Resolution om det civila samhällets bidrag till sökande efter barn som försvunnit och utnyttjats sexuellt

(2001/C 283/01)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA RESOLUTION

med beaktande av

- slutsatserna från Europeiska rådet i Tammerfors, i synnerhet punkt 23 i dessa,

- slutsatserna från Europeiska rådet i Santa Maria da Feira,

- rådets gemensamma åtgärd av den 24 februari 1997 om åtgärder mot människohandel och sexuellt utnyttjande av barn, i synnerhet avdelning II punkt i,

- rådets beslut av den 29 maj 2000 om kampen mot barnpornografi på Internet,

- Europaparlamentets resolution av den 30 mars 2000 om sexturism, i synnerhet punkt 27 i denna,

- Europaparlamentets resolution av den 19 maj 2000 om vidare åtgärder i kampen mot kvinnohandel, och i synnerhet punkterna 12 och 18 i denna,

- Europaparlamentets resolution av den 15 juni 2000 om brottsoffer, i synnerhet punkt 8 i denna,

- Europeiska kommissionens förslag till rambeslut om åtgärder för att bekämpa sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi, och

av följande skäl:

- För Europeiska unionen utgör kampen mot barns försvinnande och sexuellt utnyttjande av barn en prioritering.

- Det civila samhället kan spela en roll i denna kamp.

- Det civila samhällets organ kan ge värdefullt stöd åt de behöriga myndigheterna i sökandet efter försvunna och sexuellt utnyttjande barn samt för att förebygga och bekämpa denna företeelse.

- Samarbetet mellan det civila samhällets organ och de behöriga myndigheterna i sökandet efter försvunna eller sexuellt utnyttjade barn bör främjas.

- När det gäller omfattningen av detta samarbete bör hänsyn tagas till situationen i varje medlemsstat.

- Denna resolution påverkar inte tillämpningen av Luxemburgkonventionen av den 20 maj 1980 och Haagkonventionen av den 25 oktober 1980.

Det skydd av personuppgifter som fastställs i Europarådets konvention nr 108 av den 28 januari 1981 om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter skall beaktas.

Härigenom föreskrivs följande.

1. Denna resolution gäller sökandet efter försvunna eller sexuellt utnyttjade barn. Följande situationer omfattas:

- Försvinnande och bortförande

- Barn som rymt.

- Barn som bortförts av en utomstående.

- Barn som försvunnit på oförklarligt sätt.

- Sexuellt utnyttjande

- Människohandel, prostitution och barnpornografi.

- Pedofila Internetnät.

- Icke-organiserat sexuellt utnyttjande utanför familjen

2. Medlemsstaterna uppmanas att främja samarbetet mellan de behöriga myndigheterna och det civila samhället, särskilt det civila samhällets organ, i sökandet efter försvunna eller sexuellt utnyttjade barn.

Detta samarbete skall inte påverka de behöriga myndigheternas ansvar för utredningar och åtal.

Formerna för samarbetet kan eventuellt vara följande:

2.1 Undersöka möjligheten att med internt redan befintliga medel ställa ett nödtelefonnummer till förfogande för det civila samhällets organ eller främja sådana arrangemang som gör det möjligt för dessa att införa ett sådant nödtelefonnummer.

Detta nummer, som är avsett att användas till att samla in information och vittnesmål om försvunna eller sexuellt utnyttjade barn, skall vara tillgängligt dygnet runt och vara gratis.

2.2 Göra det möjligt, om så inte redan är fallet enligt inhemsk lagstiftning, för det civila samhällets organ att lämna stöd vid sökandet efter barn som försvunnit eller utnyttjats sexuellt bl.a. när det gäller att

- sprida information som bidrar till att lokalisera försvunna barn, om myndigheterna anser detta lämpligt,

- på begäran ställa frivilliga till de behöriga myndigheternas förfogande för organiserad skallgång när ett barn försvunnit,

- stödja försvunna och sexuellt utnyttjade barns familjer,

- tillhandahålla särskild sakkunskap om försvunna och sexuellt utnyttjade barn.

2.3 Medlemsstaterna uppmanas att i enlighet med sin respektive lagstiftning om utredningar och rättsliga åtgärder införa lämpliga regler för utbyte mellan det civila samhällets organ och de behöriga myndigheterna av information som är relevant för sökandet efter försvunna eller sexuellt utnyttjade barn.

I samband med detta informationsutbyte bör säkerheten i systemet, sekretessen hos uppgifterna och skyddet av personuppgifterna ges full garanti.

3. Medlemsstaterna uppmanas att sammanställa samtliga uppgifter om försvunna eller sexuellt utnyttjade barn för att få kännedom om företeelsens vidd, undersöka hur den utvecklas och utbyta uppgifter sinsemellan.

Denna sammanställning bör göras av de behöriga myndigheterna, med stöd från det civila samhällets organ i förekommande fall.

4. Rådet uppmanar kommissionen att göra en studie av

- verkligheten bakom och omfattningen av företeelsen försvunna eller sexuellt utnyttjade barn,

- förekomst, roll och struktur när det gäller de organ i det civila samhället, som aktivt stöder sökandet efter försvunna och sexuellt utnyttjade barn och som redan finns i medlemsstaterna samt bestämmelserna om när de skall ingripa och hur de skall samarbeta med de behöriga myndigheterna,

- de rättsliga frågor som har att göra med dessa organs ingripande och särskilt de frågor som rör de behöriga myndigheternas översändande av sekretessbelagda uppgifter till dessa organ, vilka konsekvenser deras ingripande kan ha för brottmålet, och reglerna om uppgiftsskydd.

Medlemsstaterna uppmanas att ställa sin sakkunskap till förfogande för att genomföra denna studie.

5. Rådet uppmanar kommissionen att rapportera om resultaten av denna studie inom ett år från och med antagandet av denna resolution.

6. På grundval av denna studie kommer rådet att bestämma vilka åtgärder som är önskvärda på Europeiska unionens nivå och uppmana kommissionen att undersöka

- vilka standarder som är nödvändiga för att särskilt mellan medlemsstaterna optimera utbytet av den information som utväxlats mellan de behöriga myndigheterna och det civila samhällets organ samt mellan de olika organen,

- vilka garantier som är nödvändiga när det gäller informationsutbytes säkerhet, sekretessen hos de uppgifter som utväxlats samt skyddet av personuppgifter.