RÅDETS DIREKTIV 95/39/EG av den 17 juli 1995 om ändring av bilagorna till direktiven 86/362/EEG och 86/363/EEG om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på spannmål samt i och på livsmedel av animaliskt ursprung

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets direktiv 86/362/EEG av den 24 juli 1986 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på spannmål (1), särskilt artikel 11 i detta,

med beaktande av rådets direktiv 86/363/EEG av den 24 juli 1986 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på livsmedel av animaliskt ursprung (2), särskilt artikel 11 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag, och

med beaktande av följande:

Kommissionen har inom ramen för direktiv 86/362/EEG och 86/363/EEG fått i uppdrag att förbereda en förteckning över bekämpningsmedelsrester och deras gränsvärden för godkännande av rådet.

Bekämpningsmedelsrester kan uppträda i produkter av animaliskt ursprung som en följd av jordbruksmetoder. Det är nödvändigt att ta hänsyn till relevanta uppgifter om såväl tillåten användning av bekämpningsmedel som, i tillämpliga fall, övervakad försöksverksamhet och undersökningar om djurutfodring.

För att bättre uppskatta den maximala omfattningen av de bekämpningsmedelsrester som intas med kosten bör, som en försiktighetsåtgärd och i möjligaste mån, gränsvärden fastställas för enskilda bekämpningsmedel för alla viktiga delar av kosten. Dessa gränsvärden motsvarar användningen av de minimikvantiteter av bekämpningsmedel som krävs för att uppnå effektiv skadekontroll, tillämpad så att restkoncentrationen är den minsta möjliga och är toxikologiskt godtagbar.

Mot bakgrund av de tekniska och vetenskapliga framstegen och kraven på folkhälsan och jordbruket bör direktiv 86/362/EEG och 86/363/EEG ändras genom att bestämmelser avseende ytterligare bekämpningsmedelsrester för spannmål och livsmedel av animaliskt ursprung läggs till, nämligen metidation, metomyl tiodikarb, amitraz, pirimifos-metyl, aldikarb och tiabendazol.

Tillgängliga uppgifter är emellertid enligt nuvarande standard otillräckliga för att fastställa gränsvärden för bekämpningsmedelsrester för vissa kombinationer av bekämpningsmedelsrester och produkter. I sådana fall förefaller en period som inte överstiger fyra år skälig för att erhålla nödvändiga uppgifter. Gränsvärdena bör därför fastställas på grundval av sådana data före den 1 juli 2000. Bristen på tillfredsställande uppgifter kommer normalt att resultera i att gränsvärden motsvarande den analytiska bestämningsgränsen fastställs. Tillfredsställande garantier att frambringa nödvändiga uppgifter måste ges inom ett år efter det att detta direktiv antagits.

De gränsvärden för bekämpningsmedelsrester som fastställs i detta direktiv måste ses över inom ramen för den utvärdering av aktiva substanser som föreskrivs i det arbetsprogram som anges i artikel 8.2 i rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsprodukter på marknaden (3),

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Följande bekämpningsmedelsrester skall läggas till i bilaga II, del A till direktiv 86/362/EEG:

>Plats för tabell>

Artikel 2

1. I del A i bilaga II till direktiv 86/363/EEG skall följande bekämpningsmedelsrester läggas till:

>Plats för tabell>

2. I del B i bilaga II till direktiv 86/363/EEG skall följande bekämpningsmedelsrester läggas till:

>Plats för tabell>

Artikel 3

Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar, förordningar och andra bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 22 augusti 1996.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Luxemburg den 17 juli 1995.

På rådets vägnar

L. ATIENZA SERNA

Ordförande

(1) EGT nr L 221, 7.8.1986, s. 37. Direktivet senast ändrat genom direktiv 94/29/EG (EGT nr L 189, 23.7.1994, s. 67).

(2) EGT nr L 221, 7.8.1986, s. 43. Direktivet senast ändrat genom direktiv 94/29/EG. (EGT nr L 189, 23.7.1994, s. 67).

(3) EGT nr L 230, 19.8.1991, s. 1.