KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1442/95 av den 26 juni 1995 med ändring av bilagorna I, II, III och IV i rådets förordning (EEG) nr 2377/90 som upprättar ett gemenskapsförfarande för fastställande av gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung (Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 som upprättar ett gemenskapsförfarande för fastställande av gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung (1), vilket tidigare omformulerats genom kommissionens förordning (EEG) nr 1441/95 (2), särskilt artikel 6, 7 och 8 i denna, och

med beaktande av följande:

I överensstämmelse med förordning (EEG) nr 2377/90 måste gränsvärden fortlöpande fastställas för högsta tillåtna restmängder för alla i gemenskapen använda farmakologiskt verkande substanser i veterinärmedicinska läkemedel avsedda att tillföras livsmedelsproducerande djur.

Gränsvärden för högsta tillåtna restmängder bör endast fastställas sedan prövningar gjorts av Kommittén för veterinärmedicinska läkemedel av all relevant information om den berörda substansens restmängder vad beträffar säkerheten för konsumenten av livsmedel med animaliskt ursprung samt restmängdernas inverkan på industriell förädling av livsmedel:

Det vid fastställandet av gränsvärden för högsta tillåtna restmängder vad gäller restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung är det nödvändigt att klargöra i vilken djurart restmängder förefinnes, såväl den befintliga mängden i samtliga berörda köttvävnader härrörande från det behandlade djuret (målvävnad), som vilken sorts restmängd, vilket är av betydelse vid kontrollen av restmängder (restmängd markör).

För kontrollen av restmängder bör vanligtvis gränsvärden för högsta tillåtna restmängder för målvävnaderna lever eller njure fastställas, för vilket är ombesörjt i tillämplig gemenskapslagstiftning; och med hänsyn till att levern och njuren emellertid ofta avlägsnas från djurkroppen vid transport inom internationell handel, bör gränsvärden för högsta tillåtna restmängder alltid fastställas även för muskel- eller fettvävnad.

Vad gäller veterinärmedicinska läkemedel avsedda för värpfåglar, mjölkdjur och honungsbin, måste gränsvärden för högsta tillåtna restmängder även för ägg, mjölk och honung fastställas.

Carazolol, diazinon och spiramycin (gäller nöt och kyckling) skulle tillföras bilaga I till förordning (EEG) nr 2377/90.

Lecirelin, natrium dikloroisocyanurat, dinoprost trometamin, saltsyra, äpplesyra, l-vinsyra och dess en- och tvåbasiska salter av natrium, kalium och kalcium, bensylalkohol, etanol, n-butanol bör bilaga II tillföras till förordning (EEG) nr 2377/90.

För att möjliggöra komplettering av vetenskapliga studier danofloxacin och erytromycin bör bilaga III föras till förordning (EEG) nr 2377/90.

För att möjliggöra komplettering av vetenskapliga studier, bör giltighetstiden för temporär MRL, tidigare definierad i bilaga III i förordning (EEG) nr 2377/90, förlängas för tylosin och spiramycin (gäller svin).

Då det förefaller som om resthalter av MRL, vid vilken nivå som helst, i livsmedel av animaliskt ursprung utgör hälsorisk för konsumenten, bör furazolidon därför föras till bilaga IV i förordning (EEG) nr 2377/90,

Denna förordning bör träda i kraft efter en period på 60 dagar, för att möjliggöra för medlemsländerna att föra de justeringar av tillstånden som kan komma att bli nödvändiga, samt för att få ut de berörda veterinärmedicinska läkemedlen på marknaden, vilket beviljats i överensstämmelse med rådets direktiv 81/851/EEG (3), senast ändrat genom direktiv 93/40/EEG (4), vilket tar hänsyn till denna förordnings bestämmelser.

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Kommittén för anpassning till tekniska framsteg av direktiven för avskaffande av tekniska handelshinder inom sektorn veterinärmedicinska läkemedel.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilaga I, II, III och IV i förordning (EEG) nr 2377/90 skall ändras enligt denna förordning.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den sextionde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 26 juni 1995.

På kommissionens vägnar

Martin BANGEMANN

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 1.

(2) Se sida 22 i denna tidning.

(3) EGT nr L 317, 6.11.1981, s. 1.

(4) EGT nr L 214, 24.8.1993, s. 31.

BILAGA

A. Bilaga I ändras på följande sätt:

1. Medel mot infektioner

1.2. Antibiotika

1.2.4. Makrolider

>Plats för tabell>

2. Antiparasitära medel

2.2. Medel mot ektoparasiter

2.2.3. Organofosfater

>Plats för tabell>

3. Medel verkande på CNS

3.2. Medel verkande på autonoma nervsystemet

3.2.1. Antiadrenerga ämnen

>Plats för tabell>

B. Bilaga II tillförs följande rubriker:

1. Oorganiska kemiska ämnen

>Plats för tabell>

2. Organiska kemiska ämnen

>Plats för tabell>

C. Bilaga III ändras på följande sätt:

1. Medel mot infektioner

1.2. Antibiotika

1.2.2. Makrolider

>Plats för tabell>

1.2.4. Kinoloner

>Plats för tabell>

D. Bilaga IV ändras på följande sätt:

Lista över farmakologiskt aktiva substanser för vilka MRL inte kan fastställas

"5. Furazolidon"