3.

Bilaga V ska ändras på följande sätt: a) Punkt 1 ska ersättas med följande: ”1. De behöriga myndigheterna ska, om inte annat följer av villkoren i denna bilaga, medge att institut vid beräkning av sina kapitalkrav för positionsrisk, valutakursrisk och/eller råvarurisk använder sina interna riskhanteringsmodeller i stället för, eller tillsammans med, de metoder som beskrivs i bilagorna I, III och IV. I varje enskilt fall krävs ett uttryckligt godkännande från den behöriga myndigheten för användning av modeller för övervakning av kapitalsituationen.” b) I punkt 4 ska andra stycket ersättas med följande: ”De behöriga myndigheterna ska granska institutets förmåga att genomföra utfallstester med avseende på både faktiska och hypotetiska förändringar av portföljens värde. Utfallstest med avseende på hypotetiska förändringar baseras på en jämförelse mellan portföljens slutvärde för dagen och, under antagande om oförändrade positioner, dess slutvärde påföljande dag. De behöriga myndigheterna ska kräva att institutet vidtar lämpliga åtgärder för att förbättra sitt program för utfallstest i de fall det anses bristfälligt. De behöriga myndigheterna ska minst kräva att instituten genomför utfallstest på hypotetiska resultat (med användning av de portföljvärden som skulle bli resultatet om sistapositionerna för varje dag skulle förbli oförändrade).” c) Punkt 5 ska ersättas med följande: ”5. För att beräkna kapitalkraven för den specifika risk som finns i innehav av räntebärande instrument och aktier i handelslagret ska de behöriga myndigheterna medge att ett instituts interna modell används, om modellen uppfyller villkoren nedan i denna bilaga och dessutom uppfyller följande krav: a) Den förklarar den historiska prisvariationen i portföljen. b) Den fångar upp koncentrationen i fråga om omfattning och förändring av portföljens sammansättning. c) Den är robust mot ogynnsamma marknadsbetingelser. d) Den utvärderas genom utfallstest i syfte att uppskatta om den specifika risken fångas upp på ett riktigt sätt. Om de behöriga myndigheterna medger att detta utfallstest utförs på grundval av relevanta underportföljer måste dessa väljas på ett konsekvent sätt. e) Den beaktar namnrelaterade basrisker, vilket innebär att instituten ska visa att den interna modellen är känslig för väsentliga idiosynkratiska skillnader mellan liknande men ej identiska positioner. f) Den beaktar risken för oförutsedda händelser. Institutets interna modell ska ge en försiktig bedömning av den risk som uppkommer till följd av mindre likvida positioner och positioner med begränsad pristransparens vid realistiska marknadsscenarier. Modellen ska dessutom uppfylla minimidatakrav. Proxyvariabler ska vara tillräckligt försiktiga och får endast användas om tillgängliga data är otillräckliga eller inte ger uttryck för en positions eller portföljs verkliga volatilitet. Ett institut får välja att från sin beräkning enligt en intern modell av kapitalkrav för specifik risk undanta positionsrisker i värdepapperiseringar eller kreditderivat på n:te förfall för vilka det uppfyller ett kapitalkrav för positionsrisker enligt bilaga I med undantag för de positioner som omfattas av den metod som anges i punkt 51. Instituten ska, allteftersom tekniker och bästa praxis utvecklas, tillägna sig de framsteg som görs. Ett institut ska inte vara skyldigt att i sin interna modell fånga upp fallissemangs- och migrationsrisker avseende omsatta skuldinstrument om det fångar upp dessa risker genom de krav som fastställs i punkterna 5a–5k.” d) Följande punkter ska införas: ”5a. Institut som omfattas av punkt 5 avseende omsatta skuldinstrument ska ha inrättat rutiner för att vid beräkningen av sina kapitalkrav beakta de fallissemangs- och migrationsriskerna (dvs. riskerna för ändring av kreditbetyg) för sina positioner i handelslagret som tillkommer utöver de risker som fångas upp av Value-at-Risk-måttet enligt punkt 5. Institutet ska visa att dess metod når upp till en sundhetsnivå som motsvarar den som gäller för den ansats som fastställs i artiklarna 84–89 i direktiv 2006/48/EG, under antagandet att en konstant risknivå föreligger och som, där så är nödvändigt, är anpassad för att återspegla inverkan av likviditet, koncentration, risksäkring och effekter av optionalitet. Tillämpningsområde 5b. Metoden för att fånga upp tillkommande fallissemangs- och migrationsrisker ska inkludera alla positioner som omfattas av kapitalkrav för specifika ränterisker men däremot inte värdepapperiseringspositioner och kreditderivat på n:te förfall. Under förutsättning att tillsynsmyndigheterna ger sitt godkännande får institutet välja att genomgående ta med alla positioner i börsnoterade aktier och derivatpositioner med börsnoterade aktier som underliggande instrument som enligt kreditinstitutets interna mätning och hantering av risker skulle ha ingått i underlaget. Metoden måste fånga upp effekter av samband mellan fallissemangs- och migrationshändelser. Den ska däremot inte inkludera effekter av diversifiering mellan å ena sidan fallissemangs- och migrationsrisker och å andra sidan andra marknadsriskfaktorer. Parametrar 5c. Metoden för att fånga upp tillkommande risker ska mäta förluster till följd av fallissemang och ändrad intern eller extern rating inom ett konfidensintervall på 99,9 % och med en kapitalhorisont på ett år. Korrelationsantagandena ska stödjas av en analys av objektiva data inom ett begreppsmässigt sunt ramverk. Metoden för att fånga upp tillkommande risker ska på ett tillfredsställande sätt beakta koncentrationer av emittenter. Även koncentrationer som i stressituationer kan uppkomma inom och mellan produktkategorier ska beaktas. Metoden ska bygga på ett antagande om konstant risknivå med en kapitalhorisont på ett år, vilket innebär att givna enskilda positioner eller positionsmängder i handelslagret som har utsatts för fallissemang eller migration under sin likviditetshorisont återställs vid utgången av sina likviditetshorisonter så att de återfår sin ursprungliga risknivå. Instituten får som alternativ välja att genomgående använda antaganden om konstanta ettåriga positioner. 5d. Likviditetshorisonterna ska fastställas utifrån den tid som krävs för att sälja positionen eller för att säkra alla väsentliga relevanta prisrisker under stressade marknadsförhållanden med särskilt beaktande av positionens storlek. Likviditetshorisonterna ska ta hänsyn till faktiskt föreliggande praxis och erfarenheter under perioder av såväl systematisk som idiosynkratisk stress. Likviditetshorisonten ska mätas utifrån försiktiga antaganden och vara tillräckligt lång för att försäljnings- eller säkringshandlingen i sig inte väsentligt ska påverka det pris som skulle gälla vid ett genomförande av försäljningen eller risksäkringen. Vid fastställandet av lämplig likviditetshorisont för en position eller en grupp positioner ska en minimigräns på tre månader gälla. Vid fastställandet av den lämpliga likviditetshorisonten för en position eller en uppsättning av positioner ska ett instituts interna riktlinjer för prisvärdejusteringar och hantering av inaktuella positioner beaktas. När ett institut fastställer likviditetshorisonter för positionsmängder och inte enskilda positioner ska kriterierna för definition av positionsmängder fastställas på ett sätt som tar adekvat hänsyn till skillnader i likviditet. Likviditetshorisonterna ska vara längre för koncentrerade positioner med hänsyn till den längre tid som krävs för att likvidera sådana positioner. Likviditetshorisonten för en warehousing-facilitet för värdepapperiseringar ska avspegla den tid som krävs för att bygga upp, sälja och värdepapperisera tillgångarna eller för att säkra de väsentliga riskfaktorerna under stressade marknadsförhållanden. 5e. Risksäkringar kan införlivas med ett instituts system för att fånga upp tillkommande fallissemangs- och migrationsrisker. Positioner kan nettas när långa och korta positioner avser samma finansiella instrument. Säkrings- eller diversifieringseffekter i samband med långa och korta positioner avseende olika instrument eller olika värdepapper med samma gäldenär liksom även långa och korta positioner mot olika emittenter får endast beaktas genom explicita modeller av positionerna redovisade brutto för de olika instrumenten. Instituten ska beakta effekterna av väsentliga risker som kan förverkligas under mellantiden mellan löptiden för risksäkringen och likviditetshorisonten samt potentialen för väsentliga basrisker inom säkringsstrategierna avseende produktslag, rangordning i kapitalstrukturen, intern eller extern rating, löptid, emissionstidpunkt och andra skillnader mellan instrumenten. Instituten ska endast beakta risksäkringar i den utsträckning som de kan upprätthållas också när gäldenären närmar sig en kredithändelse eller annan händelse. För positioner i handelslagret som är risksäkrade genom dynamiska strategier får en omviktning av säkringen inom likviditetshorisonten för den säkrade positionen beaktas, förutsatt att institutet i) väljer att modellera omviktningen konsekvent för hela den relevanta mängden av positioner i handelslagret, ii) kan visa att omviktningen leder till bättre riskmätning och iii) kan visa att marknaderna för de instrument som fungerar som risksäkring är tillräckligt likvida för att en sådan omviktning kan ske även under perioder av stress. Alla kvarstående risker i samband med dynamiska risksäkringsstrategier ska beaktas i kapitalkravet. 5f. Metoden för att fånga upp tillkommande fallissemangs- och migrationsrisker ska vara anpassad till de ickelinjära effekterna av optioner, strukturerade kreditderivat och andra positioner med i väsentlig utsträckning ickelinjärt beteende vid prisändringar. Institutet ska också vederbörligen beakta omfattningen av de modellrisker som är förenade med värdering och skattning av prisrisker i samband med sådana produkter. 5g. Metoden för att fånga upp tillkommande fallissemangs- och migrationsrisker ska vara baserad på data som är objektiva och aktuella. Validering 5h. Inom ramen för den oberoende översyn av sina riskmätningssystem och valideringen av sina interna modeller som föreskrivs genom denna bilaga ska instituten när det gäller metoden för att fånga upp tillkommande fallissemangs- och migrationsrisker särskilt genomföra följande: i) Validera att deras modelleringsmetoder för samband och prisändringar är lämpliga för deras portföljer, även i fråga om val och viktning av systematiska riskfaktorer. ii) Genomföra ett urval stresstester, däribland känslighetsanalys och scenarieanalyser, för att bedöma metodens kvalitativa och kvantitativa lämplighet, särskilt i fråga om behandlingen av koncentrationer. Dessa tester ska inte begränsas till historiskt dokumenterade händelsekedjor. iii) Genomföra adekvat kvantitativ validering, även med utnyttjande av relevanta interna referensvärden för modellerna. Metoden för att fånga upp tillkommande risker ska vara förenlig med institutets interna riskhanteringsmetoder för identifiering, mätning och hantering av handelsrisker. Dokumentation 5i. Instituten ska dokumentera sina metoder för att fånga upp tillkommande fallissemangs- och migrationsrisker så att de behöriga myndigheterna kan få en överblick över deras korrelationsantaganden och andra antaganden vid skapandet av modellerna. Interna metoder baserade på andra parametrar 5j. Om ett institut använder en metod för att fånga upp tillkommande fallissemangs- och migrationsrisker som inte uppfyller alla kraven i denna punkt men som är förenlig med institutets interna metoder för att identifiera, mäta och hantera risker, ska det kunna visa att dess metod leder till ett kapitalkrav som är minst lika högt som om det hade varit baserat på en metod som fullt ut uppfyller kraven i denna punkt. De behöriga myndigheterna ska minst en gång om året kontrollera att kravet i föregående mening uppfylls. CEBS ska övervaka skillnaderna i praxis på detta område och utarbeta riktlinjer för att säkerställa jämlika konkurrensvillkor. Beräkningarnas frekvens 5k. Instituten ska utföra de beräkningar som krävs enligt den metod de har valt för att fånga upp den tillkommande risken minst en gång per vecka. 5l. De behöriga myndigheterna ska medge att en intern modell används för att beräkna ytterligare kapitalkrav i stället för kapitalkravet för korrelationshandelsportföljen i enlighet med punkt 14a i bilaga I, förutsatt att alla villkor i denna punkt är uppfyllda. En sådan intern metod ska på ett tillfredsställande sätt fånga upp alla prisrisker inom ett konfidensintervall på 99,9 % med en kapitalhorisont på ett år, under antagandet att en konstant risknivå föreligger och, där så är nödvändigt, vara anpassad för att återspegla inverkan av likviditet, koncentrationer, risksäkring och optionalitet. Institutet får i den metod som avses i denna punkt inkludera alla positioner som hanteras gemensamt med positioner i korrelationshandelsportföljen och får då undanta dessa positioner i den metod som krävs enligt punkt 5a. Beloppet av kapitalkravet för alla prisrisker får inte understiga 8 % av det kapitalkrav som skulle beräknas enligt punkt 14a i bilaga I för alla positioner som införlivats i kapitalkravet för alla prisrisker. Särskilt följande risker ska beaktas på adekvat sätt: a) Den kumulativa risk som uppstår genom flera fallissemang, inbegripet rangordning av fallissemang, för produkter som delas upp i trancher. b) Kreditspreadrisken, även gamma- och ’cross-gamma’-effekter. c) Volatiliteten inom implicita korrelationer, även den korsvisa effekten mellan spreadar och korrelationer. d) Basrisken, som inbegriper både i) basen mellan spreaden för ett index och spreadarna för dess komponenter ingående enskilda namn, samt ii) basen mellan den implicita korrelationen för ett index och korrelationen för särskilt anpassade portföljer. e) Volatiliteten för återvinningsgraden, till den del som den hänför sig till benägenheten för återvinningsgrader att inverka på tranchpriserna. f) I den utsträckning det övergripande riskmåttet innefattar vinsterna från dynamisk risksäkring, risken för nedsatt risksäkring och de potentiella kostnaderna för att vikta om sådana risksäkringar. Vid tillämpning av denna punkt ska ett institut ha tillgång till tillräckliga marknadsdata för att garantera att det till fullo beaktar de mest framträdande riskerna för dessa exponeringar i sin interna metod i enlighet med de normer som anges i denna punkt, genom utfallstester eller på andra lämpliga sätt kunna visa att dess riskmått tillräckligt kan förklara den historiska prisvariationen hos dessa produkter, och i stånd att skilja de positioner åt för vilka det har respektive inte har godkännande att ta dem med i kapitalkravet enligt denna punkt. När det gäller portföljer som omfattas av denna punkt ska institutet regelbundet tillämpa en rad särskilda i förväg fastställda stresscenarion. Genom dessa stresscenarion ska man undersöka effekten av stress på andelen fallissemang, återvinningsgrader, kreditspreadar samt vinst- och förlustkorrelationer på korrelationshandlarbordet. Institutet ska åtminstone varje vecka tillämpa dessa stresscenarion och åtminstone kvartalsvis rapportera resultaten till de behöriga myndigheterna, inbegripet jämförelser med institutets kapitalkrav enligt denna punkt. I fall då stresstester visar på ett väsentligt underskott i detta kapitalkrav ska detta rapporteras till de behöriga myndigheterna inom rimlig tid. På grundval av dessa resultat av stresstesterna ska de behöriga myndigheterna överväga ett ytterligare kapitalkrav för korrelationshandelsportföljen enligt artikel 136.2 i direktiv 2006/48/EG. Ett institut ska beräkna kapitalkravet för alla prisrisker minst en gång per vecka.” e) Punkt 6 ska ersättas med följande: ”6. Institut som använder egna modeller som inte erkänns enligt punkt 5 ska åläggas ett särskilt kapitalkrav för specifik risk beräknat i enlighet med bilaga I.” f) Punkt 7 ska ersättas med följande: ”7. Vid tillämpning av punkt 10b a och b ska resultatet av institutets egen beräkning räknas upp genom multiplikationsfaktorerna (mc) och (ms). Dessa faktorer ska uppgå till minst 3.” g) I punkt 8 ska första stycket ersättas med följande: ”Vid tillämpning av punkt 10b a och b ska multiplikationsfaktorerna (mc) och (ms) ökas med en plusfaktor mellan 0 och 1 i överensstämmelse med tabell 1 beroende på det antal överskridanden som konstaterats genom institutets utfallstester under de närmast föregående 250 bankdagarna av Value-at-Risk-värdet enligt punkt 10. De behöriga myndigheterna ska kräva att instituten på ett konsekvent sätt beräknar överskridanden på grundval av utfallstester av hypotetiska och konkreta förändringar i portföljens värde. Ett överskridande är en endagsförändring i portföljens värde som överskrider motsvarande endagsvärde för Value-at-Risk-värdet som genererats av institutets modell. För att bestämma plusfaktorn ska antalet överskridanden fastställas åtminstone kvartalsvis och uppgå till det större av antalet överskridanden på grundval av hypotetiska och konkreta förändringar i portföljens värde.” h) Punkt 9 ska utgå. i) Punkt 10 ska ändras på följande sätt: i) Led c ska ersättas med följande: ”c) En innehavsperiod motsvarande tio dagar (instituten får använda Value-at-Risk-värden som beräknats på grundval av kortare innehavsperioder som räknats upp till tio dagar genom t.ex. metoden med kvadratroten av tidsperioden. Ett institut som tillämpar den strategin ska regelbundet inför de behöriga myndigheterna motivera att denna metod är rimlig).” ii) Led e ska ersättas med följande: ”e) Månatliga uppdateringar av dataunderlaget.” j) Följande punkter ska införas: ”10a. Varje institut ska dessutom beräkna ett stressvärde för Value-at-Risk, baserat på ett tiodagars Value-at-Risk-värde inom ett 99-procentigt ensidigt konfidensintervall för den aktuella portföljen, där indata för Value-at-Risk-modellen kalibrerats till historiska data från en sammanhängande tolvmånadersperiod av betydande finansiell stress som är relevant för institutets portfölj. Valet av dessa historiska data ska godkännas av de behöriga myndigheterna och ses över årligen av institutet. CEBS ska övervaka skillnaderna i praxis på detta område och utarbeta riktlinjer för att säkerställa konvergens. Instituten ska beräkna stressjusterade Value-at-Risk-värden minst en gång per vecka. 10b. Alla institut ska varje dag uppfylla ett kapitalkrav som uppgår till summan av leden a and b. Dessutom ska institut som använder en intern modell för att beräkna kapitalkravet för specifik positionsrisk uppfylla ett kapitalkrav som uttrycks som summan av leden c och d: a) Det som är högst av i) dess Value-at-Risk-värde för föregående dag, beräknat enligt punkt 10 (VaRt-1) och ii) ett genomsnitt av de dagliga Value-at-Risk-värdena enligt punkt 10 för samtliga föregående sextio affärsdagarna (VaRavg), multiplicerat med multiplikationsfaktorn (mc). b) Det som är högst av i) dess senaste tillgängliga stressjusterade Value-at-Risk-värde punkt 10a (sVaRt-1) och ii) ett genomsnitt av de stressjusterade Value-at-Risk-värdena, beräknade på det sätt och med den frekvens som anges i punkt 10a under de föregående sextio affärsdagar (sVaRavg), multiplicerat med multiplikationsfaktorn (ms), c) Ett kapitalkrav som är beräknat i enlighet med bilaga I för positionsrisker för värdepapperiseringspositioner och kreditderivat på n:te förfall i handelslagret med undantag av positioner som införlivats i kapitalkravet i enlighet med punkt 51. d) Det som är högst av institutets senaste mått och dess genomsnittliga mått under 12 veckor för tillkommande fallissemangs- och migrationsrisker i enlighet med punkt 5a och, i förekommande fall, det som är högst av institutets senaste mått och dess genomsnittliga mått under 12 veckor för alla prisrisker i enlighet med punkt 51. 10c. Institut ska även genomföra omvända stresstest.” k) I punkt 12 ska första stycket ersättas med följande: ”12. Riskmätningsmodellen ska fånga upp ett tillräckligt antal riskfaktorer, beroende på institutets aktivitetsnivå på respektive marknader. Om en riskfaktor har införlivats med institutets prissättningsmodell men inte med dess riskmätningsmodell ska institutet kunna ge den behöriga myndigheten tillfredsställande motiv till ett sådant uteslutande. Dessutom ska riskmätningsmodellen fånga upp ickelinjära egenskaper hos optioner och andra produkter samt korrelationsrisker och basrisker. Om proxyvariabler används för riskfaktorer ska det vara dokumenterat att de tidigare fungerat väl för den position som faktiskt innehas. Dessutom ska följande gälla för enskilda riskslag.”