Kommissionens beslut

av den 4 oktober 2000

om det av Portugal tillämpade stödsystemet inom svinsektorn

[delgivet med nr K(2000) 2755]

(Endast den portugisiska texten är giltig)

(2001/86/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket i detta,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2759/75 av den 29 oktober 1975 om den gemensamma organisationen av marknaden för griskött(1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1365/2000(2), särskilt artikel 21 i denna,

efter att ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig(3), och

av följande skäl:

I.

FÖRFARANDE

(1) Med anledning av artiklar i pressen skickade kommissionen den 8 december 1998 en skrivelse till de portugisiska myndigheterna. I denna ställdes frågor om ett eventuellt stödåtgärdspaket för svinsektorn.

(2) I enlighet med artikel 88.3 i fördraget meddelade Portugals ständiga representation vid Europeiska unionen kommissionen om ovannämnda stödåtgärder. Detta skedde genom en skrivelse av den 16 december 1998, diarieförd den 21 december 1998.

(3) De anmälda stödåtgärderna antogs genom lag nr 4/99 av den 4 januari 1999(4), offentliggjord i Portugals officiella tidning.

(4) Genom skrivelse av den 17 mars 1999, diarieförd den 18 mars 1999, erhöll kommissionen av Portugals ständiga representation vid Europeiska unionen de ytterligare upplysningar som begärts i skrivelse av den 5 februari 1999.

(5) Genom skrivelse SG(99)D/4066 av den 4 juni 1999 underrättade kommissionen Portugal om sitt beslut att beträffande detta stöd inleda förfarandet enligt artikel 88.2 i EG-fördraget. Registreringsnumret blev stöd C 31/1999.

(6) Kommissionens beslut att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(5). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på stödet i fråga.

(7) Kommissionen mottog de portugisiska myndigheternas kommentarer till stödärendet genom skrivelse av den 4 augusti 1999, diarieförd den 5 augusti 1999, av den 23 september 1999, diarieförd den 28 september 1999, och av den 22 juni 2000, diarieförd den 26 juni 2000.

(8) Kommissionen har inte mottagit några synpunkter från andra berörda parter.

II.

BESKRIVNING

(9) Lag nr 4/99 avser enheter för uppfödning och slutgödning av smågrisar i ett slutet system.

(10) I artikel 2 i nämnda lag beviljas betalningsanstånd med räntesubvention för de enheter som utnyttjat de kortfristiga krediter som infördes genom lag nr 145/94 av den 24 maj 1994 och lag nr 298/98 av den 28 oktober 1998. Anståndet innebär att fristen för återbetalning av såväl kapital som räntor förlängs med ett år.

(11) Genom artikel 3 i lag nr 4/99 inrättas för ovannämnda enheter en kompletterande ny typ av kortfristig kredit med räntesubvention. Lånetiden får inte överstiga ett år.

(12) Bägge åtgärderna ger en räntesänkning på 70 %, i normalfallet, och på 100 % för enheter som inte har fler än 20 grisar. Räntorna skall beräknas på den nationella referensräntan, enligt lag nr 359/89, av den 18 oktober 1989(6), utom när denne överstiger den av kreditinstituten tillämpade låneräntan. I så fall skall räntesubventionen beräknas på den av dessa tillämpade räntan.

(13) När kommissionen inledde förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget, ansåg den att åtgärderna i fråga omfattades av artikel 87.1.

(14) Portugal har traditionellt beviljat kortfristiga krediter för att kompensera problem inom jordbrukssektorn. Lag nr 145/94 av den 24 maj avsåg det nationella stödsystem som gällde till och med den 30 juni 1998. Detta system ersattes av det nuvarande systemet, som infördes genom lag nr 298/89 av den 28 september för att anpassa åtgärderna till den nya gemenskapsramen. Denna ram angavs i kommissionens Meddelande om statliga stödåtgärder i form av kortfristiga krediter med subventionerad ränta inom jordbruket (driftskrediter)(7).

(15) Bägge lagarna anmäldes till kommissionen, i enlighet med artikel 88.3 i fördraget. De godkändes också i enlighet med reglerna om statliga stöd (stöd N 382/94 och N 408/98). Genom skrivelse SG(99)D/419 av den 21 januari 1999 meddelade kommissionen Portugal att den beslutat att inte invända mot gällande stödsystem (stöd N 408/98).

(16) Kommissionen ansåg att stödsystemen ifråga, såsom komplement till godkända stödsystem, inte uppfyllde något av villkoren för att godkännas som kortfristiga lån inom jordbrukssektorn. För det första för att den maximala lånetiden översteg ett år. För det andra för att bägge åtgärderna (betalningsanståndet och den nya kredittypen) enbart avsåg producenter inom svinsektorn och inte var tillgängliga för alla aktörer inom jordbrukssektorn. För det tredje för att den maximala räntesubventionen uppenbarligen var större än skillnaden mellan den ränesats som beviljades en typisk aktör inom jordbrukssektorn och den ränta som gällde för resten av medlemsstatens ekonomi. Av dessa skäl drog kommissionen slutsatsen att gemenskapslagstiftningen om statliga stöd inte följts beträffande kortfristiga lån inom jordbrukssektorn.

(17) Efter påståenden att det gällande stödsystemet för kortfristiga lån (stöd N 408/98) inte skulle vara tillämpligt på svinuppfödare, begärde kommissionen också att Portugal skulle inkomma med eventuella bestämmelser som förhindrar att producenterna inom svinsektorn kan få detta stöd.

(18) Kommissionen menade att åtgärderna inte kunde betraktas som investeringar. Bestämmelserna om investeringar, som vid den aktuella tidpunkten omfattades av förordning (EG) nr 950/97(8), avsåg nämligen endast materielanskaffning för jordbruksproduktion enligt Rambestämmelser för det statliga stödet till investeringar för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter(9). Kommissionen menade också att de anmälda stödåtgärderna inte kunde betraktas som stöd till företag med ekonomiska svårigheter, vid den aktuella tidpunkten närmare angivet i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter(10).

(19) De portugisiska myndigheterna kunde inte hänvisa till någon rättslig grund för en granskning och ett eventuellt godkännande av åtgärderna. Kommissionen ansåg därför att dessa måste betraktas som driftsstöd, dvs. stöd för att minska svinproducenternas löpande utgifter inom ramen för den normala driften. Enligt gemenskapens rättspraxis bör detta i princip betraktas som oförenligt med den gemensamma marknaden, t.ex. enligt förstainstansrättens dom av den 8 juni 1995, Siemens SA mot kommissionen, T-459/93(11), Kommissionen ansåg också att åtgärderna stred mot den aktuella gemensamma organisationen av marknaden.

III.

KOMMENTARER FRÅN PORTUGAL

(20) De portugisiska myndigheternas kommentarer framfördes i skrivelser av den 4 augusti och 23 september 1999 samt den 22 juni 2000.

(21) De portugisiska myndigheterna bekräftade att det inte fanns några andra nationella rättsregler för att bevilja kortfristiga lån till jordbrukssektorn än lag nr 298/98 av den 28 september (stöd N 408/98). Följaktligen fanns det inte något särskilt undantag för svinsektorn i det allmänna stödsystemet med kortfristiga lån med räntesubvention.

(22) Portugal hävdade att åtgärderna vidtagits av hänsyn till den portugisiska svinsektorns begränsade omfattning och besvärliga ekonomiska situation, en situation som dessutom förvärrats av den svåra kris som drabbat sektorn i fråga. Portugal tillade att svinuppfödarna betraktades som riskkunder som bara kunde få lån till hög ränta. Risken var alltså stor att det skulle ske många konkurser inom sektorn i fråga.

(23) Portugal drog slutsatsen att stödet borde betraktas som särskilda åtgärder för att se till att produktionssektorn som helhet kunde överleva.

IV.

BEDÖMNING AV STÖDET

(24) Enligt artikel 87.1 är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

(25) Enligt artikel 21 i förordning (EEG) nr 2759/75 skall artiklarna 87 till 89 i fördraget tillämpas på produktionen av och handeln med de varor som anges i artikel 1.1 i denna.

(26) I gemenskapen produceras 22,31 miljoner ton kött och andra produkter av svin och från annan intensiv uppfödning(12). Portugal producerar här 0,54 miljoner ton. Handeln med dessa produkter mellan Portugal och den övriga gemenskapen är betydande: 1997 uppgick Portugals import och export av dessa produkter till 75900 ton respektive 4100 ton. Exportens värde var 6,0 miljoner euro och importens 160,5 miljoner.

(27) Följaktligen skulle åtgärderna kunna inverka på handeln mellan medlemsstaterna med grisköttsprodukter, eftersom stödet gynnar aktörerna i en medlemsstat men inte i de övriga. Åtgärderna har en direkt och omedelbar effekt på de portugisiska anläggningarnas produktionskostnader. Följaktligen ger åtgärderna dessa anläggningar en ekonomisk fördel som förvägras anläggningar i övriga medlemsstater, utan tillgång till samma stöd. Därmed gör stödet att konkurrensen snedvrids eller hotar att snedvridas.

(28) Mot denna bakgrund bör nämnda åtgärder betraktas som statligt stöd, i den mening som avses i artikel 87.1.

Möjliga undantag enligt artikel 87 i EG-fördraget

(29) Undantag medges från principen om oförenlighet enligt artikel 87.1.

(30) De i artikel 87.2 angivna undantagen från regeln verkar dock inte kunna tillämpas på detta fall och har heller inte åberopats av de portugisiska myndigheterna.

(31) Undantagen enligt artikel 87.3 måste ges en restriktiv tolkning vid granskningen av regionala eller sektoriella stödprogram eller vid enskilda tillämpningar av generella regionala eller sektoriella stödsystem. Undantag bör bara medges om kommissionen kan sluta sig till att stödet är nödvändigt för att uppnå något av syftena. Medger man undantag för stöd som inte uppfyller detta krav, tillåter man att konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna snedvrids, utan att det motiveras av gemenskapsintresset. Aktörer i vissa medlemsstater beviljas då också otillbörliga fördelar.

(32) Kommissionen menar att stödåtgärderna inte syftar till att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse, inte heller för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi, i den mening som avses i artikel 87.3 b. De syftar inte heller till att främja kultur och bevara kulturarvet, i den mening som avses i artikel 87.3 d. Viktigt blir då att se om det för åtgärderna i fråga kan medges undantag enligt artikel 87.3 a eller 87.3 c.

Artikel 87.3 c

(33) Enligt artikel 87.3 c kan stöd betraktas som förenligt med den gemensamma marknaden, om det underlättar utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner och det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.

(34) Båda åtgärderna (betalningsanståndet och den nya kredittypen) kan betraktas som kortfristiga lån till jordbrukssektorn, som bör motsvara gällande gemenskapslagstiftning(13). I denna föreskrivs följande:

- Lånen får inte beviljas för mer än ett år.

- Beviljade lån får inte användas för selektivt stöd till vissa aktörer eller jordbrukssektorer, om detta inte är direkt kopplat till dessas svårigheter att få sådana lån.

- Lånens maximala stödandel får inte vara större än skillnaden mellan den ränesats som för kortfristiga krediter beviljas en typisk aktör inom jordbrukssektorn och den ränta som gäller för resten av medlemsstatens ekonomi. Beloppen per aktör skall här vara jämförbara och inte avse investeringar.

(35) Då kommissionen inledde förfarandet enligt artikel 88.2, ansåg den att stödåtgärderna inte uppfyllde något av dessa villkor. Kommissionen konstaterar att Portugal inte har ifrågasatt kommissionens bedömning då den inledde förfarandet enligt artikel 88.2.

(36) För det första är den maximala lånetiden längre än ett år. Förvisso föreskrivs det varken i lag nr 145/94 eller 298/98 att de kortfristiga lånen normalt skall ha en löptid på högst ett år. Betalningsanstånd som enligt lagförslaget i fråga beviljas producenter inom svinsektorn, leder i praktiken till att de maximala tidsfristerna ökar med ett år för de insatser som genomförs enligt tidigare bestämmelser. För producenterna i fråga blir alltså de kortfristiga lånens maximala löptid två år.

(37) För det andra riktar sig bägge åtgärderna (betalningsanståndet och den nya kredittypen) till producenterna inom svinsektorn och är inte tillgängliga för alla aktörer inom jordbrukssektorn. Portugal hävdar i mycket allmänna ordalag, att svinuppfödare till följd av krisen på svinmarknaden betraktas som riskkunder, som bara kan få lån till högre ränta. Kommissionen medger att den kris på marknaden som i slutet av 1998 drabbade svinuppfödningen kan ha försatt de portugisiska svinuppfödarna i en ekonomiskt svår situation, som kunnat påverka deras möjligheter att få lån. Emellertid skall syftet med de kortfristiga lånen vara att kringgå de strukturella problemen med att få lån och inte att ingripa mot en kris på en begränsad marknad. Portugal har inte kunnat visa att svinsektorn, jämfört med övriga jordbrukssektorer, skulle vara särskilt förfördelad beträffande kreditmöjligheter, vilket skulle motivera ett större stöd för kortfristiga lån.

(38) För det tredje begränsar sig räntestödet inte till skillnaden mellan den ränta som beviljas en typisk aktör inom jordbrukssektorn och den ränta som erläggs i resten av medlemsstatens ekonomi. I värsta fall kan den effektiva räntesubventionen uppgå till 100 %.

(39) Kommissionen hävdar att åtgärderna juridiskt sett inte motsvarar definitionen på investeringsstöd, som enbart avser förvärv, byggande eller ombyggnad av fastigheter och förvärv av maskiner.

(40) I sina kommentarer har de portugisiska myndigheterna argumenterat för att det skulle röra sig om undantagsåtgärder för att lösa svinuppfödarnas svåra ekonomiska situation och undvika ett stort antal konkurser inom sektorn. Följaktligen måste kommissionen bedöma om man uppfyllt villkoren i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter(14). Enligt riktlinjernas punkt 101 skall kommissionen granska alla stöd som beviljas utan dess godkännande för att se om de är förenliga med den gemensamma marknaden, vilket skall ske på grundval av de riktlinjer som gällde när stödet beviljades. När lag nr 4/99 antogs den 4 januari 1999 gällde Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter(15) från 1997. Följaktligen måste kommissionen granska stödåtgärderna utifrån dessa riktlinjer.

(41) Beträffande definitionen på företag "i svårigheter" kan kommissionen medge att de portugisiska svinuppfödarna (liksom övriga europeiska svinuppfödare) i slutet av 1998 drabbades av en omfattande kris på marknaden. De anmälda åtgärderna avsåg emellertid samtliga svinuppfödare och förutsatte inte att de skulle ha "svårigheter", intygat med bokföringsdata om faktisk finansiell ställning.

(42) Enligt punkt 2.1 i gemenskapens då gällande riktlinjer gör undsättningsstöd det möjligt att tillfälligt upprätthålla ställningen för ett företag som står inför avsevärd försvagning av sin finansiella ställning, vilket avspeglas i en akut likviditetskris eller teknisk insolvens, medan de omständigheter som är upphov till företagets svårigheter analyseras och en lämplig plan för att råda bot på situationen utarbetas. Med andra ord möjliggör undsättningsstöd ett kortare betalningsanstånd för företag med ekonomiska problem, normalt inte längre än sex månader, samtidigt som man arbetar med en lösning på lång sikt. En omstrukturering skall däremot motsvaras av en plan som är realistisk, sammanhängande och mer omfattande, med syfte att ge företaget en långsiktig möjlighet att leva vidare.

(43) För att godkännas av kommissionen måste undsättningsstöd

- bestå av likvida medel i form av lånegaranti eller lån med normal marknadsränta,

- begränsas till vad som är nödvändigt för att upprätthålla driften i företaget (t.ex. täcka lönekostnader och kostnader för insatsvaror),

- endast betalas ut för den tid (normalt högst sex månader) som krävs för att utarbeta en nödvändig och realistisk plan,

- ges på grundval av allvarliga sociala problem och får inte ha några negativa effekter för industrins eller jordbrukets situation i andra medlemsstater,

- i princip innebära en undantagsåtgärd.

(44) I föreliggande fall anser kommissionen att åtminstone den första och tredje strecksatsens villkor inte är uppfyllda. Faktum är att betalningsanståndet och de nya lånen beviljas på bättre villkor än på marknaden. Dessutom efterlevs inte reglernas gräns på sex månader, varken av betalningsanståndet eller den nya typen av kortfristig kredit med sin tidsgräns på ett år. Tilläggas bör att stöden inte förutsätter en tidsbegränsad undersökning av respektive uppfödares framtid, vad avser överlevnad på sikt. Följaktligen kan åtgärderna i fråga inte betraktas som undsättningsstöd, i den mening som avses i gällande gemenskapsriktlinjer.

(45) På motsvarande sätt kan åtgärderna inte heller betraktas som omstruktureringsstöd. Stödsystemet förutsätter inte att man lägger fram och genomför en omstruktureringsplan som är realistisk, sammanhängande och mer omfattande, med syfte att ge företaget en långsiktig möjlighet att leva vidare. Det är således inte nödvändigt att här mer detaljerat granska villkoren för omstruktureringsstöd.

(46) De portugisiska myndigheterna har inte kunnat anföra någon annan rättslig grund för granskning och eventuellt godkännande av åtgärderna. Dessa måste därför betraktas som driftsstöd, dvs. stöd för att befria producenter inom svinsektorn från utgifter som dessa normalt skulle haft för verksamhetens dagliga drift. Driftsstöd betraktas principiellt som oförenliga med den gemensamma marknaden eftersom de inte bidrar till att utveckla vissa näringsverksamheter, i den mening som avses i artikel 87.3 c. Med gemenskapens rättspraxis i åtanke, enligt punkt 19 ovan, måste kommissionen dra slutsatsen att åtgärderna i fråga inte kan omfattas av undantaget enligt artikel 87.3 c.

Artikel 87.3 a i EG-fördraget

(47) De portugisiska myndigheterna har inte explicit hävdat att artikel 87.3 a skulle vara tillämplig. I praktiken har Portugal utformat stödsystemen i fråga som sektorsstöd. För jordbrukssektorns produktion, bearbetning och saluföring av produkter enligt bilaga I, har kommissionen sedan flera år dessutom haft som politik att i samtliga regioner förbjuda utbetalning av driftsstöd. Detta gäller även i fall som omfattas av artikel 87.3 a. Sådant stöd kan lätt inverka på mekanismerna för den gemensamma organisationen av marknaden, som enligt gemenskapens rättspraxis är överordnade fördragets konkurrensregler. Ett exempel är EG-domstolens dom i mål 177/78, Pigs and Bacon - kommissionen mot McCarren(16). Detta har blivit en väl etablerad praxis; för domstolen, t.ex. i domen av den 12 juni 1990 i mål 35/88, KYDEP(17), att medlemsstaterna inte får anta åtgärder nationellt som kan inverka på den etablerade prisbildningen i en gemensam organisation av marknaden. Då den gemensamma jordbrukspoliken är överordnad fördragets konkurrensregler (artikel 36 i fördraget), få nationella åtgärder som inverkar på en gemensam organisation av marknaden aldrig antas inom ramen för en statlig stödordning och tillämpas som undantagsbestämmelse. Denna politik har slagits fast åtskilliga gånger(18) och har nyligen införts i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till jordbrukssektorn(19).

(48) Mot denna bakgrund måste slutsatsen dras att de anmälda bestämmelserna utgör statliga stöd enligt artikel 87.1, vilka inte kan omfattas av undantagen enligt artikel 87.2 och artikel 87.3.

V.

SLUTSATSER

(49) Kommissionen anser att de av Portugal tillämpade stödåtgärderna utgör statliga stöd, enligt artikel 87.1 i EG-fördraget. Kommissionen beklagar att Portugal olagligt har infört ovannämnda stöd, i strid med artikel 88.3 i fördraget.

(50) Av nämnda skäl kan stöden, som omfattas av bestämmelserna i artikel 87.1, inte omfattas av något av undantagen i artiklarna 87.2 och 87.3. Stöden är följaktligen oförenliga med den gemensamma marknaden.

(51) Om ett icke anmält stöd införs innan kommissionen har fattat ett slutgiltigt beslut som i detta fall - förhindrar det bindande förfarandet enligt artikel 88.3 att stöden godkänns retroaktivt (dom av den 21 november 1991 i mål C-354/90, Fédération nationale du commerce exterieur des produits alimentaires m.fl mot Frankrike)(20). Att artikel 88.3 är direkt tillämplig har EG-domstolen bekräftat i sina domar av den 19 juni 1973 (mål 77/72 Carmine Capolongo mot Azienda Agricola Maya)(21), den 11 december 1973 (mål 120/73 Gebrueder Lorenz GmbH mot Förbundsrepubliken Tyskland)(22) och den 22 mars 1977 (mål 78/76, Steinicke und Weinlig mot Förbundsrepubliken Tyskland)(23).

(52) I artikel 14.1 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999, om tillämpningsföreskrifter för artikel 88 i EG-fördraget(24), fastställs att kommissionen vid negativa beslut om olagligt stöd skall besluta att den berörda medlemsstaten skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva stödet från mottagaren. Återbetalning är nödvändig för att återställa den tidigare situationen genom att undanröja alla de ekonomiska fördelar som stödmottagarna oberättigat erhållit sedan det datum då stödet beviljades.

(53) I artikel 14.2 föreskrivs att det stöd som skall återkrävas enligt ett beslut om återkrav skall innefatta ränta med en lämplig räntesats som fastställs av kommissionen. Räntan skall betalas från det datum då det olagliga stödet stod till stödmottagarens förfogande, till det datum då det har återbetalats.

(54) Stöden skall återkrävas i enlighet med förfarandena i den portugisiska lagstiftningen. De aktuella beloppen bör även löpa med ränta, räknad från och med den dag då stöden betalades ut till dess att de faktiskt återbetalas. Räntan bör utgå från marknadsräntan, med hänsyn tagen till den referensränta som används vid beräkningen av bidragsekvivalenten inom ramen för regionalstöd(25).

(55) Detta beslut skall inte påverka de slutsatser kommissionen i förekommande fall kommer att dra om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken genom Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De statliga stöd som Portugal genom lag nr 4/99 av den 4 januari 1999 beviljat svinsektorn i form av betalningsanstånd för kortfristiga låneavtal och genom en ny typ av kortfristig kredit är oförenliga med den gemensamma marknaden.

Artikel 2

1. Senast två månader efter delgivningen av detta beslut skall de portugisiska myndigheterna vidta nödvändiga åtgärder för att från stödmottagarna återkräva de stöd enligt artikel 1 som dessa olagligen mottagit.

2. Återkravet skall ske i enlighet med förfarandena i den portugisiska lagstiftningen. Belopp som återkrävs skall löpa med ränta från och med den dag då stödet betalades ut till stödmottagarna, till dess att det faktiskt återbetalas. Räntan skall beräknas på grundval av den referensränta som används vid beräkningen av bidragsekvivalenten inom ramen för regionalstöd.

Artikel 3

Portugal skall inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Republiken Portugal.

Utfärdat i Bryssel den 4 oktober 2000.

På kommissionens vägnar

Franz Fischler

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 282, 1.11.1975, s. 1.

(2) EGT L 156, 29.6.2000, s. 5.

(3) EGT C 220, 31.7.1999, s. 19.

(4) Diário da República, serie I-A, nr 2, 4.1.1999.

(5) Se fotnot 3.

(6) För närvarande fastställd till 8 %.

(7) EGT C 44, 16.2.1996, s. 2.

(8) EGT L 142, 2.6.1997, s. 1.

(9) EGT C 29, 2.2.1996, s. 4.

(10) EGT C 283, 19.9.1997, s. 2.

(11) Rättsfallssamling 1995 s. II-1675.

(12) Källa:

Eurostat 1997.

(13) Se fotnot 7.

(14) EGT C 288, 9.10.1999, s. 2.

(15) Se fotnot 10.

(16) Rättsfallssamling 1979, s. 2161.

(17) Rättsfallssamling 1990 s. I-3125.

(18) XX:e rapporten om konkurrenspolitiken, 1990, s. 337 och 374; XXI:e rapporten om konkurrenspolitiken, 1991, s. 316 och 317, XXII:e rapporten om konkurrenspolitiken, 1992, s. 503 och 504; XXIII:e rapporten om konkurrenspolitiken, 1993, s. 547 och 548; XXV:e rapporten om konkurrenspolitiken, 1995, s. 238-240; XXVI:e rapporten om konkurrenspolitiken, 1996, s. 251-255.

(19) EGT C 28, 1.2.2000, s. 2.

(20) [1991] Rättsfallssamling s. I-5505.

(21) [1973] Rättsfallssamling s. 611.

(22) [1973] Rättsfallssamling s. 1471.

(23) [1977] Rättsfallssamling s. 595.

(24) EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.

(25) EGT C 74, 10.3.1998, s. 9.