SV Europeiska unionens officiella tidning L 53/13

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 16 juli 2008

om det stöd som Frankrike har genomfört till förmån för koncernen IFP (C 51/05 [ex NN 84/05])

[delgivet med nr K(2008) 1330]

(Endast den franska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2009/157/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1) och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

1. FÖRFARANDE

(1) Kommissionen mottog i en skrivelse av den 25 november 2004, diarieförd den 29 november 2004 med nummer CP221/2004, ett klagomål angående ett eventuellt olovligt statligt stöd till Institut Français du Pétrole (IFP) och ett av dotterbolagen, företaget Axens. Den klagande har begärt att få vara anonym av rädsla för negativa konsekvenser på marknaden.

(2) Genom en skrivelse av den 21 december 2005 underrättade kommissionen Frankrike om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget avseende denna åtgärd.

(3) Kommissionens beslut att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (2). Kommissionen uppmanade berörda parter att inkomma med synpunkter på den aktuella åtgärden.

(4) Genom en skrivelse av den 16 januari 2006, diarieförd samma dag, begärde Frankrike att tidsfristen för att inkomma med synpunkter skulle förlängas med en månad, vilket kommissionen beviljade genom en skrivelse av den 19 januari 2006. Frankrike överlämnade sina synpunkter till kommissionen genom en skrivelse av den 23 februari 2006, diarieförd samma dag.

(5) Genom en skrivelse av den 15 mars 2006, diarieförd samma dag, begärde företaget UOP att tidsfristen för att lämna in synpunkter skulle förlängas med en månad, vilket kommissionen beviljade genom en skrivelse av den 22 mars 2006.

(6) Genom en skrivelse av den 17 mars 2006, diarieförd samma dag, begärde företaget Haldor Topsoe A/S att tidsfristen för att lämna in synpunkter skulle förlängas med en månad, vilket kommissionen beviljade genom en skrivelse av den 22 mars 2006.

(7) Företaget Axens överlämnade sina synpunkter på åtgärden i fråga till kommissionen genom en skrivelse av den 20 mars 2006, diarieförd den 22 mars 2006.

(8) Genom en skrivelse av den 12 april 2006, diarieförd samma dag, begärde företaget Haldor Topsoe A/S att tidsfristen för att lämna in synpunkter skulle förlängas till den 24 april 2006, vilket kommissionen beviljade genom en skrivelse av den 19 april 2006.

(9) Företaget UOP överlämnade sina synpunkter på åtgärden i fråga till kommissionen genom en skrivelse av den 18 april 2006, diarieförd den 19 april 2006.

(10) Genom en skrivelse av den 19 april 2006 uppmanade kommissionen klaganden att lämna in en icke-konfidentiell version av sitt klagomål. Denna version överlämnades till kommissionen genom en skrivelse av den 26 april 2006, diarieförd den 27 april 2006.

(11) Genom en skrivelse av den 3 maj 2006, diarieförd samma dag, begärde företaget Haldor Topsoe A/S ytterligare en förlängd tidsfrist, vilket kommissionen avslog genom en skrivelse av den 4 maj 2006.

(12) Genom en skrivelse av den 22 juni 2006 överlämnade kommissionen kopior på UOP:s och Axens synpunkter och på klagomålet till Frankrike. Dessutom begärde kommissionen kompletterande upplysningar. Genom en skrivelse av den 4 juli 2006, diarieförd den 5 juli 2006, begärde Frankrike en förlängning av tidsfristen, vilket kommissionen beviljade genom en skrivelse av den 7 juli 2006. Genom en skrivelse av den 8 september 2006, diarieförd av kommissionen den 12 september 2006, överlämnade Frankrike sina kommentarer på de berörda parternas framlagda synpunkter samt sina svar på kommissionens följdfrågor.

(13) Dessutom informerade Frankrike genom en skrivelse av den 18 juli 2006, diarieförd den 19 juli 2006, kommissionen om att IFP hade omvandlats till en offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag.

(14) Genom en skrivelse av den 13 oktober 2006 begärde kommissionen kompletterande upplysningar från Frankrike. Frankrike lämnade in dessa upplysningar till kommissionen genom en skrivelse av den 24 oktober 2006, diarieförd den 26 oktober 2006.

(15) Frankrike och kommissionen höll ett arbetsmöte den 15 juni 2007.

(16) Genom en skrivelse av den 19 juni 2007 begärde kommissionen kompletterande upplysningar från Frankrike. Frankrike begärde genom en skrivelse av den 10 juli 2007 att tidsfristen skulle förlängas till den 31 augusti 2007. Kommissionen beviljade genom en skrivelse av den 11 juli 2007 en förlängd tidsfrist till den 13 augusti 2007. De kompletterande upplysningarna överlämnades till kommissionen av Frankrike genom skrivelser av den 9 och 22 augusti 2007, diarieförda den 9 respektive den 22 augusti 2007.

2. BESKRIVNING

2.1 Koncernen IFP

(17) Fram till 2006 var IFP ett privaträttsligt företag (3) utan kapital eller aktieägare som stod under den franska regeringens ekonomiska och finansiella kontroll (4). Enligt dekret nr 2006–797 av den 6 juli 2006, som antagits med tillämpning av lag nr 2005–781 av den 13 juli 2005, är IFP en offentlig institution av industriellt och kommersiellt slag. Kommissionen har undersökt förekomsten av statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget till följd av denna ändring i stadgarna inom ramen för ett annat förfarande (NN 11/08).

(18) Enligt dessa stadgar har IFP tre uppgifter: forskning och utveckling inom områdena för råolje- och gasprospektering, raffineringsteknik samt petrokemisk teknik, utbildning av ingenjörer och tekniker samt information och dokumentation för dessa sektorer. De övergripande riktlinjerna fastställs för femårsperioder genom ett målkontrakt som ingås med staten.

(19) I gengäld får IFP ett årligt budgetanslag. Detta offentliga stöd uppgick till 144 miljoner euro 2005 och till 167,5 miljoner euro 2006 (5).

(20) Företaget Axens bildades den 29 maj 2001 (med retroaktiv verkan från och med den 1 januari 2001) genom en sammanslagning av företaget Procatalyse SA (helägt dotterbolag till ISIS, som i sin tur vid den tidpunkten kontrollerades till 52,8 procent av IFP) och IFP:s industriavdelning som vid den tidpunkten lades ut på entreprenad. Den 22 oktober 2001 återköpte IFP ISIS andel i Axens. För närvarande innehar alltså IFP 100 procent av Axens kapital. Axens är verksamt på marknaden för katalysatorer och teknik för raffineringsindustri och petrokemisk industri. Företagets konsoliderade omsättning uppgick till 304,9 miljoner euro 2005 och till 308,45 miljoner euro 2006, varav verksamheten med processlicensiering motsvarade ungefär en tredjedel av omsättningen (6). Företaget hade 636 anställda 2006 (7). Företagets andel av världsmarknaden för befintliga licensierade raffineringsenheter uppskattas till 7 procent (8).

(21) Dessutom innehar IFP direkt eller indirekt (via det finansiella holdingbolaget IFP Investissements) samtliga andelar i flera företag, bland annat Beicip-Franlab och Prosernat. Beicip-Franlab är ett kommersiellt företag som bildades av IFP 1967. Det är specialiserat på att ge ut och distribuera programvara inom området för prospektering och utvinning och utför även studier och tillhandahåller rådgivning. År 2006 uppgick omsättningen till 42 miljoner euro och företaget hade 166 anställda (9). Prosernat är ett kommersiellt företag som förvärvades 2001 i samband med att ISIS överlät IFP Investissements till IFP. Detta företag tillhandahåller studier och tjänster och även utrustningspaket på området för gasbehandling och svavelåtervinning. År 2006 uppgick omsättningen till 49,9 miljoner euro och företaget hade 71 anställda (10).

2.2 Kommissionens tidigare beslut

(22) Sedan 1944 då IFP bildades har företaget tagit emot intäkterna av en skatteliknande avgift på vissa oljeprodukter. Överföringen av denna avgift behandlades i kommissionens beslut 96/615/EG av den 29 maj 1996 beträffande förlängningen av den avgift som tas ut på vissa oljeprodukter till förmån för det franska oljeinstitutet (IFP) under perioden 1993–1997 (11) där det konstaterades att utbetalningen av en skatteliknande avgift till IFP under perioden 1993–1997 inte omfattades av artikel 87.1 i fördraget i enlighet med tillämpningen av punkt 2.4 i gemenskapsramarna för statligt stöd till forskning och utveckling (12) från 1996 (nedan kallade 1996 års FoU-ramar).

(23) Den 3 oktober 1997 anmälde Frankrike ett nytt dekret till kommissionen om den skatteliknande avgift som tas ut på vissa oljeprodukter till förmån för IFP utan väsentliga ändringar för perioden 1998–2002. Kommissionen gjorde i sitt beslut av den 4 februari 1998 (13) inga invändningar mot tillämpningen under perioden 1998–2002.

2.3 Exklusiva avtal mellan IFP och Axens

(24) Genom skrivelser av den 1 mars och 18 maj 2001 (nedan kallade skrivelserna 2001) informerade Frankrike kommissionen om ett förslag till omorganisation av IFP:s forskningsverksamhet inom områdena för raffinering, petrokemi och gas och bad kommissionen bekräfta att detta förslag inte skulle påverka kommissionens analys i sina tidigare beslut.

(25) Enligt förslaget skulle marknadsföringen av resultaten på området överlåtas på en affärsdrivande organisation som skulle inrättas genom ett samarbete mellan IFP:s industriavdelning och företaget Procatalyse, som indirekt kontrollerades av IFP och som var specialiserat på industriell utveckling, tillverkning och försäljning av alla slags kemiska produkter.

(26) Utöver överföringen av huvudverksamheten från IFP:s industriavdelning, däribland befintliga kunder och kontrakt, som gjordes i gengäld mot en majoritetsandel av det nya dotterbolaget, innebar projektet att IFP och dotterbolaget undertecknade följande avtal: a) Ett exklusivt ramlicensavtal som löper på tio år och som innebär att dotterbolaget får utnyttja IFP:s nuvarande och kommande immateriella rättigheter framför allt i fråga om processer inom sitt verksamhetsområde för att tillhandahålla ingenjörstjänster till sina kunder i samband med dessa processer och överföra rätten att använda den aktuella tekniken till dem i form av överlåtelser av patentlicenser. b) Ett exklusivt produktlicensavtal som löper på tio år och som innebär att dotterbolaget får utnyttja IFP:s nuvarande och kommande teknik inom sitt verksamhetsområde för att tillverka och till sina kunder sälja katalysatorer, adsorbenter, bindningsämnen, utrustning, andra produkter och program som utvecklas av IFP. c) En överenskommelse om industriforskning som löper på tio år och som innebär att [IFP ska erbjuda dotterbolaget resultatet av sin forskning inom området för raffinering och petrokemi så att dotterbolaget om det så önskar kan fortsätta forskningen i ett gemensamt projekt med IFP och sedan utnyttja resultaten. Om dotterbolaget inte utnyttjar denna möjlighet får IFP erbjuda andra företag resultaten. Varje partner ska själv stå för sina kostnader för att delta i projektet och för resultaten av forskningsprojektet. IFP behåller äganderätten till produkterna och processerna, medan dotterbolaget innehar äganderätten till de olika etapperna i industrialiseringen av produkterna och processerna] (14).

(27) I gengäld ska dotterbolaget dels betala en del av intäkterna från licensavtalen till IFP, dels betala en avgift […] (15) för tillgången till IFP:s forskningskapacitet […] (15).

(28) Kommissionen ansåg att förslaget till omorganisation av IFP var förenligt med villkoren i sitt beslut av den 4 februari 1998 beträffande förlängningen för perioden 1998–2002 av den skatteliknande avgift som tas ut på vissa oljeprodukter och informerade Frankrike om detta genom tjänstebrev D/52473 av den 19 juni 2001.

(29) I enlighet med förslaget bildades företaget Axens, dotterbolag till IFP, den 29 maj 2001. Avtalen mellan IFP och Axens trädde i kraft den 1 januari 2001 med en giltighetstid på tio år.

(30) Genom en skrivelse av den 27 november 2002 meddelade Frankrike kommissionen att inkomsterna från den skatteliknande avgiften skulle ersättas med ett budgetanslag till IFP från och med den 1 januari 2003.

2.4 Exklusiva avtal mellan IFP och Beicip-Franlab

(31) Ett exklusivt avtal om utveckling, marknadsföring och användning undertecknades den 28 maj 2003 med retroaktiv verkan från och med den 1 januari 2003 och med en giltighetstid på tio år. Avtalet innebär att [IFP ska erbjuda Beicip-Franlab resultatet av sin forskning om algoritmer, modeller eller metoder som utvecklats av IFP inom området för prospektering och utvinning (och att Beicip-Franlab får begära att IFP ska utveckla produkter på den grundvalen. IFP ska ha den fullständiga äganderätten över utvecklade programvaruprodukter. Beicip-Franlab ska stå för IFP:s samtliga produktutvecklingskostnader och betala ut olika kompletterande ersättningar för underhåll och användanderätt] (14).

(32) Ett tilläggsavtal undertecknades den 16 december 2005 med retroaktiv verkan från och med den 1 januari 2005. Genom detta avtal ändrades ersättningsvillkoren, men principen om att Beicip-Franlab skulle stå för samtliga utvecklingskostnader kvarstår.

2.5 Exklusiva avtal mellan IFP och Prosernat

(33) Ett ramlicensavtal och en överenskommelse om industriell forskning undertecknades mellan IFP och Prosernat den 18 augusti 2003 med retroaktiv verkan från och med den 1 januari 2002 och med en giltighetstid på tio år. Enligt avtalet och överenskommelsen ska [IFP erbjuda Prosernat resultatet av sin forskning inom området för behandlingsteknik för gas och svavelåtervinning. IFP har äganderätten till korrelationer, processer och särskild utrustning för dessa processer. Om Prosernat är intresserad av att marknadsföra dem, får företaget på egen bekostnad, och med bibehållen äganderätt, ombesörja industrialiseringen av dessa processer och kan sedan få en exklusiv licenskoncession för dem] (14).

(34) Som ersättning för processlicenserna ska Prosernat betala en avgift på […] (15) av den årliga omsättning som utgörs av intäkterna för underlicenser för de fyra första åren. Ersättningsnivån ska ändras till […] (15) efter de fyra första åren. Ersättningsnivån för utrustning fastställs från fall till fall. Ersättningen till IFP för Prosernats tillgång till resultaten av forskningsarbetet uppgår till […] (15) av Prosernats totala årliga omsättning.

3. SKÄL TILL ATT INLEDA DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET

(35) I beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet uttryckte kommissionen följande tvivel i fråga om den franska statens ingripande till stöd för IFP-koncernen och Frankrikes motivering till detta.

(36) För det första ansåg kommissionen att de villkor som fastställts i dess tidigare beslut inte längre uppfylldes. De tidigare besluten fattades av följande skäl: a) Det förekom inte något direkt stöd till IFP eftersom IFP var ett icke vinstdrivande forskningscenter som inte deltog i någon kommersiell verksamhet. I enlighet med punkt 2.4 första stycket i 1996 års FoU-ramar avser bestämmelserna i artikel 87.1 i fördraget som allmän regel inte offentlig finansiering av FoU-verksamheter som genomförs av offentliga institutioner för högre utbildning eller forskning utan vinstsyfte. b) Det förekom inte något indirekt stöd till företag som tar del av IFP:s forskning eftersom den eventuella fördelen av resultatöverföringen var öppen för alla företag utan diskriminering. I detta avseende konstaterade kommissionen att IFP hade fyra metoder för att överföra sina forskningsresultat till företagen: spridning till allmänheten, tillhandahållande av tjänster som faktureras till IFP:s verkliga kostnader, forskningssamarbete och licensförsäljning. I de båda senare fallen ansåg kommissionen att även om företagen inte stod för samtliga forskningskostnader så var denna fördel tillänglig för alla företag utan diskriminering, oberoende av företagens nationalitet. c) Det förekom inte något indirekt stöd till företag som IFP var delägare i, eftersom IFP samarbetade med dessa företag på samma villkor som med andra företag som man inte var delägare i. Eftersom det även fanns andra aktieägare, IFP var minoritetsägare i de företag som var verksamma inom dess forskningsområde och IFP samarbetade på samma villkor med de företagen som med andra där man inte hade några ägarandelar, konstaterade kommissionen att de företagen inte fick någon förmånligare behandling.

(37) Kommissionen konstaterade däremot att IFP sedan 2001 hade inlett en vinstdrivande verksamhet som blivit alltmer strukturerad och omfattande, genom bildandet av Axens på marknaden för raffineringsteknik och petrokemisk teknik och genom ingåendet av exklusiva forsknings- och licensavtal med Axens. Detta vinstdrivande dotterbolag, som IFP innehar aktiemajoriteten i, har alltså privilegierat tillträde till IFP:s FoU-verksamhet inom sitt verksamhetsområde. Därför ansåg kommissionen i sitt beslut om att inleda förfarandet att de skäl som låg till grund för besluten 1996 och 1998 inte längre var giltiga och att punkt 2.4 första stycket i 1996 års FoU-ramar inte längre var tillämplig på Axens verksamhetsområde. Kommissionen konstaterade alltså att det förekom statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget till förmån för IFP och dess dotterbolag Axens.

(38) Eftersom IFP dessutom innehade aktiemajoriteten i två andra vinstdrivande dotterbolag, Beicip-Franlab och Prosernat, och hade undertecknat exklusiva avtal med dessa dotterbolag kunde kommissionen inte heller utesluta att det förekom statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget inom dotterbolagen Beicip-Franlabs och Prosernats verksamhetsområde.

(39) Kommissionen analyserade därefter stödets förenlighet utifrån olika bestämmelser i EG-fördraget. Den drog slutsatsen att det eventuella stödet med hänsyn till dess mål endast kunde analyseras mot bakgrund av bestämmelserna i artikel 87.3 c i fördraget och framför allt mot bakgrund av 1996 års FoU-ramar. Eftersom Frankrike inte hade lämnat någon motivering i det avseendet uttryckte kommissionen tvivel om att de villkor som krävs för att godkänna statligt stöd enligt dessa bestämmelser var uppfyllda.

(40) Därför uppmanade kommissionen Frankrike att lämna synpunkter på följande punkter: a) Uppgifter som gör det möjligt att fastställa i vilken omfattning IFP och dess dotterbolag kan betraktas som tydligt åtskilda enheter vilkas förbindelser följer marknadsmässiga villkor. b) En tydlig avgränsning i enlighet med kommissionens direktiv 80/723/EEG av den 25 juni 1980 om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga företag (16) mellan den ekonomiska och icke-ekonomiska verksamheten hos IFP och dess dotterbolag för att förtydliga i vilken omfattning den offentliga subventionen stöder koncernens kommersiella verksamhet. c) En noggrann demonstration av hur eventuellt stöd är förenligt med gemenskapens bestämmelser för stöd till FoU.

4. FRANKRIKES SYNPUNKTER PÅ INLEDANDET AV DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET

4.1 Bakgrunden till det pågående förfarandet

(41) För det första understryker Frankrike att systemet för finansiering av IFP har varit föremål för två beslut av kommissionen där det konstaterats att det inte förelåg statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget.

(42) För det andra påminner Frankrike om att omorganisationen 2001 innebar att IFP:s kommersiella verksamhet på området för raffinering och petrokemi, som tidigare dels bedrevs internt av IFP:s industriavdelning, dels bedrevs av företaget Procatalyse, som indirekt kontrollerades av IFP, överfördes till dotterbolag. Frankrike anser att syftet med omorganisationen var att koncentrera IFP:s verksamhet till det uppdrag av allmänt intresse som det hade fått av staten, stöd till forskning och utveckling på området för olja, ny energiteknik och miljö.

(43) I detta sammanhang anser Frankrike att skrivelserna 2001 utgjorde anmälningar i den mening som avses i artikel 88.3 i fördraget. Frankrike uppger att skrivelsen som överlämnades den 5 mars 2001 innehöll en informationsnot, ett ifyllt anmälningsformulär (17) och fem tekniska bilagor som bl.a. innehöll överenskommelsen om industriell forskning och licensavtalen. Dessutom påminner Frankrike om det efterföljande mötet (18) och informationsutbytet (19) och påpekar att man hade fått ett mottagningsbevis av kommissionen som var daterat den 7 maj 2001 (20). Frankrike påminner om att man uppmanade kommissionen att bekräfta att förslaget till omorganisation inte skulle påverka kommissionens analys i sina tidigare beslut.

(44) Därför anser Frankrike att tjänstebrev D/52473 av den 19 juni 2001, där kommissionen angav att det framlagda förslaget till omorganisation av IFP uppfyllde villkoren i kommissionens beslut av den 4 februari 1998 beträffande förlängningen av den avgift som tas ut på vissa oljeprodukter till perioden 1998–2002, hade skapat berättigade förväntningar. Frankrike påminner om att kommissionen i den skrivelsen ansåg att förslaget till omorganisation varken ändrade IFP:s verksamhets karaktär eller de franska företagens ställning gentemot andra företag i gemenskapen i fråga om verksamheten med att kommersialisera processer. Inte heller gjorde kommissionen några invändningar mot förslagen till avtal, särskilt i fråga om förhandsrätten som den ändå hade informerats om genom kommunikationen med Frankrike sedan den 5 mars 2001. Därför anser Frankrike att dess förväntningar på att bildandet av Axens och undertecknandet av avtalen mellan IFP och Axens inte skulle innebära att det förelåg statligt stöd var berättigade. Frankrike hävdar att bildandet av Axens och undertecknandet av avtalen mellan IFP och Axens genomfördes i enlighet med det förslag som överlämnades till kommissionen i mars 2001.

(45) När det gäller senare ändringar som kommissionen inte underrättats om framför Frankrike följande argument: Dels anser Frankrike att IFP:s övertagande av 100 procent av kontrollen över Prosernat och Axens i slutet av 2001 inte kan hänföras till ett val av IFP eftersom detta genomfördes av flera oberoende aktörer. Dessutom påpekar Frankrike att kommissionen i sitt tjänstebrev D/52473 av den 19 juni 2001 ansåg att det faktum att IFP behöll minst en majoritetsandel av den nya organisationen var en garanti för att det inte skulle förekomma diskriminering. Vidare hävdar Frankrike att avtalen mellan IFP och Prosernat liknade avtalen mellan IFP och Axens och att man därför inte hade ansett det vara nödvändigt att överlämna dem till kommissionen. Slutligen ansåg Frankrike att det inte var nödvändigt att översända avtalet mellan IFP och Beicip-Franlab till kommissionen eftersom det i avtalet föreskrevs en fullständig täckning av IFP:s kostnader.

(46) Frankrike påpekar att man informerade kommissionen om förändringen av systemet för finansiering av IFP genom en skrivelse av den 27 november 2002.

4.2 IFP:s efterlevnad av direktiv 80/723/EEG

(47) Frankrike anser att den princip om redovisning uppdelad per verksamhet som fastställs i artikel 1 i direktiv 80/723/EEG följs. Frankrike uppger att IFP:s budget är uppdelad i fem resultatenheter, ett informationsuppdrag samt en post för grundforskning, vilket innebär att det går att särskilja IFP:s olika verksamheter.

(48) Dessutom ger Frankrike en beskrivning av hur projekten klassificeras inom dessa resultatenheter: a) Projekt för att förvärva kompetens, som ofta utvecklas i samarbete med andra forskningsinstitut och vars målsättning är att få fram nya idéer. b) Industriella forskningsprojekt bedrivs av IFP med eller utan samarbete med tredje part. När det gäller resultatenheten Exploration-Production (prospektering och produktion) handlar det om att hitta lösningar som kan utmynna i metoder, programvara, kemiska tillsatser, utrustning, processer och sakkunskap. När det gäller resultatavdelningen Raffinage-Pétrochimie (raffinering-petrokemi) handlar det om utveckling av processer och resurser för att framställa drivmedel, bränslen och petrokemiska mellanprodukter ur alla tillgängliga kolkällor. c) Projekten inom Equipments du métier (branschutrustning) handlar om utveckling av testbanker, försöksutrustning, experimentanläggningar och försöksslingor samt utveckling av särskilda programvaror och förvaltning av databaser. d) Projekten inom Activités Support (supportverksamhet) omfattar kvalitetsaspekter, uppföljning av program och förvaltning av immateriell äganderätt.

(49) Slutligen informerade Frankrike om IFP:s analytiska redovisningssystem som gör det möjligt att bokföra intäkter (utanför det statliga budgetanslaget) och avgifter per projekt inom varje resultatenhet.

4.3 Åtskillnaden mellan IFP och dess dotterbolag

(50) Frankrike ifrågasätter kommissionens slutsats att IFP och Axens utgör en ekonomisk enhet. Frankrike anser att IFP och dess dotterbolag är skilda enheter med olika typer av uppdrag.

(51) För det första anser Frankrike att IFP:s forskningsverksamhet är ett uppdrag av allmänt intresse som ingår i en nationellt erkänd strategi för att garantera en långsiktig försörjningstrygghet för råolja.

(52) För det andra anser Frankrike att det i sammanhanget inte är relevant att hänvisa till företagsbegreppet i bilaga I till kommissionens rekommendation av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (21) (nedan kallad rekommendationen om små och medelstora företag). Frankrike påminner också om gemenskapens rättspraxis som innebär att det faktum att ett dotterbolag ägs till 100 procent av moderbolaget inte är tillräckligt för att bevisa att det senare innehar kontrollen. Dessutom påpekar Frankrike att ett exklusivt avtal inte är ett tecken på bristande självständighet. Om så vore fallet skulle artikel 81 i fördraget, som gäller sådana avtal mellan oberoende företag, inte ha något syfte. Slutligen anser Frankrike att IFP:s och Axens gemensamma image på marknaden är en nödvändig följd av att Axens distribuerar produkter som har utvecklats på grundval av IFP:s forskning och att denna gemensamma image inte är samma sak som brist på självständigt uppträdande.

(53) För det tredje lämnar Frankrike uppgifter som ska visa att IFP:s dotterbolag är självständiga. Varje dotterbolag utarbetar sin egen strategi och den godkänns av dotterbolagets ledning som inte enbart består av företrädare för IFP. Dessutom följer de avtal som har ingåtts mellan IFP och dess dotterbolag bestämmelserna i gemenskapsrätten i fråga om reglerade avtal. IFP:s företrädare deltar inte i omröstningar som handlar om dessa avtal. Varje dotterbolag har egna kommittéer och en fullständigt självständig förvaltning under aktieägarnas kontroll, som utövas genom klassisk redovisning. Dessutom förklarar Frankrike att IFP och dess dotterbolag har tillgång till finansiella tjänster och redovisningstjänster som är oberoende av varandra såväl organisatoriskt som geografiskt och även har olika informations- och ledningssystem. Slutligen konstaterar Frankrike att IFP:s dotterbolag fritt definierar vilka produkter och tjänster som de ska marknadsföra. Frankrike förtydligar att Axens fritt får välja att godta eller avvisa de arbeten som IFP lägger fram och beskriver flera exempel på processer där Axens har kompletterat sina forskningsbehov genom andra kontraktsstyrda förbindelser.

4.4 Förekomsten av statligt stöd

(54) Frankrike anser att finansieringen av IFP, som inte är en vinstdrivande organisation, inte utgör statligt stöd i enlighet med 2.4 första stycket i 1996 års FoU-ramar.

(55) För det första påpekar Frankrike att det i punkt 2.4 andra stycket i 1996 års FoU-ramar anges följande: ”Om resultaten av sådana offentligt finansierade FoU-arbeten ställs till gemenskapsföretags förfogande på ett icke-diskriminerande sätt, utgår kommissionen från principen att detta normalt inte ska betraktas som statligt stöd i den mening som avses i artikel 92.1 [nu artikel 87] i Romfördraget.”

(56) Frankrike påpekar i detta sammanhang att IFP utför ett stort antal forskningsarbeten vars resultat ställs till gemenskapsföretagens förfogande utan diskriminering. Bland de metoder som används för att se till att resultaten av denna verksamhet görs tillgängliga kan nämnas en akademisk tidskrift och framställning av artiklar, presentationer av arbeten vid kongresser, offentliggörande och utläggning på nätet av arbeten, deltagande i vetenskapliga sammanslutningar och inrättande av partnerskap med andra forskningscenter samt forskarutbildningar.

(57) Frankrike förklarar att tre fjärdedelar av forskningsbudgeten för resultatenheten Exploration-Production är avsatta för grundforskning vars resultat i huvudsak sprids utan diskriminering. När det gäller resultatenheten Raffinage-Pétrochimie anger Frankrike att resultaten av en mängd forskningsarbeten också sprids utan diskriminering.

(58) För det andra anser Frankrike att kommissionens slutsats i sina beslut 1996 och 1998 om att ”det kan konstateras att IFP, även om det inte alltid fakturerar den faktiska kostnaden för forskningen, inte bedriver någon diskriminering när det gäller de företag till vilka de överlåter resultat av den forskning som det bedriver såväl i egen regi som i samarbete” fortfarande är giltig.

(59) Här understryker Frankrike att IFP inom området för prospektering och produktion bedriver industriforskning för många industripartners räkning i form av enkla samarbeten eller gemensamma industriprojekt (Joint Industrial Projects) med flera kunder som är öppna för alla deltagare.

(60) När det gäller marknaden för raffinering och petrokemi anser Frankrike att Axens utbetalningar för arbeten som IFP har erbjudit dem motsvarar marknadsvillkoren. Utöver denna ekonomiska ersättning har Axens kostnader för att utföra kompletterande uppgifter som krävs för att utnyttja forskningsresultaten och även ytterligare kostnader för att utnyttja andra tekniker och produkter än dem som kommer från IFP. Frankrike anser att den stora andel av omsättningen som går till forskningsverksamhet är ett tydligt tecken på att Axens inte har någon konkurrensfördel av den forskning som IFP bedriver för deras räkning. Frankrike lämnar uppgifter för att visa att Axens utgifter för forskningsverksamhet är tydligt högre än genomsnittet för sektorn.

(61) För övrigt bekräftar Frankrike att trots Axens förhandsrätt kommer en stor del av den forskning som bedrivs inom resultatenheten Raffinage-Pétrochimie olika industripartner från olika medlemsstater till del.

(62) Frankrike konstaterar därför att det statliga ingripandet till förmån för IFP inte är statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i fördraget och att IFP:s dotterbolag inte har någon fördel av sin tillgång till den forskning som IFP bedriver för deras räkning.

4.5 Ett eventuellt statligt stöds förenlighet med fördraget

(63) Frankrike påpekar att om det statliga ingripandet till förmån för IFP ska betraktas som statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget till förmån för Axens, skulle detta stöd i vilket fall som helst vara förenligt med den gemensamma marknaden. Frankrike lägger fram uppgifter för att visa att stödet kan anses förenligt med fördraget med tillämpning av det undantag som anges i artikel 87.3 c i fördraget.

(64) För det första anser Frankrike att den statliga finansieringen av Axens industriforskning inte överskrider de tak som fastställs i 1996 års FoU-ramar och lämnar uppgifter om beloppen av IFP:s avgifter för den industriforskning som bedrivits tillsammans med Axens och den finansiella ersättning som Axens har betalat. […] (15)

(65) För det andra uppger Frankrike att ett eventuellt stöd till Axens skulle få en stimulerande effekt. Frankrike lägger fram statistik som visar en gradvis ökning både vad gäller Axens utgifter för FoU och dess FoU-tillgångar och förhållandet mellan interna kostnader och omsättningen. Dessutom ger Frankrike exempel på projekt som Axens inte hade kunnat genomföra utan stöd från IFP. Slutligen hävdar Frankrike att alla konkurrenter till Axens, särskilt de amerikanska, får stora offentliga stöd.

(66) Slutligen påminner Frankrike om den strategiska betydelsen av statliga stöd till innovation och FoU, vilket kommissionen erkänt inom ramen för nylanseringen av Lissabonstrategin och som ingår i handlingsplanen för statliga stöd.

5. SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

5.1 Innehållet i det klagomål som ledde till att förfarandet inleddes

(67) Den klagande har begärt att få vara anonym av rädsla för negativa ekonomiska konsekvenser. Den klagande anser sina intressen vara direkt hotade av Frankrikes stöd till IFP och/eller dess dotterbolag Axens. Sedan Axens bildades 2001 har företaget, som är en konkurrent till de klagande, bedrivit en aggressiv affärspolitik i fråga om licenser för teknik som helt och hållet utvecklats genom FoU-verksamheten hos moderbolaget IFP.

(68) Den klagande inriktar sig på IFP:s särskilda verksamhetsområden, dvs. tekniker och katalysatorer för raffinering, gasbehandling och petrokemisk produktion samt Axens licensverksamhet inom dessa områden. Den klagande anser att Axens inom dessa områden är en direkt konkurrent till andra aktörer på marknaden utan att själv behöva täcka sina FoU-kostnader, eftersom Axens är ensam distributör av teknik som IFP har utvecklat med hjälp av det statliga finansiella stödet. Dessutom anser den klagande att IFP/Axens tillsammans kan bedriva FoU-verksamhet som inte skulle vara lönsam för aktörer som inte får stöd.

(69) Den klagande anser att det går att identifiera delar av statligt stöd i den direkta statliga subventionen till förmån för IFP, IFP:s inrättande och kapitalisering av det vinstdrivande dotterbolaget Axens, finansieringen av enheten för raffinering och petrokemi vid IFP, vars enda distributör är Axens, samt de exklusiva tekniklicenser som IFP beviljar Axens.

(70) Den klagande menar att den nuvarande statliga finansieringen av IFP och Axens, som inte har anmälts till kommissionen och som inte omfattas av något av kommissionens tidigare beslut, utgör olagligt statligt stöd. Den klagande betonar de faktiska skillnaderna mellan slutsatserna i kommissionens tidigare beslut och den nuvarande situationen för IFP och Axens: — Dotterbolaget Axens är en affärsdrivande organisation. — Axens har exklusiv eller förmånlig tillgång till IFP:s tjänster eller forskningsresultat. — IFP äger 100 procent av Axens kapital. — Majoriteten av aktörerna på teknikmarknaden, klaganden inbegripen, får inga subventioner. De subventionerade verksamheterna hos enheten IFP/Axens leder till snedvridna priser.

(71) Därför anser den klagande att IFP i betydande omfattning har avvikit från formen för en offentlig institution för forskning utan vinstsyfte i enlighet med punkt 2.4 i 1996 års FoU-ramar genom den affärsdrivande verksamheten i dotterbolaget Axens. Den klagande anser att IFP och Axens är en ekonomisk enhet som agerar på marknaden i direkt konkurrens med andra aktörer. Den klagande hävdar att flera faktorer pekar på att IFP och Axens måste betraktas som en gemensam ekonomisk enhet, det vill säga som ett företag i enlighet med artikel 87.1 i fördraget: — IFP äger 100 procent av Axens kapital. — IFP agerar som aktiv aktieägare genom att delta i utformningen av dotterbolagens strategier. — Anställda från Axens och IFP besöker potentiella kunder tillsammans. — Axens använder sitt namn i samband med teknik från IFP (vilket framgår av att Axens logotyp innehåller IFP:s logotyp).

(72) De resurser som den franska staten har beviljat enheten IFP/Axens för att finansiera forskning på områdena för raffineringsteknik, gasbehandling och petrokemi består av offentliga resurser. Den klagande uppskattar att IFP:s FoU-kostnader på dessa områden uppgår till omkring 100 miljoner euro, men Axens betalar högst hälften av dessa kostnader till sitt moderbolag. Den klagande bedömer därför att stödet till enheten IFP/Axens uppgår till 50 miljoner euro per år.

(73) Konkurrensfördelen består enligt den klagande i att enheten IFP/Axens inte fullt ut har stått för sina FoU-kostnader och de på så sätt har kunnat utöva prispress på marknaden för de berörda områdena. Den klagande anser att en sådan fördel innebär en risk för att andra aktörer trängs ut från marknaden.

(74) Enligt den klagande är teknikmarknaden global, eller åtminstone europeisk. Det statliga stödet till förmån för enheten IFP/Axens påverkar alltså handeln inom gemenskapen.

(75) Därför menar den klagande att det statliga stödet till enheten IFP/Axens är statligt stöd i enlighet med artikel 87.1 i fördraget.

(76) Den klagande hävdar att eftersom utvecklingen av raffineringsteknik är en verksamhet som ligger nära marknaden och vars resultat går att marknadsföra direkt, omfattas den inte av den definition av verksamheter före det konkurrensutsatta stadiet som anges i 1996 års FoU-ramar. Alltså är stödet till enheten IFP/Axens ett driftstöd som inte är förenligt med bestämmelserna för statligt stöd i fördraget.

(77) Den klagande understryker att även om man skulle betrakta verksamheten i enheten IFP/Axens som verksamhet före det konkurrensutsatta stadiet, så överskrider stödet det tak som fastställs för den typen av verksamhet i 1996 års FoU-ramar, nämligen 25 procent, och kanske även taket på 50 procent för industriell forskning.

(78) Om man förutsätter att det är fråga om FoU-verksamhet som motsvarar definitionen i 1996 års FoU-ramar, anser den klagande att det är tveksamt om stödet har någon stimulanseffekt. Enligt den klagande avskräcker stödet till enheten IFP/Axens de andra marknadsaktörerna från att investera i FoU inom dessa områden eftersom deras intäkter påverkas av förekomsten av statligt stöd och de inte kan kompensera för sina FoU-kostnader.

(79) Därför drar den klagande slutsatsen att det statliga stödet till enheten IFP/Axens är olagligt och oförenligt med den gemensamma marknaden.

5.2 Axens synpunkter

(80) För det första påpekar företaget Axens att det bildades 2001 för att i en enda affärsdrivande enhet samla de verksamheter i IFP som berörde raffineringsprocesser och petrokemiska processer och verksamheterna i det dotterbolag som producerade katalysatorer. Företaget uppger att det har tillgång till alla funktioner (ekonomiskt, juridiskt, personalmässigt) för att utöva sin verksamhet helt självständigt och att den dagliga förvaltningen sköts inom företaget och att företagets styrelseordförande och verkställande direktör har ansvaret för detta. Ett mycket begränsat antal beslut fattas på styrelsenivå och aktieägaren låter ledningen agera mycket självständigt i fråga om affärsbeslut och industriella beslut. Därför ifrågasätter företaget kommissionens analys som går ut på att IFP och Axens utgör en ekonomisk enhet.

(81) För det andra påpekar Axens att omorganisationen 2001 genomfördes i enlighet med det förslag som kommissionen uttryckligen godkänt. Axens anser att de därför hade berättigade förväntningar att den rättsliga och finansiella ramen var giltig och att ett ifrågasättande av den skulle utgöra ett allvarligt hinder för företagets utveckling.

(82) För det tredje framför Axens att majoriteten av aktörerna på marknaderna för tekniker och katalysatorer för raffinering och petrokemi har tillgång till en kombination av forskning som bedrivs både internt och i partnerskap. Företaget Criterion, dotterbolag till Shell, får tillgång till moderbolagets forskning, ABB Lummus har avtal med Chevron och Shell, UOP med Total och andra operatörer och Albermale har avtal med ExxonMobil. Axens påpekar att samarbetet med IFP ska ses i detta sammanhang och att det har utformats på ett öppet sätt genom de tre forsknings- och licensavtalen. Avtalen bygger på klassisk affärslogik sett ur varje partner synvinkel. Axens anser att den andel av dess omsättning som avsätts till FoU-verksamhet är jämförbar med de belopp som konkurrenterna satsar och att detta är ytterligare ett bevis på att Axens inte har någon fördel av sina förbindelser med IFP.

(83) Slutligen understryker Axens att företaget är utsatt för en mycket kraftig konkurrens från de andra aktörerna som ofta får aktivt stöd av sina hemländer. I Förenta staterna har Department of Energy anslagit en budget på hundratals miljoner US-dollar för att stödja projekt.

5.3 UOP:s synpunkter

(84) Företaget UOP Limited har sitt huvudkontor i Förenade kungariket. Företaget förfogar över två produktionsanläggningar i Förenade kungariket och i Italien och är verksamt i sjutton medlemsstater. Det är specialiserat på konstruktion, teknik, licenser och tjänster för processer, t.ex. råoljeförädling, framställning av rena bränslen, avsvavling av bränslen och petrokemisk teknik. Dessutom producerar företaget katalysatorer, molekylärfilter, absorbenter och annan specialutrustning.

(85) UOP och enheten IFP/Axens är konkurrenter på området för tekniker för framställning och avsvavling av bensin, produktion och extraktion av aromatiska bränslen samt på området för katalysatorer för ett stort antal processer för framställning av rena bränslen. UOP välkomnar att det formella undersökningsförfarandet har inletts i fråga om stödet till IFP och håller i stort sett med om kommissionens slutsatser.

(86) För det första har UOP noterat en tydlig utveckling i IFP:s verksamhet under de senaste åren. IFP sägs ha omorganiserat en licensverksamhet som hade förhållandevis liten betydelse och som var öppen för alla företag så att den nu konkurrerar direkt med privata aktörer på processmarknaden. UOP påpekar att gemenskapens rättspraxis kräver att när en stat beslutar sig för att agera som ekonomisk aktör måste den följa samma villkor som privata aktörer. UOP anser att ett verksamhetsunderskott på över 555 miljoner euro under de tre senaste åren inte är acceptabelt för en vanlig aktieägare.

(87) I detta sammanhang har UOP uppmanat kommissionen att utfärda ett föreläggande till Frankrike om att tillfälligt upphäva det offentliga stödet till förmån för IFP i enlighet med artikel 11 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (22).

(88) För det andra anser UOP att det faktum att enheten IFP/Axens inte behöver täcka samtliga sina FoU-kostnader inte bara har gjort det möjligt för dem att skaffa sig en betydande andel av marknaden för raffineringsteknik och petrokemisk teknik utan även att hota konkurrenternas lönsamhet. Dessutom hävdar UOP att stödet inte har någon stimulerande effekt eftersom den FoU-verksamhet som bedrivs av enheten IFP/Axens ligger så nära marknaden och är så liten. Slutligen anser UOP att en eventuell fördel av stödet med god marginal uppvägs av risken för att privata aktörer trängs ut från de berörda marknaderna, eftersom UOP menar att privata aktörer på medellång sikt måste dra ner på sina FoU-kostnader för att behålla sin konkurrenskraft gentemot en konkurrent som får stora stöd.

(89) För det tredje delar UOP kommissionens slutsats att IFP och dess dotterbolag är en ekonomisk enhet. Ägarstrukturen, personalen i ledningen, de förmånliga förbindelserna och graden av ekonomisk integration mellan IFP och dotterbolaget Axens leder till den slutsatsen. UOP betonar att den ekonomiska integrationen mellan de båda enheterna framgår av att Axens är ensam distributör av teknik som utvecklats av IFP och är den första och eventuellt enda mottagaren av IFP:s resultat. Dessa avtal visar enligt UOP att IFP och Axens tveklöst är beroende av varandra, arbetar tillsammans och har identiska intressen på marknaden. Dessutom anser UOP att IFP som ensam ägare kan styra Axens strategi på kort och medellång sikt.

(90) För det fjärde anser UOP i likhet med kommissionen att den andel av IFP:s budget som går till FoU som bedrivs i samarbete med Axens, eller för Axens räkning, måste finansieras med marknadsintäkter för att undvika fördelar för enheten IFP/Axens.

(91) För det femte uppmanar UOP kommissionen att hålla i minnet att licensmarknaden för processtekniker är speciell när den undersöker om den FoU-verksamhet som bedrivs av IFP/Axens motsvarar de forskningskategorier som anges i bilaga I till 1996 års FoU-ramar. Detta eftersom enheten IFP/Axens inte marknadsför någon produkt eller tjänst, utan en process. UOP menar att även om industrin vanligtvis betraktar utvecklingen av en säljbar process som ”FoU” får kommissionen inte glömma bort att denna verksamhet kommer efter den typ av FoU-verksamheter som avses i 1996 års FoU-ramar. I detta avseende hävdar UOP att FoU hos industri som arbetar med raffineringsprocesser och petrokemiska processer kan delas upp i tre etapper: a) Grundforskning, där nya material- och processkoncept utvecklas i en så kallad huvudstudie (23). b) En etapp där processer och material utvecklas utifrån de framtagna material- och processkoncepten för att kunna tillämpa dem kommersiellt. c) En etapp för att utveckla tillämpningar, då man konstruerar verktyg som gör det möjligt att förhandsberäkna reproducerbara resultat och framställa material för att kunna marknadsföra processen i ett konkurrensutsatt läge.

(92) UOP anser att etapperna b) och c) är en integrerad del av den kommersiella utvecklingen.

(93) Slutligen vill UOP, som visserligen delar kommissionens analys av IFP och dotterbolaget Axens som en ekonomisk enhet, lämna några kompletterande uppgifter för det fall kommissionen vid utgången av det formella undersökningsförfarandet konstaterar att IFP och Axens utgör två separata ekonomiska enheter. UOP menar att marknaden för processer omfattar produkter som inte går att jämföra. Det enda sättet att garantera att Axens betalar ett marknadspris för IFP:s resultat skulle alltså vara att hålla ett anbudsförfarande. Därför anser UOP att Axens förhandsrätt är en fördel eftersom IFP på så sätt avsäger sig möjligheten att erbjuda sina resultat genom ett anbudsförfarande där kontraktet går till den marknadsaktör som ger det bästa anbudet.

6. FRANKRIKES KOMMENTARER AVSEENDE SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

(94) Frankrikes kommentarer gäller UOP:s synpunkter och klagomålet.

6.1 Svar på UOP:s synpunkter

(95) För det första ifrågasätter Frankrike UOP:s påstående att IFP/Axens är en gemensam enhet och hävdar bestämt att Axens är självständigt i förhållande till IFP. IFP är ett forsknings-, utbildnings- och dokumentationsinstitut, vilket skiljer det i grunden från dotterbolaget Axens och från UOP Limited.

(96) När det gäller Axens självständighet i förhållande till IFP påminner Frankrike om att enligt gemenskapens ständiga rättspraxis är ägandestrukturen för ett dotterbolags aktiekapital i sig inte tillräcklig för att avgöra om detta dotterbolag ska betraktas som ekonomiskt självständigt i förhållande till moderbolaget. Axens ägs visserligen till 100 procent av IFP, men är fullständigt oberoende på marknaden. Detta oberoende bekräftas av flera faktorer: a) Axens har en självständig beslutsprocess och en egen finans- och personalorganisation. b) Axens fastställer fritt sin affärspolicy samt sina försäljningsmål och bruttomarginaler. c) Axens agerar på marknaden för raffinering och petrokemi under eget namn och för egen räkning och har rätt att ingå avtal utan förhandstillstånd från IFP. d) Axens är ekonomiskt självständigt i förhållande till IFP, inom de noggrant fastställda begränsningar som anges i företagets stadgar och det är inte ensam distributör av teknik från IFP.

(97) När det gäller IFP som icke vinstdrivande forskningsinstitut upprepar Frankrike att IFP är ett forskningsinstitut vars främsta mål är att bedriva forskning och sprida resultaten av den forskningen genom utbildning, offentliggörande och överföring av teknik. Vinsterna från verksamheten återinvesteras i forskning eller i spridning av forskningsresultat.

(98) För det andra är de resurser som staten överfört till IFP inte statligt stöd enligt punkt 2.4 första stycket i 1996 års FoU-ramar, varför Frankrike ifrågasätter UOP:s påstående att dessa resurser (24) utgör driftstöd.

(99) För det tredje hävdar UOP att så gott som hela det offentliga stödet till IFP har gått till att finansiera marknadsinriktad verksamhet och att 1996 års FoU-ramar därför inte är tillämpliga. Frankrike bestrider detta påstående och erinrar om att IFP i första hand har ett uppdrag av gemensamt intresse, nämligen att bedriva grundforskning och utnyttja resultaten, och att samtidigt bedriva utbildning och sprida sina kunskaper, vilket inte får sammanblandas med de strikt affärsmässiga mål som privata aktörer som UOP och Axens har.

(100) Dessutom består IFP:s forskning för Axens räkning inom ramen för avtalet om industriell forskning av dels tekniska genomförbarhetsstudier, dels industriell forskning. IFP bedriver ingen forskning före det konkurrensutsatta stadiet för Axens räkning, utan Axens har ansvaret för och finansierar denna forskning. De räkenskapsöversikter som Frankrike överlämnade i sina synpunkter i februari 2006 visar att IFP helt och hållet följer bestämmelserna i direktiv 80/723/EEG, varför Frankrike anser att budgetanslaget verkligen används för att utföra uppdraget av allmänt intresse och finansiera FoU-verksamhet i den mening som avses i 1996 års FoU-ramar.

(101) För det fjärde hävdar UOP att Axens har en fördel av sin förhandsrätt och inte betalar ett marknadspris för den rätten. Frankrike understryker att man måste bedöma det totala ekonomiska resultatet av de ersättningar som Axens betalar till IFP. Vid sidan av utdelningar fastställdes delarna i denna totala ersättning (som består ersättning för förhandsrätten samt ersättning för ramlicensavtal och produktlicenser) år 2001 på rationella ekonomiska grunder. Syftet är att garantera att Axens inte ska få någon ekonomisk fördel av sina förbindelser med IFP och se till att IFP får en rimlig och stabil årlig avkastning, oberoende av den kombination som följer av Axens försäljning, för att minska IFP:s risk för alltför stora resursvariationer.

(102) Frankrike hävdar att det endast är denna totala ersättning, som Axens själv står för och redovisar i sin totala omsättning, som ska granskas med hänsyn till marknadsvillkoren. Mot bakgrund av detta utgör förhandsrätten ingen konkurrensfördel för Axens och den snedvrider inte konkurrensen.

(103) Slutligen ifrågasätter Frankrike även påståendet att förekomsten av vad som påstås vara olagligt statligt stöd till enheten IFP/Axens skulle ha skadat konkurrenterna och hindrat en dynamisk innovation. Frankrike påpekar att UOP Limited är den enda konkurrent, av de många som finns, som har överlämnat synpunkter till kommissionen. Frankrike understryker också att det inte läggs fram några bevis på dessa påstådda skador.

(104) Därför anser Frankrike att dynamiken i innovationsverksamheten inte hindras på marknaden för raffinering och petrokemi. På marknaden för licenser för teknik och katalysatorer visar för övrigt en analys av marknadsandelarna en tydlig dominans för UOP-koncernen. Om det alltså finns något inflytande på marknaden menar Frankrike att det i så fall ligger hos UOP:s chef, inte hos Axens. Om UOP:s marknadsinflytande har minskat beror detta på UOP:s egna strategiska misstag på avsvavlingsmarknaden, där UOP inte har gjort några investeringar och därmed ställt sig utanför en mycket lönsam verksamhet.

6.2 Svar på det anonyma klagomålet

(105) För det första påpekar Frankrike på nytt att omorganisationen av IFP:s verksamhet faktiskt anmäldes till kommissionen. De skrivelser 2001 där Frankrike informerade kommissionen om förslaget till omorganisation för att överföra IFP:s kommersiella verksamhet till dotterbolag utgjorde faktiskt anmälningar i den mening som avses i artikel 88.3 i fördraget.

(106) För det andra påminner Frankrike om de argument man framförde i sina synpunkter (se avsnitt 4.3) och som svar på UOP:s synpunkter UOP (se skäl 95 och följande) som motsäger påståendet om att IFP och Axens utgör en ekonomisk enhet.

(107) För det tredje hävdar Frankrike bestämt att IFP:s forskningsverksamhet inom ramen för resultatenheten Raffinage-Pétrochimie kommer olika industriella partner från flera stater till del […] (15) och inte bara Axens, som den klagande hävdar.

(108) För det fjärde påpekar Frankrike att i motsats till den klagandes påstående om att över hälften av Axens intäkter skulle genereras av försäljning av processlicenser och tillhörande tjänster, så uppgår den del av verksamheten som kallas processlicenser (process licensing) i Axens omsättning för åren 2003, 2004 och 2005 till 36 procent, 38 procent respektive 31 procent.

(109) För det femte bestrider Frankrike den klagandes påstående om att Axens inte har några egna forskningsmöjligheter. Tvärtom har Axens egna personalresurser och materiella resurser för att bedriva utvecklingsarbete före det konkurrensutsatta stadiet för att godkänna produkter innan de släpps ut på marknaden: dimensioneringsprogram, processimuleringsverktyg, utvärderingsapparatur för katalysatorer och pilotinstallationer för utveckling av katalysatorer och simulering av sammanlänkning av enskilda etapper inför en industriell extrapolering. Dessutom har Axens tillräckliga resurser för att slutföra utvecklingen av produkter och processer från andra parter än från IFP.

(110) För det sjätte bekräftar Frankrike på nytt att IFP genom sitt uppdrag och sin verksamhet fortfarande uppfyller kraven på ett icke vinstdrivande institut som helt och hållet utför ett uppdrag av allmänt intresse från staten. Frankrike menar att denna analys bekräftas av hur IFP och dess dotterbolag fungerar och är organiserade, eftersom IFP har sett till att de affärsdrivande dotterbolagen är fullständigt självständiga och oberoende. Frankrike anser därför att finansieringen av IFP, som är ett icke vinstdrivande institut, inte utgör statligt stöd i enlighet med punkt 2.4 första stycket i 1996 års FoU-ramar.

(111) För det sjunde avvisar Frankrike särskilt påståendet att IFP:s forskning ska liknas vid en enkel utveckling av processteknik (technology process) som kan användas direkt av vinstdrivande företag för industriell produktion. Frankrike lämnar i detta sammanhang närmare uppgifter om utvecklingscyklerna för processer och produkter.

(112) För det åttonde hänvisar Frankrike till de synpunkter som lämnades in vid inledningen av förfarandet angående den klagandes påstående om att ersättningen för IFP:s forskning för Axens räkning inte följde marknadsvillkoren (se skäl 60).

(113) För det nionde bestrider Frankrike påståendet om att det eventuella stödet till Axens skulle ha uppgått till 50 miljoner euro för 2003 och stöder sig på de räkenskaper som överlämnats.

(114) Slutligen anser Frankrike, i motsats till vad den klagande hävdar, att Axens konkurrenter mycket ofta tar emot offentligt stöd (direkt eller indirekt) för att fullfölja sin FoU-verksamhet. UOP-koncernen har t.ex. tagit emot finansiering för sina interna FoU-program från National Institute of standards and technologies (NIST). Dessutom lägger de ut en del av sin forskning genom partnerskap med institut, forskningslaboratorier och universitet som i sin tur tar emot offentliga medel. UOP samarbetar med Pacific Northwest National Laboratory, Argonne National Laboratory, Synchrotron Catalysis Consortium vid universitetet i Delaware, och även med College of Engineering vid universitetet i Illinois i Urbanakampanjen och dessutom med den norska forskningsorganisationen SINTEF.

7. BEDÖMNING

7.1 Förekomst av statligt stöd

7.1.1 Identifiering av potentiella stödmottagare

(115) I sina beslut från 1996 och 1998 ansåg kommissionen att det offentliga stödet till IFP:s FoU-verksamhet inte omfattades av tillämpningsområdet för artikel 87.1 i fördraget eftersom IFP var ett icke vinstdrivande forskningsorgan som inte deltog i kommersiell verksamhet.

(116) Av de anledningar som anges i skäl 37 i det här beslutet ifrågasätter kommissionen emellertid delvis denna analys. Framför allt anser kommissionen att IFP via dotterbolagen Axens, Beicip-Franlab och Prosernat har deltagit i ekonomisk verksamhet på marknaderna för raffineringsteknik och petrokemisk teknik, marknaden för rådgivning och oljeutvinning och utveckling av programvara för oljeutvinning och svavelåtervinning (nedan kallade de berörda marknaderna). Därför måste det undersökas om det offentliga bidrag som har betalats ut till IFP utgör statligt stöd på de berörda marknaderna.

(117) För att avgöra om det föreligger statligt stöd har kommissionen identifierat potentiella stödmottagare. Kommissionen anser att ur konkurrenssynpunkt kan IFP och dess dotterbolag Axens, Beicip-Franlab och Prosernat inte betraktas som separata ekonomiska aktörer. För det första innehar IFP direkt 100 procent av Axens aktiekapital och 100 procent av Beicip-Franlabs aktiekapital och innehar även indirekt 100 procent av Prosernats aktiekapital.

(118) Kommissionen använder vanligen aktieägarstrukturen i sin konkurrensanalys som tecken på hur oberoende ett företag är. Här påminner kommissionen om att beaktandet av aktieägarstrukturen i enlighet med artikel 3.3 i bilagan till rekommendationen om små och medelstora företag gör det möjligt att utesluta att koncerner klassificeras som små och medelstora företag i och med att deras ekonomiska inflytande är högre än för ett litet eller medelstort företag. Enligt rekommendationen om små och medelstora företag är företag knutna till varandra när ett företag innehar majoriteten av rösträtterna för aktieägare i ett annat företag. Denna rekommendation följs även i andra meddelanden från kommissionen, framför allt i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (25) för att avgöra huruvida ett företag är oberoende. Ägarstrukturen nämns även i artikel 5.4 b i rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (26) (nedan kallad EG-förordningen om koncentrationer) och i artikel 1.2 i kommissionens förordning (EG) nr 772/2004 av den 27 april 2004 om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av avtal om tekniköverföring (27).

(119) Utöver kriteriet med ägarstrukturen tar kommissionen hänsyn till andra faktorer som sammantaget bekräftar slutsatsen att IFP och dess dotterbolag sett ur marknadskonkurrenternas synvinkel inte går att särskilja. EG-domstolens konstaterade i sin dom i målet SA Intermills mot kommissionen (28) att ”trots det faktum att vart och ett av dem har status som självständig juridisk person i förhållande till det tidigare Intermillsbolaget, tillsammans utgör en enhetlig grupp, åtminstone i förhållande till stödet från de belgiska myndigheterna. Kommissionen kunde därför med rätta betrakta hela gruppen som ett enda ’företag’ med hänsyn till tillämpningen av artikel 92 i fördraget.”

(120) När det gäller IFP:s och dess dotterbolags uppdrag och verksamheter konstaterar kommissionen att även om IFP:s viktigaste mål och stadgar skiljer sig från dotterbolagens finns utnyttjande av resultaten av IFP:s FoU-verksamhet med bland de prioriteringar som staten fastställt i målkontraktet med IFP och ingår i IFP:s utvecklingsstrategi. Det handlar om att ”ge ekonomisk avkastning på FoU-insatserna, vilket kommer att förstärka forskningsansträngningarna” genom att utnyttja möjligheterna på marknaden. — När det gäller området för raffinering och petrokemi anges det i målkontraktet att ”IFP har som målsättning att under innevarande decennium utvidga sitt operationsområde och utöka sina marknadsandelar för att bli en aktör som inte kan bortse ifrån på världsmarknaden. (…) [Det handlar om att] stärka det nya centrum som bildas av IFP:s industriavdelning och Procatalyse [Axens], som kommer att dra fördel av draghjälpen från licensförsäljningen och göra mesta möjliga av potentialen hos IFP:s FoU inom detta område.” — På området för prospektering och produktion ”bör man från fall till fall utnyttja ’koncernkompetensen’ på bästa sätt, särskilt kompetensen hos de direkta dotterbolagen och utnyttja alla synergieffekter som går för att skapa en så effektiv marknadstäckning som möjligt” (29).

(121) När det gäller den faktiska kontrollen av dotterbolagen har kommissionen tagit hänsyn dels till att personer från IFP:s ledning ingår i dotterbolagens beslutsfattande organ, dels till de resultatenheter som berör strategiska riktlinjer och avgörande beslut: — Axens: Den 10 november 2005 ingick sex av nio medlemmar i styrelsen också i IFP:s ledning och dessutom var fem av dessa också medlemmar i IFP:s verkställande kommitté. Styrelsen har ensam rätt att anta Axens budget, investeringsplan och årliga finansieringsplan. Investeringar på mer än 762 000 euro måste godkännas av styrelsen. — Beicip-Franlab: Den 1 januari 2003 var tre av sju medlemmar i Beicip-Franlabs övervakningsråd också medlemmar i IFP:s ledning. Enligt Beicip-Franlab ska övervakningsrådet utöva en ständig kontroll av ledningens förvaltning. — Prosernat: Den 1 januari 2003 var tre av fem medlemmar i Prosernats styrelse också medlemmar i IFP:s verkställande kommitté. Prosernats styrelse fattar beslut om strategiska planer, den årliga budgeten, inrättandet av nya verksamheter, gemensamma överenskommelser mellan företag.

(122) Kommissionen noterar att de exklusiva avtalen, som är reglerade kontrakt, styrs av tydliga bestämmelser om att IFP:s företrädare i styrelsen inte ska delta i omröstningar om frågor som gäller de exklusiva avtalen. Men även om IFP:s företrädare inte deltar i omröstningen så gör andra styrelsemedlemmar, som även tillhör IFP:s ledning, det.

(123) Kommissionen håller med om att exklusiva avtal i sig inte är ett bevis på att ett företag inte är självständigt. Kommissionen konstaterar emellertid att dessa avtal är nödvändiga för dotterbolagens ekonomiska verksamhet.

(124) Dessutom tar kommissionen hänsyn till att dotterbolagens möjligheter till forskningssamarbete med andra företag regleras strikt i de exklusiva avtalen. Inte heller kan IFP inleda ett projekt inom de berörda dotterbolagens verksamhetsområden om dessa inte vill genomföra forskningsprojektet efter att ha utnyttjat sin förhandsrätt (30). På samma sätt har IFP förhandsrätt till all forskning som de berörda dotterbolagen vill bedriva. Det är först när IFP har utövat sin förhandsrätt som de berörda dotterbolagen kan föreslå forskningsprojektet till andra företag (31). Kommissionen anser att dessa begränsningar visar att det finns en stor ekonomisk integration mellan IFP och de berörda dotterbolagen.

(125) Dessutom har kommissionen tagit hänsyn till att det finns kontrakt om att tillhandahålla framför allt lokaler och personal: — För Axens: lokaler, personalmatsal, personal, administrativa tjänster. — För Beicip-Franlab: kassaförvaltning, personal. — För Prosernat: juridiska och finansiella tjänster.

(126) När det gäller hur IFP och dess dotterbolag uppfattas på de berörda marknaderna anser kommissionen att flera saker tyder på att IFP och dess dotterbolag har en gemensam närvaro och image hos sina kunder och konkurrenter. Utöver att ”IFP Group Technologies” finns med i Axens och Prosernats logotyper finns det direktlänkar mellan dotterbolagens och IFP:s webbplatser. På sina webbplatser nämner Axens och Prosernat dessutom IFP:s FoU-verksamhet bland sina verksamhetsområden (32). På samma sätt kallar sig Beicip-Franlabs kontor i Bahrain för ”IFP Middle East Consulting”. Dessutom deltar IFP och Axens gemensamt i olika konferenser (33). Kommissionen har också hittat flera hänvisningar till IFP/Axens som en enhet i reklam och publikationer (34) och på webbplatser för aktörer inom sektorn (35).

(127) Slutligen konstaterar kommissionen att det finns en skärningspunkt mellan IFP:s och dotterbolagens Axens, Beicip-Franlabs och Prosernats verksamhetsområden, vilket förstärker behovet av att betrakta IFP-koncernen som ett enda företag.

(128) Slutligen är målet att utnyttja FoU-resultaten kärnan IFP:s utvecklingsstrategi, precis som anges i målkontraktet med staten. Dessutom innebär innehavet av dotterbolagens kapital och närvaron av personal i ledande befattningar från IFP i dotterbolagens styrelser att IFP har en rättslig och faktisk kontroll över de berörda dotterbolagen. Slutligen visar de exklusiva avtalen mellan IFP och de berörda dotterbolagen inom deras kärnverksamheter att det finns en ekonomisk integration mellan enheterna. IFP:s och dotterbolagens gemensamma image och närvaro på de berörda marknaderna är ytterligare en indikator. Därför anser kommissionen att det med hänsyn till sin beslutspraxis och EG-domstolens rättspraxis inte går att särskilja de berörda dotterbolagen från deras moderbolag IFP som ekonomiska aktörer på de berörda marknaderna.

(129) Med hänsyn till ovanstående anser kommissionen att mottagarna av ett eventuellt statligt stöd är enheterna IFP, Axens, Beicip-Franlab och Prosernat för deras verksamheter på marknaderna för raffineringsteknik och petrokemisk teknik, marknaden för rådgivning och oljeutvinning och utveckling av programvara för oljeutvinning samt marknaden för teknik för gasbehandling och svavelåtervinning.

7.1.2 Fastställande av den selektiva fördel som finansierats med statliga medel

(130) Eftersom det har visats att IFP genom sina dotterbolag Axens, Beicip-Franlab och Prosernat utövar ekonomisk verksamhet kan det offentliga stöd som staten har beviljat IFP inom de tre dotterbolagens verksamhetsområde omfattas av artikel 87.1 i fördraget.

(131) Den fråga kommissionen måste besvara innan den avgör om det föreligger någon konkurrensfördel är huruvida den offentliga finansieringen av IFP även gynnar företagets ekonomiska verksamhet på de berörda marknaderna. Därför har kommissionen förtydligat sin tolkning av stödbegreppet när en och samma enhet utövar både ekonomisk och icke-ekonomisk verksamhet i de nya gemenskapsbestämmelserna för statligt stöd till forskning, utveckling och innovation (36) 2006, som avspeglar kommissionens inställning i frågan: ”Om en och samma forskningsorganisation bedriver verksamheter av såväl ekonomisk som icke-ekonomisk art ska, för att undvika korssubventionering av den ekonomiska verksamheten, offentlig finansiering av de icke-ekonomiska verksamheterna inte omfattas av artikel 87.1 i EG-fördraget, under förutsättning att de två typerna av verksamhet och deras kostnader och finansiering klart kan skiljas från varandra. Bevis för att kostnaderna har fördelats korrekt kan utgöras av universitetens eller forskningsorganisationernas årsredovisningar.” (37)

(132) Kommissionen måste med andra ord avgöra om det förekommer en korssubventionering av den ekonomiska verksamheten genom den statliga finansieringen av IFP:s icke-ekonomiska verksamhet. För att kunna göra detta undersökte kommissionen IFP:s räkenskaper för att identifiera hur stor del av den offentliga subventioneringen som eventuellt går till den kommersiella verksamheten. Eftersom IFP och de berörda dotterbolagen är separata juridiska enheter är deras räkenskaper åtskilda. Kommissionen anser att om det förekommer subventionering av den ekonomiska verksamheten är den ett resultat av nivån på de ersättningar som de berörda dotterbolagen betalar till sitt moderbolag och hur detta avspeglas i IFP:s räkenskaper.

(133) För det första noterar kommissionen att IFP:s budget är strukturerad efter verksamhetsområde i sju resultatenheter, vilket gör det möjligt att särskilja FoU-verksamhet, utbildningsverksamhet, spridning av kunskaper och förvaltning av IFP:s portfölj.

(134) I detta sammanhang anser kommissionen att de räkenskaper som är relevanta för undersökningen är dem som gäller resultatenheten Raffinage-Pétrochimie för verksamheter inom området för raffineringsteknik och petrokemisk teknik samt för verksamheter inom området för svavelåtervinningsteknik och även räkenskaperna för resultatenheten Exploration-Production för verksamheter inom rådgivning och oljeutvinning och utveckling av programvara för oljeutvinning samt verksamheter inom området för gasbehandlingsteknik. Kommissionen anser att den offentliga finansieringen av projekt som bedrivs inom ramen för posten Recherche exploratoire (grundforskning) inte är relevant för denna undersökning eftersom dessa projekt gäller grundforskning i enlighet med bilaga I i 1996 års FoU-ramar, medför hög risk och inte riktar sig till ett särskilt dotterbolag.

(135) För det andra anser kommissionen att det analytiska bokföringssystem som tillämpas inom IFP gör det möjligt att verkligen fördela intäkter (vid sidan av det statliga budgetanslaget) och kostnader inom varje resultatenhet. I det avseendet konstaterar kommissionen att IFP:s analytiska bokföring bygger på projektbegreppet. Projekten grupperas i resultatenheter. Inom varje resultatenhet delas projekten in efter segment eller typ. Fördelningen av kostnader och intäkter inom varje resultatenhet görs projektvis. För övrigt konstaterar kommissionen att IFP:s budget och årsredovisningar granskas av två externa och oberoende revisorer.

(136) För det tredje noterar kommissionen att resultatenheterna förfogar över egna medel och att det statliga budgetanslaget analytiskt sett inte går till resultatenheterna. Eventuellt kan detta leda till ett räkenskapsunderskott mellan de intäkter och kostnader som bokförs för dem. De egna medlen består av ersättningar för tjänster, licensavgifter och utdelningar från dotterbolagen.

(137) För det fjärde konstaterar kommissionen att IFP:s totala kostnader för ett visst projekt beaktas och inte enbart omfattar de direkta projektkostnaderna (inköp av materiel och insatsmaterial som inte utgör fasta tillgångar, externa tjänster, flyttningar, försäkring, dokumentation, underhåll och särskilda lokaler för projekten) utan även de indirekta kostnaderna (löner och sociala avgifter för de anställda, avskrivningar på materiella och immateriella tillgångar, allmänna omkostnader). De indirekta kostnaderna påförs projektet i förhållande till antal persontimmar enligt en timtaxa som beräknas per personalkategori (ingenjör, tekniker osv.). Kommissionen anser att denna fördelningsmetod är ändamålsenlig ur bokföringssynpunkt för de aktuella verksamheterna.

(138) För det femte konstaterar kommissionen att kostnader för horisontella projekt inom resultatenheterna för segmenten Equipements du métier och Activités Support också återförs till varje projekt antingen direkt eller i förhållande till de totala kostnaderna för det segment som projektet tillhör (kompetensuppbyggnad eller industriell forskning).

(139) Slutligen konstaterar kommissionen att de ytterligare tjänster som anges i skäl 125 omfattas av avtal mellan IFP och de berörda dotterbolagen. De fullständiga kostnaderna för dessa tjänster faktureras av IFP och förs upp på de berörda resultatenheterna.

(140) Därmed kan kommissionen dra slutsatsen att kostnaderna för resultatenheterna Raffinage-Pétrochimie samt Exploration-Production faktiskt avspeglar samtliga kostnader för IPF:s verksamhet inom de berörda marknaderna.

(141) Kommissionen noterar emellertid att det inte råder någon direkt överensstämmelse mellan resultatenheterna Raffinage-Pétrochimie och Exploration-Production å ena sidan och de berörda dotterbolagens verksamhetsområden å den andra. För att använda terminologin i forskningsavtalen omfattar resultatenheterna med andra ord verksamhetsområden som är exklusiva för dotterbolagen, men även områden som inte är det.

(142) Resultatenheten Raffinage-Pétrochimie omfattar dels IFP:s FoU-verksamhet på området för svavelåtervinningsteknik, vars resultat utnyttjas av dotterbolaget Prosernat, området för raffineringsteknik och petrokemi, GTL (gas to liquid), mineraloljor för diesel, vars resultat utnyttjas av dotterbolaget Axens, samt inom området för CTL (coal to liquid), biomassa (utom mineraloljor för diesel) och vätgasproduktion, vars resultat utnyttjas i samarbete med andra industriella partner.

(143) Resultatenheten Exploration-Production IFP:s FoU-verksamhet på området för rådgivning och oljeutvinning och utveckling av programvara för oljeutvinning, vars resultat utnyttjas av dotterbolaget Beicip-Franlab, området för gasbehandlingsteknik, vars resultat utnyttjas av dotterbolaget Prosernat, men även området för koldioxidåtervinning och vätgastransport, vars resultat utnyttjas i samarbete med andra industriella partner.

(144) Dessutom tar kommissionen hänsyn till att flera projekt som har bedrivits inom resultatenheterna Raffinage-Pétrochimie och Exploration-Production i fråga om segmentet Acquisition de compétences (kompetensuppbyggnad) utgör grundforskning i den mening som avses i bilaga I i 1996 års FoU-ramar och att resultatet av de projekten i stor utsträckning sprids till gemenskapsföretag utan diskriminering. Syftet med dessa projekt är att få fram nya idéer genom kreativ forskning som ligger mycket långt från det konkurrensutsatta stadiet och även att utveckla kompetens. Frankrike har överlämnat en förteckning till kommissionen över de projekt som har bedrivits inom dessa segment tillsammans med beskrivningar av dem. För övrigt konstaterar kommissionen att IFP sprider resultatet av detta arbete genom en rad olika verktyg, t.ex. genom sin egen vetenskapliga tidskrift Oil & Gas Science and Technology, som är tillgänglig på nätet kostnadsfritt, och genom att delta i kongresser, publicera arbeten, delta i partnerskap med andra forskningscenter och genom forskarutbildningar.

(145) Med hänsyn till det som framförs i skäl 133–139 anser kommissionen att IFP:s analytiska bokföringssystem gör det möjligt att spåra samtliga kostnader och intäkter i samband med dess ekonomiska verksamheter. Kommissionen påpekar dock att det i den faktiska strukturen i IFP:s räkenskaper måste göras en noggrann analys, projekt för projekt, av resultatenheternas räkenskaper för att särskilja ekonomisk verksamhet från icke-ekonomisk verksamhet. Därför anser kommissionen att IFP i framtiden bör organisera och offentliggöra sina redovisningar på ett sätt som gör det möjligt att tydligare skilja de ekonomiska verksamheterna från de icke-ekonomiska, t.ex. genom att samla de ekonomiska verksamheterna inom en och samma resultatenhet i enlighet med principerna i direktiv 2006/111/EG.

(146) Efter granskningen av räkenskaperna för IFP:s resultatavdelningar kan kommissionen fastställa storleken av IFP:s kostnader för FoU-projekt och egna medel inom dotterbolagen Axens och Prosernats exklusiva verksamhetsområden, dvs. raffineringsteknik och petrokemisk teknik, GTL och mineraloljor för diesel, samt teknik för gasbehandling och svavelåtervinning: Tabell 1 (EUR) 2003 2004 2005 2006 Kostnader […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Egna medel […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Bokfört underskott […] (**) […] (**) […] (**) […] (**)

(147) Dessa uppgifter visar att det finns ett bokfört underskott, vilket innebär att IFP:s kommersiella verksamhet inom områdena för raffineringsteknik och petrokemisk teknik, GTL och mineraloljor för diesel samt teknik för gasbehandling och svavelåtervinning inte finansieras fullt ut genom egna medel utan alltså drar fördel av den statliga finansieringen av IFP. Detta utgör en selektiv fördel som finansieras med statliga medel.

(148) Det samlade underskottet under 2003–2006 uppgår för de båda berörda marknaderna till [mindre än 50 miljoner euro] (15). Detta belopp är emellertid betydligt mindre än vad UOP hävdat.

(149) IFP:s verksamhet på området för rådgivning och oljeutvinning och utveckling av programvara för oljeutvinning förtjänar ett särskilt omnämnande. Kommissionen konstaterar att det i utvecklingsavtalet mellan IFP och dotterbolaget Beicip-Franlab, ändrat genom tillägget som undertecknades den 16 december 2005 och som tillämpas från och med den 1 januari 2005, fastställs att Beicip-Franlab ska ersätta IFP för samtliga kostnader, uppräknade med lagstadgad ränta, för IFP:s arbete inom Beicip-Franlabs verksamhetsområde, däribland forskning om algoritmer, modeller och metoder. Dessutom har kommissionen kontrollerat Beicip-Franlabs ersättningar till IFP 2003 och 2004 och konstaterar att dessa i stort sett täcker kostnaderna för det arbete som IFP har utfört på dotterbolagets exklusiva område.

(150) Kommissionen kan därför dra slutsatsen att IFP:s och Beicip-Franlabs verksamhet i sin helhet finansieras med intäkterna från marknaden för rådgivning och oljeutvinning och utveckling av programvara för oljeutvinning. IFP och Beicip-Franlab har alltså ingen konkurrensfördel på den marknaden.

7.1.3 Slutsatser om förekomsten av stöd

(151) Sammanfattningsvis avlägsnar sig vissa av IFP:s verksamheter från området för dess icke-ekonomiska verksamhet eftersom de utnyttjas kommersiellt av dotterbolagen. Kommissionen har därför dragit slutsatsen att de berörda dotterbolagen inte kan betraktas som självständiga aktörer i förhållande till moderbolaget, eftersom deras verksamheter är integrerade i IFP:s utvecklingsstrategi, IFP inte bara utövar rättslig utan även faktisk kontroll, de exklusiva avtalen pekar på en stark ekonomisk integrering och IFP och de berörda dotterbolagen har en gemensam image hos aktörerna i de berörda sektorerna.

(152) För övrigt har IFP i sin kommersiella verksamhet – med undantag av dotterbolaget Beicip-Franlabs verksamhetsområde – delvis tillgång till offentlig finansiering, vilket är en selektiv fördel eftersom den endast ges till ett enda företag. Dessutom kommer denna finansiering från staten.

(153) Kommissionen anser att även övriga kriterier för statligt stöd uppfylls för Axens och Prosernats verksamhetsområden.

(154) Alla bidrag till Axens och Prosernats verksamhetsområden stärker IFP:s och dotterbolagens konkurrenskraft och kan innebära en snedvridning av konkurrensen.

(155) När det gäller IFP och Axens har kommissionen tagit del av uppgifterna från Frankrike, som även upprepas av Axens i deras synpunkter, som går ut på att bevisa att dotterbolaget Axens har betydligt högre kostnader för kompletterande kostnader som finansieras av Axens egna medel än andra företag inom sektorn. Även om så är fallet anser kommissionen att det höga beloppet inte visar att det inte finns någon fördel, eftersom det av IFP:s bokföring tydligt framgår att det finns ett underskott mellan kostnader och intäkter på Axens verksamhetsområde.

(156) När det gäller IFP:s och Prosernats verksamhetsområde har kommissionen tagit del av Frankrikes synpunkter om att samarbetet inom flertalet projekt inom området för prospektering och utvinning av olja är öppet utan diskriminering för många industriella partner. Det går dock inte att bortse ifrån att vissa projekt omfattas av exklusiva avtal mellan IFP och Prosernat och att samarbetet med andra industriella partner är strängt reglerade och begränsade i det sammanhanget. Därav följer att Prosernat har en selektiv fördel som är finansierad av statliga medel.

(157) Dessutom kan denna snedvridning av konkurrensen påverka handeln inom gemenskapen eftersom de berörda dotterbolagens verksamhetsområden ligger inom sektorer som utgör konkurrensutsatta globala marknader. Marknaden för raffineringsteknik och petrokemisk teknik är en global marknad som har varit öppen för konkurrens sedan 1950-talet. IFP:s och Axens största konkurrenter på marknaden är företagen UOP, Chevron, Lummus, Shell, ExxonMobil, Haldor Topsoe och ConocoPhillips. På marknaden för gasbehandlings- och svavelåtervinningsteknik konkurrerar IFP och Prosernat med leverantörer av utrustning för gasbehandling, som företagen KCC, KPS, SIIRTEC-NIGI, Hanover Maloney, Frames, TDE och GPS, med utfärdare av licenser för teknik för att avlägsna koldioxid och svavel ur gas, som UOP, ExxonMobil, Shell Global Solutions, BASF, Eneos och Huntsman samt med företag som är specialiserade på svavel, som Jacobs, Black & Veath Pritchard, Lurgi, Parsons, Technip-KTI, SIIRTEC-NIGI och CBI & TPA.

(158) Därför avvisar kommissionen Frankrikes argument om att samtliga villkor för att betrakta det offentliga bidraget till IFP:s och dess dotterbolag Axens och Prosernats verksamheter som statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget inte är uppfyllda.

(159) Slutligen förtydligar kommissionen att frågan om förekomsten av ytterligare statligt stöd enligt 87.1 i fördraget till följd av den nya stadgan för offentliga institutioner av industriellt och kommersiellt slag och den eventuella obegränsade statliga garantin för IFP som denna stadga innebär (38) är föremål för en särskild undersökning av kommissionen inom ramen för ett annat förfarande (NN 11/2008). Denna separata undersökning har framför allt möjliggjorts av att denna nya stadga inrättades för ganska kort tid sedan, jämfört med de åtgärder som undersöks i det här beslutet.

7.2 Stödets laglighet

(160) Kommissionen har visat att IFP och dess dotterbolag Axens och Prosernat har en selektiv fördel finansierad med statliga medel Denna fördel är en följd av att kostnaderna för FoU-verksamheten inom Axens och Prosernats verksamhetsområden inte täcks av egna medel. Att IFP:s kostnader inte täcks på Axens och Prosernats områden är en följd av överföringsmekanismer inom koncernen, som införs genom de exklusiva avtalen mellan IFP och Axens samt mellan IFP och Prosernat. Kommissionen anser därför att förekomsten av stöd är en följd av kombinationen av att det finns kommersiella dotterbolag och att det har ingåtts exklusiva avtal mellan dessa dotterbolag och moderbolaget, eftersom dessa avtal inte garanterar fullständig täckning av det arbete som IFP utför för Axens och Prosernats räkning. Avtalen mellan IFP och Axens trädde i kraft den 1 januari 2001 och avtalen mellan IFP och Prosernat trädde i kraft den 1 januari 2002.

(161) Kommissionen noterar Frankrikes synpunkter, som sammanfattas i avsnitt 4.1. Framför allt förstår kommissionen att Frankrike anser sig ha anmält det väsentliga i de strukturella och avtalsmässiga förändringarna till kommissionen 2001. Icke desto mindre anser kommissionen att utvecklingen i IFP:s kommersiella verksamhet sedan 2001 genom dotterbolagen är av sådan omfattning att den i hög grad påverkar alla föregående ekonomiska och rättsliga analyser. Därför vidhåller kommissionen sin bedömning om stödets olaglighet i punkt 3.2 i beslutet om att inleda ett förfarande och att stödet i fråga måste betraktas som olagligt från och med den dag då kommissionens beslut från 1998 upphörde att gälla, det vill säga från och med den 1 januari 2003.

(162) Kommissionen noterar Frankrikes och Axens synpunkter om mottagarnas berättigade förväntningar. Eftersom kommissionen med hänsyn till de följande uppgifterna anser att det stöd som har beviljats IFP och dess dotterbolag är förenligt med den gemensamma marknaden behöver kommissionen inte uttala sig i den här frågan.

7.3 Krav på föreläggande om att avbryta åtgärden

(163) Kommissionen har inte godtagit UOP:s krav på ett beslut om att förelägga Frankrike att avbryta utbetalningarna av allt olagligt stöd. Dels är det offentliga stödet till IFP den främsta finansieringskällan för andra verksamheter än den ekonomiska verksamhet som IFP och dotterbolagen Axens och Prosernat bedriver, till exempel utbildning, grundläggande forskning och FoU-samarbete och även till spridning av FoU-resultat, som kommissionen anser i princip är icke-ekonomisk verksamhet och som motsvarar mer än 90 procent av det offentliga stödet till IFP. Dels anser kommissionen att ett sådant beslut inte skulle vara relevant eftersom det var rimligt att anta att åtminstone en del av stödet är förenligt med bestämmelserna.

7.4 Grund för granskningen av stödets förenlighet

(164) Innan det går att granska de forskningsfaser som avses i 1996 års FoU-ramar måste kommissionen avgöra om den verksamhet som IFP bedriver och som är föremål för statligt stöd verkligen är forskning och utveckling. För att göra detta utgår kommissionen från Frascatimanualen (39) som innehåller definitioner av FoU och klassificeringar av de grundläggande verksamheterna.

(165) Manualen innehåller kriterier för att skilja FoU från vetenskaplig, teknisk och industriell verksamhet i anslutning till denna. Det grundläggande kriteriet för FoU är enligt manualen att det finns ett betydande nytt inslag och att en vetenskaplig och/eller teknisk fråga besvaras.

(166) Dessutom finns kompletterande kriterier, särskilt i fråga om projektmål, okända egenskaper hos fenomen, strukturer eller relationer som projekten gäller, det nya i tillämpningen av befintlig kunskap och eller teknik, stark sannolikhet att projekten leder till ny förståelse (mer omfattande eller djupgående) av fenomen, relationer eller behandlingsprinciper som kan vara av intresse för mer än en organisation, patenterbara resultat, typ av personal som arbetar med projekten, vilka metoder som används, den övergripande karaktären hos slutsatser och resultat av ett projekt och, i förekommande fall, huruvida projektet vanligtvis klassificeras bland andra verksamhetskategorier.

(167) Slutligen anges i Frascatimanualen att ”om huvudmålsättningen med arbetet är att bidra med nya tekniska förbättringar till en produkt eller en process omfattas arbetet av definitionen av FoU. Om produkten eller processen eller metoden till stor del är ’fast’ och om huvudmålet är att skapa avsättningsmöjligheter, utarbeta förproduktionsplaner eller kontrollera att ett produktions- eller kontrollsystem fungerar, är detta inte FoU.„

(168) Kommissionen noterar att den verksamhet som IFP bedriver i samarbete med Axens handlar om att utveckla nya processer och produkter (katalysatorer, adsorbenter) för att framställa drivmedel, bränslen och petrokemiska produkter till lägre kostnad och på ett miljövänligt sätt ur alla tillgängliga kolkällor. Den verksamhet som IFP bedriver i samarbete med Prosernat handlar om att utveckla nya processer och ny utrustning för naturgasbehandling och svavelåtervinning.

(169) I detta sammanhang ligger det nya i projekten i deras sammansättning, relationer till och/eller egenskaper för de processer eller produkter som de är inriktade mot. För varje projekt fastställs spärrpunkter. Som exempel har IFP drivit ett projekt för att utveckla en ny produktionsprocess för högoktaniga paraffinbaser utifrån mycket högre halter än vad som behandlas i dagsläget, för att kunna lösa problemet med att minska aromathalten i bensinreserven.

(170) Dessutom beaktar kommissionen att det arbete som får offentligt stöd utförs innan processer och produkter har godkänts. För övrigt konstaterar kommissionen att resultaten av de projekt som bedrivs har stor räckvidd och är patentskyddade, att personalen som arbetar med dessa projekt framför allt är forskare och tekniker och att metoderna bygger på experiment, tolkning och modellbygge. Slutligen konstaterar kommissionen att verksamhet av samma slag som bedrivs av andra aktörer inom sektorn vanligtvis klassificeras som forskningsverksamhet (40).

(171) Kommissionen kan därför inte godta den klagandes påstående att de verksamheter som omfattas av detta förfarande inte kan betraktas som FoU. Tvärtom anser kommissionen att den verksamhet som bedrivs av IFP i samarbete med dotterbolagen verkligen omfattas av FoU-området.

(172) Eftersom det är fråga om statligt stöd till FoU ska bestämmelserna om statligt stöd till forskning och utveckling tillämpas vid bedömningen av stödets förenlighet. I den mån som det stöd som uppstår på grund av att det finns kommersiella dotterbolag som IFP har ingått exklusiva avtal med mellan den 1 januari 2001 och den 1 januari 2003 ska betraktas som olagligt från och med den 1 januari 2003 ska undersökningen av förenligheten utföras på grundval av bestämmelserna i 1996 års FoU-ramar.

7.5 Stödets förenlighet

7.5.1 Forskningsfaser

(173) I bilaga I till 1996 års FoU-ramar definieras industriell forskning och utvecklingsverksamhet före det konkurrensutsatta stadiet: a) Med industriell forskning avses planerad forskning och kritisk analys, som ”syftar till att utveckla ny kunskap, för att sådan kunskap ska kunna användas för att utveckla nya produkter, tillverkningsprocesser eller tjänster, eller för att markant förbättra befintliga produkter, tillverkningsprocesser eller tjänster”. b) Utveckling före det konkurrensutsatta stadiet består av ”överföring av industriella forskningsresultat till en metod, utkast eller skiss till nya, ändrade eller förbättrade varor, processer eller tjänster oberoende av om de är avsedda för försäljning eller användning, fram till skapandet av den första prototypen som dock inte ska kunna användas i kommersiella syften. Det kan även inbegripa alternativa konceptuella utformningar och skisser av varor, processer eller tjänster och inledande demonstrationer eller pilotprojekt under förutsättning att dessa projekt inte kan omvandlas eller användas för industriell tillämpning eller kommersiellt utnyttjande. Det inbegriper inte rutinmässiga eller återkommande ändringar av befintliga varor, tillverkningsmetoder, tillverkningsprocesser, tjänster eller andra pågående verksamheter även om dessa ändringar kan innebära förbättringar.”

(174) Kommissionen undersökte arbetsflödet och fördelningen av arbete till följd av avtalet om industriell forskning mellan IFP och Axens och även de fullständiga förteckningar över och förklaringar av projekt som bedrivits mellan 2003 och 2006 som Frankrike överlämnat:

(175) IFP bedriver forskning. Syftet med detta arbete är att säkerställa genomförbarhet genom att sammanställa och jämföra genomförbarhetsstudier som utförs före den industriella forskningen i den mening som avses i 1996 års FoU-ramar: a) För en katalysator: prover på mycket små mängder (gram), ofta i form av pulver, prepareras och testas för att undersöka kemiska reaktioner. Denna etapp leder till en beskrivning av ett förfarande för preparering av ett katalysatorprov som visar en aktivitet och/eller selektivitet som undersöks. b) För en teknik eller en process: genomförbarheten kontrolleras genom numeriska simuleringar, undersökningar av flödesscheman och experiment med koncept.

(176) Dessutom görs en preliminär undersökning av patent för att kontrollera att forskningen är innovativ. När arbetena är slutförda lägger IFP fram en vetenskaplig och teknisk dokumentation för dotterbolaget som utövar sin förhandsrätt.

(177) Om Axens vill gå vidare med forskningen med utgångspunkt i en sådan dokumentation utför IFP den industriella forskningen, ”som syftar till att förvärva eller vidareutveckla kunskap, som gör det möjligt att utveckla nya processer, produkter eller tekniker, eller vidareutveckla befintliga sådana” (41). Arbetet handlar om att undersöka eller utveckla nya syntetiseringsmetoder på en nivå som inte hänger samman med den industriella. Kommissionen anser att detta arbete syftar till att validera metoder och omfattas av 1996 års FoU-ramar: a) För en katalysator omfattar denna fas experiment med nya syntetiseringsmetoder. Den formel som tagits fram under forskningsarbetet testas på prover i storleksordningen kilogram. Denna förändring av skalan medför ofta skillnader i struktur och egenskaper. En sammanfattning och detaljerade analyser av de föroreningar som bildas genom katalysatorn genomförs och effekterna av föreningar av inhibitorer och gifter studeras. b) För en process syftar forskningen till att undersöka grundfaktorer i tekniken, lämpliga förhållanden för att utveckla katalysatorn och dimensionering av reaktionssystemet. En numerisk modell utarbetas med utgångspunkt från en sammanställning av de erhållna resultaten.

(178) När det industriella forskningsarbetet är slutfört överlämnar IFP dokumentationen för katalysatorn eller processen till dotterbolaget. I detta skede kan Axens besluta sig för att gå vidare med utveckling före det konkurrensutsatta stadiet för att förbereda en industrialisering. Arbetet i denna fas omfattar tester och konsolidering av resultaten från den fas som beskrivs i skäl 177 på prototyper som är representativa för den industriella kedjan: a) För en katalysator tillverkas ett försöksparti av produkten i en skala som är representativ för den industriella kedjan och man anpassar de förfaranden som utvecklats under den industriella forskningen. Anpassningen kan i förekommande fall innebära förändringar i de råvaror som används på grund av kostnader, hygien, säkerhet eller miljöhänsyn. Prototyperna testas med en referensbelastning och ändras för att åstadkomma önskat resultat. Tester utförs för att komplettera sammanställningen över katalysatorns resultat. Det är endast i denna fas som beslut om analytikernas och arbetslagens val fastställs. b) För en process utförs en riskanalys och industriella flödesscheman över processer eller en kombination av processer framställs tillsammans med en vitbok om processerna där händelserna beskrivs närmare.

(179) För övrigt inrättas en expertkommitté som ska fastställa och validera godkännandefaserna för produkten eller processen. Det är först efter godkännandet, som gör det möjligt att kontrollera att miljö- och säkerhetskrav verkligen uppfylls, som beslutet om att släppa ut processen och/eller produkten på marknaden fattas och som produkten och/eller processen kan lanseras som industriell råvara (42). De produkter och processer som detta arbete resulterar i kommersialiseras alltså endast efter det att de har godkänts och utgör inte industriell råvara under detta arbete.

(180) Kommissionen anser att detta arbete inte kan räknas som rutinverksamhet inom den industriella kedjan eftersom det ligger utanför ramen för det industriella utnyttjandet. Därför konstaterar kommissionen att dessa arbeten är utvecklingsverksamhet före det konkurrensutsatta stadiet i den mening som avses i 1996 års FoU-ramar. Dessutom finansieras kostnaderna för detta arbete helt och hållet av Axens egna medel.

(181) När det gäller IFP:s samarbete med dotterbolaget Prosernat konstaterar kommissionen att arbetsflödet och arbetsfördelningen mellan IFP och Prosernat styrs genom ett avtal om industriell forskning på området för gasbehandlings- och avsvavlingsteknik och följer samma mall som det industriella forskningsavtalet mellan IFP och Axens. Denna slutsats bekräftas av undersökningen av de fullständiga förteckningar över och förklaringar till de projekt som utförts mellan 2003 och 2006 som Frankrike har överlämnat.

(182) Sammanfattningsvis anser kommissionen att den verksamhet som finansieras genom statliga medel verkligen är förenlig med de forskningsfaser som definieras i bilaga I till 1996 års FoU-ramar. Dessutom finansieras de verksamheter som ligger närmast marknaden, det vill säga utvecklingsverksamhet före det konkurrensutsatta stadiet och kommersiell utveckling, i sin helhet genom dotterbolagens egna medel utifrån intäkter från marknaden och den offentliga finansieringen berör endast faserna i den industriella forskningen. Därför kan kommissionen inte godta UOP:s påstående att det statliga stödet till IFP och dotterbolagen Axens och Prosernat utgör driftstöd.

7.5.2 Stödberättigande kostnader

(183) I bilaga II till 1996 års FoU-ramar fastställs vilka kostnader som kan beaktas vid beräkningen av stödnivån för forskning och utveckling: — Kostnader för personal (forskare, tekniker och annan stödpersonal som uteslutande arbetar med forskningsverksamhet). — Kostnader för instrument, utrustning, mark och byggnader som uteslutande och permanent används för forskningsverksamhet (utom när de avyttras på affärsmässiga grunder). — Kostnader för konsulttjänster och liknande tjänster som enbart avser forskning, inbegripet forskning som köps in, tekniskt kunnande, patent osv. — Andra allmänna omkostnader som direkt uppkommit till följd av forskningen. — Andra löpande kostnader (såsom kostnader för material, insatsvaror och andra liknande kostnader), som direkt uppkommit till följd av forskningen.

(184) I bilaga II till 1996 års FoU-ramar anges dessutom att om kostnaderna orsakas även av annan verksamhet, bl.a. av andra FoU-arbeten, ska de fördelas mellan den subventionerade verksamheten och övriga verksamheter.

(185) Kommissionen noterar dels att de direkta projektkostnaderna gäller utläggning på entreprenad, flyttning, försäkring och dokumentation samt möbler och insatsvaror. Detta motsvarar kostnaderna för konsulttjänster och liknande tjänster, andra allmänna omkostnader respektive andra löpande kostnader. Kommissionen konstaterar att dessa kostnader direkt och uteslutande uppstår till följd av forskningsverksamheten.

(186) Kommissionen noterar vidare att andra kostnader för projektet omfattar kostnader för forskningspersonal, avskrivningar, materiella och immateriella tillgångar samt andra allmänna omkostnader, vilket motsvarar personalkostnader, kostnader för instrument, utrustning, mark och byggnader samt andra löpande kostnader. Dessa kostnader uppstår som en direkt följd av forskningsverksamheten och fördelas på de olika forskningsprojekten i förhållande till hur mycket tid forskningspersonalen lägger på respektive projekt.

(187) De kostnader för horisontella FoU-projekt som gäller metoder och utrustning som används i andra FoU-projekt kan för övrigt jämställas med de övriga löpande kostnader som uppstår som en direkt följd av forskningsverksamheten. Kostnaderna för de horisontella kostnaderna fördelas i förhållande till kostnaderna för varje FoU-projekt. Kommissionen anser att de fördelningsmetoder som används är tillfredsställande.

(188) Kommissionen drar därför slutsatsen att projektkostnaderna uppfyller kraven på stödberättigande kostnader i bilaga II i 1996 års FoU-ramar.

7.5.3 Stödnivå

(189) Enligt punkt 5.4 i 1996 års FoU-ramar är den högsta tillåtna stödnivån för tekniska genomförbarhetsstudier, innan verksamhet med industriell forskning inleds, 75 procent. Enligt punkt 5.3 i FoU-ramarna är den högsta tillåtna stödnivån för industriell forskning 50 procent. Enligt punkt 5.5 i FoU-ramarna är den högsta tillåtna stödnivån för utvecklingsverksamhet före det konkurrensutsatta stadiet 25 procent. Enligt punkt 5.9 i samma ramar får stödnivån för verksamhet som samtidigt omfattar industriell forskning och utvecklingsverksamhet före det konkurrensutsatta stadiet inte överstiga det viktade genomsnittet av de nivåer på omfattningen av stödet som är godkända för dessa båda slag av forskning.

(190) För det första påpekar kommissionen att IFP med egna medel, genom ersättningarna från dotterbolagen och utan statliga finansiella insatser, har finansierat mer än 50 procent av sina kostnader för tekniska genomförbarhetsstudier och industriell forskning mellan 2003 och 2006. Kommissionen noterar att den högsta tillåtna stödnivån sannolikt är högre än 50 procent om man tar hänsyn till andelen tekniska genomförbarhetsstudier som kan vara berättigade till en stödnivå på 75 procent. Nedanstående tabell har upprättats av kommissionen på grundval av projektförteckningarna med uppgifter om årliga kostnader per projekt och forskningsfas samt IFP:s redovisningar. Kommissionen har följt en konservativ metod och tagit med samtliga direkta och indirekta kostnader (43) som hänförs till Axens och Prosernats exklusiva verksamhetsområden, samtidigt som alla intäkter utom dem från Axens och Prosernats har uteslutits (44). Tabell 2 2003 2004 2005 2006 Antal projekt per år (45) IFP/Axens verksamhetsområde […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) IFP/Prosernats verksamhetsområde […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Totalt 48 54 55 68 Årlig kostnad för tekniska genomförbarhetsstudier (EUR) IFP/Axens verksamhetsområde […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) IFP/Prosernats verksamhetsområde […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Totalt 5 759 184 4 032 859 4 392 411 7 393 767 Årlig kostnad för industriell forskning (EUR) IFP/Axens verksamhetsområde […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) IFP/Prosernats verksamhetsområde […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Totalt 40 180 231 48 536 142 38 183 597 49 007 913 Egna medel (EUR) Belopp […] (**) […] (**) […] (**) […] (**) Årligt statligt stöd (EUR) Belopp 18 958 910 19 243 217 8 952 630 11 280 522 Stödnivå 41 % 37 % 21 % 20 % Högsta tillåtna stödnivå (46) 53 % 52 % 53 % 53 %

(191) För det andra noterar kommissionen att den andel av IFP:s och dotterbolagens forskning som finansieras med egna medel troligen är ännu högre om man tar hänsyn till utvecklingsverks