Rådets yttrande

av den 18 februari 2003

om Spaniens uppdaterade stabilitetsprogram för 2002-2006

(2003/C 51/03)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGETT FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken(1), särskilt artikel 5.3 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE:

Den 18 februari 2003 granskade rådet Spaniens uppdaterade stabilitetsprogram, som omfattar åren 2002-2006.

Den information som lämnas i det uppdaterade programmet ligger i stort i linje med den reviderade uppförandekoden. Det uppdaterade programmet lämnades dock in ungefär fyra veckor för sent.

Rådet anser att den ekonomiska politiken, såsom den återspeglas i de planerade åtgärderna i uppdateringen av programmet, i stort sett överensstämmer med 2002 års allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken.

Rådet noterar att genomförandet av den tidigare uppdateringen under 2002 var i stort sett framgångsrik. Både en något svagare tillväxt än väntat och litet större primära utgifter än väntat bidrog till ett ringa underskott på 0,2 % av BNP (konjunkturrensat på grundval av den trendmässiga BNP-tillväxten: 0,3 %). Det negativa resultatet var mest avvikande för de autonoma regionerna, medan socialförsäkringssektorn nådde ett högre överskott än väntat. Skuldkvoten föll i stort sett i linje med planerna och uppskattades till 55,2 % av BNP i slutet av 2002. Strukturreformsåtgärderna genomfördes enligt planerna och i överensstämmelse med 2002 års allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken. Framför allt märks införandet av ny lagstiftning (som skall träda i kraft 2003) om reform av inkomstbeskattning för personer i avsikt att öka incitamenten ill deltagande på arbetsmarknaden, geografisk rörlighet och långsiktigt sparande.

Uppdateringens makroekonomiska scenario grundas på att BNP-tillväxten återhämtar sig från 2,2 % under 2002 till 3,0 % under 2003 och förblir på den nivån under resten av programperioden. Även om det kan förefalla något optimistiskt för 2003 kan prognosen på medellång sikt faktiskt visa sig vara något försiktig i förhållande till potentialen. Inflationsprognosen på 2,5 % per år (uttryckt i deflatorn för privat konsumtion) skall inte passivt godtas. Det understryker behovet av ytterligare strukturreformer inom tjänstesektorn och särskilt när det gäller lokalisering av detaljhandeln och fysisk planering. Mer generellt understryker det behovet av en förbättring av produktiviteten. En gradvis avveckling av indexregleringen av lönerna tillsammans med återhållsamma löneökningar, som rekommenderas i rådets senaste yttranden(2), skulle också vara behjälplig i detta sammanhang.

Rådet välkomnar generellt uppdateringens bekräftelse av den nuvarande finanspolitiska strategin, även om inkomst- och utgiftsandelarna är högre än i föregående uppdatering och skatteandelen stigit en aning under perioden, trots inkomstskattereformen för personer under 2003. De löpande primära utgifterna förväntas minska en aning med ungefär en halv procentenhet under programperioden medan minskningen i räntekostnaderna uppvägs av stärkta investeringar. Däremot förväntas skuldkvoten minska något snabbare än tidigare beräknat, vilket främst beror på att inflationsnivån ligger nästan en halv procentenhet högre än beräknat för ett år sedan, till ett relativt lågt värde på 47 % av BNP senast 2006.

Det underliggande saldot ökar med över en halv procentenhet under programperioden till ett överskott på 0,3 % av BNP under 2006. Målen i programmet uppfyller under hela perioden stabilitets- och tillväxtpaktens krav på att de offentliga finanserna skall vara "nära balans eller uppvisa överskott" och detta gäller även det konjunkturrensade saldot. Rådet anser därför att det uppdaterade stabilitetsprogrammet uppfyller kraven i stabilitets- och tillväxtpakten, och av målen att döma kommer det att göra det med en allt säkrare marginal.

I de olika sektorerna inom den offentliga förvaltningen visar uppdateringen några kraftiga sektorsvisa förändringar i saldot under programperioden. Särskilt uppmanas de regionala regeringarna att inom ramen för den allmänna lagen om stabila finanser, som föreskriver att alla offentliga sektorers budget skall vara i balans eller ha ett överskott under 2003, avlägsna det underskott som beräknats för 2002. Rådet välkomnar, med tanke på den förestående överföringen av betydande skatte- och utgiftsmässiga befogenheter till de regionala myndigheterna, den ram för finanspolitisk disciplin som fastställs i den allmänna lagen om stabila finanser. Den kräver ett effektivt genomförande samtidigt som tillräckligt manöverutrymme ges de automatiska stabilisatorerna i båda riktningar.

Rådet välkomnar det faktum att det i det uppdaterade programmet läggs större vikt vid frågan om hållbara offentliga finanser på lång sikt än i föregående uppdatering. Det noterar åtagandet att uppnå balanserade offentliga finanser som leder till en kontinuerlig skuldminskning, liksom en del åtgärder för att öka sysselsättningsgraden samt incitament med avseende på aktivt åldrande och privata pensionssystem. Den anser dock att detta endast är steg på vägen mot en passande omorientering av politiken i linje med dess tidigare yttranden. Även om de ändrade befolkningsprognoser som lagts fram skulle innebära något mildare tryck på de offentliga finanserna jämfört med tidigare prognoser, anser rådet att det i längden på grundval av den nuvarande politiken inte kan uteslutas en risk för ohållbara offentliga finanser i form av framväxande obalanser i budgeten. En sådan risk härrör huvudsakligen från en stor beräknad ökning i åldersrelaterade utgifter för offentliga pensioner. En förstärkning av den långsiktiga hållbarheten skall därför fortsätta att vara en viktig prioritering i samband med en ambitiös tregrenad strategi. I detta sammanhang noterar rådet att inga övergripande reformer av det allmänna pensionssystemet ännu har genomförts, tvärtemot rekommendationerna i både föregående yttrande och i 2002 års allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken. Rådet uppmanar de spanska myndigheterna att enas om en tidtabell för att nå politiska slutsatser och genomföra den planerade reformen av pensionssystemet för att närmare anpassa bidrag och förmåner. Tillgångarna i den allmänna reservfond för pensioner som inrättades under 2000 för att finansiera framtida förpliktelser kommer 2003 att ligga något över 1 % av BNP, vilket kan jämföras med målet på 1 % 2004. Nya mål som väsentligen kommer att förstärka fonden behöver nu sättas upp om denna fond skall lämna ett väsentligt bidrag till utgifterna för en åldrande befolkning.

Slutligen välkomnar rådet den senare tidens initiativ till strukturreform på arbets-, kapital- och produktmarknaderna. Det rekommenderar ytterligare framsteg på dessa områden för att stödja sysselsättningsinriktad och icke-inflatorisk tillväxt med lägre inflation än hittills. Särskilt, även om förbättringen på arbetsmarknaden under senare år varit märkbar, kräver den förhållandevis låga totala sysselsättningsgraden och låga andelen kvinnor på arbetsmarknaden och de stora skillnaderna i arbetslöshet mellan regionerna fortsatta insatser. Sådana insatser skulle överensstämma med 2002 års allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken. För delegationerna bifogas rådets yttrande av den 18 februari 2003 om det uppdaterade stabilitetsprogram som lagts fram av Spanien.

(1) EGT L 209, 2.8.1997.

(2) EGT C 51, 26.2.2002, EGT C 109, 10.4.2001 och EGT C 98, 6.4.2000.