från statligt inflytande.

De berörda tillverkarna och gemenskapsindustrin gavs tillfälle att yttra sig över dessa slutsatser. Inga synpunkter mottogs.

ii) Normalvärde, exportpris och jämförelse

(25) Normalvärdet för samarbetsvilliga och icke-samarbetsvilliga ryska företag fastställdes på det sätt som beskrivits för Litauen (se skäl 16).

(26) För en samarbetsvillig tillverkare, som sålde till oberoende kunder i gemenskapen, fastställdes exportpriset på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas för produkten när den såldes på export till gemenskapen. För den andra samarbetsvilliga tillverkaren skedde försäljningen genom ett närstående handelsföretag på Kanalöarna (som är en del av gemenskapens tullområde), och exportpriset fastställdes på grundval av de återförsäljningspriser som faktiskt betalats eller skulle betalas. I enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen gjordes justeringar för alla omkostnader som tillkommit mellan denne handlares import och återförsäljning jämte en skälig marginal för vinst baserad på den vinst som oberoende importörer av den berörda produkten i samband med undersökningen konstaterades ha gjort.

(27) När det gäller de icke-samarbetsvilliga företagen användes som grundval för fastställande av exportpriset Eurostats uppgifter beträffande cif-värdet för rysk import, efter avräkning av de samarbetsvilliga företagens export. Detta pris minskades sedan med ett belopp motsvarande det vägda genomsnittet för skillnaden mellan de priser fob och cif som togs ut av de båda samarbetsvilliga företagen, för att få fram priset fob (fritt Rysslands gräns).

(28) Normalvärdet och exportpriserna jämfördes på fob-nivå (fritt exportlandets gräns). Justeringar gjordes för olikheter i betalningsvillkor, transport, försäkring, lastning och därmed sammanhängande kostnader, i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen.

iii) Dumpningsmarginal

(29) I enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen fastställdes dumpningsmarginalen för Ryssland på grundval av en jämförelse mellan det konstruerade normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset. Den preliminära vägda genomsnittliga och landsomfattande dumpningsmarginalen är 24,1 %, uttryckt i procent av cif priset gemenskapens gräns.

c) Vitryssland

i) Normalvärde, exportpris och jämförelse

(30) Normalvärdet fastställdes, i likhet med vad som gäller för Ryssland, på det sätt anges i skäl 16.

Exportpriset fastställdes på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas för produkten när den såldes på export till gemenskapen.

Normalvärdet och exportpriserna jämfördes på fob-nivå (export fritt exportlandets gräns). För detta ändamål gjordes justeringar för olikheter i kostnader för transport, försäkring, lastning och därmed sammanhängande kostnader, i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen.

ii) Dumpningsmarginal

(31) I enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen fastställdes dumpningsmarginalen på grundval av en jämförelse mellan det konstruerade normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset. Den preliminära landsomfattande dumpningsmarginalen för Vitryssland är 33,0 %, uttryckt i procent av priset cif gemenskapens gräns.

d) Ukraina

i) Samarbete

(32) Kommissionen skickade frågeformulär till de båda företag som angavs i klagomålet. Ett företag besvarade frågeformuläret inom den angivna tidsfristen och uppgav att det inte hade exporterat till gemenskapen överhuvudtaget under undersökningsperioden. Det andra företaget svarade inte. Det bör påpekas att enligt statistiska uppgifter från Eurostat kommer avsevärda exportmängder från detta land.

ii) Normalvärde, exportpris och jämförelse

(33) Normalvärdet fastställdes, i likhet med vad som gäller för Ryssland och Vitryssland, på det sätt som anges i skäl 16.

Eftersom det saknades uppgifter om exportpriserna från de exporterande tillverkarna drog kommissionen sina slutsatser på grundval av tillgängliga uppgifter, i detta fall på uppgifter från Eurostat, i enlighet med artikel 18 i grundförordningen. För att inte belöna bristande samarbete användes för fastställande av exportpriset det lägsta månatliga cif priset för export från Ukraina.

Normalvärdet och exportpriserna jämfördes på fob-nivå (fritt exportlandets gräns). Justeringar för olikheter i kostnader för transport, försäkring, lastning och därmed sammanhängande kostnader samt provision gjordes på grundval av de uppgifter som lämnats i klagomålet, eftersom andra mera tillförlitliga uppgifter saknades.

iii) Dumpningsmarginal

(34) I enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen fastställdes dumpningsmarginalen på grundval av en jämförelse mellan det konstruerade normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset. Den preliminära landsomfattande dumpningsmarinalen är 38,7 %, uttryckt i procent av priset cif gemenskapens gräns.

D. DEFINITION AV GEMENSKAPSINDUSTRIN

(35) De klagande gemenskapstillverkarna står för mer än 85 % av tillverkningen av karbamidammoniumnitratlösningar i gemenskapen och utgör därför gemenskapsindustrin i den mening som avses i artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen.

(36) Några berörda parter har i detta sammanhang hävdat att vissa klagande tillverkare i gemenskapen importerat karbamidammoniumnitratlösningar från de berörda länderna och att de därför inte skulle kunna anses utgöra en del av gemenskapstillverkningen och följaktligen av gemenskapsindustrin.

Undersökningen har visat att vissa klagande tillverkare i gemenskapen verkligen importerat den berörda produkten från exportländerna i fråga. Det fastställdes emellertid att denna import inte ändrar det faktum att företagens huvudsakliga intresse var den egna produktionen av karbamidammoniumnitrat, inte att importera. Dessutom står inte denna import för någon betydande del av de importerande gemenskapstillverkarnas försäljning i gemenskapen. Återförsäljningen av dessa importvaror skedde slutligen till samma prisnivåer som de karbamidammoniumnitratlösningar som tillverkades och såldes av de klagande gemenskapstillverkarna i gemenskapen.

Den preliminära slutsatsen är därför att dessa gemenskapstillverkare inte bör uteslutas från definitionen av gemenskapsindustrin.

E. SKADA

(37) Som framgår nedan följde gemenskapsindustrin allmänt en uppåtgående trend mellan 1995 och 1997, varefter dess situation började försämras. Denna utveckling bör ses mot bakgrund av de åtgärder som infördes mot karbamidammoniumnitratlösningar från Polen och Bulgarien(3) och som började gälla från och med 1995.

1. Förbrukning i gemenskapen

(38) Den synliga förbrukningen i gemenskapen fastställdes på grundval av gemenskapsindustrins försäljningsvolym på marknaden i gemenskapen, uppgifterna i klagomålet beträffande de övriga gemenskapstillverkarnas försäljningsvolym, uppgifter som lämnats av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna beträffande deras exportvolym och uppgifter från Eurostat beträffande andra tredje länder. Alla volymer justerades vid behov så att de motsvarade karbamidammoniumnitratlösningar med en kvävehalt av 32 %.

Enligt vad som framkom av dessa uppgifter ökade förbrukningen i gemenskapen från 3155 kiloton till 3297 kiloton, dvs. med 4,5 % mellan 1995 och undersökningsperioden. Mellan 1995 och 1997 minskade den betydligt, varefter den ökade snabbt.

2. Import från de berörda länderna(4)

a) Sammanslagning vid bedömningen av den berörda importens verkan

(39) Det undersöktes först huruvida importen från alla berörda länder borde bedömas sammanslaget med hänsyn tagen till de villkor som anges i artikel 3.4 i grundförordningen. Undersökningen visade i detta avseende följande:

i) Slovakien

(40) Den exporterande tillverkaren från Slovakien hävdade, när det gäller importvolymen till gemenskapen, att denna var försumbar i den mening som avses i artiklarna 9.3 och 5.7 i grundförordningen. Att döma av de uppgifter som lämnades av den enda slovakiska exporterande tillverkaren och av uppgifter från Eurostat utgör exporten från Slovakien cirka 2 % av förbrukningen i gemenskapen och är därför inte försumbar.

Denna exporterande tillverkare hävdade vidare att hans export av karbamidammoniumnitratlösningar inte borde bedömas sammanslaget med de övriga berörda ländernas, eftersom konkurrensvillkoren var olika när det gäller importen från de övriga berörda länderna, och pekade på olikheter i utveckling av priser, importvolymer och marknadsandelar samt på att importen från Slovakien endast konkurrerade med de närmast belägna gemenskapstillverkarnas.

Det är etablerad praxis vid gemenskapens institutioner, när olikheterna i marknadsbeteende är diametrala mellan de olika berörda länderna, att göra en separat bedömning av importens verkan på gemenskapsindustrin.

Undersökningen visade att både importvolymen och marknadsandelarna för importen från Slovakien låg på samma nivå under undersökningsperioden som 1995, vilket är olikt den utveckling som konstaterades för de andra berörda länderna. Importvolymen från Slovakien var dessutom lägst av alla berörda länders under undersökningsperioden. Priserna på importprodukterna från Slovakien följde visserligen samma trend som de övriga berörda länderna, men låg på en högre nivå efter 1997. I motsats till importen från alla de övriga berörda länderna konstaterades slutligen att det inte förekommit något prisunderskridande när det gäller importen från Slovakien.

Av dessa skäl är den preliminära slutsatsen att importen från Slovakien bör bedömas separat från den övriga import som omfattas denna undersökning.

ii) Vitryssland

Den exporterande tillverkaren från Vitryssland hävdade att hans export inte borde bedömas sammanslaget utan separat med tanke på att konkurrensvillkoren skilde sig från de andra berörda ländernas, vilket framgick av att utvecklingen när det gällde importvolym och marknadsandelar skilde sig från berörda länders.

Undersökningen visade att importvolymen från Vitryssland och landets motsvarande marknadsandelar minskade mellan 1995 och 1997, för att därefter öka och att landet därför följde den trend som gällde för de fem berörda länderna i allmänhet. Importvolymen var dessutom avsevärd och marknadsandelen var under undersökningsperioden 6,1 %. Vidare visade genomsnittspriserna för karbamidammoniumnitratlösningar från Vitryssland, i likhet med vad som gällde för de övriga berörda länderna, en tendens att sjunka efter 1996.

Av dessa skäl är den preliminära slutsatsen att den exporterande vitryska tillverkarens begäran om att inte bedömas sammanslaget utan separat bör avslås och att importen från Vitryssland bör bedömas sammanslaget med importen från de övriga berörda länderna.

iii) De övriga berörda länderna (Algeriet, Litauen, Ryssland och Ukraina)

(41) De dumpningsmarginaler som konstaterats för de övriga berörda länderna ligger över miniminivån, importvolymerna är inte försumbara och en sammanslagen bedömning synes lämplig med tanke på konkurrensförhållandena mellan importen från de olika länderna och mellan importprodukterna och den likadana gemenskapsprodukten. Detta framgår av att samtliga importvolymer var avsevärda och att deras marknadsandel har ökat, särskilt efter 1996. Dessutom har priserna på de importerade produkterna minskat avsevärt sedan 1996 och har underskridit gemenskapsindustrins försäljningspriser samtidigt som samma eller liknande handelskanaler använts. Av dessa skäl är den preliminära slutsatsen att importen från de övriga berörda länderna och från Vitryssland (nedan kallade de fem berörda länderna) bör bedömas sammanslaget.

b) Den dumpade importens volym och marknadsandel

i) De fem berörda länderna

(42) Importvolymen av karbamidammoniumnitratlösningar från de fem berörda länderna ökade från cirka 800 kiloton till cirka 1500 kiloton, dvs. med cirka 87 % mellan 1995 och undersökningsperioden. Det bör påpekas att medan den minskade mellan 1995 och 1997, ökade den mellan 1997 och undersökningsperioden med cirka 200 %, samtidigt som förbrukningen i gemenskapen ökade med cirka 14 %.

Marknadsandelarna för importen från de fem berörda länderna ökade från 26,5 % 1995 till 44,2 % under undersökningsperioden, dvs. med 17,7 procentenheter. Marknadsandelen minskade först mellan 1995 och 1997 för att därefter mer än fördubblas mellan 1997 och undersökningsperioden.

ii) Slovakien

(43) Importen från Slovakien låg på samma nivå under undersökningsperioden som 1995, både när det gäller volym och marknadsandelar. Dessutom började både importvolymen och marknadsandelen att minska kraftigt efter 1997.

c) Priserna på den dumpade importen

i) Prisutveckling(5)

- De fem berörda länderna

(44) De vägda genomsnittliga importpriserna för importen från de fem berörda länderna minskade från 89,8 ecu/ton till 67 ecu/ton, dvs. med 25,4 % mellan 1995 och undersökningsperioden. Priserna nådde en topp 1996, men minskade därefter avsevärt med 34 %.

- Slovakien

(45) Som angivits i skäl 40 föll inte priserna på importen från Slovakien så mycket efter 1997 när den berörda importen ökade avsevärt, trots att de följde samma trend under hela perioden som de övriga berörda länderna.

ii) Prisunderskridande

(46) Det undersöktes huruvida de priser som togs ut av de exporterande tillverkarna i de fem berörda länderna underskred gemenskapsindustrins priser under undersökningsperioden. För denna undersökning gjordes en vederbörlig justering av cif-priserna för de exporterande tillverkarna av karbamidammoniumnitratlösningar till nivån fritt kaj gemenskapens gräns sedan tullen betalats och dessa priser jämfördes i samma handelsled med gemenskapstillverkarnas priser fritt fabrik.

De därvid konstaterade prisunderskridandemarginalerna för varje land är följande, uttryckta i procent av gemenskapstillverkarnas priser:

>Plats för tabell>

(47) I överensstämmelse med den prissättning och utveckling av importen som diskuterats tidigare när det gäller den slovakiske exporterande tillverkaren har inte något prisunderskridande konstaterats.

3. Gemenskapsindustrins situation

a) Tillverkning

(48) Gemenskapsindustrins tillverkning av karbamidammoniumnitrat (alla volymer har, i tillämpliga fall, justerats så att de motsvarar karbamidammoniumnitratlösningar med en kvävehalt av 32 %) ökade med 2,4 % mellan 1995 och undersökningsperioden, dvs. från 1484 kiloton till 1520 kiloton. Den största ökningen skedde mellan 1995 och 1997, då antidumpningsåtgärder hade införts på import av karbamidammoniumnitrat från Polen och Bulgarien. Tillverkningen minskade därefter med 9,6 % mellan 1997 och undersökningsperioden.

b) Kapacitet och kapacitetsutnyttjande

(49) Gemenskapsindustrins sammanlagda tillverkningskapacitet var i stort sett stabil under den berörda perioden. Kapacitetsutnyttjandet ökade från 38 % 1995 till 43 % 1997 och föll därefter till nivån för 1995/1996. Kapacitetsutnyttjande är dock inte en meningsfull indikator för denna typ av produktion och industri, eftersom det påverkas av tillverkningen av andra produkter som kan framställas med samma produktionsutrustning.

c) Försäljning i gemenskapen

(50) Gemenskapsindustrins försäljningsvolym ökade med 20,9 % mellan 1995 och 1997 från 1446 kiloton till 1748 kiloton, varefter den minskade från 1598 kiloton mellan 1997 och undersökningsperioden, dvs. med 8,6 %.

d) Marknadsandel

(51) Gemenskapsindustrins marknadsandelar ökade från 45,8 % 1995 till 60,7 % 1997, varefter den minskade med cirka 12 procentenheter till 48,5 % under undersökningsperioden.

e) Gemenskapsindustrins priser

(52) Gemenskapstillverkarnas genomsnittliga nettoförsäljningspriser ökade med 3,8 % mellan 1995 och 1996 från 111,3 ecu/ton till 115,5 ecu/ton, varefter de minskade till 83,4 ecu/ton under undersökningsperioden, dvs. en minskning med 27,8 %.

f) Lönsamhet

(53) Gemenskapsindustrins vägda genomsnittliga lönsamhet minskade med 17,1 procentenheter mellan 1995 och undersökningsperioden, från 4,9 % till - 12,2 %. Lönsamheten var i likhet med priserna högst 1996 varefter den minskade mellan det året och undersökningsperioden med 18,4 procentenheter.

g) Sysselsättning

(54) Sysselsättningen inom gemenskapsindustrin som ökade mellan 1995 och 1996/1997, då antalet anställda var 339 personer, minskade därefter till 311 anställda under undersökningsperioden, en minskning med 8,3 %.

h) Investeringar

(55) Gemenskapsindustrin ökade sina investeringar mellan 1995 och undersökningsperioden och dessa nådde en topp 1998 till följd av betydande investeringar i tidigare produktionsled. De viktigaste investeringarna mellan 1995 och undersökningsperioden var investeringar i produktionsanläggningar för karbamidsyra och salpetersyra som båda är råmaterial vid framställning av lösningar av karbamidammoniumnitrat, men som också används för andra ändamål såsom vid framställning av ammoniumnitrat i fast form och karbamid i fast form.

4. Slutsats om skada

(56) En klar försämring av gemenskapsindustrins situation har konstaterats, särskilt mellan 1997 och undersökningsperioden, då de fem berörda länderna kunde öka sin exportvolym till gemenskapen med cirka 200 %, och också drog nytta av att andra tredje länders marknadsandel minskade avsevärt. På en expanderande marknad innebar detta att gemenskapsindustrin mellan 1997 och undersökningsperioden förlorade cirka 12 procentenheter av sin marknadsandel och motsvarande försäljningsvolym, medan importen från de fem berörda länderna ökade med cirka 26 procentenheter. Undersökningen har visat att den berörda importen under undersökningsperioden skedde till priser som avsevärt underskred gemenskapsindustrins priser.

När det gäller prisutvecklingen lyckades gemenskapsindustrin öka sina genomsnittliga priser mellan 1995 och 1996. Dess försäljningspriser försämrades emellertid avsevärt därefter. Detta hade negativa effekter på dess lönsamhet som försämrades avsevärt från och med 1997 och uppnådde en nivå på - 12,2 % under undersökningsperioden.

Försämringen av gemenskapsindustrins situation, särskilt efter 1997, var sådan att den preliminära slutsatsen är att den vållats väsentlig skada under undersökningsperioden.

F. ORSAKSSAMBAND

1. Inledning

(57) I enlighet med artikel 3.6 och 3.7 i grundförordningen undersökte kommissionen, i syfte att komma till en slutsats om orsaken till den skada som vållats gemenskapsindustrin, inverkan av alla kända faktorer och deras effekter på situationen inom denna industri. Genom en sådan undersökning ses det till att den eventuella skada som vållas av andra faktorer än den dumpade importen inte tillskrivs den dumpade importen.

2. Effekten av den dumpade importen

a) Allmänt

(58) Karbamidammoniumnitratlösningar är en råvara utan olikheter i kvalitet eller användningsområde mellan den importerade produkten och den produkt som tillverkas i gemenskapen. Karbamidammoniumnitratlösningar tillverkade i gemenskapen konkurrerar därför direkt med karbamidammoniumnitratlösningar importerade från de berörda länderna, huvudsakligen på grundval av priset.

i) De fem berörda länderna

(59) Mellan 1997 och undersökningsperioden ökade den dumpade importen från de fem berörda länderna avsevärt när det gäller volym (cirka 200 %) och marknadsandelar (från cirka 18 % till cirka 44 %) och underskred gemenskapsindustrins priser. Detta sammanföll med gemenskapsindustrins försämrade situation när det gäller förlust av marknadsandel, prisfall och minskad lönsamhet.

Den dumpade importen från de fem berörda länderna hindrade gemenskapsindustrin från att dra nytta av de antidumpningsåtgärder som införts på importen från Polen och Bulgarien. När det gäller importvolymen tog de fem berörda länderna i stort sett över merparten av de marknadsandelar som tidigare innehades av Polen och Bulgarien, medan gemenskapsindustrin endast kunde säkra en liten del av denna marknad. Den dumpade importens avsevärt ökade marknadsandel mellan 1997 och undersökningsperioden sammanföll dessutom med den nedåtgående tendensen för gemenskapsindustrin som förlorade marknadsandelar.

Inför denna lågprisimport från de fem berörda länderna kunde gemenskapsindustrin antingen bibehålla sina priser och riskera att förlora försäljningsvolym eller följa den dumpade importens låga priser med negativa följder för lönsamheten. Från och med 1997 sänkte gemenskapsindustrin också avsevärt sina försäljningspriser. Detta hade negativa konsekvenser för dess lönsamhet som blev negativ. Detta ger en klar bild av hur priskänslig marknaden är och vilka betydande konsekvenser prissättningen hos de exporterande tillverkarna i de fem berörda länderna har.

Den preliminära slutsatsen är därför att den dumpade importen från de fem berörda länderna har vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada.

ii) Slovakien

(60) Inget prisunderskridande konstaterades för Slovakien. Importen från Slovakien låg på samma nivå under undersökningsperioden som under 1995. Med tanke på den relativt låga importvolymen, den ringa och stabila marknadsandelen och det faktum att det inte skett något prisunderskridande är den preliminära slutsatsen att importen från Slovakien inte har haft någon väsentlig effekt i den mening som avses i artikel 3.5 och 3.6 i grundförordningen.

3. Effekten av andra faktorer

a) Import från andra tredje länder

(61) Importvolymen av karbamidammoniumnitratlösningar från andra tredje länder minskade från cirka 669 kiloton 1995 till cirka 37 kiloton under undersökningsperioden, dvs. med 94,5 %. De största leverantörerna inom denna grupp av länder var under undersökningsperioden Mexiko och Tjeckiska republiken. Marknadsandelen för importen från andra tredje länder minskade från 21,2 % 1995 till 1,1 % under undersökningsperioden, dvs. en minskning med 20,1 procentenheter, vilket huvudsakligen berodde på antidumpningsåtgärderna mot importen från Bulgarien och Polen.

Eftersom importvolymen och marknadsandelarna för importen från andra tredje länder minskade är det uppenbart att denna import inte bidrog till den väsentliga skada som vållades gemenskapsindustrin.

b) Andra faktorer

(62) Kommissionen undersökte också om några andra faktorer än de som angivits ovan kunde ha bidragit till den skada som vållats gemenskapsindustrin, såsom framför allt minskad efterfrågan eller förändring i konsumtionsmönster, utvecklingen vad gäller utbud och gemenskapsindustrins teknik och produktivitet.

När det gäller utvecklingen på leveranssidan ledde Kinas beslut i april 1997 att förbjuda importen av karbamid och ersätta denna med inhemsk tillverkning till en världsomfattande överkapacitet på kvävegödselmedel. Det har gjorts gällande att det därpå följande världsomfattande utbudsöverskottet och prisfallet för kvävegödselmedel var avgörande för den skada som vållades gemenskapsindustrin. Undersökningen har emellertid visat att priserna på den dumpade importen minska avsevärt även före Kinas beslut. Dessutom påverkades inte gemenskapsindustrin direkt, eftersom den inte exporterade till Kina. I alla händelser berättigar inte den eventuella förekomsten av en situation med utbudsöverskott en avsevärd ökning av dumpad lågprisimport.

Vad gäller förändringarna i konsumtionsmönster hävdades det att ökningen av den andel jordbruksmark som tagits ur produktion ledde till minskad allmän förbrukning av gödselmedel i gemenskapen. Såsom angivits ovan har det emellertid fastställts att marknaden för karbamidammoniumnitratlösningar stadigt har ökat sedan 1997. Samtidigt har det konstaterats att gemenskapsindustrin, till skillnad från de berörda ländernas exporterande tillverkare, inte dragit någon fördel av denna utökning av marknaden.

När det gäller gemenskapsindustrins tekniska utveckling och produktivitetsutveckling har det fastställts att gemenskapsindustrin har gjort avsevärda investeringar för att inte förlora konkurrenskraft.

Slutsatsen är därför att effekten av andra faktorer än den dumpade importen inte var sådan att dessa bröt orsakssambandet mellan den dumpade importen och den väsentliga skada som gemenskapsindustrin därigenom vållades.

4. Slutsats om orsakssamband

(63) Med tanke på överensstämmelsen i tiden mellan, å ena sidan, det konstaterade prisunderskridandet och den betydande marknadsandel som den dumpade importen från de berörda länderna erövrat och, å andra sidan, gemenskapsindustrins motsvarande förlust av marknadsandel, minskade försäljningspriser och minskade lönsamhet är den preliminära slutsatsen att den dumpade importen från de fem berörda länderna har vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada.

G. GEMENSKAPENS INTRESSE

1. Inledande kommentar

(64) I enlighet med artikel 21 i grundförordningen undersökte kommissionen huruvida anförandet av antidumpningsåtgärder skulle strida mot gemenskapens intresse i allmänhet. Fastställandet av gemenskapens intresse grundades på en uppskattning av alla berörda intressen, dvs. gemenskapsindustrins intressen och intressena för importörer, handlare och användare av produkten i fråga, i den mån som de berörda parterna lämnade in de uppgifter som krävdes för detta ändamål.

För att bedöma den sannolika effekten av om åtgärder infördes eller inte begärde kommissionen uppgifter från alla berörda parter. Kommissionen skickade frågeformulär till gemenskapsindustrin, till 29 importörer/handlare, en importorganisation och två intresseorganisationer för användare av den berörda produkten. Tretton importörer/handlare och importorganisationen svarade. Ingen av intresseorganisationerna för användare besvarade frågeformulären eller lämnade någon annan information.

På grundval av detta undersöktes det huruvida det, trots slutsatserna beträffande dumpning, gemenskapsindustrins situation och orsakssambandet, fanns några tvingande skäl som skulle kunna leda till slutsatsen att det inte är i gemenskapens intresse att införa åtgärder i detta särskilda fall.

2. Gemenskapsindustrins intresse

(65) Gemenskapsindustrin har visat sig vara en strukturellt bärkraftig industri som har förmåga att anpassa sig till de förändrade förhållandena på marknaden. Detta har framför allt visat sig genom den positiva utvecklingen av dess situation vid en tidpunkt då effektiv konkurrens hade återupprättats sedan antidumpningsåtgärder beträffande import från Bulgarien och Polen införts 1994 och genom industrins investeringar i modern produktionskapacitet. På grund av den dumpade importens påverkan på försäljningspriserna, särskilt efter 1997, var gemenskapsindustrin emellertid inte i stånd att dra nytta av de antidumpningsåtgärder som införts på import från Polen och Bulgarien.

Trots denna strukturellt bärkraftiga grund kan det emellertid inte uteslutas att vissa företag inom denna industrigren skulle komma att minska eller till och med upphöra med sin tillverkning av den berörda produkten i gemenskapen om inga åtgärder vidtas mot den skadevållande dumpningen. Denna slutsats är berättigad med tanke på varaktigheten och omfattningen av de ekonomiska förluster som gemenskapsindustrin vållades till följd av den dumpade importen (mellan 1997 och undersökningsperioden vållades gemenskapsindustrin allt större förluster). Om inga åtgärder vidtas kommer den prishämmande effekten av den dumpade importen att fortsätta att lägga hinder i vägen för alla de ansträngningar som gemenskapsindustrin gör för att uppnå en tillfredsställande grad av lönsamhet.

Om åtgärder vidtas, å andra sidan, blir det möjligt för denna industri att upprätthålla och återupprätta sin verksamhet i gemenskapen. Om antidumpningsåtgärder vidtas kommer sysselsättningen i gemenskapen när det gäller den berörda produkten således allmänt att säkras och kan till och med förväntas öka.

3. Importörernas/handlarnas intresse

(66) Nästan alla importörer/handlare som besvarade frågeformuläret motsatte sig antidumpningsåtgärder, eftersom dessa skulle minska deras redan låga vinstmarginal och kunna tvinga några av dem att minska sin personalstyrka, övergå till andra produkter eller, i extrema fall, upphöra med verksamheten. De hävdade att gemenskapsindustrin antagligen inte skulle kunna möta efterfrågan under högsäsongen trots den låga graden av kapacitetsutnyttjande. De anser därför att det är i gemenskapens intresse att inte införa antidumpningsåtgärder, om införandet av sådana åtgärder leder till att importen av karabamidammoniumnitratlösningar upphör helt.

Det bör i detta avseende påpekas att det med tanke på de föreslagna åtgärdernas omfattning och art anses att importen kommer att fortsätta även om den sker till icke-skadevållande priser. Dessutom har det fastställts i samband med undersökningen att importörer/handlare vanligtvis inte endast bedriver handel med karbamidammoniumnitratlösningar utan också i betydande utsträckning med andra gödselmedel. Det kan dock inte uteslutas att vissa importörer kommer att drabbas av negativa konsekvenser efter införandet av antidumpningsåtgärder.

4. Användarnas intresse

(67) Användarna av den berörda produkten är jordbrukare i gemenskapen. Efterfrågan på kvävegödselmedel synes vara relativt oelastisk och jordbrukarna tenderar att köpa från den billigaste tillgängliga källan. Under de senaste jordbrukssäsongerna har jordbrukarna därför dragit nytta av låga priser på karbamidammoniumnitratlösningar.

Det faktum att användarnas intresseorganisationer inte har visat samarbetsvilja berättigar emellertid den preliminära slutsatsen att antidumpningsåtgärder med största sannolikhet inte kommer att få några avgörande konsekvenser för användarna. Om antidumpningsåtgärder infördes skulle jordbrukarnas kostnader för karbamidammoniumnitratlösningar sannolikt öka. Gödselmedel utgör emellertid en mycket liten del av de totala produktionskostnaderna, varför de eventuella negativa effekterna på jordbrukarna sannolikt inte motverkar den positiva effekten av åtgärder mot skadevållande dumping.

5. Konkurrens och handelssnedvridande verkningar

(68) När det gäller de eventuella åtgärdernas effekter på konkurrensen i gemenskapen har några berörda parter hävdat att tullar skulle leda till att de berörda exporterande tillverkarna skulle försvinna från gemenskapsmarknaden, och att konkurrensen därmed skulle försvagas och priserna på karbamidammoniumnitratlösningar öka.

Vissa av de berörda exporterande tillverkarna kommer emellertid troligen att fortsätta att sälja sina produkter om än till icke-skadevållande priser, eftersom deras ställning på marknaden alltmer förstärks. On antidumpningstullar införs beträffande de exporterande tillverkare för vilka högre dumpnings- och skademarginaler konstaterats leder detta sannolikt till att deras försäljningsvolym och marknadsandel minskar. Andra berörda exporterande tillverkare förväntas emellertid inte påverkas i särskilt hög grad med tanke på de föreslagna tullarnas omfattning och art. Slutligen kan det inte uteslutas att när priserna väl når en nivå på vilken effekterna av den skadevållande dumpningen avlägsnas kommer även importen från andra tredje länder åter att orienteras mot gemenskapsmarknaden. Det är därför troligt att det även i fortsättningen kommer att finnas ett antal konkurrenter till gemenskapstillverkarna på marknaden och eftersom det finns ett stort antal tillverkare i gemenskapen och marknaden är öppen kommer användarna även i fortsättningen att kunna välja mellan olika leverantörer av den berörda produkten.

Mot bakgrund av ovanstående kommer konkurrensen med största sannolikhet att förbli stark även efter det att antidumpningsåtgärder införts. Det kommer att finnas ett stort antal aktörer på marknaden, som kommer att kunna tillfredsställa efterfrågan. Det är därför inte troligt att slutanvändarnas valmöjligheter kommer att begränsas eller att konkurrensen kommer att försvagas om antidumpningstullar införs.

6. Slutsats om gemenskapens intresse

(69) Av ovanstående skäl är den preliminära slutsatsen att det inte finns några tvingande skäl som talar mot införandet av antidumpningstullar.

H. PROVISORISKA ÅTGÄRDER

1. Nivå för undanröjande av skada

(70) Mot bakgrund av de slutsatser som dragits beträffande dumpning, skada, orsakssamband och gemenskapens intresse bör provisoriska åtgärder vidtas för att förhindra att gemenskapsindustrin vållas ytterligare skada genom den dumpade importen.

Vid fastställandet av nivån på tullen har hänsyn tagits till nivån på de dumpningsmarginaler som konstaterats och de tullbelopp som är nödvändiga för att undanröja den skada som gemenskapsindustrin vållats.

För att fastställa nivån på den tull som krävs för att undanröja den skada som vållats genom dumpningen har skademarginalerna beräknats. Den nödvändiga prisökningen fastställdes på grundval av en jämförelse i samma handelsled mellan det vägda genomsnittliga importpris som fastställts för beräkning av prisunderskridandet och det icke-skadevållande priset på karbamidammoniumnitratlösningar som säljs av gemenskapsindustrin på gemenskapsmarknaden. Det icke-skadevållande priset fastställdes genom att man till hela produktionskostnaden per enhet lade den vinstmarginal som rimligen skulle kunna uppnås utan skadevållande dumpning. Efter beaktande av de olika framställningar som gjorts av de klagande i denna fråga drog kommissionen den preliminära slutsatsen att en vinstmarginal på 5 % skulle göra det möjligt för gemenskapsindustrin att uppnå den lönsamhet som den skulle ha kunnat förvänta sig i frånvaro av den dumpade importen. Den genom denna jämförelse uppkomna skillnaden uttrycktes därefter i procent av det totala importvärdet cif.

2. Provisoriska åtgärder

a) De fem berörda länderna

(71) Mot bakgrund av ovanstående anses att en preliminär antidumpningstull bör införas, i enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen, på nivån för den konstaterade dumpningsmarginalen, utom vad gäller Vitryssland, för vilket land tullen bör införas på nivån för skademarginalen, som är lägre. Av de orsaker som anges i skälen 15 och 19 har den övriga tullen för Algeriet och Litauen satts på samma nivå som konstaterats för den enda tillverkaren i dessa båda länder.

För att garantera att åtgärderna blir effektiva och för att förhindra den prismanipulation som konstaterats i vissa tidigare förfaranden beträffande samma produktkategori, dvs. gödselmedel, anses det lämpligt att tullarna tas ut som ett särskilt belopp per ton.

Mot bakgrund av ovanstående bör följande preliminära tullar införas:

>Plats för tabell>

b) Slovakien

(72) Eftersom importen från Slovakien preliminärt anses inte ha bidragit till den väsentliga skada som vållats gemenskapsindustrin, anses det preliminärt inte lämpligt att i detta skede av förfarandet införa någon antidumpningstull på import av karbamidammoniumnitratlösningar från Slovakien. Kommissionen kommer emellertid att fortsätta att undersöka saken innan den fattar ett slutgiltigt beslut.

3. Åtaganden

(73) Den exporterande tillverkaren i Algeriet har hjort ett prisåtagande i enlighet med artikel 8.1 i grundförordningen. Kommissionen anser att den berörda exporterande tillverkarens åtagande kan godtas, eftersom det undanröjer den skadevållande effekten av dumpningen. De regelbundna och noggranna rapporter som företaget åtagit sig att lämna till kommissionen kommer dessutom att möjliggöra en effektiv övervakning.

(74) För att säkerställa att åtagandet faktiskt respekteras och kan övervakas effektivt skall när begäran om övergång till fri omsättning i gemenskapen enligt åtagandet läggs fram, befrielse från tullen vara villkorad av att en giltig åtagandefaktura utfärdad av den exporterande tillverkare för vilken åtagandet godtagits och innehållande de uppgifter som förtecknas i bilagan uppvisas för medlemsstatens tullmyndigheter. Om ingen faktura uppvisas eller om denna inte rör den produkt som presenteras för tullmyndigheterna, kommer tillämplig antidumpningstull att tas ut i syfte att undvika att åtagandet kringgås.

(75) Om åtagandet bryts eller återtas kan en antidumpningstull införas i enlighet med artikel 8.9 och 8.10 i grundförordningen.

(76) I enlighet med artikel 8.6 i grundförordningen kommer undersökningen om dumpning, skada och gemenskapens intresse att fullföljas utan hinder av om åtaganden godtagits under undersökningens gång.

4. Slutbestämmelse

(77) Enligt god förvaltningssed bör en period fastställas inom vilken de berörda parterna kan lämna sina synpunkter skriftligen och begära att bli hörda. Det bör dessutom anges att de slutsatser som dragits inom ramen för denna förordning är preliminära och kan komma att behöva ses över innan en slutgiltig tull fastställs.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. En preliminär antidumpningstull skall införas på import av karbamidammoniumnitratlösningar enligt KN-nummer 31028000 med ursprung i Algeriet, Vitryssland, Litauen, Ryssland och Ukraina.

2. Följande tullar skall tas ut per ton lösningar av karbamidammoniumnitrat för de nedan angivna länderna:

>Plats för tabell>

3. I de fall varor har skadats innan de övergår till fri omsättning och det pris som faktiskt betalats eller skall betalas därför fördelas i samband med fastställandet av tullvärdet, i enlighet med artikel 145 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93(6), skall antidumpningstullen, beräknad på grundval av de belopp som anges ovan, minskas med en procentenhet som motsvarar fördelningen av det pris som faktiskt betalats eller skall betalas.

4. Utan hinder av punkt 1 skall den preliminära tullen inte tillämpas på import av den berörda produkten när denna tillverkas och exporteras direkt (dvs. sänds och faktureras) till den första oberoende kund i gemenskapen som fungerar som importör av det företag som namnges i artikel 2.1 när denna import är i överensstämmelse med artikel 2.2.

5. Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas.

6. Övergång till fri omsättning i gemenskapen av den produkt som avses i punkt 1 skall omfattas av kravet att en säkerhet ställs motsvarande det preliminära tullbeloppet.

Artikel 2

1. Det åtagande som gjorts av nedanstående företag i samband med antidumpningsförfarandet rörande import av karbamidammoniumnitratlösningar enligt KN-nummer 31028000 med ursprung i Algeriet, Vitryssland, Litauen, Ryssland och Ukraina skall godtas:

>Plats för tabell>

2. När en begäran om övergång till fri omsättning i enlighet med ett åtagande lämnas skall befrielse från tullen vara villkorad av att en giltig åtagandefaktura utfärdad av det företag som anges i artikel 2.1 uppvisas för den berörda medlemsstatens tullmyndigheter. De viktigaste uppgifter som skall finnas upptagna på åtagandefakturan förtecknas i bilagan till denna förordning. Importvaror som åtföljs av en sådan faktura skall deklareras enligt det Taric-tilläggsnummer som anges i artikel 2.1.

Befrielse från tull skall vidare vara villkorad av att de varor som deklareras och uppvisas för tullen överensstämmer helt med beskrivningen på åtagandefakturan.

Artikel 3

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 20 i förordning (EG) nr 384/96 får de berörda parter som givit sig till känna inom den tidsfrist som anges i tillkännagivandet om inledande av förfarandet lämna sina synpunkter skriftligen och begära att bli hörda muntligen av kommissionen inom 30 dagar från ikraftträdandet av denna förordning.

Enligt artikel 21.4 i förordning (EG) nr 384/96 får de berörda parterna yttra sig om tillämpningen av denna förordning inom en månad från dagen för dess ikraftträdande.

Artikel 4

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 1 i denna förordning skall tillämpas i sex månader.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 16 mars 2000.

På kommissionens vägnar

Pascal Lamy

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 56, 6.3.1996, s. 1.

(2) EGT C 181, 26.6.1999, s. 27.

(3) Rådets förordning (EG) nr 3319/94 (EGT L 350, 31.12.1994, s. 20).

(4) Eftersom vissa av de berörda länderna har en enda exporterande tillverkare är siffrorna i denna förordning som rör dessa länder, av konfidentiella skäl, endast jämförelsetal eller ungefärligt angivna.

(5) Vid bedömningen av pristendenserna användes, i syfte att få en enhetlig jämförelse av uppgifterna, endast uppgifter från Eurostat, medan man vid beräkningen av prisunderskridande och skademarginaler, när så var möjligt, använde de uppgifter som tillhandahållits av exporterande tillverkare.

(6) EGT L 253, 11.10.1993, s. 40.

BILAGA

Uppgifter som skall anges i den åtagandefaktura som avses i artikel 2.2:

1. Det Taric-tilläggsnummer enligt vilket varorna på fakturan får tullklareras vid gemenskapens gräns (i enlighet med vad som anges i förordningen).

2. Exakt beskrivning av varorna, däribland följande:

- KN-nummer.

- Produktens kvävehalt (i %).

- Kvantitet (i ton).

3. Angivande av försäljningsvillkor, däribland följande:

- Pris per ton.

- Gällande betalningsvillkor.

- Gällande leveransvillkor.

- Samtliga rabatter och avdrag.

4. Namn på den icke närstående importör till vilken fakturan utfärdats direkt av företaget.

5. Namnet på den tjänsteman vid företaget som har utfärdat åtagandefakturan samt följande undertecknade förklaring:

"Härmed intygas att försäljningen för direkt export till Europeiska gemenskapen av de varor som omfattas av denna faktura sker inom ramen för de åtagande som gjorts av ... [företag] och i enlighet med villkoren i detta, vilka godtagits av Europeiska kommissionen genom förordning (EG) nr 617/2000. Jag intygar att de uppgifter som lämnats i denna faktura är fullständiga och korrekta."