30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 160/99 
            _ _ _  
 
KOMMISSIONENS BESLUT 
av den 29 april 2004 
om antagandet av en allmän plan för krisha ntering på området för livsmedel och foder 
(2004/478/EG) 
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMI SSION HAR FATTAT DETTA BESLUT 
med beaktande av Fördraget om upprä ttandet av Europeiska gemenskapen, 
med beaktande av Europaparlamentets och rå dets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 
januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftn ing, om inrättande av 
Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet  och om förfaranden i frågor som gäller 
livsmedelssäkerhet, särskilt artikel 55 i denna, och 
av följande skäl: (1) I artikel 55 i förordning (EG) nr 178/2002 föreskrivs att kommissionen i nära 
samarbete med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, nedan kallad 
myndigheten, och medlemsstaterna skall utarbe ta en allmän plan  för hantering av 
kriser på området för livsmedels- och fodersäkerhet.  
(2) Samråd om förslaget till allmän plan ha r ägt rum med myndigheten, och förslaget har 
diskuterats ingående av medlemsstaterna inom Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa. 
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 
Artikel 1 
Den allmänna planen för hantering av kriser på området för livsmedels- och fodersäkerhet, 
som föreskrivs i artikel 55 i förordning (EG)  nr 178/2002 och återfi nns i bilagan, inrättas 
genom detta beslut. 
Artikel 2 
Detta beslut träder i kraft den första da gen i den månad som följer offentliggörandet i 
Europeiska unionens officiella tidning. 
 2    Utfärdat i Bryssel den 29 april 2004. 
       På kommissionens vägnar 
 David BYRNE  
 Ledamot av kommissionen 
 3    BILAGA 
ALLMÄN PLAN FÖR HANTERING AV KRISER PÅ OMRÅDET FÖR 
LIVSMEDELS- OCH FODERSÄKERHET 
1. RÄCKVIDD FÖR DEN ALLMÄNNA PLANEN FÖR HANTERING AV KRISER PÅ OMRÅDET 
FÖR LIVSMEDELS - OCH FODERSÄKERHET  
I avsnitt 3 i kapitel IV i förordning (EG) nr 178/2002 förutses nya metoder för 
riskhantering på området för livsmedels- oc h fodersäkerhet: Kommissionen skall dels 
inrätta en krisenhet i vars arbete myndigheten skall delta, dels anta en allmän plan för 
hantering av kriser på området för livsmede ls- och fodersäkerhet, som skall innehålla 
uppgifter om de praktiska förfaranden so m krävs för krishantering. Den allmänna 
planen för hantering av kris er på området för livsmedels - och fodersäkerhet kallas 
nedan den allmänna planen. 
De tre artiklarna i de tta avsnitt hör ihop. 
I artikel 55 föreskrivs a tt kommissionens i nära sama rbete med myndigheten och 
medlemsstaterna skall utarbeta en allmän pl an för hantering av kriser på området för 
livsmedels- och fodersäkerhet, som skall innehålla uppgifter om krissituationer och 
om de praktiska förfaranden som krävs för krishantering, inbegripet de principer om 
öppenhet som skall tillämpas och en kommunikationsstrategi.  
I artikel 56 föreskrivs att kommissi onen skall inrätta en krisenhet.  
I artikel 57 anges kris enhetens uppgifter.  
Enligt artikel 55 skall den allm änna planen i synnerhet innehålla uppgifter om de slag 
av situationer där ett livsmedel eller foder innebär direkta eller indirekta risker för 
människors hälsa som sannolikt inte kan förhi ndras, undanröjas eller begränsas till en 
godtagbar nivå genom gällande bestämmelser eller genom tillämpning av artiklarna 53 och 54. 
Dessutom föreskrivs i artikel 56 att kommissionen skall inrätta en krisenhet ” om den 
identifierar en situation där ett livsmedel el ler foder innebär en allvarlig direkt eller 
indirekt risk för människors hälsa och denna risk sannolikt inte kan förhindras, 
undanröjas eller begränsas genom gäl lande bestämmelser eller på ett 
tillfredsställande sätt hanter as endast genom tillämpni ng av artiklarna 53 och 54 ”. 
I den allmänna planen anges därför följande: 
– Krissituationerna. 
– Den process som leder fram till tillämpningen av den allmänna 
planen. 
– Upprättandet av ett nätv erk av krissamordnare. 
– De praktiska förfarandena för krishantering. 
– Krisenhetens roll. 
 4    – Krisenhetens verksamhet i praktik en (sammansättn ing, arbetssätt, 
uppgifter). 
– Kopplingen mellan krisenheten och beslutsprocessen. 
– Krisens upphörande. 
– Förfaranden i fall av en potentiellt allvarlig risk. 
– Kommunikationsstrategi. 
– Principer om öppenhet.  
De förfaranden som fastställs i den allm änna planen skall ut göra riktlinjer att 
tillämpas av medlemsstaterna, myndigheten och kommissionen.  
2. KRISSITUATIONER  
2.1. Krissituationer som innebär en allvar lig direkt eller indirekt risk för 
människors hälsa 
Krissituationer är sådana situationer där vi ktiga faktorer ingår i en sådan omfattning 
att kommissionen bedömer en hantering av li vsmedels- eller foderrisken i fråga så 
komplicerad att denna inte lämpligen kan ske med tillämpning av befintliga bestämmelser eller med tillämpning av artiklarna 53 och 54.  
Tidigare erfarenheter visar att situationer so m innebär risker vanligtvis hanteras på 
ett adekvat sätt via befintliga förfaranden. Situationer som anses utgöra kriser förekommer därför mycket sä llan, till och med undantagsvis. 
Dessa viktiga faktorer utgörs i synnerhet av följande: Situationen innebär en allvarlig direkt eller indirekt risk för människors hälsa 
och/eller uppfattas eller åt erges i media som sådan el ler kan uppfattas och/eller 
återges i media som sådan.  
och 
Risken sprids eller kan sprida till en avsevärd del av livsmedelskedjan. och 
Riskens potentiella omfattning, genom spridning  till flera medlemsst ater och/eller till 
tredje land, är stor. 
Den allmänna planen inbegriper att en kris enhet inrättas på den plats där den direkta 
eller indirekta risken anses vara allvarlig . Därför kommer den allmänna planen i 
nästan alla fall att omfatta inrättandet av en krisenhet.  
2.2. Krissituationer som innebär en potentiellt allvarlig risk 
Det är viktigt att denna plan omfattar de fa ll där risken är potentiell men skulle kunna 
utvecklas till en allvarlig risk som sanno likt inte kan förhindr as, undanröjas eller 
 5    minskas genom befintliga bestämmelser eller genom tillämpning endast av artiklarna 
53 och 54. I detta fall skall ingen krisenhet inrättas, utan lämp liga åtgärder skall 
vidtas för en effektiv hantering av dessa typer av situationer. 
3. DEN PROCESS SOM LEDER FRAM TILL TILLÄMPNINGEN AV DEN ALLMÄNNA PLANEN  
Den information som kan leda till att den al lmänna planen för hantering av kriser på 
området för livsmedels- och fodersäkerhet tillämpas, och att en krisenhet vid behov 
inrättas, kan ha följande källor: 
– Meddelanden om snabba varningar (systemet för snabb varning för 
livsmedel och foder). 
– Information från medlemsstaterna (andra typer av meddelanden, 
information som ges i Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa osv.).  
– Information från myndigheten. 
– Rapporter från kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor. 
– Information från det epidemiologiska nätverket inom EU. 
– Information från tredje land eller internationella organ. 
– Övriga källor (konsumentorgan isationer, näringsliv, övriga 
intressenter, media osv.) 
Om analysen av informationen om risker  föranleder kommissionen att anse att de 
villkor som fastställs i avsnitten 2.1 oc h 2.2 kan vara uppfyllda, skall kommissionen 
ta en första kontakt dels med den eller de berörda me dlemsstaterna för att bedöma 
situationen, dels med myndigheten för att be gära information om riskerna i fråga. 
På grundval av en bedömning av all till gänglig relevant information skall 
kommissionen avgöra om de villkor som fast ställs i avsnitt 2.1 eller avsnitt 2.2 är 
uppfyllda. 
4. U
PPRÄTTANDET AV ETT NÄTVERK AV KRISSAMORDNARE . 
Varje medlemsstat, myndigheten och kommi ssionen skall utse en krissamordnare, 
samt dennes/dennas suppleant, på lämplig  nivå. Den utsedda samordnarens och 
suppleantens namn och kontaktuppgifte r skall meddelas till kommissionen.  
Möten mellan samordnarna skall anordnas av kommissionen kort efter att dessa har 
utsetts. Vid det första mötet skall kommissionen dela ut en handbok med en 
fullständig förteckning över samordna rna och suppleanterna samt deras 
kontaktuppgifter. Handboken skall även innehålla en förteckning över gemenskapens referenslaboratorier. Det praktiska i verksamheten kommer att diskuteras för att till exempel säkerställa att varje samordnare snabbt  kan nås i fall av en kris eller för att 
säkerställa ett effektivt samarbete kring strategin för riskkommunikation (se avsnitt 
7). Intressenterna skall informeras om dem av mötesresultaten som berör dem.  
 6    Dessa praktiska arrangemang bör säkerställ a att snabba insatser görs. Vid behov 
kommer dessa praktiska arrangemang a tt bifogas till den allmänna planen. 
5. PRAKTISKA FÖRFARANDEN FÖR HANTERING AV KRISER SOM INNEBÄR EN 
ALLVARLIG DIREKT ELLER INDIREKT RISK FÖR MÄNNISKORS HÄLSA  
5.1. Inrättande av krisenheten 
Om analysen av informationen om risker  föranleder kommissionen att anse att de 
villkor som fastställs i avsnitt 2.1 kan vara  uppfyllda, särskilt villkoret att riskerna 
troligen är allvarliga, skall kommissionen ta  en första kontakt dels med de berörda 
medlemsstaterna för att bedöma situationen,  dels med myndigheten för att begära 
information om riskerna i fråga. 
På grundval av en bedömning av all till gänglig relevant information skall 
kommissionen inrätta en krisenhet, om de villkor som fastställs i avsnitt 2.1 anses 
vara uppfyllda. 
Kommissionen skall omedelbart informera medlemsstaterna och myndigheten om att 
en krisenhet har inrättats. 
Beslutet att inrätta en krisenhet medför a tt avsnitten 5, 7 och 8 i den allmänna planen 
blir tillämpliga för a lla berörda parter (kommissionen, myndigheten och 
medlemsstaterna). 
5.2. Krisenhetens roll 
Krisenheten skall ha i uppgift att samla in  och bedöma alla relevanta uppgifter och 
kartlägga tillgängliga alternativ  för en hantering av krisen. 
Den skall även ha i uppgift att informera allmänheten om riskerna i fråga och de 
åtgärder som vidtas. 
Enheten utgör ytterligare ett verktyg för a tt säkerställa en effektiv krishantering 
genom bättre samordning och snabba insatser. Följaktligen skall alla medlemmar i krisenheten samarbeta i syfte att samla in och utbyta all tillgänglig information av 
relevans. De skall även samarbeta vid be dömningen av de data som samlas in och 
fastställa lämpliga typer av riskhantering. Medlemmarna i krisenheten skall dessutom 
samarbeta i fråga om kommunikation och urskilja de bästa sätten att förmedla 
information till allmänheten på ett öppet sätt. 
Däremot ingår det inte i krisenhetens ansvar  att fatta beslut om riskhanteringen eller 
att tillämpa lagstiftningen (tillsynsaspekter).  
Detta arbetssätt ersätter emellertid inte de förfaranden som tillämpas av 
kommissionen, medlemsstaterna  eller myndigheten inom  ramen för dessas egna 
befogenheter. 
Således skall besluten om krishantering fattas via särskilda redan fastställda 
förfaranden (särskilt kommittéförfarandet). 
 7    Varje medlemsstat skall ha ansvaret för handläggning av officie lla kontroller på sitt 
territorium. De särskilda bestämmelser  som medlemsstaterna har infört för 
samordningen av nödvändiga brådskande kont roller i krissitua tioner gäller även 
fortsättningsvis. Generaldirektoratet fö r hälsa och konsumentskydd skall ansvara för 
att vid behov brådskande skicka ut pers onal från kontoret för livsmedels- och 
veterinärfrågor. 
Likaså skall myndigheten förbli ansvarig för handläggningen av förfarandena för 
tillhandahållande av vetenska pliga yttranden i fall av en begäran om ett brådskande 
vetenskapligt yttrande från den vete nskapliga kommittén eller en av dess 
vetenskapliga paneler. 
5.3. Krisenhetens verksamhet i praktiken 
Sammansättning 
Krisenheten skall bestå av kommissionens  och myndighetens kr issamordnare (eller 
deras suppleanter), de direkt berörda me dlemsstaternas krissamordnare samt övriga 
företrädare för kommissionen, myndighe ten och den/de direkt berörda 
medlemsstaterna. Myndigheten skall tillhandahålla nödvändigt vetenskapligt och tekniskt stöd. 
Syftet med krisenheten skall vara att underl ätta snabba och effektiva insatser. Dess 
medlemmar skall delta i krisenhetens ordinä ra möten och krismöten samt ge prov på 
stor sakkunskap och visa stort engagemang.  Medlemmarna skall kunna ta ansvar, och 
därför bör personer på poster med hög ansv arsnivå inom livsmedels-/fodersektorn 
utses.  
Krisenheten får finna att sakkunskap som innehas av personer tillhörande andra 
offentliga organ eller den privata sektorn är nödvändig för krishanteringen och får begära permanent ad hoc-stöd från dessa pe rsoner. Till exempel får experter från 
gemenskapens eller medlemsstaternas re ferenslaboratorier anmodas att delta i 
krisenheten, om den sakkunskap om laborator ieanalys som de be sitter är nödvändig. 
De personer inom kommissionen och myndi gheten som är kommunikationsansvariga 
på området för livsmedel och foder sk all delta i krisenhetens arbete.  
Praktiska förfaranden för arbetet inom krisenheten 
Kommissionens krissamordnare (eller hans/h ennes suppleant) skall vara ordförande i 
krisenheten. Ordföranden skall i synnerhet säkerställa sambandet mellan 
krisenhetens verksamhet och beslutsprocessen . Han/Hon skall biträdas av 
lämplig(a) teknisk(a) expert(er) från den eller de behör iga enheterna vid 
kommissionen. 
Ordföranden skall se till att arbetet inom krisenheten fungerar störningsfritt och att 
arbetsuppgifterna fördelas mellan medlem marna med hänsyn till deras kompetens.  
Så snart som möjligt efter det att beslut fattats om att inrätta en krisenhet skall 
ordföranden kalla myndighetens samordna re och samordnarna i de medlemsstater 
som är direkt berörda till ett första mö te inom krisenheten. Ett begränsat antal 
personer får följa med samordnarna. Ordför anden får fastställa en övre gräns för 
antalet medföljande personer. 
 8    Myndighetens samordnare och de samordna re från medlemstaterna som ingår i 
krisenheten skall ansvara för lämpligt delta gande i krisenhetens möten med avseende 
på tillgänglighet, sakkunskap och ansv arsnivå. Konkret innebär detta att 
krissamordnaren eller hans/hennes suppleant skall delta i samtliga möten och att behöriga personer skall följa med honom/henne. 
Myndigheten skall ha ansvaret  för att vetenskapligt oc h tekniskt stöd vid behov 
tillhandahålls, särskilt rörande de se naste vetenskapliga rönen (insamling och 
bedömning av all relevant vetenskaplig information rörande riskerna i fråga). 
I krisenhetens ansvar skall ingå att hålla nä ra kontakt med de berörda intressenterna, 
särskilt när det är nödvändigt  att utbyta information. 
Arbetssätt 
Kommissionen skall tillhandahålla sekret ariatstjänster för krisenhetens möten 
(protokoll m.m.) och ställa till förfogande a lla personella och mate riella resurser som 
fordras för att enheten skall fungera störningsfritt (särskilt sammanträdeslokaler, kommunikationsutrustning m.m.).  
För att lämna ut eller sprida information, särskilt vid begäran att en eller flera 
medlemsstater skall tillhandahålla informa tion och vid översändande av information 
från denna/dessa medlemsstater, skall krisenheten utnyttja RASFF-nätverkets 
tekniska hjälpmedel. 
Krisenhetens uppgifter 
I enlighet med artikel 57 ovan skall krisenheten ha följande uppgifter: 
– Insamling av relevanta vetenskaplig a data och all så dan vetenskaplig 
information som möjliggör att hantera de ak tuella riskerna på  ett så effektivt 
sätt som möjligt. Detta gäller i synnerhet följande: 
– Utbyte av all den vetenskapliga information som krisenhetens 
medlemmar har tillgång till.  
– Vid behov skall medlemmarna ges i uppgift att samla in ytterligare 
vetenskaplig information.  
– Vid behov skall de nödvändiga åtgärd erna samordnas för att åtgärda 
vetenskapliga brister. 
– Vid behov skall medlemmarna ge s i uppgift att ta kontakt med 
internationella organisationer, berörd a intressenter och länder utanför 
gemenskapen för att se till att alla relevant information görs tillgänglig och utbyts. 
– Vid behov får krisenheten erford ra stöd från gemenskapens 
referenslaboratorier. 
Fördelningen av uppgifter i samband med in samlingen av vetenskapliga data skall 
ske med beaktande av myndighetens sakkuns kap och de mekanismer för utbyte av 
 9    vetenskapliga data som redan utveckla ts av myndigheten för dessa frågor 
(myndighetens nätverk). 
Fördelningen av uppgifter i samband med in samlingen av vetenskapliga data får vid 
behov också omfatta stöd från andra nätv erk som drivs av kommissionen, såsom 
systemet för tidig varning och reaktion (EWRS) när det gäller sjukdomar hos 
människor, systemet för anmälan av djursjukdomar (ADNS) när det gäller 
djursjukdomar eller de nätverk på området för forskning som drivs av 
generaldirektoratet för forskning. 
– Insamling av övriga relevanta data (andr a data än de vetenskapliga data som 
anges ovan). Detta gäller i synnerhet följande: 
– Utbyte av övriga tillgängliga data av relevans (resultat av officiella 
kontroller, resultat av analyser utförd a av officiella kontrollaboratorier, 
data från tredje land m.m.) 
– Vid behov skall medlemmarna ges i uppgift  att samla in ytterligare data.  
– Vid behov skall medlemmarna ge s i uppgift att ta kontakt med 
internationella organisationer, berörd a intressenter och länder utanför 
gemenskapen för att se till att alla relevant information görs tillgänglig och utbyts. 
– Bedömning av den tillgängliga informationen. Detta gäller i synnerhet 
följande: 
– Utbyte av de bedömningar som redan gjorts av medlemmarna, särskilt 
myndigheten, eller bedömningar som på annat sätt är tillgängliga. 
– Organiseringen av riskbedömning en, varvid hänsyn skall tas till 
myndighetens särskilda ro ll när det gäller att tillhandahålla nödvändigt 
vetenskapligt och tekniskt stöd till krisenheten, utan att möjligheten att begära ett formellt vetenskapligt yt trande från myndigheten åsidosätts. 
– Vid behov skall tekniskt stöd från ge menskapens referenslaboratorier 
utnyttjas för tekniska aspekter. 
– Fastställande av tillgängliga alternativ för att förhindra att det uppstår risker för 
människors hälsa, eliminera dessa elle r reducera dem till en godtagbar nivå, 
samt uppdatering av dessa alternativ på  grundval av ny tillgänglig information 
och händelseutvecklingen. Detta gäller i synnerhet följande: 
– Krisenhetens medlemmar skall tillsammans fastställa de tillgängliga 
alternativen.  
– De skall sammanställa en gemensam skrivelse om de tillgängliga 
alternativen. Denna skrivelse skall för varje alternativ innehålla en 
motivering till varför alternativet ha r fastställts, särskilt de huvudsakliga 
resultaten av bedömningen  av tillgängliga data. 
– Uppgifter avseende organisationen av informationen till allmänheten om 
riskerna i fråga och de åtgärder som vidtagits. 
 10    Denna fråga behandlas i avsnitt 7. 
Det bör noteras att krisenhete n för alla dessa uppgifter får begära permanent eller 
tillfälligt stöd från särskilda pers oner när deras sakkuns kap anses nödvändig. 
5.4. Kopplingen mellan krisenheten och beslutsprocessen. 
Åtgärder för krishantering 
Åtgärderna för krishantering omfattar alla  nödvändiga åtgärder i syfte att förebygga, 
minska eller undanröja de aktuella riskerna : krisenheten ansvarar för vissa åtgärder, 
och kommissionen och/eller medlemsstaterna  ansvarar för andra åtgärder. Det bör 
påpekas att dessa åtgärder inte innebär e tt åsidosättande av kommissionens möjlighet 
enligt artikel 53.2 att anta pr eliminära åtgärder i nödsituat ioner efter att ha samrått 
med de berörda medlemsstaterna och informerat övriga medlemsstater. 
Steg 1 
– Kommissionen skall sammankalla krisenheten snarast möjligt efter att 
den inrättats. 
– Krisenhetens arbete skall bedrivas i enlighet med avsnitten 5, 7 och 8. 
Steg 2 
– De alternativ som fastställts av  krisenheten skall meddelas till 
kommissionen, som omedelbart skall meddela dem till medlemsstaterna.  
– Kommissionen skall göra förberedelse r för att vidta åtgärder om det 
krävs. Kommissionen får också be gära att myndigheten avger ett 
brådskande vetenskapligt yttrande, om ett formellt vetenskapligt yttrande från myndigheten anses nödvändigt. 
Steg 3 
– Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa skall vid behov 
sammanträda för att behandla och yttra sig om de föreslagna åtgärderna. 
– Om nödvändigt skall beslut om att vi dta nödåtgärder fattas, i synnerhet 
enligt förfarandena i artiklarna 53 och 54 i förordning (EG) nr 178/2002. 
– Om ett brådskande vetenskapligt yttrande begärs, skall myndigheten 
vidta lämpliga åtgärder för att säkers tälla att yttrandet avges så snart som 
möjligt. 
Permanenta åtgärder som skall vidt as under hela tiden krisen varar 
– Under hela tiden krisen varar skall krisenheten fo rtlöpande samla in och 
bedöma relevanta data och göra en fö rnyad bedömning av de tillgängliga 
alternativen. De uppdaterade alternativen  skall meddelas till  kommissionen och 
medlemsstaterna. Kommissione n får utarbeta ändrade åtgärder och överlämna 
dem till Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa för yttrande. 
 11    – Under hela tiden krisen varar skall Ständiga kommittén för livsmedelskedjan 
och djurhälsa hålla regelbundna möten och krismöten för att säkerställa att all 
relevant information utbyts, särskilt information om antagandet av nödvändiga 
åtgärder och om övervakningen av genom förandet av krishanteringsåtgärder 
(rapporter från de berörda medlemsstat erna lämnas till och behandlas av 
Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa). 
– Under hela tiden krisen  varar skall krisenhete n hålla allmänheten och 
intressenterna informerade på grundval av kommunikationsstrategin i avsnitt 7 
och i överensstämmelse med principerna om öppenhet i avsnitt 8. 
Kopplingen mellan krisenheten och beslutsprocessen 
– En lämplig koppling mellan arbetet inom  krisenheten och beslutsprocessen 
kommer att säkerställas via praktiska mekanismer. I synnerhet skall Ständiga 
kommittén regelbundet hållas informerad om arbetet i krisenheten, och myndigheten skall inbjudas till Ständiga kommitténs möten. Krisenheten skall 
fortlöpande informeras om de åtgärder  som vidtagits via beslutsprocessen för 
att krisenheten skall kunna samordna informationen rörande detta. 
5.5. Krisens upphörande 
Ovanstående förfaranden kommer att fortsätt a till dess att krise nheten upplöses. Om 
kommissionen, efter samråd med kris enheten och i nära samarbete med 
medlemsstaterna via Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, bedömer att krisenhetens arbete är fullborda t på grund av att risken är under kontroll, 
får den upplösa krisenheten. 
5.6. Utvärdering av krisen 
En övergripande utvärdering av krisen sk all göras tillsammans med intressenterna. 
Efter att krisen har upphör t skall krissamordnarna mötas för att förbättra 
bestämmelserna rörande f unktionen hos de olika inst rument som använts för 
hanteringen av krisen, med beaktande av ut värderingen av krisen och på grundval av 
de erfarenheter som gjorts.  
6. F
ÖRFARANDEN I FALL AV EN POTENTIELLT ALLVARLIG RISK . 
Om analysen av informationen om risker  föranleder kommissionen att anse att de 
villkor som fastställs i avsnitt 2.2 kan vara uppfyllda, skall kommissionen ta en första 
kontakt dels med den/de berörda medlemsst aterna för att bedöma situationen, dels 
med myndigheten för att begära info rmation om riskerna i fråga. 
Om kommissionen anser att de villkor som fa stställs i avsnitt 2.2 är uppfyllda, skall 
den, på grundval av en bedömning av all tillg änglig relevant information, omedelbart 
informera medlemsstaterna och myndigheten att avsnitten 6, 7 och 8 i den allmänna 
planen är tillämpliga. 
Så snart som möjligt efter beslutet att till ämpa detta avsnitt i den allmänna planen 
skall kommissionen vidta följande åtgärder: 
 12    – Lämplig kontakt skall tas med den eller de direkt berörda medlemsstaterna och 
med myndigheten för att begära att dera s interna system för krishantering 
aktiveras. Vid behov skall de mekanismer för utbyte av vetenskapliga data som 
utarbetats av myndigheten för nödsituationer (myndighetens nätverk) aktiveras. 
– Vid behov skall en aktivering av de behörig a laboratorierna och ett utbyte av deras 
analysresultat begäras. 
– Lämplig kontakt skall tas e ller möten hållas med den eller de direkt berörda 
medlemsstaterna och med myndigheten för att se till att utbyte sker av all relevant 
information (vetenskapliga data, kontrolldata osv.).  
– Kommunikation (se avsnitt 7). Principerna om öppenhet som tas upp i avsnitt 8 
skall gälla.  
Dessa åtgärder skall fortgå till dess att en  mer fullständig riskbedömning har gjorts. 
Om riskerna anses lika allvarliga och om kommissionen anser att villkoren i avsnitt 
2.1 är uppfyllda, skall en krisenhet inrätt as och de förfaranden som föreskrivs i 
avsnitten 5, 7 och 8 gälla.  
Om utvecklingen av riskerna inte medför at t de anses allvarliga, skall de befintliga 
normala bestämmelserna för riskhantering gälla. 
7. KOMMUNIKATIONSSTRATEGI  
Krisenheten skall utveckla en kommunikati onsstrategi för varje enskilt fall för att 
hålla allmänheten underrättad om riskerna  och om de åtgärder som vidtas.  
Denna kommunikationsstrategi skall omfatta innehållet i och den rätta tidpunkten för 
informationen i det aktuella ärendet, inklusive lämpliga former för hur informationen sprids. 
I strategin skall den särskilda kompetens och de särskilda be fogenheter hos varje 
medlem i enheten att sörja för samordnad, enhetlig och öppen kommunikation med allmänheten beaktas. För detta ändamål föreskrivs särskilt följande praktiska 
arrangemang: 
– Den person inom kommissionen som ansvarar för kommunikationen på 
området för livsmedels- och fodersäkerhet samt den kommunikationsansvariga personen inom myndigheten skall delta i krisenhetens arbete.  
– De medlemsstater som direkt berörs av kr isen, och som i egenskap av sådana är 
medlemmar i krisenheten, skall vidta alla  åtgärder för att se till att deras 
information överensstämmer med den ko mmunikationsstrategi som samordnas 
av krisenheten. 
– De medlemsstater som inte är medlemma r i krisenheten skall likaledes genom 
sina krishanteringssamordnare knyt as till strategin som samordnas av 
krisenheten, så att riskkomm unikationen blir enhetlig. 
 13    I krisenhetens strategi skall ingå att fastställa vilka lämpliga kommunikationskanaler 
med Europarlamentet, berörda tredje länd er och berörda intressenter som behöver 
utvecklas beroende på ärendet i fråga. 
I den kommunikationsstrategi  som utvecklas av krisenheten skall ingå lämpliga 
första kontakter med intressenterna om detta är nödvändigt och i synnerhet när 
information om ett särskilt varumärke eller varunamn lämnas ut. 
Den särskilda roll som spelas av de organi sationer som företräder intressenterna på 
europeisk nivå när det gäller förmed ling av information skall beaktas i 
kommunikationsstrategin.  
I kommunikationsstrategin skall ingå att utveckla lämpliga samordnade kontakter 
med berörda tredje länder för att förse dessa med tydlig, exakt och enhetlig 
information. I kommunikationsstrategin skal l dessutom ingå lämpliga förfaranden för 
att informera tredje land om att en kris har upphört. 
Kommunikationsstrategin skall säkerställa att informatione n lämnas ut på ett öppet 
sätt, i enlighet med principerna i avsnitt 8.  
Det är dessutom nödvändigt att säkerställ a att den kommunikation som sker enligt 
avsnitt 6 i den allmänna plan en är enhetlig. De  kontakter och möten som föreskrivs i 
det avsnittet skall vid behov ingå i en ko mmunikationsstrategi so m skall utvecklas i 
överensstämmelse med detta avsnitt. 
8. PRINCIPER OM ÖPPENHET  
När krisenheten lämnar ut information sk all den noga sörja för att det råder öppenhet 
i enlighet med de principer för informa tion till allmänheten som föreskrivs i 
artikel 10 i förordning (EG) nr 178/2002.  
De allmänna reglerna om konfidentialitet sk all tillämpas. Vidare skall de särskilda 
regler om konfidentialitet som föreskrivs  i artikel 52 i förordning (EG) nr 178/2002 
tillämpas på utbyte av information som sker enligt RASFF.  
När krisenheten meddelar resultaten av det arbete som myndigheten utfört för 
krisenheten skall de principer om öppenhe t och konfidentialitet som föreskrivs i 
artiklarna 38–39 i förordning (EG) nr 178/ 2002 avseende resultaten av myndighetens 
arbete tillämpas.