Kommissionens rekommendation

av den 18 december 2003

om standardiserad information om utsläpp till luft- och vattenmiljön av radioaktiva ämnen från kärnkraftsreaktorer och upparbetningsanläggningar vid normal drift

[delgivet med nr K(2003) 4832]

(2004/2/Euratom)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 124 i detta,

efter att ha samrått med den grupp personer som i enlighet med artikel 31 i fördraget utsetts av Vetenskapliga och tekniska kommittén, och

av följande skäl:

(1) Enligt avdelning II kapitel 3 i Euratomfördraget skall medlemsstaterna regelbundet underrätta kommissionen om konstaterad aktivitet hos radioaktiva ämnen i miljön.

(2) Enligt artikel 35 i Euratomfördraget skall varje medlemsstat inrätta de anläggningar som behövs för fortlöpande kontroll av aktiviteten hos radioaktiva ämnen i luft, vatten och jord samt för kontroll av att de grundläggande normerna följs.

(3) Enligt artikel 36 i Euratomfördraget skall de behöriga myndigheterna regelbundet informera kommissionen om de kontrollåtgärder som avses i artikel 35, så att kommissionen hålls underrättad om de aktivitetsnivåer som människor utsätts för. Informationen om de kontrollåtgärder som nämns i artikel 35 avser också uppgifter om aktivitet hos radioaktiva ämnen i utsläpp. Skälet är att dessa uppgifter behövs för bedömningen av vilken påverkan sådana utsläpp har på miljön. Den sistnämnda aspekten finns inte med i kommissionens rekommendation 2000/473/Euratom av den 8 juni 2000(1) (om tillämpningen av artikel 36 i Euratomfördraget när det gäller övervakning av radioaktivitetsnivån i miljön för att bedöma exponeringen av befolkningen som helhet).

(4) I enlighet med rekommendation 1999/829/Euratom av den 6 december 1999 om tillämpningen av artikel 37 i Euratomfördraget(2), överlämnar medlemsstaterna med jämna mellanrum rapporter till kommissionen om utsläpp till luft- och vattenmiljön av radioaktiva ämnen från kärnkraftsreaktorer och upparbetningsanläggningar. I nämnda rekommendation specificeras dock inte närmare vilka uppgifter rapporterna bör innehålla. Den föreliggande nya rekommendationen utgör därför en komplettering i detta avseende.

(5) Enligt artikel 45 i rådets direktiv 96/29/Euratom av den 13 maj 1996 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd av arbetstagarnas och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning(3), skall medlemsstaternas behöriga myndigheter sörja för att bestämningar av doser, som människor utsätts för från verksamheter som kräver förhandstillstånd, görs så realistiska som möjligt. För en sådan realistisk dosbestämning måste uppgifterna om de radioaktiva utsläppen vara uppdelade på enskilda radionuklider, s.k. nuklidspecifika uppgifter.

(6) För att göra så att mätresultat avseende radioaktiva utsläpp blir jämförbara på gemenskapsnivå och sörja för att minimikrav för analysmetoderna uppfylls inom hela gemenskapen krävs standardiserad information om miljöutsläpp av radionuklider från kärnkraftsreaktorer och upparbetningsanläggningar under normal drift. För detta ändamål bör man för varje kategori av radioaktiva utsläpp och varje typ av kärnteknisk anläggning som referensämnen välja ut radionuklider, s.k. nyckelnuklider, för vilka kraven avseende detektionsgränser bör gälla. Nyckelnukliderna bör vara representativa för en grupp av radionuklider eller en bestämd typ av strålning. Vidare bör de vara av betydelse när det gäller strålningspåverkan och lämpa sig som indikatorer på mätkänslighet.

(7) Kommissionen offentliggör med jämna mellanrum rapporter om radioaktiva utsläpp och radioaktiv strålning: "Radioactive effluents from nuclear power stations and nuclear fuel reprocessing plants in the European Community" (radioaktiva utsläpp från kärnkraftverk och upparbetningsanläggningar för kärnbränsle i Europeiska gemenskapen) och "Assessment of the radiological impact on the population of the European Union from European Union nuclear sites" (bedömning av hur befolkningen i EU påverkas av strålning från kärntekniska anläggningar i EU). Betydelsen av och överskådligheten hos dessa rapporter skulle öka om de byggde på standardiserade uppgifter.

(8) Som ett första steg mot harmonisering på gemenskapsnivå är det i det här skedet viktigt att sörja för att uppgifterna är jämförbara när det gäller aktivitet hos radioaktiva ämnen i utsläpp från kärnkraftsreaktorer och upparbetningsanläggningar för kärnbränsle vid normal drift. Nedmonterings- och rivningsarbeten bör inte omfattas av rekommendationen eftersom de har en annan karaktär än normal drift och ger upphov till andra typer av kärnavfall.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

1. I denna rekommendation fastställs vilka uppgifter som skall övervakas och rapporteras till Europeiska kommissionen när det gäller radionuklider som släpps ut, eller som riskerar att släppas ut, från kärnkraftsreaktorer och upparbetningsanläggningar vid normal drift.

2. I denna rekommendation används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) normal drift: normal verksamhet som är knuten till driften av en kärnkraftsreaktor eller upparbetningsanläggning, däribland avvecklingsfasen (slutlig avställning samt service och avställningsdrift), men inte nedmontering och rivning.

b) nyckelnuklid: radionuklid som passar som indikator på mätkänslighet. För varje kategori av radionuklider fastställs vilken eller vilka som skall vara nyckelnuklid(er).

c) detektionsgräns: det minsta sanna värde på en mätstorhet som kan detekteras med en given felsannolikhet vid användning av den aktuella mätmetoden.

d) beslutströskel: fastställt värde på beslutsmängden (slumpvariabel för beslut om huruvida den fysikaliska effekt som skall mätas är närvarande eller inte); om detta värde överskrids av resultatet från en mätning av en mätstorhet som används för att kvantifiera en fysikalisk effekt, bestäms att den fysikaliska effekten är närvarande.

3. För luft- och vattenutsläpp från kärnkraftsreaktorer och upparbetningsanläggningar bör medlemsstaterna bestämma aktiviteten hos alla utsläppta radionuklider som är upptagna i kolumn 1 i bilaga I.

4. I fall då de uppmätta värdena ligger under detektionsgränserna bör de uppnådda detektionsgränserna för nyckelnukliderna i kolumn 2 i bilaga I inte överskrida kraven i kolumn 3.

5. I fall då man kan uppnå en jämförbar noggrannhet genom beräkning av utsläpp av enskilda radionuklider på basis av driftsdata, eller på basis av mätresultat för andra radionuklider, får sådana beräknade utsläppsvärden användas i stället för uppmätta värden.

6. Bestämning av detektionsgränser, beslutströsklar och i vilken form resultaten bör presenteras bör följa den internationella standarden ISO/IS 11929-7. Även om beslutströskeln tekniskt sett ligger under 50 % av den detektionsgräns som uppnåtts för en mätning, kan man som ett försiktigt närmevärde sätta beslutströskeln lika med halva detektionsgränsen.

7. I de fall mätresultaten ligger under beslutströskeln bör resultaten som ett försiktigt närmevärde sättas lika med halva beslutströskeln. Men om alla resultat från upprepade mätningar under den aktuella perioden ligger under beslutströskeln är det rimligt att anta att det verkliga värdet är noll, dvs. att den aktuella radionukliden inte finns i utsläppet.

8. Medlemsstaterna bör rapportera följande uppgifter till kommissionen om radioaktiva utsläpp, varvid uppställningen skall följa formulären i bilaga II:

a) Årliga utsläppsvärden för alla de radionuklider i kolumn 1 i bilaga I för vilka minst ett mätresultat ligger ovanför beslutströskeln under den aktuella perioden eller för vilka en beräknad uppskattning har gjorts under samma period.

b) För varje nyckelnuklid bör det högsta värde för detektionsgränsen som har uppnåtts bland alla mätningar under den aktuella perioden rapporteras.

c) I fall då mätningar inte är tekniskt genomförbara: beräkningsbaserade uppskattningar av utsläpp av radionuklider.

d) Den kemiska och fysikaliska formen av utsläpp av tritium, kol-14 och jod bör rapporteras i den mån det finns uppgifter om detta.

e) Tidsuppgifter om de rapporterade värdena och i tillämpliga fall uppgift om vilken summeringsmetod som använts, liksom de ersättningsvärden som använts vid uppskattning av summerade resultat i de fall värden legat under beslutströskeln.

f) Provtagningsmetod för olika utsläppsvägar.

Uppgifterna i punkterna d, e och f bör anges i kommentarkolumnen i rapportformuläret. I fall då värden uppskattats, t.ex. enligt punkt c, bör detta anges i kommentarkolumnen tillsammans med uppgift om vilken metod som använts samt i tillämpliga fall detektionsgränser.

9. Rapporteringsperioden för radioaktiva utsläpp bör omfatta ett kalenderår. Uppgifterna bör lämnas in senast den 30 september påföljande år.

10. Denna rekommendation riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdad i Bryssel den 18 december 2003.

På kommissionens vägnar

Loyola De Palacio

Vice ordförande

(1) EGT L 191, 27.7.2000, s. 37.

(2) EGT L 324, 16.12.1999, s. 23.

(3) EGT L 159, 29.6.1996, s. 1.

BILAGA I

Standardiserad information om radionuklider som släpps ut från kärnkraftsreaktorer och upparbetningsanläggningar under normal drift

A. KÄRNKRAFTSREAKTORER

A.1 Utsläpp i luft

>Plats för tabell>

A.2 Utsläpp i vatten

>Plats för tabell>

B. UPPARBETNINGSANLÄGGNINGAR

B.1 Utsläpp i luft

>Plats för tabell>

B.2 Utsläpp i vatten(1)

>Plats för tabell>

(1) Utsläpp i vätskeform från upparbetningsanläggningar behandlas som regel tillsammans med vätskor från andra anläggningar på samma plats.

BILAGA II

>PIC FILE= "L_2004002SV.004302.TIF">

>PIC FILE= "L_2004002SV.004401.TIF">

>PIC FILE= "L_2004002SV.004501.TIF">

>PIC FILE= "L_2004002SV.004601.TIF">