RÅDETS YTTRANDE

av den 31 januari 2000

om Sveriges uppdaterade konvergensprogram, 1999-2002

(2000/C 60/05)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGETT FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken(1), särskilt artikel 9.3 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén.

Den 31 januari 2000 granskade rådet Sveriges uppdaterade konvergensprogram, som omfattar perioden 1999-2002. Rådet konstaterar med tillfredsställelse att det uppdaterade programmet förutser fortsatta överskott i de offentliga finanserna under hela perioden fram till och med 2002, i och med att myndigheterna gör ytterligare framsteg mot sitt medelfristiga mål med ett överskott på 2 procent av BNP över konjunkturcykeln. Rådet bedömer detta mål som lämpligt och välkomnar den tonvikt på makroekonomisk stabilitet som ges i programmet. Rådet noterar även med tillfredsställelse att skuldkvoten beräknas minska under den period som programmet omfattar och nå ned till 52 procent av BNP 2002.

Sverige har på ett imponerande sätt förbättrat de offentliga finanserna. Från ett underskott på cirka 12 procent av BNP 1993 vändes saldot till ett överskott på mer än 2 procent av BNP 1998. Denna konsolidering av de offentliga finanserna har tillsammans med en övergång från hög till låg inflation lagt grunden till en stabil ekonomisk tillväxt, vilket kommer att bära frukt under den period som programmet omfattar. Det faktum att det uppdaterade programmets antaganden om ekonomisk tillväxt, särskilt när det gäller slutet av perioden, är mycket återhållsamma ökar sannolikheten för att Sverige uppnår målen för de offentliga finanserna. De överskott som man satt som mål i det uppdaterade programmet ger en tillräcklig säkerhetsmarginal för att de offentliga finanserna inte skall bryta referensvärdet på 3 procent av BNP under normala omständigheter. Rådet anser således att Sverige fortsätter att uppfylla kraven enligt stabilitets- och tillväxtpakten.

Inflationen har varit låg sedan 1996, och Sverige fortsätter att uppfylla detta konvergenskriterium med god marginal. Det bör dock uppmärksammas att faktisk BNP visserligen i allmänhet har bedömts ligga under eller nära potentiell BNP under en rad år, men att detta är på väg att ändras, och att således fortsatta ansträngningar krävs för att hålla inflationen under kontroll. En fortsatt måttlig löneutveckling är av största vikt, kanske särskilt i Sverige, och 2001 års avtalsförhandlingar kommer att utgöra en utmaning med tanke på den för närvarande starka ekonomiska tillväxten. I detta sammanhang noterar rådet att den inriktning som finanspolitiken har haft sedan 1999 skulle kunna bli för expansiv i nuvarande situation med stark tillväxt.

De långa räntornas utveckling under de senaste åren speglar tydligt förbättringen av ekonomiska fundamenta, vilken förväntas också fortsätta i framtiden. Skillnaden mellan de svenska långa räntorna och dem inom euroområdet har hållit sig relativt stabil under 1999, och Sverige uppfyller räntekriteriet. Även om kronan har uppvisat mindre volatilitet under senare år upprepar emellertid rådet att Sverige behöver visa sin förmåga att vara i linje med en lämplig växelkurs mellan kronan och euron under en tillräcklig tid utan att det uppstår några allvarliga spänningar. Som angavs i yttrandet över 1998 års konvergensprogram(2) förväntar sig därför rådet att Sverige beslutar sig för att ansluta sig till ERM2 i sinom tid.

För att åstadkomma en hållbar ekonomisk tillväxt har strukturella åtgärder vidtagits med syftet att stärka utbudssidan i ekonomin. Rådet noterar med tillfredsställelse att den strategi som ingår i det uppdaterade programmet stämmer överens med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken, i synnerhet när det gäller åtgärderna för att lätta på det mycket höga skattetrycket. Därför har både bidrags- och skattesystemen setts över och åtgärder för att reformera välfärdsstaten vidtagits. Rådet välkomnar dessa ansträngningar och uppmuntrar den svenska regeringen att fullfölja dessa initiativ med beslutsamhet.

(1) EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

(2) Rådets yttrande av den 8 februari 1999 om Sveriges konvergensprogram, 1998-2001 (EGT C 68, 11.3.1999, s. 4).