RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 1035/72 av den 18 maj 1972 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 42 och 43 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och

med beaktande av följande:

De grundläggande bestämmelserna för den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker inryms för närvarande i ett antal olika förordningar som upprättats vid olika tidpunkter och i vissa fall ändrats ett flertal gånger sedan de antogs. På grund av förordningarnas antal och sammansatta natur samt svårigheten att samordna bestämmelserna i dem, saknar deras innehåll den klarhet som regler måste ha. De bör därför sammanföras i en enda förordning.

För att den gemensamma marknaden för jordbruksprodukter skall kunna fungera och utvecklas måste den åtföljas av införandet av en gemensam jordbrukspolitik som särskilt bör omfatta en gemensam organisation av marknaderna för olika jordbruksprodukter. En sådan organisation kan utformas på olika sätt beroende på vilken produkt det är fråga om.

Produktionen av frukt och grönsaker svarar för en väsentlig del av jordbruksinkomsterna och målsättningen bör därför vara att uppnå en balans mellan utbud och efterfrågan till rimliga priser för producenten, varvid handel med tredje land bör beaktas, och att samtidigt främja en specialisering inom gemenskapen.

En av de åtgärder som, inom ramen för denna målsättning, bör vidtas för att genomföra den gemensamma organisationen av marknaden är fastställandet av gemensamma normer för frukt och grönsaker som saluförs inom gemenskapen eller exporteras till tredje land. Tillämpningen av dessa normer bör leda till att produkter av undermålig kvalitet utestängs från marknaden, att produktionen styrs av konsumenternas krav och att handelsförbindelser som grundas på en sund konkurrens underlättas, för att på så sätt förbättra lönsamheten i produktionen.

Fastställandet av normer kan bara få full effekt om de tillämpas i samtliga handelsled. Undantag kan dock komma att föreskrivas för vissa verksamheter i början av distributionsprocessen och för produkter som lämnas till bearbetning.

Vid behov bör kvalitetsnormerna kunna kompletteras med lägre kvalitetsklasser under en begränsad tid. Sådana klasser måste definieras mot bakgrund av de produktions- och saluföringsmetoder som används och det faktum att saluföringen av de aktuella produkterna endast är av lokalt intresse och klasserna därför inte bör tillämpas på produkter som importeras från tredje land. Det bör dock fastställas att sådana kvalitetsklasser eller vissa specifikationer i anslutning till dessa endast bör tillämpas i de fall då de berörda produkterna behövs för att möta efterfrågan.

Bestämmelser bör införas som gör det möjligt att, i händelse av särskilt dåliga skördar, för en begränsad period besluta om åtgärder som avviker från tillämpningen av kvalitetsnormer, så att saluföring av produkter som inte uppfyller dessa normer medges.

Om tillgången är större än efterfrågan på produkter som uppfyller kvalitetsnormerna även utan den extra kvalitetsklassen, bör bestämmelser införas som gör det möjligt att vidta åtgärder som ändrar den minsta storlek som krävs för dessa produkter.

För att säkerställa att kvalitetsnormerna uppfylls och tillämpas på ett enhetligt sätt är det nödvändigt att föreskriva om kontroll och om beivran av eventuella överträdelser.

Mot bakgrund av frukt- och grönsaksmarknadens särdrag bidrar sannolikt bildandet av producentorganisationer, vars medlemmar är skyldiga att följa vissa regler särskilt vad avser saluföring, till att målen för den gemensamma organisationen av marknaden uppnås.

Bestämmelser bör därför fastställas om åtgärder som underlättar sådana organisationers bildande och verksamhet. För detta ändamål bör det vara tillåtet för medlemsstaterna att bevilja stöd till sådana organisationer, ett stöd som delvis finansieras av gemenskapen. Detta stöd bör dock utgöra ett begränsat belopp och endast utgå under en övergångsperiod och minska gradvis så att producenternas ekonomiska ansvar gradvis ökar.

För att stabilisera priserna bör sådana organisationer ha möjlighet att intervenera på marknaden, särskilt genom att tillämpa ett återköpspris under vilket medlemmarnas produkter återtas från marknaden.

För att motverka allvarliga störningar på gemenskapsmarknaden är det för vissa typer av frukt och grönsaker, som har särskilt stor betydelse för producenternas inkomster, nödvändigt att för var och en av dessa produkter fastställa dels ett baspris som är representativt för de produktionsområden inom gemenskapen som har de lägsta priserna, dels ett uppköpspris, som används för att bestämma prisnivån för intervention och storleken på den kompensation som skall beviljas i händelse av intervention.

När sådana störningar inträffar bör medlemsstaterna åläggas att bevilja ekonomisk kompensation till producentorganisationer som återtar produkter från marknaden och även att köpa upp utbjudna produkter i händelse av en allvarlig kris. Eftersom fullgörandet av denna förpliktelse kan stöta på allvarliga svårigheter i vissa medlemsstater bör det dock vara möjligt att befria dessa medlemsstater från förpliktelsen.

Producentorganisationerna måste kunna agera mot bakgrund av vissa lokala marknadsvillkor och med den snabbhet som är nödvändig för att undvika ett mer omfattande prisfall.

Det bör beslutas om åtgärder som leder till interventionsköp av i första hand produkter ur de lägre kvalitetsklasserna för att särskilt främja avsättningen av produkter i de högre kvalitetsklasserna.

Interventionsåtgärderna kan endast få full effekt om produkter som återtas från marknaden inte återinförs i de normala handelskanalerna för detta slag av produkter. De olika syften och användningsområden som motsvarar detta villkor bör definieras för att i största möjliga utsträckning undvika att produkter som återtagits på detta sätt förstörs.

Under perioder av intervention på marknaden finns risk att de kvantiteter av produkter som bör komma ifråga för återtag eller uppköp är större än vad som är möjligt med hänsyn till godkända syften och användningsområden. Om sådana omständigheter föreligger bör medlemsstaterna bemyndigas att vidta åtgärder under vissa villkor för att främja producenternas användning av vissa produkter inom det egna företaget.

Förverkligandet av en enhetlig gemenskapsmarknad för frukt och grönsaker innebär att det införs ett enhetligt handelssystem vid gemenskapens yttre gränser. Tillämpningen av Gemensamma tulltaxans tullsatser bör i regel räcka för att stabilisera gemenskapsmarknaden genom att den förhindrar att prisnivån i tredje länder och dess svängningar återverkar på priser inom gemenskapen.

Störningar på gemenskapsmarknaden till följd av utbud till onormala priser av varor från tredje land måste dock undvikas. Referenspriser bör därför fastställas för frukt och grönsaker och utöver tullen bör en utjämningsavgift tas ut när införselpriset för importerade produkter är lägre än referenspriset.

Genom att detta system införs kan i de flesta fall alla kvantitativa restriktioner vid gemenskapens yttre gränser avvaras. Systemet kan i undantagsfall visa sig otillräckligt. För att gemenskapsmarknaden inte skall stå utan skydd mot störningar som kan uppkomma då tidigare importhinder har undanröjts, bör gemenskapen ha möjlighet att besluta om nödvändiga åtgärder utan dröjsmål.

För vissa produkter kan dock en alltför snar tillämpning av detta system ge upphov till allvarliga störningar på vissa av medlemsstaternas marknader. För att möjliggöra en anpassning till de nya konkurrensvillkor som följer av dessa förbudsregler bör det vara tillåtet att, under viss tid och på vissa villkor, bibehålla de restriktiva bestämmelser som för närvarande finns i medlemsstaterna vad avser dessa produkter.

För att skydda gemenskapens deltagande i den internationella handeln med frukt och grönsaker bör bestämmelser införas som gör det möjligt att bevilja bidrag vid export till tredje land av dessa produkter.

Beviljandet av vissa former av stöd kan äventyra förverkligandet av en enhetlig marknad. Det bör därför fastställas att de bestämmelser i fördraget som gör det möjligt att bedöma stöd som beviljats av medlemsstaterna och förbjuda stöd som är oförenliga med den gemensamma marknaden skall gälla för frukt och grönsaker.

Den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker måste samtidigt ta hänsyn till de mål som anges i artikel 39 och 110 i fördraget.

För att underlätta genomförandet av de föreslagna åtgärderna bör ett förfarande fastställas för att inom en förvaltningskommitté upprätta ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker skall omfatta gemensamma konkurrensregler, ett pris- och interventionssystem samt regler för handel med tredje land.

2. Organisationen skall omfatta produkter som omfattas av nummer 07.01, med undantag av undernummer 07.01 A och 07.01 N, och nummer 08.02 08.09, med undantag av undernummer 08.04 A II och 08.05 F, i Gemensamma tulltaxan.

AVDELNING I

Gemensamma normer

Artikel 2

1. Gemensamma normer (nedan kallade "kvalitetsnormer") får fastställas per produkt eller produktgrupp, för produkter som levereras färska till konsumenten.

Dessa normer får inbegripa en klass III, definierad särskilt med beaktande av

- den ekonomiska nytta som producenten har av den aktuella produkten,

- behovet av att tillfredsställa konsumenternas krav.

Kvalitetsnormer får även fastställas för produkter avsedda för industriell bearbetning.

2. Rådet skall i enlighet med förfarandet i artikel 43.2 i fördraget fatta beslut om vilka produkter som skall omfattas av kvalitetsnormer.

Kvalitetsnormerna och den dag då de börjar tillämpas skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 33.

3. Kvalitetsnormerna skall tillämpas på de produkter som förtecknas i bilaga 1 och som levereras färska till konsumenten.

Nödvändiga ändringar av de normer som gäller den dag då denna förordning träder i kraft skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 33.

Artikel 3

1. När kvalitetsnormer har fastställts får de produkter som berörs inte ställas ut eller utbjudas till försäljning, säljas, levereras eller på annat sätt saluföras om de inte uppfyller normerna.

2. Följande produkter behöver inte uppfylla normerna inom en medlemsstat:

a) Produkter som säljs, levereras eller översänds av odlaren från hans företag för sortering och paketering eller lagring.

b) Produkter som översänds från lagring för sortering och paketering.

c) Utan att det påverkar tillämpningen av mer restriktiva nationella bestämmelser,

- produkter som ställs ut eller utbjuds till försäljning, säljs, levereras eller på annat sätt saluförs av odlaren i partihandelsledet, särskilt på producentmarknader inom produktionsområdet,

- produkter som översänds från partihandeln till sorterings- och paketeringscentraler eller lagercentraler inom samma produktionsområde.

3. Följande produkter behöver inte uppfylla kvalitetsnormerna:

a) Produkter som översänds till bearbetningsanläggningar, med förbehåll för ett eventuellt fastställande av kvalitetsnormer för produkter avsedda för industriell bearbetning.

b) Produkter som producenten överlämnar inom sitt företag till konsumenter för deras personliga bruk.

4. Bevis måste lämnas för att de produkter som anges i punkt 2 och 3 a uppfyller de fastställda villkoren, särskilt vad avser deras planerade användning.

5. Ytterligare undantag från kravet att uppfylla kvalitetsnormer samt närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 33.

Artikel 4

1. Klass III eller vissa av dess krav får endast tillämpas om de produkter som motsvarar klassen eller vissa av dess krav behövs för att möta efterfrågan.

Tillämpningen av klass III eller av vissa av dess krav skall beslutas i enlighet med förfarandet i artikel 33.

2. Om inte en förlängning beslutas i enlighet med omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget får klass III inte tillämpas längre än fem år efter ikraftträdandet av den förordning i vilken den definieras.

Artikel 5

1. Om tillgången på produkter som uppfyller kvalitetsnormerna är otillräcklig för att täcka efterfrågan får åtgärder som avviker från tillämpningen av normerna vidtas under en begränsad tidsperiod. För produkter för vilka en klass III har definierats får sådana åtgärder vidtas endast om denna kvalitetsklass redan tillämpas eller börjar tillämpas samtidigt.

2. Om tillgången på produkter som uppfyller kvalitetsnormerna är större än efterfrågan får åtgärder beslutas som ändrar den minsta storlek som krävs för produkter som är godkända för saluföring inom gemenskapen enligt bestämmelserna i artikel 3.

För produkter för vilka en klass III har definierats får dessa åtgärder vidtas endast om kvalitetsklassen inte tillämpas.

3. De åtgärder som anges i punkt 1 och 2 skall beslutas i enlighet med förfarandet i artikel 33.

Artikel 6

1. Vad avser märkning skall de uppgifter som krävs enligt kvalitetsnormerna placeras läsligt och outplånligt på ena sidan av förpackningen, antingen tryckt direkt på förpackningen eller på en etikett som är väl fäst på paketet.

2. För varor som avsänds i lös vikt och lastas direkt i något transportmedel skall dessa uppgifter anges på ett dokument som medföljer godset eller på ett anslag som placeras på ett synligt sätt inne i transportmedlet.

Artikel 7

Utbjuds produkterna förpackade i detaljhandelsledet skall de begärda uppgifterna synas tydligt på etiketterna.

Produkterna får utbjudas till försäljning i opaketerad form under förutsättning att återförsäljaren skyltar varan tillsammans med ett anslag som med tydlig skrift visar de uppgifter som anges i kvalitetsnormerna vad avser

- sort,

- produktens ursprung,

- kvalitetsklass.

Artikel 8

1. För att avgöra om produkter för vilka kvalitetsnormer har fastställts följer bestämmelserna i artikel 3 7 skall de myndigheter som varje medlemsstat utser göra stickprovskontroller i samtliga handelsled och under transporten.

Denna kontroll skall företrädesvis göras när varan förpackas eller lastas innan den avsänds från produktionsområdet.

Medlemsstaterna skall meddela namnen på de myndigheter de utsett som ansvariga för kontrollen till övriga medlemsstater och till kommissionen.

2. Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 33.

Artikel 9

Bestämmelserna i artikel 3 8 skall tillämpas på produkter som importeras till gemenskapen sedan de formaliteter har uppfyllts som föreskrivs vid import enligt gällande gemenskapsbestämmelser.

De produkter som saluförs i sin ursprungliga förpackning och som har sitt ursprung i eller kommer från tredje land, med undantag av europeiska tredje länder och ickeeuropeiska länder i medelhavsområdet, behöver endast följa de märkningsbestämmelser som fastställs i kvalitetsnormerna vad avser

- sort,

- ursprungsland,

- kvalitetsklass.

Om sådana uppgifter inte anges på de förpackningar som godkänts för import skall märkningsförfarandet åläggas importören.

Denne får dock lösas från detta åliggande om den förste köpare till vilken han säljer varan åtar sig att genomföra märkningsförfarandet under överinseende av behörig myndighet i den importerande medlemsstaten.

Artikel 10

1. Åtgärder för att säkerställa en enhetlig tillämpning av bestämmelserna i denna avdelning, särskilt vad avser kontroll, skall beslutas i enlighet med förfarandet i artikel 33.

2. Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att beivra överträdelser av bestämmelserna i denna avdelning.

De skall till kommissionen anmäla de åtgärder som anges i föregående stycke senast en månad efter det att de beslutats.

Artikel 11

Produkter för vilka kvalitetsnormer fastställs skall godkännas för import från tredje land endast om de uppfyller kvalitetsnormerna för klass extra, klass I och klass II eller normer som minst är likvärdiga med dessa. Kommissionen skall vidta nödvändiga åtgärder för tillämpningen av bestämmelserna i denna artikel.

Artikel 12

1. Produkter för vilka kvalitetsnormer fastställs skall godkännas för export till tredje land endast om de uppfyller kvalitetsnormerna för klass extra, klass I och klass II.

Undantag får dock beviljas i enlighet med förfarandet i artikel 33 mot bakgrund av kraven från de avsedda marknaderna.

2. Exporterande medlemsstater skall låta produkter avsedda för export till tredje land genomgå en kvalitetskontroll innan de lämnar deras territorium.

3. Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 33.

AVDELNING II

Producentorganisationer

Artikel 13

I denna förordning avses med producentorganisation varje organisation bestående av frukt- och grönsaksproducenter som bildas på producenternas eget initiativ särskilt i syfte att

- främja koncentrationen av utbudet och regleringen av priserna i producentledet vad avser en eller flera av de produkter som anges i artikel 1,

- göra lämpliga tekniska hjälpmedel tillgängliga för producentorganisationens medlemmar för presentation och saluföring av de aktuella produkterna

och som förpliktar producentorganisationens medlemmar att

- sälja sin totala produktion av den produkt eller de produkter som är skälet till att de blivit medlemmar, genom organisationen. Organisationen får dock avstå från detta krav för vissa kvantiteter,

- för produktion och saluföring tillämpa de regler som antagits av producentorganisationen i syfte att förbättra produktkvaliteten och anpassa utbudet till marknadens behov.

Artikel 14

1. Medlemsstaterna får bevilja stöd till producentorganisationer under tre år från den dag då de bildades för att främja deras bildande och underlätta deras verksamhet, under förutsättning att organisationerna lämnar tillräckliga garantier för verksamhetens varaktighet och effektivitet. Stödets storlek skall under det första, andra och tredje året inte överstiga 3 %, 2 % respektive 1 % av värdet av den produktion som saluförs genom producentorganisationen. För varje år skall värdet av den produktion som saluförs beräknas på schablonmässiga grunder, nämligen

- genomsnittet av medlemmarnas saluförda produktion under de tre kalenderår som närmast föregick det år de blev medlemmar,

- det genomsnittliga producentpris som dessa medlemmar erhållit under samma tid.

2. Medlemsstaterna får under de fem år som följer närmast efter inrättandet av den interventionsfond som anges i artikel 15 bevilja stöd till producentorganisationer, antingen direkt eller genom kreditinstitut i form av lån på särskilda villkor, för att täcka de förväntade kostnaderna för den marknadsintervention som beskrivs i artikel 15.

3. Det stöd som anges i denna artikel skall anmälas till kommissionen i en rapport från medlemsstaterna vid utgången av varje budgetår.

Artikel 15

1. För de produkter som anges i artikel 1 får producentorganisationer och sammanslutningar av sådana organisationer fastställa ett återköpspris under vilket producentorganisationerna inte bjuder ut produkter som levereras av medlemmarna till försäljning. Om ett återköpspris fastställs på detta sätt för produkter som förtecknas i bilaga 2 och som uppfyller kvalitetsnormerna skall producentorganisationerna, eller i förekommande fall sammanslutningar av dessa, bevilja ersättning till medlemmarna för de kvantiteter som förblir osålda, utan att det påverkar möjligheten att bevilja ersättning för andra produkter som anges i artikel 1 men som inte förtecknas i bilaga 2. Medlemsstaterna får fastställa en högsta nivå för återköpspriset. Om de gör detta för de produkter som förtecknas i bilaga 2 skall de fastställa priset till en nivå som motsvarar minst den nivå som följer av tillämpningen av artikel 18.

Avyttringen av produkter som återtagits från marknaden på detta sätt skall bestämmas av producentorganisationerna på ett sätt som inte hindrar den normala saluföringen av den aktuella produkten.

För att finansiera dessa åtgärder skall producentorganisationerna inrätta en interventionsfond som tillförs medel genom bidrag som beräknas på grundval av de kvantiteter som utbjuds till försäljning.

2. Varje producentorganisation skall lämna följande uppgifter till de nationella myndigheterna som i sin tur skall överlämna dem till kommissionen:

- Listan över de produkter för vilka den avser att tillämpa det system som beskrivs i punkt 1.

- Perioden för återtagsprisernas tillämpning.

- De nivåer eller återtagspriser som planeras och som tillämpas.

Närmare tillämpningsföreskrifter för denna punkt skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 33.

AVDELNING III

Pris- och interventionssystem

Artikel 16

1. För var och en av de produkter som förtecknas i bilaga 2, skall rådet, på förslag av kommissionen, i enlighet med omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget, varje år innan regleringsåret påbörjas, fastställa ett baspris och ett uppköpspris, som bestäms i enlighet med punkt 2 respektive 3 i denna artikel.

Dessa priser skall gälla inom hela gemenskapen och fastställas för varje regleringsår eller för var och en av de perioder som regleringsåret kan indelas i på grundval av säsongsbetingade pristrender. När regleringsårets längd skall bestämmas skall perioder med låg avsättning i början och slutet av regleringsåret utelämnas.

2. Baspriset skall vara lika med det aritmetiska medelvärdet av de priser som noteras på den eller de representativa av gemenskapens marknader som är belägna inom de områden med överskottsproduktion som har de lägsta priserna under de tre regleringsår som närmast föregår den dag då baspriset fastställs för en produkt med bestämda kommersiella egenskaper (såsom sort eller typ, kvalitetsklass, storlekssortering och förpackning). När det aritmetiska medelvärdet beräknas skall priser som på varje representativ marknad kan betraktas som överdrivet höga eller låga i förhållande till normala prisfluktuationer inte tas med.

De områden med överskottsproduktion som åberopas när baspriset fastställs skall tillsammans under den aktuella perioden svara för mellan 20 % och 30 % av gemenskapens produktion av den aktuella produkten.

3. Uppköpspriset skall för var och en av de aktuella produkterna fastställas till mellan

- 40 % och 45 % av baspriset för blomkål och tomater,

- 50 % och 55 % av baspriset för äpplen och päron,

- 60 % och 70 % av baspriset för övriga produkter som förtecknas i bilaga 2.

När uppköpspriset fastställs skall hänsyn tas till

- marknadens egenskaper, särskilt i vilken utsträckning marknadspriserna fluktuerar,

- behovet av att fastställa uppköpspriset till en sådan nivå att det, genom de åtgärder som fastställs i artikel 15, 18 och 19, bidrar till att stabilisera marknadspriserna utan att ge upphov till strukturellt betingade överskott inom gemenskapen.

4. För en produkt som har andra kommersiella egenskaper än den produkt som ligger till grund för fastställandet av baspriset, skall det pris till vilket produkten köps upp enligt artikel 19 beräknas genom att ett omräkningstal tillämpas på det uppköpspris som fastställs av rådet.

Omräkningstalen skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 33.

Artikel 17

1. Medlemsstaterna skall varje marknadsdag under den tid som baspriset och uppköpspriset tillämpas, till kommissionen anmäla de priser som noteras på deras representativa producentmarknader för produkter som har samma egenskaper som de produkter som ligger till grund för fastställandet av baspriset.

2. De marknader i medlemsstaterna på vilka en betydande del av den nationella produktionen av en given produkt saluförs under regleringsåret eller under en av de perioder i vilka året uppdelas, skall betraktas som representativa enligt punkt 1.

En lista över dessa marknader skall upprättas i enlighet med förfarandet i artikel 33.

Artikel 18

1. Medlemsstaterna skall bevilja ekonomisk kompensation till producentorganisationer som intervenerar med stöd av bestämmelserna i artikel 15, under förutsättning att

a) återköpspriset inte överstiger

- det pris som anges i artikel 19.2 första strecksatsen plus 10 % av baspriset, för produkter som har de egenskaper som fastställs i kvalitetsnormerna för klass II eller högre klasser,

- det uppköpspris som anges i artikel 19.2 andra strecksatsen plus 10 % av baspriset, för produkter som har de egenskaper som fastställs i kvalitetsnormerna för klass III.

b) den ersättning som beviljas till medlemmarna för de kvantiteter som återtas från marknaden inte är större än det belopp som blir resultatet om återköpspriset tillämpas på dessa kvantiteter.

2. Värdet av den ekonomiska kompensationen skall vara lika med de ersättningar som producentorganisationerna betalat med avdrag för nettointäkterna för produkter som återtagits från marknaden.

3. För produkter som producentorganisationerna inte kan avyttra för de användningsområden som fastställs i artikel 21.1 a första, andra och tredje strecksatsen, skall den ekonomiska kompensationen beviljas under förutsättning att produkterna används på ett sätt som följer de bestämmelser som medlemsstaterna utfärdar under åberopande av artikel 21.

Artikel 19

1. Om, för en given produkt på en av de representativa marknader som anges i artikel 17.2, de priser som meddelats kommissionen i enlighet med artikel 17.1 förblir lägre än uppköpspriset under tre marknadsdagar i följd skall kommissionen utan dröjsmål konstatera att marknaden för den aktuella produkten befinner sig i ett allvarligt krisläge.

2. Vid ett sådant konstaterande skall medlemsstaterna genom de organ eller fysiska eller juridiska personer som de utser för ändamålet, köpa upp produkter med ursprung i gemenskapen som erbjuds dem under förutsättning att dessa produkter uppfyller de krav på kvalitet och storlek som fastställs i kvalitetsnormerna och att de inte har återtagits från marknaden med stöd av artikel 15.1.

Dessa produkter skall köpas upp

- till uppköpspriset multiplicerat med omräkningstalet för klass II och i förekommande fall med andra omräkningstal, om de uppfyller kraven på kvalitet och storlek som fastställs i kvalitetsnormerna för denna klass eller högre klasser,

- till uppköpspriset multiplicerat med omräkningstalet för klass III och i förekommande fall med andra omräkningstal, om de uppfyller kraven på kvalitet och storlek som fastställs i kvalitetsnormerna för denna klass.

3. Uppköpsåtgärderna skall inställas när priserna förblir högre än uppköpspriset under tre marknadsdagar i följd. När detta villkor är uppfyllt skall kommissionen konstatera detta utan dröjsmål.

4. De medlemsstater som har allvarliga svårigheter att uppfylla de förpliktelser som anges i punkt 2 får befrias från dem. För att kunna göra anspråk på befrielse skall medlemsstaterna meddela kommissionen att sådana svårigheter föreligger.

Medlemsstater som begär sådan befrielse skall vidta alla lämpliga åtgärder för att producentorganisationer skall kunna bildas för intervention på marknaden i enlighet med artikel 15.

5. Kommissionen skall senast den 1 maj 1971 till rådet överlämna en rapport om resultatet av interventionssystemets tillämpning, särskilt vad avser den produktion som omfattas av de interventionsåtgärder som producentorganisationerna vidtar.

Rådet skall, på förslag av kommissionen, i enlighet med omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget besluta om sådana åtgärder som visar sig nödvändiga för införandet av ett enhetligt interventionssystem.

Artikel 20

1. Bestämmelserna i artiklarna 18 och 19 skall tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som antas med stöd av artikel 4 och artikel 5.2.

2. För de produkter som förtecknas i bilaga 2 och som saknar en klass II skall orden "klass II" i artikel 18.1 a första strecksatsen och artikel 19.2 första strecksatsen tolkas som en hänvisning till "klass I".

Artikel 21

1. Produkter som återtas från marknaden enligt artikel 18 eller köps upp enligt artikel 19 skall avyttras på något av följande sätt:

a) För samtliga produkter genom

- gratis utdelning till välgörande organisationer och stiftelser och till personer som enligt nationell lagstiftning har rätt till social hjälp, särskilt på grund av att de saknar nödvändiga möjligheter till försörjning,

- användning för andra ändamål än livsmedel,

- användning i färsk form som djurfoder,

- användning som djurfoder efter bearbetning inom fodermedelsindustrin,

- bearbetning och gratis utdelning av de bearbetade produkterna till de fysiska eller juridiska personer som anges i första strecksatsen,

- gratis utdelning till barn i skolor, varvid medlemsstaterna skall tillse att de utdelade kvantiteterna utgör ett tillägg till de kvantiteter som normalt köps in av skolmatsalar.

b) Alternativt för äpplen, päron och persikor, genombearbetning till alkohol med en styrka högre än 80 % genom direkt destillering av produkten.

Vidare får för samtliga produkter som anges i första stycket beslut fattas i enlighet med förfarandet i artikel 33 om avyttring av vissa kategorier av sådana produkter till bearbetningsindustrin, under förutsättning att detta inte leder till någon snedvridning av konkurrensen inom gemenskapen för de berörda industrierna.

2. Om det vid återtag enligt artikel 18 eller uppköp enligt artikel 19 står klart att de produkter som kan komma ifråga för återtag eller uppköp inte kan avyttras i tid på något av de sätt som anges i föregående punkt, får medlemsstaterna besluta om följande ordning: frukt- och grönsaksodlare som åtar sig att inte avyttra en viss kvantitet av sina produkter, särskilt om de avser att använda sådana produkter i det egna företaget, skall kompenseras för denna kvantitet med ett schablonbelopp som beräknas genom att det av rådet fastställda uppköpspriset multipliceras med

- de omräkningstal som bestäms på grundval av de tal som fastställs genom tillämpning av artikel 16.4, för produkter som helt eller delvis uppfyller de krav som fastställs i kvalitetsnormerna,

- särskilda omräkningstal, för produkter som inte uppfyller kraven i kvalitetsnormerna.

3. Det åligger medlemsstaterna att organisera den kostnadsfria utdelning som anges i punkt 1 a första strecksatsen.

Avyttringen av produkter till fodermedelsindustrin skall ske genom ett anbudsförfarande som genomförs av ett organ som utses av den berörda medlemsstaten.

Den bearbetning som anges i punkt 1 a femte strecksatsen skall ges i uppdrag åt industrin genom ett anbudsförfarande som genomförs av ett organ som utses av den berörda medlemsstaten.

Den destillering som anges i punkt 1 b skall utföras av brännerier antingen för egen räkning eller åt det organ som utses av den berörda medlemsstaten. I det första fallet skall nämnda organ överlåta produkterna på brännerierna genom ett anbudsförfarande. I den andra fallet skall organet ge brännerierna destilleringen genom ett anbudsförfarande.

4. Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt vad avser genomförande och kontroll av den ordning som fastställs i punkt 2, skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 33. Omräkningstalen och kriterierna för anbudsinfordran skall fastställas enligt samma förfarande.

5. Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att förhindra och straffa varje missbruk av den ordning som de kan besluta att tillämpa med stöd av punkt 2.

De skall omedelbart anmäla dessa åtgärder till kommissionen.

AVDELNING IV

Handel med tredje land

Artikel 22

1. Om inte annat följer av andra gemenskapsbestämmelser och av undantag som rådet beslutar och på förslag av kommissionen, i enlighet med röstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget skall det vid import från tredje land av de produkter som anges i artikel 1 vara förbjudet att

- ta ut avgifter med motsvarande verkan som tull,

- tillämpa kvantitativa restriktioner eller åtgärder med motsvarande verkan.

Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 andra stycket skall dock första stycket andra strecksatsen inte tillämpas under de tidsperioder som anges i bilaga 3 med avseende på de produkter som där förtecknas.

2. Rådet skall på förslag av kommissionen och i enlighet med omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget före den 1 januari 1973 besluta om villkoren för att det förbud som anges i punkt 1 andra strecksatsen skall utvidgas till att gälla de produkter som förtecknas i bilaga 3 under de tidsperioder som där anges.

Fram till ikraftträdandet av de bestämmelser som beslutas med stöd av första stycket skall medlemsstaterna inte tillämpa några kvantitativa restriktioner eller åtgärder med motsvarande verkan utöver dem som de tillämpade under regleringsåret närmast före den 1 januari 1970. De skall inte heller göra sådana åtgärder mer restriktiva.

Medlemsstater som uppfyller de villkor som fastställs för tillämpningen av de åtgärder som anges i andra stycket och som har för avsikt att tillämpa dem, skall anmäla detta till kommissionen innan importåret börjar.

Artikel 23

1. För att förebygga störningar på grund av utbud från tredje land till onormala priser skall varje år referenspriser fastställas som gäller för hela gemenskapen.

2. Referenspriset skall vara lika med det aritmetiska medelvärdet av producentpriserna i varje medlemsstat plus det belopp som anges i punkt 4. För de produkter eller de sorter som utgör en betydande del av den produktion som saluförs under en del av året eller under hela året och som uppfyller de fastställda kraven vad avser kvalitet och sortering skall dessa producentpriser motsvara genomsnittet av de priser som noterats under de tre år som föregår den dag då referenspriset fastställs för en inhemsk produkt med bestämda kommersiella egenskaper, på den eller de representativa marknader som är belägna i de produktionsområden som har de lägsta prisnoteringarna. Referenspriset skall fastställas för ett år i taget. För att ta hänsyn till säsongsbetingade prisvariationer får dock varje år uppdelas i ett antal perioder under vilka priserna förblir relativt stabila.

3. När genomsnittet av priser som noteras på varje representativ marknad beräknas skall prisnoteringar som kan betraktas som överdrivet höga eller låga i förhållande till normala prisfluktuationer på marknaden inte tas med.

4. Det belopp som det hänvisas till i punkt 2 första meningen och som får beräknas schablonmässigt, skall fastställas på grundval av kostnaderna för att saluföra produkter med ursprung i gemenskapen för att göra det möjligt att i samma led i saluföringen jämföra referenspriset med priser för produkter som importeras från tredje land.

Artikel 24

1. För en produkt med bestämda kommersiella egenskaper och för varje exportland skall kommissionen på grundval av uppgifter som lämnas av medlemsstaterna eller som den själv inhämtar, på medlemsstaternas mest representativa marknader regelbundet följa genomsnittsprisernas utveckling för produkter som importeras från tredje land.

2. För varje produkt som är föremål för ett referenspris skall ett införselpris beräknas varje marknadsdag för varje exportland på grundval av priser som noteras eller omräknas i import- eller partihandelsledet för en produkt av den kvalitetsklass som ligger till grund för referensprisets fastställande eller, om nedanstående villkor är uppfyllda, för en produkt som saluförs i en lägre kvalitetsklass.

Om de enda prisnoteringar som finns tillgängliga för ett bestämt exportland på en representativ importmarknad gäller produkter som saluförs i en lägre kvalitetsklass än den som ligger till grund för referensprisets fastställande skall sådana prisnoteringar

- multipliceras med ett omräkningstal om sådana produkter, på grund av produktionsförhållandena i det berörda exportlandet, av kvalitetsskäl inte normalt eller traditionellt har saluförts i den kvalitetsklass som ligger till grund för referensprisets fastställande,

- användas i befintlig form när införselpriset beräknas om det villkor som anges i första strecksatsen inte är uppfyllt.

3. Införselpriset för ett bestämt exportland skall vara lika med den lägsta prisnoteringen eller det aritmetiska medelvärdet av de lägsta priser som noterats för minst 30 % av de kvantiteter från det berörda exportlandet som saluförts på samtliga de representativa marknader för vilka noteringar finns tillgängliga, varvid denna eller dessa prisnoteringar i förekommande fall multipliceras med omräkningstalet efter avdrag för

- tullarna i Gemensamma tulltaxan,

- eventuella utjämningsavgifter,

- övriga importavgifter såvida dessa beaktats vid prisnoteringen

- kostnaden för transport av produkterna från gemenskapens gränsövergångar till de representativa importmarknader där priser noteras.

Artikel 25

1. Om införselpriset för en produkt som importeras från tredje land förblir minst 0,5 beräkningsenheter lägre än referenspriset under två marknadsdagar i följd skall en utjämningsavgift införas med avseende på det berörda exportlandet utom i undantagsfall. Denna avgift skall vara lika med skillnaden mellan referenspriset och det aritmetiska medelvärdet av de två senaste införselpriser som finns att tillgå för nämnda exportland (nedan kallat "genomsnittligt införselpris"). Detta genomsnittliga införselpris skall sedan beräknas varje marknadsdag för varje exportland till dess att avgiften upphävs för det aktuella exportlandet.

2. Om det är lämpligt enligt ovannämnda bestämmelser att tillämpa en utjämningsavgift för ett antal exportländer för samma produkt och under samma period, skall en enda utjämningsavgift tillämpas för dessa länder om inte införselpriset för ett eller flera av dessa länder är onormalt lågt i förhållande till de införselpriser som noterats för det eller de andra exportländer som berörs. Om samma avgift tillämpas för ett antal exportländer skall avgiftens storlek vara lika med skillnaden mellan referenspriset och det aritmetiska medelvärdet av de genomsnittliga införselpriser som beräknas för varje berört exportland enligt föregående punkt.

3. Utjämningsavgiften skall vara densamma för samtliga medlemsstater och tas ut utöver gällande tullar.

Artikel 26

1. När avgiften införts skall den inte ändras så länge förhållandena på importmarknaderna inte har ändras på så sätt att

- avgiftsbeloppet är otillräckligt,

- en omgruppering av ursprungsländerna är nödvändig.

2. Ett beslut om att upphäva avgiften för ett exportland skall fattas när införselpriset under två marknadsdagar i följd varit minst lika med referenspriset. Detta beslut skall också fattas om det inte finns några prisnoteringar att tillgå för det berörda landet under fem marknadsdagar i följd.

Artikel 27

1. Följande skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 33:

- Närmare tillämpningsföreskrifter för artikel 23 26, särskilt vad avser kriterier för ändring av gällande avgifter.

- Omräkningstal.

- Referenspriser.

2. Ett beslut om att införa, ändra eller upphäva en avgift skall fattas i enlighet med förfarandet i artikel 33.

Under tiden mellan Förvaltningskommitténs regelbundna möten skall dock kommissionen besluta om dessa åtgärder. I sådana fall skall de gälla till dess att eventuella åtgärder som beslutas i enlighet med förfarandet i artikel 33 träder i kraft.

Artikel 28

Om tullsatser på produkter som omfattas av denna förordning är bundna av GATT skall gemenskapen tillse att utjämningsavgiften tas ut på ett sådant sätt att de förpliktelser som medlemsstaterna och gemenskapen har enligt GATT respekteras.

Om tillämpningen av en sådan avgift leder till att övriga fördragsslutande parter i GATT vidtar åtgärder skall rådet på grundval av ett förslag eller en rekommendation som kommissionen framlägger mot bakgrund av den rådande situationen, besluta om åtgärder i enlighet med förfarandet i artikel 113 i fördraget. Det skall särskilt vara rådets uppgift att fatta beslut om eventuellt frisläppande av tullar.

Artikel 29

1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som anges i artikel 1 på grund av import eller export är utsatt för eller hotas av allvarliga störningar som kan äventyra de mål som fastställs i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas vid handel med tredje land till dess att störningarna eller hotet om störningar har upphört.

Rådet skall på förslag av kommissionen och i enlighet med omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget anta tillämpningsföreskrifter för denna punkt och fastställa i vilka fall och inom vilka gränser medlemsstaterna får vidta skyddsåtgärder.

2. Om den situation som anges i punkt 1 uppstår skall kommissionen, på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om nödvändiga åtgärder. Åtgärderna skall meddelas medlemsstaterna och skall vara omedelbart tillämpliga. Om kommissionen får en begäran från en medlemsstat skall den fatta beslut i frågan inom 24 timmar efter det att begäran mottagits.

3. En medlemsstat får hänskjuta de åtgärder som kommissionen beslutar till rådet inom tre arbetsdagar efter den dag då de meddelades. Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Rådet får ändra eller upphäva den aktuella åtgärden i enlighet med omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget.

Artikel 30

1. För att i nödvändig utsträckning möjliggöra export av de produkter som anges i artikel 1 i kvantiteter av ekonomisk betydelse på grundval av priserna för dessa produkter på världsmarknaden, får skillnaden mellan dessa priser och priserna inom gemenskapen täckas av ett exportbidrag.

2. Exportbidraget skall vara detsamma för hela gemenskapen. Det får ändras beroende på användning eller bestämmelseort.

Exportbidraget skall beviljas på begäran.

3. Rådet skall på förslag av kommissionen och i enlighet med omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna regler för beviljande av exportbidrag och kriterier för fastställande av storleken på dessa bidrag.

4. Närmare tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 33. Exportbidragen skall regelbundet fastställas enligt samma förfarande.

5. Vid behov får kommissionen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ ändra exportbidragen under tiden däremellan.

AVDELNING V

Allmänna bestämmelser

Artikel 31

Om inte annat föreskrivs i denna förordning skall artikel 92, 93 och 94 i fördraget tillämpas för produktion av och handel med de produkter som anges i artikel 1.

Artikel 32

1. En förvaltningskommitté för frukt och grönsaker, nedan kallad "kommittén", skall inrättas. Den skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande.

2. Inom kommittén skall medlemmarnas röster vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.

Artikel 33

1. När hänvisning görs till förfarandet i denna artikel, skall ordföranden hänskjuta ärendet till kommittén antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.

2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med en majoritet av tolv röster.

3. Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet inte är förenligt med kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sådana fall får kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under en tid som inte överstiger en månad från dagen då rådet underrättades.

Rådet får inom en månad fatta ett annat beslut i enlighet med omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget.

Artikel 34

Kommittén får behandla varje annan fråga som dess ordförande, antingen på dennes eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat, hänskjuter till den.

Artikel 35

Rådet får på förslag av kommissionen och i enlighet med omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget föra upp ytterligare produkter på listan i bilaga 2, ändra de procentsatser som anges i artikel 16 och 18 samt för varje produkt vidta åtgärder som avviker från bestämmelserna i avdelning II och III.

Artikel 36

1. De genom förordning fastställda bestämmelserna om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken skall tillämpas på marknaden för de produkter som anges i artikel 1.

2. Av de stödbelopp som medlemsstaterna beviljar i enlighet med artikel 14.1 skall 50 % ersättas av utvecklingssektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket.

Rådet skall på förslag av kommissionen och i enlighet med omröstningsförfarandet i artikel 43.2 i fördraget anta närmare tillämpningsföreskrifter för denna punkt.

Artikel 37

Denna förordning skall tillämpas på ett sådant sätt att vederbörlig hänsyn samtidigt tas till de mål som anges i artikel 39 och 110 i fördraget.

Artikel 38

1. Medlemsstaterna och kommissionen skall meddela varandra de uppgifter som är nödvändiga för att genomföra denna förordning. Närmare bestämmelser för överlämnande och spridning av sådana uppgifter skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 33.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen anmäla de bestämmelser som fastställs i lagar och andra författningar för genomförande av denna förordning inom en månad efter det att de antagits.

Artikel 39

Artikel 2.3 i förordning nr 23(1) om ett stegvis upprättande av den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker, senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2727/71(2), skall ersättas med följande:

"Kvalitetsnormerna för blomkål, sallat, friséesallad, escarolesallat (bataviasallat), lök, tomater, aprikoser, persikor och plommon anges i bilaga 2."

Artikel 40

Vid ikraftträdandet av anslutningsfördraget för Danmark, Irland, Norge och förenade kungariket Storbritannien och Nordirland till Europeiska ekonomiska gemenskapen och Europeiska atomenergigemenskapen, skall artikel 4 och 33 ändras på följande sätt:

1. I artikel 4.2 skall följande stycke läggas till:

"En klass III för blomkål, tomater, äpplen och päron, persikor, citrusfrukter, bordsdruvor, sallat, friséesallat och escarolesallat (bataviasallat), lök, witloofcikoria, körsbär, jordgubbar, sparris och gurka, får tillämpas till och med den 31 december 1977."

2. I artikel 33.2 skall siffran "12" ersättas med siffran "43".

Artikel 41

1. Följande förordningar skall upphöra att gälla:

- Förordning nr 23, med undantag av artikel 2.3 och bilaga 2.

- Rådets förordning nr 158/66/EEG(3) av den 25 oktober 1966 om tillämpning av gemensamma kvalitetsnormer för frukt och grönsaker som saluförs inom gemenskapen, senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2423/70.

- Rådets förordning nr 159/66/EEG(4) av den 25 oktober 1966 om fastställande av tilläggsbestämmelser för den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker, senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1425/71(5).

- Rådets förordning (EEG) nr 2513/69(6) av den 9 december 1969 om samordning och sammanslagning av regler för import av frukt och grönsaker som tillämpas av medlemsstaterna var för sig med avseende på tredje land.

2. Hänvisningar till förordningar som skall upphöra att gälla enligt punkt 1 skall tolkas som hänvisningar till denna förordning.

Hänvisningar till artiklar i dessa förordningar skall läsas enligt den korrelation som anges i bilaga 4.

Artikel 42

Denna förordning träder i kraft den 1 juni 1972.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 18 maj 1972.

På rådets vägnar

M. MART

Ordförande

(1) EGT nr 30, 20.4.1962, s. 965/62.

(2) EGT nr L 282, 23.12.1971, s. 8.

(3) EGT nr 192, 27.10.1966, s. 3282/66.

(4) EGT nr 192, 27.10.1966, s. 3286/66.

(5) EGT nr L 151, 7.7.1971, s. 1.

(6) EGT nr L 318, 18.12.1969, s. 6.

BILAGA 1

Produkter som levereras färska till konsumenten och som omfattas av kvalitetsnormer

Grönsaker

Blomkål

Vitkål

Brysselkål

Spenat

Sallat, friséesallat och escarolesallat (bataviasallat)

Witloofcikoria

Ärtor, ospritade

Bönor (av släktet Phaseolus)

Morötter

Lök

Vitlök

Sparris

Kronärtskockor

Tomater

Gurka

Bladselleri

Frukt

Citrusfrukter

Bordsdruvor

Äpplen och päron

Aprikoser

Persikor

Körsbär

Plommon

Jordgubbar

BILAGA 2

Produkter som omfattas av pris- och interventionssystemet

Blomkål

Tomater

Apelsiner

Mandariner

Citroner

Bordsdruvor

Äpplen (andra än för cider)

Päron (andra än för päronvin)

Persikor (med undantag av nektariner)

BILAGA 3

Lista som hänvisas till i artikel 22

>Plats för tabell>

BILAGA 4

Tabell för jämförelse av denna förordning med upphävda förordningar

>Plats för tabell>