Rådets förordning (EG) nr 814/2000

av den 17 april 2000

om åtgärder för information om den gemensamma jordbrukspolitiken

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag(1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2), och

av följande skäl:

(1) I artiklarna 32-38 i fördraget föreskrivs genomförandet av en gemensam jordbrukspolitik.

(2) I rådets förordning (EG) nr 1258/1999 av den 17 maj 1999 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken(3) föreskrivs att EUGFJ:s garantisektion skall finansiera åtgärder som vidtas i syfte att informera om den gemensamma jordbrukspolitiken.

(3) De materiella aspekterna av den nuvarande informationspolitiken inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken bör i huvudsak behållas.

(4) Enligt artikel 22.1 i budgetförordningen av den 21 december 1977 för Europeiska gemenskapernas allmänna budget(4) krävs en grundrättsakt för användningen av de anslag som förts upp för gemenskapsåtgärder. Med hänsyn till det interinstitutionella avtalet av den 13 oktober 1998 om de rättsliga grunderna och budgetens genomförande(5) gäller detta även för de åtgärder som omfattas av denna förordning.

(5) Den gemensamma jordbrukspolitiken blir ofta föremål för bristande förståelse och är offer för en brist på information som endast en enhetlig, objektiv och heltäckande informations- och kommunikationsstrategi kan överbrygga.

(6) Det är viktigt att förklara vad den gemensamma jordbrukspolitiken handlar om och hur den utvecklas, både för jordbrukare och för andra direkt berörda samt för allmänheten, både inom och utom gemenskapen. Ett gott genomförande av den gemensamma jordbrukspolitiken beror till stor del på hur den förklaras för alla berörda aktörer och kräver att informationsåtgärderna integreras som en del i förvaltningen av denna politik.

(7) Det bör fastställas vilka prioriterade åtgärder som kommissionen får stödja.

(8) Organisationer bland verksamma inom jordbruket och på landsbygden, särskilt jordbruksorganisationer, konsumentföreningar och miljögrupper, är av största vikt både för att sprida kunskap om den gemensamma jordbrukspolitiken och för att förmedla åsikter från de berörda aktörerna, främst från jordbrukare, till kommissionen.

(9) Eftersom den gemensamma jordbrukspolitiken är det största och viktigaste området inom gemenskapens integrerade politik bör innebörden i jordbrukspolitiken förklaras för allmänheten och i detta syfte är det lämpligt att även andra personer som skulle kunna ta fram intressanta projekt inbegrips bland lämpliga förslagsställare.

(10) Kommissionen bör förfoga över nödvändiga medel för att genomföra önskade informationsinsatser inom jordbrukssektorn.

(11) Man bör, å ena sidan, undvika att finansiera sådana åtgärder som kan få stöd inom ramen för andra gemenskapsprogram men, å andra sidan, bör deras komplementaritet med övriga gemenskapsinitiativ uppmuntras.

(12) De åtgärder som krävs för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter(6).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Gemenskapen får finansiera åtgärder för att informera om den gemensamma jordbrukspolitiken vilkas innehåll främst syftar till att

a) bidra till att, å ena sidan, förklara och å andra sidan, till att genomföra och utveckla denna politik,

b) främja den europeiska jordbruksmodellen och förståelsen av denna,

c) informera jordbrukare och andra aktörer på landsbygden,

d) upplysa allmänheten om vad den gemensamma jordbrukspolitiken handlar om och målsättningarna med denna.

Dessa insatser är avsedda att erbjuda en enhetlig, objektiv och allomfattande politik både inom och utom gemenskapen för att ge en samlad bild av denna politik.

Artikel 2

1. De åtgärder som avses i artikel 1 kan vara

a) årsprogram som föreslagits särskilt av organisationer inom jordbruket eller för landsbygdsutveckling, konsumentföreningar eller miljögrupper,

b) punktinsatser som föreslagits av andra personer än dem som avses i punkt a, särskilt av medlemsstaternas offentliga myndigheter, media eller universitet och högskolor,

c) åtgärder som genomförs på kommissionens initiativ.

2. För de åtgärder som avses i punkterna 1 a och 1 b skall den högsta finansieringssatsen vara 50 % av de stödberättigade kostnaderna. Satsen kan dock gå upp till 75 % i undantagsfall, vilka skall fastställas i tillämpningsförordningen.

3. Följande åtgärder får inte finansieras av gemenskapen enligt punkt 1:

a) Åtgärder som är obligatoriska enligt en rättsakt.

b) Åtgärder som finansieras inom ramen för en annan gemenskapsåtgärd.

4. För genomförandet av de åtgärder som avses i punkt 1 c får kommissionen vid behov använda sig av nödvändig teknisk och administrativ hjälp.

Artikel 3

1. Inom ramen för de åtgärder som avses i artikel 2 skall särskilt följande berättiga till stöd: konferenser, seminarier, informationsbesök, publikationer, produktioner för och insatser i massmedierna, deltagande i evenemang av internationell betydelse och program för erfarenhetsutbyte.

2. De åtgärder som avses i artikel 2 skall väljas ut efter allmänna kriterier som till exempel

a) projektets kvalitet,

b) god kostnadseffektivitet.

Artikel 4

Gemenskapsfinansieringen enligt artikel 1 får inte överskrida de årliga anslag som beslutas av budgetmyndigheten.

Artikel 5

Kommissionen skall ansvara för att det råder samstämmighet och komplementaritet mellan de gemenskapsåtgärder och gemenskapsprojekt som genomförs inom ramen för denna förordning och övriga gemenskapsåtgärder.

Artikel 6

Kommissionen skall kontrollera att de åtgärder som finansieras inom ramen för denna förordning genomförs korrekt och effektivt. Kommissionens bemyndigade företrädare skall ha tillåtelse att göra kontroller på plats, även stickprovskontroller, av genomförandet av dessa åtgärder.

Artikel 7

I de fall där det anses lämpligt skall kommissionen genomföra en utvärdering av de åtgärder som finansieras inom ramen för denna förordning.

Artikel 8

Kommissionen skall vartannat år överlämna en rapport om tillämpningen av denna förordning till Europaparlamentet och rådet. Den första rapporten skall överlämnas senast den 31 december 2001.

Artikel 9

Tillämpningsföreskrifterna för denna förordning, inbegripet de övergångsåtgärder som kan visa sig nödvändiga, skall antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 10.2.

Artikel 10

1. Kommissionen skall biträdas av Kommittén för Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket som inrättades genom artikel 11 i förordning (EG) nr 1258/1999, nedan kallad kommittén.

2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.

Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara en månad.

3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

4. Kommissionen skall informera kommittén om de åtgärder som har föreslagits och vidtagits med tillämpning av denna förordning.

Artikel 11

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Luxemburg den 17 april 2000.

På rådets vägnar

L. Capoulas Santos

Ordförande

(1) EGT C 376 E, 28.12.1999, s. 40.

(2) Yttrandet avgivet den 17 mars 2000 (ännu ej offentliggjort i EGT).

(3) EGT L 160, 26.6.1999, s. 103.

(4) EGT L 356, 31.12.1977, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG, EKSG, Euratom) nr 2779/98 (EGT L 347, 23.12.1998, s. 3).

(5) EGT C 344, 12.11.1998, s. 1.

(6) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.