KOMMISSIONENS BESLUT av den 29 maj 1996 om statligt stöd till Walzwerk Ilsenburg GmbH (Endast den tyska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (96/544/EKSG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprändet av Europeiska kol- och stålgemenskapen, särskilt artikel 4 c i detta,

med beaktande av kommissionens beslut nr 3855/91/EKSG av den 27 november 1991 om gemenskapsregler för stöd till stålindustrin (1), särskilt artikel 5 och 6,

efter att enligt artikel 6.4 i nämnda beslut ha givit berörda parter tillfälle att yttra sig, och

med beaktande av följande:

I.

I ett fax av den 24 november 1994, som registrerades vid kommissionen den 25 november 1994, har Tyskland anmält ett stöd till Walzwerk Ilsenburg GmbH. Stödet som bestod av ett investeringsbidrag på 5,85 miljoner tyska mark och en skattelättnad på 0,9505 miljoner tyska mark, skulle främja en investering på 29,5 miljoner tyska mark.

Den 15 februari 1995 beslutade kommissionen på grund av det ovannämnda stödet att inleda ett förfarande enligt artikel 6.4 i beslut nr 3855/91/EKSG av den 27 november 1991 (nedan kallat gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin).

Enligt kommissionen omfattas detta stöd av artikel 5 i gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin och därmed skulle stödet enligt artikel 6.1 i dessa ha anmälts senast den 30 juni 1994. Enligt nämnda föreskrift kunde stödet gälla som förenligt med den gemensamma marknaden endast till och med den 31 december 1994.

Den tyska regeringen underrättades genom ett brev av den 10 mars 1995 om detta beslut som offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (2).

Den tyska regeringen svarade med ett brev den 19 april 1995 och påpekade särskilt följande:

- Att man från den tyska regeringen hade förståelse för att den försenade anmälan medfört problem för kommissionen, men att denna emellertid godtagit andra försenade anmälningar.

- Att moderbolaget Preussag Stahl AG, efter att ha mottagit ett brev från kommissionen av den 21 december 1994, antagit att det statliga stödet beviljats. I detta brev hänvisades till ett brev från Preussag Stahl AG av den 7 december 1994 till två kommissionsledamöter i vilket kommissionen uppmanades att pröva det statliga stödet.

- Att den tyska regeringen, regeringen i delstaten Sachsen-Anhalt och företaget på grund av den brådskande situationen varit berättigade att tolka det ovannämnda brevet som ett positivt resultat av kommissionens prövning.

- Att delstaten Sachsen-Anhalt och företaget skulle ha kommit överens om att stödet skulle betalas ut den 23 december 1994.

- Att delstaten Sachsen-Anhalt och företaget skulle ha betraktat det ovannämnda brevet som ett faktiskt godkännande och att berättigade förväntningar skulle ha legat till grund för deras följande handlingar.

Från övriga medlemsstater och andra berörda har följande synpunkter inkommit:

- Den 30 november 1995 påpekade en medlemsstats ständiga representation att stödet uppenbarligen inte är förenligt med artikel 5 i gemenskapsreglerna för stöd för stålindustrin och att man lägger stor vikt vid den strikta tillämpningen av EKSG:s stålstödsregler.

- Den 30 november 1995 påpekade ett stålföretag att anmälan i enlighet med gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin skulle ha skett senast den 30 juni 1994 och att anmälan av den 25 november 1994 inkommit för sent. Enligt artikel 5 i gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin kan regionalstöd dessutom betraktas som förenliga med den gemensamma marknaden endast fram till den 31 december 1994 och enligt artikel 14 i Parisfördraget är beslut av Höga myndigheten (dvs. kommissionen) till alla delar bindande.

- Den 24 november 1995 uppmärksammade ett ståltillverkningsförbund att kommissionen inte längre var behörig att bevilja stödet eftersom de särskilda föreskrifterna i artikel 5 i gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin inte gällde längre.

- Den 1 december 1995 begärde ett ytterligare stålföretag att stödet inte skulle beviljas och påpekade att det inte har någon betydelse om stödet leder till en kapacitetshöjning eller inte eftersom investeringen syftar till att rationalisera produktionen och förbättra konkurrenskraften.

De ovannämnda kommentarerna skickades i ett brev av den 15 januari 1996 till den tyska regeringen.

I ett brev av den 20 februari bemötte den tyska regeringen dessa kommentarer.

Den tyska regeringen påpekade att det i gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin inte finns något förbud mot att det fattas ett positivt beslut i fall där anmälan inkommit för sent och underströk att företaget i och med kommissionens brev av den 21 december 1994 skyddades av rättmätiga förväntningar. Den tyska regeringen tillade att en ökad konkurrenskraft på grund av stödet täcks av artikel 5 i gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin och enligt denna är godtagbar.

II.

Med den stödbeviljade investeringen skulle ett valsverk för grovplåttillverkning byggas om. För denna form av tillverkning gäller Parisfördraget och för stödet gäller därmed det allmänna förbudet för statliga stöd enligt artikel 4 c i Parisfördraget.

På grundval av gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin kan särskilda stöd emellertid betraktas som förenliga med den gemensamma stålmarknaden. Artiklarna 2-4 i gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin kan emellertid inte tillämpas eftersom stödet inte går till forskning och utveckling, miljöskydd eller nedläggning.

I det här fallet gäller artikel 5 i gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin enligt vilka investeringsstöd som lämnas till stålföretag inom ramen för generella regionala stödprogram kan betraktas som förenliga med den gemensamma marknaden fram till den 31 december 1994 om det företag som får stöd är beläget i förutvarande Tyska demokratiska republiken och om stödet åtföljs av en minskning av den totala produktionskapaciteten i detta territorium.

Av artikel 5 i gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin framgår tydligt att kommissionen kan besluta att regionala investeringsstöd är förenliga med den gemensamma marknaden endast fram till den 31 december 1994 och följaktligen inte längre är behörig härtill efter den 31 december 1994.

Från och med den 1 januari 1995 finns enligt gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin inte längre någon möjlighet att besluta att regionala investeringsstöd är förenliga med den gemensamma marknaden för stål, eftersom artikel 1.1 och artikel 5 i gemenskapsreglerna inte längre föreskriver en sådan förenlighet med den gemensamma marknaden efter den 31 december 1994 och detta oavsett om stödet, ifall det hade anmälts i tid, skulle ha kunnat godkännas eller inte.

III.

Synpunkterna från övriga medlemsstater och andra berörda parter bekräftar kommissionens uppfattning och behöver inte behandlas närmare.

Ett av den tyska regeringens argument var att den var medveten om att anmälan skedde för sent, men att kommissionen även i andra fall av försenad anmälan fattat beslut.

Enligt artikel 6.1 i gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin skulle anmälningarna av de regionala investeringsstöden som omfattas av artikel 5 i gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin lämnats in senast den 30 juni 1994. Med denna frist skulle kommissionen ges tillräckligt med tid för att bedöma planerade stödåtgärder före den 31 december 1994.

Det stämmer att kommissionen har fattat beslut i fall som anmälts efter den 30 juni 1994, emellertid endast i den mån dessa beslut har kunnat fattas före den 31 december 1994.

I detta fall inkom anmälan till kommissionen den 25 november 1994, alltså för sent med tanke på att fristen var satt till den 30 juni 1994. Kommissionen såg ingen möjlighet att fatta ett beslut till den 31 december 1994, eftersom den beräknade investeringen på 29,5 miljoner tyska mark översteg gränsvärdet på 10 miljoner ecu. Enligt artikel 6.3 i gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin skall kommissionen inhämta medlemsstaternas synpunkter innan den beslutar om beviljandet av anmälda regionala investeringsstöd i fall där investeringen i fråga eller den totala investeringen inom loppet av tolv på varandra följande månader överstiger 10 miljoner ecu.

Tiden mellan den 25 november 1994 (datumet för anmälan) och den 21 december 1994 (det sista kommissionssammanträdet före den 31 december 1994), dvs. sjutton arbetsdagar, var inte tillräcklig för att hinna förbereda en underrättelse till medlemsstaterna på de olika språken, inhämta yttranden och därefter fatta slutligt beslut.

Det bör påpekas att kommissionen enligt artikel 6.3 i gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin i fråga om stödåtgärder enligt artikel 5 i gemenskapsreglerna, som gäller för investeringar som överstiger 10 miljoner ecu, skall inhämta synpunkter från medlemsstaterna innan beslut fattas. Investeringen i fråga på 29,5 miljoner tyska mark (i kursen från november 1994: 15,395 miljoner ecu) översteg denna tröskel. Det är inte möjligt för kommissionen att inom 17 arbetsdagar, inklusive den dag då anmälan mottogs, genomföra denna konsultation med medlemsstaterna och med beaktande av deras kommentarer fatta ett beslut.

Som andra argument anförde den tyska regeringen att den regeringen i delstaten Sachsen-Anhalt och företaget varit berättigade att tolka brevet av den 21 december 1994, i vilket moderbolaget till det gynnade företaget underrättades om beviljandet av stödet, som ett positivt beslut och att delstaten och företaget i vederbörlig förlitan därpå betalat respektive mottagit stödet.

Det är emellertid staten som skall få ett godkännande av kommissionen att utbetala stödet och inte mottagaren som skall få ett godkännande för att ta emot stödet.

Brevet av den 21 december 1994 härstammande inte från den kommissionsledamot som är ansvarig för konkurrensärenden eller dennes avdelning. Brevet borde inte vare sig av den tyska regeringen eller delstatsregeringen ha betraktats som ett godkännande av stödet, eftersom det är allmänt känt att ett kommissionsbeslut om statliga stöd inte förmedlas i ett brev till mottagaren eller dennes moderbolag, utan i ett brev från kommissionen till den berörda medlemsstaten.

Brevet av den 21 december 1994 kunde inte leda till rättmätiga förväntningar på den tyska regeringens nivå, delstatsregeringsnivå eller hos det gynnade företaget på grund av följande:

- Båda regeringarna kände till att anmälan lämnats in för sent och att ett beslut till den 31 december 1994 inte var möjligt. Formellt sett ägde anmälan rum för sent eftersom den lämnades in efter den 30 juni 1994. Enligt artikel 6.1 i gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin är detta tidpunkten då anmälan för de stöd som omfattas av artikel 5 i ovannämnda gemenskapsregler skulle ha lämnats in. Även av praktiska skäl ägde anmälan rum för sent, eftersom storleken på stödet (29,5 miljoner tyska mark) enligt artikel 6.3 i gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin hade krävt en föregående konsultation med medlemsstaterna innan kommissionen kunde fatta ett beslut. Det bör påpekas att kommissionen i enlighet med artikel 6.5 i gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin har tre månader till sitt förfogande för att fatta ett beslut i ett fall som detta. Tiden som kommissionen hade till sitt förfogande var inte tillräcklig för att den skulle ha kunnat ta ställning.

- Den tyska regeringen hade i ett brev av den 1 december 1994 från direktören med ansvar för statliga stöd vid Generaldirektoratet för konkurrens underrättats om att ett ställningstagande inte kunde tillkännages. I ovannämnda brev ombads den tyska regeringen även att ta tillbaka sin anmälan, för att undvika att ett förfarande skulle inledas endast för att anmälningsfristen inte hållits.

- Tysklands ständiga representation erhöll den 21 december 1994 ett telex från kommissionens generalsekretariat om beviljandet av regionala investeringsstöd till EKSG-företag. Ett av de anförda stödnumren var N 308/94. Detta stödnummer motsvarade ett anmält stöd till Walzwerk Ilsenburg GmbH, som anmäldes till kommissionen den 10 maj 1994. I ett brev av den 9 juni 1994 meddelades den tyska regeringen om registreringen av stödet under nr N 308/94.

Efter att ha mottagit ovannämnda telex måste den tyska regeringen utgått från att brevet från en av kommissionsledamöterna av den 21 december 1994 till Preussag Stahl AG grundar sig på antagandet att det i det statliga stödfallet nr N 308/94 rörde sig om det fall som Preussag Stahl AG hänvisade till i sitt brev av den 7 december 1994 och för vilket kommissionen tillkännagav ett positivt beslut den 21 december 1994.

- Varken Tysklands regering eller det gynnade företaget protesterade mot att ett förfarande inleddes i enlighet med artikel 6 i gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin, och de underrättades i ett brev av den 23 februari 1995 om att brevet av den 21 december 1994, i den mån det kunde ha gett intrycket att det här ifrågavarande stödet skulle ha beviljats, beror på ett misstag.

Såväl vid en övergripande som vid en separat granskning av ovannämnda argument torde den tyska regeringen och delstatsregeringen i Sachsen-Anhalt ha fått klart för sig att kommissionen den 21 december 1994 inte beviljat stödet som anmälts den 24 november 1994 och att brevet av den 21 december 1994 till Preussag Stahl AG, vilket inte härstammade från kommissionsledamoten som ansvarar för konkurrens eller dennes avdelning, inte kunnat ses i samband med denna anmälan av ett statligt stöd.

Därför kan det inte göras gällande att de tyska myndigheterna handlat i god tro eller i skydd av vederbörlig förlitan när de fastställde betalningen av stödet till den 23 december 1994.

IV.

Eftersom kommissionen enligt artikel 5 i gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin endast till och med den 31 december 1994 kan besluta att regionala investeringsstöd är förenliga med den gemensamma marknaden och kommissionen före denna tidpunkt inte kunde ta ställning till det anmälda statliga stödet, är det ovannämnda stödet enligt artikel 1.1 i gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin inte förenligt med den gemensamma marknaden och förbjudet enligt artikel 4 c i Parisfördraget.

Stödet som redan utbetalats måste krävas tillbaka, eftersom det är oförenligt med den gemensamma marknaden och förbjudet enligt Parisfördraget.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Investeringsbidraget på 5,85 miljoner tyska mark och skattelättnaden på 0,9505 miljoner tyska mark som delstaten Sachsen-Anhalt betalat till EKSG-stålföretaget Walzwerk Ilsenburg GmbH, utgör ett statligt stöd som är oförenligt med den gemensamma marknaden, vilket är förbjudet i enlighet med Parisfördraget och kommissionens beslut nr 3855/91/EKSG.

Artikel 2

Tyskland skall kräva tillbaka stödet från det mottagande företaget. Återbetalningen skall ske enligt förfaranden och bestämmelser i tysk lag inklusive den ränta som grundar sig på den räntesats som används som referensränta vid bedömningen av regionala stödordningar och som räknas från den dag då stödet beviljades.

Artikel 3

Tyskland skall meddela kommissionen inom två månader från delgivningen av detta beslut vilka åtgärder det vidtagit för att följa beslutet.

Artikel 4

Detta beslut är riktat till Förbundsrepubliken Tyskland.

Utfärdat i Bryssel den 29 maj 1996.

På kommissionens vägnar

Karel VAN MIERT

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr L 362, 31.12.1991, s. 57.

(2) EGT nr C 289, 31.10.1995, s. 11.