Kommissionens beslut

av den 21 december 2000

om stödordningen för nedsättning av socialavgifter som anmälts av Sverige

[delgivet med nr K(2000) 4354]

(Endast den svenska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2001/690/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket i detta,

med beaktande av Avtalet om europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta,

efter att ha uppmanat berörda parter att inkomma med synpunkter enligt de bestämmelser som anges ovan(1), och

av följande skäl:

I. FÖRFARANDE

(1) Genom en skrivelse av den 22 oktober 1999, som registrerades av kommissionen den 25 oktober 1999, anmälde Sverige enligt artikel 88.3 i EG-fördraget en ändrad stödordning för nedsättning av socialavgifter. Stödordningen innebär en ändring och utvidgning av den stödordning för nedsättning av socialavgifter som upphörde att gälla den 31 december 1999. År 1997 vidtog kommissionen lämpliga åtgärder avseende denna stödordning under nummer E 8/96 (kommissionens skrivelse SG (97) D/6781 av den 7 augusti 1997).

(2) Genom skrivelse D/64905 av den 25 november 1999 begärde kommissionen kompletterande upplysningar om denna stödåtgärd. De svenska myndigheterna översände de begärda upplysningarna genom en skrivelse av den 21 december 1999 som registrerades av kommissionen den 22 december 1999.

(3) Genom en skrivelse av den 4 april 2000(2) underrättade kommissionen de svenska myndigheterna om sitt beslut att inleda förfarandet enligt artikel 88.2 i EG-fördraget angående stödordningen för nedsättning av socialavgifter.

(4) Beslutet om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(3). Kommissionen uppmanade berörda parter att lämna synpunkter på den ifrågavarande stödordningen.

(5) Kommissionen mottog synpunkter från en berörd part.

(6) Det officiella svaret från de svenska myndigheterna inkom genom en skrivelse av den 11 maj 2000.

(7) Möten mellan kommissionen och de svenska myndigheterna där stödordningen diskuterades ägde rum den 12 och den 27 oktober 2000 samt den 21 november 2000.

II. DETALJERAD BESKRIVNING AV STÖDET

(8) Det beviljade stödets syfte och form

Syftet med stödet är att bidra till utvecklingen av områdena med låg befolkningstäthet i norra Sverige. För att detta skall uppnås, nedsätts de socialavgifter som skall betalas för de anställda med åtta procentenheter i fråga om företag som är belägna i den stödberättigade regionen och som är verksamma inom en stödberättigad bransch eller på ett stödberättigat område.

(9) Stödberättigade regioner

Det område som är stödberättigat enligt stödordningen är stödområde A(4) i norra Sverige med undantag för några församlingar som hör till kommunerna Östersund och Krokom. Det stödberättigade området har omkring 430000 invånare, dvs. cirka 4,8 % av Sveriges totalbefolkning. En detaljerad förteckning över de stödberättigade områdena ingår i den skrivelse genom vilken kommissionen delgav Sverige sitt beslut om att inleda förfarandet i artikel 88.2 i EG-fördraget angående stödordningen för nedsättning av socialavgifter(5).

(10) Stödberättigade sektorer/verksamheter

Stödordningen gäller företag som tillhör följande sektorer eller utövar följande verksamheter:

- Uppdrags-, uthyrnings- och reparationsverksamhet.

- Hotell-, pensionats- och campingverksamhet.

- Restaurang- och kaféverksamhet som bedrivs i kombination med hotell-, pensionats- och campingverksamhet.

- Renhållnings-, städnings- och tvätteriverksamhet.

- Rekreationsverksamhet och kulturell serviceverksamhet, med undantag av biblioteksverksamhet.

- Verksamhet som bedrivs av ideella, kulturella och religiösa organisationer samt intresseorganisationer.

- Enheter som bedriver administrativ verksamhet avseende företagsledning, ekonomi- och löneadministration, bokföring, automatisk databehandling, registreringsverksamhet, telefonförsäljning samt ordermottagning.

Stödordningen är inte tillämplig på enheter som anlitas för administrativa funktioner på företag som är verksamma med produktion, bearbetning och marknadsföring av sådana jordbruksprodukter som anges i bilaga I till EG-fördraget och inte heller till företag inom följande känsliga sektorer: fiskeriverksamhet, kol, stål, transport, skeppsbyggnad, syntetfiber och motorfordon.

(11) Kumulering

En nedsättning av socialavgifter får inte beviljas om sökanden för samma period beviljats transportstöd enligt den ändrade stödordningen för regionalpolitiska transportbidrag (stöd nr N 146/99).

(12) Varaktighet

Stödordningen upphör att gälla den 31 december 2000.

(13) Budget

Budgeten för 2000 är 313734000 svenska kronor (cirka 36634000 euro).

III. INLEDANDE AV FÖRFARANDET ENLIGT ARTIKEL 88.2 I EG-FÖRDRAGET

(14) I sitt beslut om att inleda förfarandet enligt artikel 88.2 i EG-fördraget angående stödordningen för nedsättning av socialavgifter(6) betvivlade kommissionen den anmälda stödåtgärdens förenlighet med gemenskapsreglerna för statligt stöd:

a) De svenska myndigheterna motiverade nedsättningen av socialavgifterna med att den utgjorde ett transportstöd för att kompensera de stödberättigande företagens avståndsberoende merkostnader. I sitt beslut om att inleda förfarandet uttryckte kommissionen tvivel om huruvida begreppet "avståndsberoende merkostnader" stämde överens med begreppet "merkostnader för transport av varor".

b) För det andra ifrågasatte kommissionen också om det var möjligt att fastställa ett direkt samband mellan det stödbelopp som stödmottagarna erhöll enligt stödordningen och de merkostnader för transport de faktiskt ådragit sig.

(15) I sitt beslut om att inleda förfarandet enligt artikel 88.2 i EG-fördraget påpekade kommissionen också att den skulle överväga om svåra väderförhållanden och andra särskilda omständigheter skulle kunna vara ytterligare en motivering för det stöd som ges enligt stödordningen.

IV. SYNPUNKTER FRÅN SVERIGE

(16) Genom en skrivelse av den 11 maj 2000 översände Sverige sina synpunkter på kommissionens beslut att inleda förfarandet enligt artikel 88.2 i EG-fördraget angående stödordningen för nedsättning av socialavgifter. Synpunkterna kan sammanfattas på följande sätt:

a) Stödet är ett effektivt verktyg för att främja etableringen av tjänsteföretag i allvarligt missgynnade regioner (avlägsen nordlig belägenhet, ogynnsamma väderförhållanden, långa avstånd och låg befolkningstäthet).

b) Begreppet "merkostnader för transport av varor" är inte ändamålsenligt att tillämpa på tjänstesektorn. De flesta tjänsteföretag är till sin natur sådana att de inte transporterar stora mängder varor. De påverkas dock av höga fasta och direkta kostnader på grund av långa avstånd, låg befolkningstäthet och ett ogynnsamt klimat. En undersökning som beställts av den svenska regeringen bekräftar att tjänsteföretag i norra Sverige har högre "avståndsberoende kostnader" än företag i Stockholmsområdet.

c) Kommissionen antog tidigare en bredare definition av "merkostnader för transport av varor", som omfattade t.ex. kostnaderna för överföring av personal.

d) Den undersökning som Sverige beställt visar, beträffande de företag som ingår i urvalet, att de avståndsberoende merkostnaderna per anställd för företag i norra Sverige är mycket högre än det genomsnittliga stöd per anställd som beviljats enligt denna stödordning. Därför finns det ingen risk för att det stöd som beviljats enligt stödordningen överkompenserar stödmottagarna för deras avståndsberoende merkostnader.

e) De administrativa kostnaderna för att tillämpa stödordningen är låga.

f) Norge tillämpar en stödordning (för regionalt differentierade socialförsäkringsavgifter) som godkänts av Eftas övervakningsmyndighet och som motsvarar den svenska stödordningen för nedsättningen av socialavgifter.

V. SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

(17) Den norska regeringen var den enda berörda parten som inkom med synpunkter. Det skedde genom en skrivelse av den 27 juli 2000. I skrivelsen bekräftar de norska myndigheterna att Norge tillämpar en stödordning som motsvarar den svenska stödordningen för nedsättning av socialavgifter och som godkändes av Eftas övervakningsmyndighet enligt EES-avtalets artikel 62 och protokoll nr 27. Många av de norska argumenten liknar de argument som Sverige anförde (dvs. de argument som sammanfattas i skäl 16 a, b, d och e. Dessutom hävdar Norge att inga klagomål ännu inkommit om att den svenska stödordningen för nedsättning av socialavgifter eller den norska stödordningen för regionalt differentierade socialförsäkringsavgifter skulle snedvrida handelsvillkoren. Vidare täcker den svenska stödordningen i huvudsak företag inom tjänstesektorerna, som i regel levererar tjänster till lokala marknader. Norge anser därför att det är osannolikt att stödordningen har någon betydande inverkan på konkurrensen och handeln inom EES.

VI. BEDÖMNING AV STÖDET

Stödets befintlighet

(18) Kommissionen anser att stödordningen för nedsättning av socialavgifter utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget eftersom den uppfyller samtliga villkor för att artikel 87.1 i EG-fördraget skall tillämpas. Argumenten återges nedan.

(19) Stöd, av vilket slag det än är: Enligt stödordningen beviljas stödet i form av en nedsättning av de socialavgifter arbetsgivarna måste betala för anställda vid företag som är belägna i de stödberättigade regionerna och som är verksamma inom en stödberättigad bransch eller på ett stödberättigat område.

(20) Stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel: Socialförsäkringsavgifterna är obligatoriska betalningar från arbetsgivarna till staten. De är en viktig inkomstkälla för den svenska regeringen. Sverige påpekade i sin anmälan att tillämpningen av stödordningen skulle kosta det svenska finansdepartementet 313734000 svenska kronor (cirka 36634000 euro) i förlorade skatteintäkter under 2000.

(21) Stöd: Stödordningen minskar lönekostnaderna för stödberättigade företag. Fördelarna för ett enskilt företag av de nedsatta socialavgifterna beror på antalet anställda vid företaget och deras löner. Företag med nedsatta socialavgifter har en konkurrensfördel genom att de befrias från en del av sin avgiftsbörda.

(22) Stödet gynnar vissa företag eller viss produktion: Kommissionen anser att selektivitetskriteriet uppfylls eftersom stödet beviljas enbart till företag som är belägna i vissa regioner (en del av norra Sverige) och som är verksamma inom vissa sektorer (främst tjänster).

(23) Stödet snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen: Stödordningen har till effekt att minska de totala lönekostnaderna för stödberättigade företag. Den exakta fördelen för ett enskilt företag beror på antalet anställda vid företaget och deras löner. Stödets påverkar direkt de stödberättigade företagens produktionskostnader. Kommissionen måste därför dra slutsatsen att stödordningen för nedsättning av socialavgifter kan öka möjligheterna för dessa företag att konkurrera med företag i andra medlemsstater. Det är klart att konkurrensen kan snedvridas, om förmåner av detta slag beviljas företag för att de är belägna i vissa regioner och är verksamma inom en viss bransch.

(24) Stödet snedvrider konkurrensen i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna: När det gäller stödordningar av det aktuella slaget (i motsats till stöd för särskilda ändamål) har Europeiska gemenskapernas domstol fastslagit följande: "I fråga om en stödordning kan kommissionen nöja sig med att undersöka den ifrågavarande stödordningens närmare innehåll för att fastställa om den till följd av höga stödbelopp eller stora stödandelar, arten av de investeringar för vilka stöd beviljas eller andra villkor i stödordningen ger stödmottagarna en betydande fördel i förhållande till konkurrenterna och sannolikt gynnar företag som bedriver handel mellan medlemsstaterna"(7) (kursivering tillagd, inofficiell översättning). Stödordningen för nedsättning av socialavgifter är öppen för ett antal tjänstesektorer. Dessutom är den öppen för företag, oavsett sektor(8), som utövar administrativ verksamhet avseende företagsledning, ekonomi- och löneadministration,bokföring, automatisk databehandling, registreringsverksamhet, telefonförsäljning och ordermottagning. Det är därför klart att stödordningen också skulle kunna tillämpas på företag som utövar ekonomisk verksamhet som är föremål för handel mellan medlemsstater.

Stödets laglighet

(25) Stödordningen anmäldes enligt artikel 88.3 i EG-fördraget.

Stödets förenlighet

(26) Efter att ha fastställt att stödordningen för nedsättning av socialavgifter utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget, undersökte kommissionen om ordningen uppfyller villkoren för ett av undantagen i artikel 87.2 och 87.3.

(27) Kommissionen anser att stödordningen för nedsättning av socialavgifterna inte omfattas av undantagen i artikel 87.2 i EG-fördraget, eftersom stödåtgärden inte har något av de syften som räknas upp i den artikeln i fördraget. Dessutom har Sverige inte hävdat att så vore fallet.

(28) Artikel 87.3 a i EG-fördraget är inte tillämplig, eftersom ingen del av Sverige uppfyller villkoren för regionalstöd enligt artikel 87.3 a i EG-fördraget år 2000(9).

(29) Syftet med stödet enligt stödordningen är varken att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi eller att främja kultur och bevara kulturarvet. Kommissionen anser därför att varken artikel 87.3 b eller artikel 87.3 d i EG-fördraget är tillämpliga på stödordningen för nedsättning av socialavgifter. I detta sammanhang är det också viktigt att notera att de svenska myndigheterna inte har gjort anspråk på ett undantag för stödordningen på grundval av någon av dessa förutsättningar.

(30) Av ovan anförda skäl undersökte kommissionen stödet på grundval av artikel 87.3 c i EG-fördraget. Undersökningen föranledde följande synpunkter:

a) Stödordningen för nedsättning av socialavgifter är inriktad på områden med låg befolkningstäthet i norra Sverige. Syftet är att främja utvecklingen av dessa områden och bör därför undersökas på grundval av riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål(10).

b) Stödordningen för nedsättning av socialavgifter ger de svenska myndigheterna möjlighet att bevilja enskilda företag stöd utan krav på att de stödmottagande företagen skall göra nyinvesteringar eller skapa sysselsättning, i enlighet med punkt 4.4 i riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål.

c) Konsekvensen av detta är att stödordningen ger de svenska myndigheterna möjlighet att inom det stödberättigade området bevilja stöd som är avsett att minska stödmottagarnas normala löpande kostnader. Ett sådant stöd utgör driftsstöd.

d) Kommissionen har i flera meddelanden, särskilt i riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål, påpekat att driftsstöd, på grund av dess särskilt snedvridande effekt, kan anses förenligt med den gemensamma marknaden endast i undantagsfall. I riktlinjerna nämns endast två sådana undantag:

- Enligt punkt 4.15 i riktlinjerna kan sådant stöd beviljas i regioner som omfattas av undantaget i artikel 87.3 a. Såsom nämns i punkt 28 i detta beslut uppfyller inget område i Sverige villkoren för detta undantag. Det kan därför inte tillämpas på stödordningen för nedsättning av socialavgifter.

- Enligt punkt 4.16 i riktlinjerna får stöd som är avsett att delvis kompensera för merkostnader för transport tillåtas i de yttersta regionerna eller i regioner med låg befolkningstäthet som berättigar till undantag enligt artikel 87.3 a eller 87.3 c.

I sitt beslut om att inleda förfarandet i artikel 88.2 i EG-fördraget angående stödordningen för nedsättning av socialavgifter slog kommissionen fast att det område som är stödberättigat enligt stödordningen uppfyller kriterierna för en region med låg befolkningstäthet enligt artikel 87.3 c.

Av ovan anförda skäl undersökte kommissionen om stödordningen för nedsättning av socialavgifter uppfyllde kriterierna för transportstöd i punkt 4.16 och bilaga II till riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål. Resultaten av undersökningen presenteras i punkt e.

e) Kommissionen anser att stödordningen för nedsättning av socialavgifter inte uppfyller följande villkor, som anges i punkt 4.16 och bilaga II till riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål:

- I fotnot 37 och andra strecksatsen i bilaga II till riktlinjerna anges att transportstöd endast får beviljas för merkostnader för transport av varor.

- Enligt första strecksatsen i bilaga II till riktlinjerna får stödet endast användas för att kompensera merkostnaderna för transport, och överkompensation får inte äga rum under några omständigheter.

- Enligt tredje strecksatsen i bilaga II till riktlinjerna måste transportstödet vara objektivt kvantifierbart på förhand på grundval av nyckeltalet "stöd per tillryggalagd kilometer" eller på grundval av nyckeltalet "stöd per tillryggalagd kilometer" och "stöd per viktenhet".

Det stödbelopp som beviljas ett stödberättigat företag enligt stödordningen har ingen anknytning till de merkostnader för transport som det ifrågavarande stödberättigade företaget faktiskt ådrar sig. Stödets storlek beror på företagets lönekostnader, vilka i sin tur beror på antalet anställda och deras genomsnittslöner. Därför är det svårt att hävda att stödet är "objektivt kvantifierbart på förhand" på grundval av nyckeltalet "stöd per tillryggalagd kilometer" eller på grundval av nyckeltalet "stöd per tillryggalagd kilometer" och "stöd per viktenhet". Konsekvensen är också att det inte kan uteslutas att en överkompensation av merkostnaderna för transport äger rum åtminstone i vissa fall.

Sverige motiverar det stöd som beviljats enligt stödordningen genom att hävda att tjänsteföretag i norra Sverige har avståndsberoende merkostnader jämfört med tjänsteföretag i Stockholmsområdet. Sverige definierar dessa avståndsberoende kostnader som kostnader för resor och inkvartering, telekommunikationskostnader samt kostnader för ledning, utbildning och andra företagstjänster. Detta går långt utöver begreppet "merkostnader för transport av varor", vilket kan godtas som en motivering för att bevilja transportstöd enligt riktlinjerna (fotnot 37 och andra strecksatsen i bilaga II). Dessutom garanterar användningen av avståndsberoende merkostnader enligt den svenska definitionen som grund för beviljande av transportstöd inte att stödmottagarnas faktiska merkostnader för transport av varor inte överkompenseras.

f) Kommissionen anser att faktorerna ogynnsamma väderförhållanden, låg befolkningstäthet, avlägsen belägenhet och långa avstånd alla har egenskaper som är knutna till varandra. Låg befolkningstäthet och långa avstånd är i stor utsträckning följden av det ifrågavarande områdets ogynnsamma väderförhållanden och avlägsna belägenhet. Kommissionen medger att dessa faktorer tillsammans är en betydande nackdel för norra Sverige. Därför innehåller riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål ett antal särskilda bestämmelser till förmån för områden med låg befolkningstäthet, som norra Sverige. Möjligheten att bevilja transportstöd är endast en av de särskilda bestämmelserna i riktlinjerna till förmån för denna typ av region. Dessutom innebär punkt 3.10.4 i riktlinjerna att områden med låg befolkningstäthet lättare kan omfattas av undantaget för vissa regioner enligt artikel 87.3 c. Dessutom ger punkt 4.10.8 i riktlinjerna medlemsstaterna möjlighet att tillämpa högre regionalstödsnivåer i områden med låg befolkningstäthet än vad som tillåts i andra regioner enligt artikel 87.3 c (med undantag för de yttersta områdena). Kommissionen anser att dessa arrangemang tillsammans ger rimlig kompensation för de nackdelar som områden med låg befolkningstäthet har.

g) Sverige har inte argumenterat för att stödordningen för nedsättning av socialavgifter faller inom tillämpningsområdet för riktlinjerna för sysselsättningsstöd(11). Stödet som ges under åtgärden skulle ändå kunna tolkas som ett bidrag till upprätthållandet av sysselsättning i de berörda områdena med låg befolkningstäthet. Kommissionen har därför analyserat denna möjlighet. Punkt 22 i riktlinjerna tillåter kommissionen att godkänna stöd för att upprätthålla sysselsättning men endast om ett av följande kriterier är uppfyllda:

- Avsikten med stödet är att det skall avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser i enlighet med artikel 87.2 b i EG-fördraget.

- Stödet är begränsat till artikel 87.3 a-områden.

Kommissionen anser att inget av de ovan nämnda kriterierna är uppfyllda vad gäller stödförordningen för nedsättning av socialavgifter.

h) Räckvidden för stödordningen för nedsättning av socialavgifter är inte begränsad till projekt som avser FoU, utbildningsstöd, miljöskydd eller projekt som avser undsättning och omstrukturering i enlighet med gemenskapens rambestämmelser för statligt stöd till forskning och utveckling(12), rambestämmelserna för stöd till utbildning(13), gemenskapens rambestämmelser för statligt stöd till skydd för miljön(14) eller gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter(15). Stödordningen är inte heller begränsad till små och medelstora företag enligt definitionen i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag(16). Kommissionen drar därför slutsatsen att stödordningen för nedsättning av socialavgifter inte heller uppfyller kriterierna för det undantag som anges i de ovannämnda rambestämmelserna och riktlinjerna.

Av ovan anförda skäl anser kommissionen att stödordningen för nedsättning av socialavgifter inte uppfyller kriterierna för något av undantagen i artikel 87.3 c.

(31) Vad beträffar Sveriges och Norges övriga synpunkter (se skälen 16 och 17) anför kommissionen följande:

a) Att Sverige anser att stödordningen är ett effektivt verktyg för att främja etableringen av tjänsteföretag i den stödberättigade regionen understryker att stödordningen har en betydande påverkan på konkurrensen. Kommissionen anser dock att det faktum att en viss stödordning är effektiv när det gäller regional utveckling inte nödvändigtvis innebär att stödordningen också är förenlig med fördraget. Enligt artikel 87.3 c i EG-fördraget kan stöd som underlättar utvecklingen av vissa regioner anses förenlig med den gemensamma marknaden endast när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.

b) Kommissionen anser likaså att det faktum att en viss stödordning är billig eller lätt att genomföra saknar relevans för bedömningen av dess förenlighet med den gemensamma marknaden.

c) Förekomsten av en liknande stödordning i Norge (dvs. stödordningen för regionalt differentierade socialförsäkringsavgifter) är inte en tillräcklig anledning att godkänna den svenska stödordningen för nedsättning av socialavgifter. I detta sammanhang har EG-domstolen fastslagit att "En medlemsstats överträdelse av en skyldighet enligt fördraget i samband med förbudet i artikel 92, kan inte anses vara berättigad genom den omständigheten att även andra medlemsstater underlåter att uppfylla denna skyldighet. Verkningarna av snedvridning i flera former av konkurrensen på handeln mellan medlemsstaterna är inte att dessa upphäver varandra ömsesidigt utan tvärtom att verkningarna kumuleras, vilket ökar de skadliga följderna för den gemensamma marknaden"(17).

d) Slutligen kan det faktum att kommissionen antog ett flexiblare synsätt i sitt beslut 1997 om lämpliga åtgärder med avseende på föregångaren till stödordningen för nedsättning av socialavgifter (E 8/96)(18), som löpte ut den 31 december 1999, inte tas som en motivering för att godkänna den ändrade stödordning som är föremålet för detta beslut. I detta sammanhang har EG-domstolen fastslagit att "en rättsakt med allmän räckvidd inte underförstått kan ändras genom ett enskilt beslut, vilket inte heller i efterhand kan åberopas för att med stöd av principerna om lika behandling och om skydd för berättigade förväntningar rättfärdiga en ny överträdelse av dessa regler"19(19).

(32) På grundval av den analys som presenteras i skälen 26-31 anser kommissionen att stödordningen för nedsättning av socialavgifter inte uppfyller kriterierna för undantagen i artikel 87.2 och 87.3. Kommissionen anser därför att stödordningen inte är förenlig med den gemensamma marknaden.

(33) Detta beslut påverkar inte medlemsstatens möjlighet att använda regeln om stöd av mindre betydelse eller att stödja icke-ekonomiska aktiviteter eller att ge stöd som inte påverkar handeln mellan medlemsstaterna, oavsett om det baseras på den anmälda stödordningen för nedsatta socialavgifter eller inte.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Stödordningen för nedsättning av socialavgifter är inte förenlig med den gemensamma marknaden. Därför får denna stödordning inte genomföras.

Artikel 2

Sverige skall inom två månader efter delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om alla åtgärder som vidtagits för att följa beslutet.

Artikel 3

Detta beslut riktar sig till Konungariket Sverige.

Utfärdat i Bryssel den 21 december 2000.

På kommissionens vägnar

Mario Monti

Ledamot av kommissionen

(1) EGT C 184, 1.7.2000, s. 10.

(2) Ref.: SG(2000) D/102835.

(3) EGT C 184, 1.7.2000, s. 10.

(4) Stödområde A är berättigat till ett undantag enligt artikel 87.3 c och utgör en del av regionalstödskartan för Sverige för perioden 2000-2006, som kommissionen godkänt som statligt stöd nr N 639/99 (skrivelse om godkännande nr SG(2000) D/103189 av den 17 april 2000).

(5) EGT C 184, 1.7.2000, s. 10.

(6) EGT C 184, 1.7.2000, s. 10.

(7) Dom av den 14 oktober 1987 i mål 248/84 Förbundsrepubliken Tyskland mot Europeiska gemenskapernas kommission, Rec. 1987, s. 4013.

(8) Samtliga sektorer utom de som omfattas av särskilda gemenskapsregler för statligt stöd.

(9) Regionalstödskartan för Sverige för perioden 2000-2006, som kommissionen godkänt som stöd nr N 639/99 (skrivelse om godkännande nr SG(2000) D/103189 av den 17 april 2000), omfattar inga regioner som är stödberättigade enligt artikel 87.3 a.

(10) Riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål (EGT C 74, 10.3.1998, s. 9 och EGT C 258, 9.9.2000, s. 5).

(11) Gemenskapens riktlinjer för sysselsättningsstöd (EGT C 334, 12.12.1995, s. 4).

(12) Gemenskapens rambestämmelser för statligt stöd till forskning och utveckling (EGT C 45, 17.2.1996, s. 5).

(13) Rambestämmelser om stöd till utbildning (EGT C 343, 11.11.1998, s. 10).

(14) Gemenskapens rambestämmelser för statligt stöd till skydd för miljön (EGT C 72, 10.3.1994, s. 3).

(15) Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (EGT C 368, 23.12.1994, s. 12).

(16) Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag (EGT C 213, 23.7.1996, s. 4).

(17) Dom av den 22 mars 1977 i mål IS/16, Steinike & Weinlig mot Förbundsrepubliken Tyskland, Rec. 1977, s. 595.

(18) Kommissionens skrivelse nr SG(97) D/6781 av den 7 augusti 1997.

(19) Dom av den 24 mars 1993 i mål C-313/90, Comité International de la rayonne et des fibres synthétiques m.fl. mot Europeiska gemenskapernas kommission, Rec. 1993, s. I-1125.