KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 124/2000

av den 20 januari 2000

om införande av en preliminär antidumpningstull på import av polyesterstapelfibrer med ursprung i Australien, Republiken Indonesien och Konungariket Thailand

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen(1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 905/98(2), särskilt artikel 7 i denna,

efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

A. FÖRFARANDE

1. Den 22 april 1999 meddelade kommissionen genom ett tillkännagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(3) att ett antidumpningsförfarande skulle inledas beträffande import till gemenskapen av polyesterstapelfibrer med ursprung i Australien, Indonesien och Thailand, och inledde en undersökning.

2. Förfarandet inleddes till följd av ett klagomål som i mars 1999 ingavs av Internationella kommittén för rayon och syntetfibrer som ombud för tillverkare som svarade för en betydande del av tillverkningen i gemenskapen av polyesterstapelfibrer. Klagomålet innehöll bevis för dumpning av den berörda produkten och för därav vållad väsentlig skada, vilken ansågs tillräcklig för att motivera att ett förfarande inleddes.

3. Genom ett tillkännagivande samma dag i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(4) meddelades att ett parallellt antisubventionsförfarande skulle inledas beträffande import till gemenskapen av samma produkt med ursprung i bl.a. Australien, Indonesien och Thailand.

4. För närvarande tillämpas antidumpningsåtgärder mot import av polyesterstapelfibrer med ursprung i Vitryssland (rådets förordning (EG) nr 1490/96(5)) respektive Taiwan (rådets förordning (EG) nr 1728/1999(6)). Åtgärderna mot import från Sydkorea upphävdes i augusti 1999 (förordning (EG) nr 1728/1999).

5. Kommissionen meddelade officiellt de klagande tillverkarna i gemenskapen, de exporterande tillverkare och importörer den visste var berörda, företrädare för exportländerna och användare och leverantörer i gemenskapen att förfarandet skulle inledas. De direkt berörda parterna gavs tillfälle att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande av förfarandet lämna sina synpunkter skriftligen och begära att bli hörda.

6. Ett flertal exporterande tillverkare i de berörda länderna, klagande tillverkare i gemenskapen och användare och importörer i gemenskapen lämnade skriftliga synpunkter. Alla parter som begärde att bli hörda inom den ovannämnda tidsfristen och visade att det fanns särskilda skäl för detta hördes.

7. Med hänsyn till det stora antalet exporterande tillverkare i Indonesien använde kommissionen stickprov enligt artikel 17 i förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad grundförordningen). Kommissionen fick detaljerade uppgifter från ett representativt urval av exporterande tillverkare i Indonesien - se skälen 18 och 19.

Kommissionen fick också svar på frågeformuläret från en exporterande tillverkare i Australien och fyra exporterande tillverkare i Thailand.

Svar inkom även från sju klagande tillverkare i gemenskapen och två användare i gemenskapen, vilka ansågs vara meningsfulla och kompletta.

8. Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som ansågs nödvändiga för ett preliminärt fastställande av dumpning, därav följande skada och gemenskapens intresse, och gjorde kontrollbesök på plats hos följande företag:

a) Klagande tillverkare i gemenskapen

Tyskland

- DuPont De Nemours GmbH, Frankfurt

- Trevira GmbH & Co KG, Frankfurt

Irland

- Wellman International Ltd, Mullagh, Kells, Co. Meath

Spanien

- Catalana De Polimers, Barcelona

Italien

- Montefibre SpA, Milano

b) Exporterande tillverkare i exportländerna

Australien

- Leading Synthetics Pty Ltd, Campbellfield, Melbourne

Indonesien

- P.T. Indorama Synthetics Tbk, Jakarta

- P.T. Panasia Indosyntec, Bandung

Thailand

- Indo Poly (Thailand) Ltd, Nakornpathom

- Teijin Polyester (Thailand) Ltd, Bangkok

- Teijin (Thailand) Ltd, Bangkok

- Tuntex (Thailand) Public Co., Ltd, Bangkok

9. Undersökningen av dumpning omfattade perioden från och med den 1 april 1998 till och med den 31 mars 1999 (nedan kallad undersökningsperioden). Undersökningen av skada omfattade perioden från och med 1996 till och med utgången av undersökningsperioden.

B. PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UNDERSÖKNING OCH LIKADAN PRODUKT

1. Produkt som är föremål för undersökning

10. Den produkt som är föremål för undersökning är syntetstapelfibrer av polyester, inte kardade, kammade eller på annat sätt beredda för spinning, vilka för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 5503 20 00. Produkten kallas vanligen polyesterstapelfibrer.

11. Denna produkt är ett basmaterial som används i olika faser av tillverkningsprocessen för textilprodukter, beroende på vad för slags textilier det gäller. Omkring 60 % av förbrukningen i gemenskapen av polyesterstapelfibrer avser spinning, dvs. framställning av filament för framställning av textilier, ibland efter inblandning av andra fibrer, såsom bomull eller ull. Ungefär 25 % avser fyllnadsmaterial för att stoppa eller vaddera vissa textilvaror (t.ex. kuddar, bilsäten och jackor), medan resterande 15 % avser andra fiberduktillämpningar (non-woven-tillämpningar), särskilt tillverkning av mattor. Produkten säljs i olika produkttyper vilka kan identifieras med hjälp av olika specifikationer (t.ex. denier eller decitex, lyster, kiselbehandling). Produkten säljs också antingen som produkt av förstklassig kvalitet eller som produkt av lägre kvalitet. Även om det möjliga antalet användningsområden och olika kvaliteter för de olika typerna av sålda polyesterstapelfibrer kan variera, innebär detta inte att det finns några betydande skillnader i fråga om de grundläggande fysiska egenskaperna hos de olika produkttyperna. De betraktas således som en och samma produkt i denna undersökning.

2. Likadan produkt

12. Kommissionen konstaterade att det inte fanns några skillnader i fråga om de grundläggande fysiska egenskaperna och användningsområdena hos de polyesterstapelfibrer som importeras till gemenskapen från Australien, Indonesien och Thailand och de polyesterstapelfibrer som tillverkas av de klagande tillverkarna i gemenskapen och säljs av dem på gemenskapens marknad. Det konstaterades även att det inte rådde några skillnader mellan polyesterstapelfibrer som tillverkas i Australien, Indonesien och Thailand och exporteras till gemenskapen och de polyesterstapelfibrer som säljs på dessa länders inhemska marknader. Slutsatsen drogs därför att både de fibrer som tillverkades och såldes av gemenskapsindustrin på gemenskapens marknad och de fibrer som tillverkades och såldes på de tre ländernas inhemska marknader i enlighet med artikel 1.4 i grundförordningen var likadana produkter som de fibrer som importerades till gemenskapen från de tre länder som är föremål för undersökning.

C. STICKPROV I INDONESIEN

a) Stickprov

13. För att kommissionen i enlighet med artikel 17.2 i grundförordningen skulle kunna välja ut ett stickprov ombads exporterande tillverkare att inom tre veckor efter förfarandets inledande ge sig till känna och lämna grundläggande information om sin export och inhemska försäljning, noggranna uppgifter om sin verksamhet avseende tillverkning av den berörda produkten samt namn på och verksamhet hos alla deras närstående företag inom branschen för polyesterstapelfibrer. I detta avseende kontaktade kommissionen också Indonesiens myndigheter och den indonesiska sammanslutningen av exporterande tillverkare som inte gjorde några invändningar mot användningen av stickprov.

b) Första urval av samarbetsvilliga företag

14. Sju företag i Indonesien gav sig till känna och lämnade de begärda uppgifterna inom treveckorsperioden. Dessa företag betraktades i inledningsskedet som samarbetsvilliga och utgjorde grundvalen för urvalet av stickprov.

De företag som gav sig till känna inom treveckorsperioden svarade för upp till 100 % av den sammanlagda importen från Indonesien till gemenskapen.

15. De samarbetsvilliga företag som inte ingick i det slutliga stickprovet informerades om att en eventuell antidumpningstull mot deras export skulle komma att beräknas enligt artikel 9.6 i grundförordningen.

16. De företag, om det nu finns några, som inte gav sig till känna inom treveckorsperioden betraktades som icke-samarbetsvilliga företag.

c) Urval av stickprov

17. Ursprungligen valdes i samråd med den indonesiska sammanslutningen av exporterande tillverkare tre indonesiska företag ut att ingå i stickprovet. Den indonesiska sammanslutningen föreslog att två företag som ursprungligen valts ut för att ingå i stickprovet skulle bytas ut mot två andra, som dock inte kunde anses vara mera rerpresentativa än de två som ursprungligen valts ut. Landets myndigheter informerades om detta.

18. Frågeformulär sändes till dessa tre företag. Ett företag lämnade ett otillfredsställande svar som inte stämde överens med den grundläggande information det tidigare hade lämnat inför urvalet av stickprov, och ett annat företag lämnade inte något fullständigt svar inom den två gånger framskjutna tidsfristen. Således underrättades dessa två företag om att de i denna undersökning inte betraktades som samarbetsvilliga företag och att resultatet av undersökningen kunde utfalla mindre gynnsamt för dem än om de hade samarbetat.

19. Med hänsyn till graden av samarbetsvilja hos de företag som ursprungligen valts ut att ingå i stickprovet valdes det enda andra samarbetsvilliga indonesiska företag som med sikte på att bli beviljat individuell behandling hade lämnat ett tillfredsställande svar på frågeformuläret ut att ingå i stickprovet (se skäl 21). Den indonesiska sammanslutningen av exporterande företag och de indonesiska myndigheterna underrättades och gjorde inte några invändningar.

20. För de två företag som slutligen utgjorde stickprovet och som var fullt samarbetsvilliga i undersökningen fastställdes en individuell dumpningsmarginal och en individuell tullsats.

d) Individuell behandling i samband med stickprovet

21. Kommissionen mottog två ansökningar om individuell behandling inom den tidsfrist som enligt artikel 17.3 i grundförordningen gäller för detta ändamål.

Endast en av dessa ansökningar åtföljdes dock av ett tillfredsställande svar på frågeformuläret och det var detta företag som lades till stickprovet efter det att två ursprungligen utvalda företag befunnits vara icke-samarbetsvilliga (se skäl 19).

22. Den andra exporterande tillverkare som hade begärt individuell behandling lämnade inte något svar på frågeformuläret inom den fastställda tidsfristen och kunde följaktligen inte beviljas individuell behandling. Företaget betraktades ändå som ett samarbetsvilligt företag, eftersom det hade lämnat tillfredsställande grundläggande information för urvalet av stickprov men ändå inte hade valts ut att ingå i stickprovet.

D. DUMPNING

23. I detta avsnitt redogörs först för den allmänna metod som använts för att fastställa om importen till gemenskapen av den produkt som är föremål för undersökning har varit dumpad (skälen 24-35). Därefter behandlas i skälen 36-63 specifika frågor som i samband med undersökningen har uppkommit för respektive berört land.

1. Normalvärde

24. I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen undersökte kommissionen först om varje exporterande tillverkares inhemska försäljning av polyesterstapelfibrer till oberoende kunder var representativ, dvs. huruvida denna försäljningsvolym minst motsvarade 5 % av den sammanlagda motsvarande exportförsäljningen till gemenskapen.

Av denna granskning framgick det att alla undersökta exporterande tillverkare under undersökningsperioden hade en representativ försäljning av polyesterstapelfibrer på sin inhemska marknad.

25. Vad beträffar jämförelsen per produkttyp, och som det anges i skäl 12, betraktade kommissionen sådana produkttyper som såldes både på den inhemska marknaden och för export och som hade liknande kvalitet, denier, lyster, kiselbehandling och användningsområde som direkt jämförbara produkttyper.

Några exporterande tillverkare hävdade att polyesterstapelfibrer av lägre kvalitet borde delas in ytterligare i olika kvalitetsklasser. Denna begäran åtföljdes dock inte av några uppgifter om allmänt erkända kriterier för hur man skulle kunna skilja mellan de olika kvalitetsklasserna, och därför avvisades den i detta preliminära skede.

26. Den inhemska försäljningen av en viss produkttyp ansågs vara tillräckligt representativ när försäljningen av den typen till oberoende kunder under undersökningsperioden i volym motsvarade minst 5 % av försäljningen av den jämförbara produkttypen för export till gemenskapen.

27. Därefter undersökte kommissionen om respektive företags inhemska försäljning i enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen kunde anses ha skett vid normal handel.

I detta syfte fastställdes, för respektive exporterad produkttyp, den andel av den inhemska försäljningen till oberoende kunder som inte skedde med förlust under undersökningsperioden:

a) För de produkttyper där mer än 80 % av den inhemska försäljningen (i volym) skedde till priser som inte understeg enhetskostnaden och där det vägda genomsnittliga försäljningspriset minst motsvarade den vägda genomsnittliga tillverkningskostnaden beräknades normalvärdet för respektive produkttyp som ett vägt genomsnitt av alla inhemska försäljningspriser för typen i fråga.

b) För de produkttyper där minst 10 % och högst 80 % av den inhemska försäljningen (i volym) skedde till priser som inte understeg enhetskostnaden beräknades normalvärdet för respektive produkttyp som ett vägt genomsnitt av de inhemska försäljningspriserna för den försäljning av typen i fråga som skedde till priser som minst motsvarade enhetskostnaden.

c) För de produkttyper där mindre än 10 % (i volym) av försäljningen på den inhemska marknaden skedde till priser som inte understeg enhetskostnaderna bedömdes det att produkttypen i fråga inte såldes vid normal handel, och i dessa fall konstruerades normalvärdet.

28. I de fall villkoren i skälen 26 och 27 a och b var uppfyllda baserades normalvärdet i enlighet med artikel 2.1 i grundförordningen för motsvarande produkttyp på de faktiska priser som under undersökningsperioden betalats eller skulle betalas av oberoende kunder på exportlandets inhemska marknad.

29. För de produkttyper som omfattas av skäl 27 c samt de produkttyper som inte såldes i representativa volymer på den inhemska marknaden måste normalvärdet, som det nämns i skäl 26, konstrueras.

Normalvärdet konstruerades i enlighet med artikel 2.6 i grundförordningen genom att de samarbetsvilliga exporterande tillverkarnas försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt vägda genomsnittliga vinst för den inhemska försäljningen av den likadana produkten vid normal handel under undersökningsperioden lades till deras genomsnittliga tillverkningskostnader under samma period.

2. Exportpris

30. Eftersom all export av den produkt som är föremål för undersökning från samtliga exporterande tillverkare gick direkt till oberoende kunder i gemenskapen fastställdes exportpriset enligt artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av de exportpriser som faktiskt betalats eller skulle betalas.

3. Jämförelse

31. I syfte att få en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset togs enligt artikel 2.10 i grundförordningen hänsyn i form av justeringar för sådana olikheter som påverkade prisernas jämförbarhet.

Således gjordes i tillämpliga och motiverade fall justeringar för skillnader i transport-, försäkrings-, hanterings- och lastningskostnader, därmed sammanhängande kostnader, importavgifter, indirekta skatter, förpacknings- och kreditkostnader, kostnader efter försäljningen, provisioner, rabatter och avdrag.

Jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset gjordes i ledet fritt fabrik.

a) De undersökta företagens dumpningsmarginal

32. I enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet för respektive produkttyp, fastställt enligt skäl 27, med det vägda genomsnittliga exportpriset, fastställt enligt skäl 30.

b) Dumpningsmarginal för de samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet

33. Vad beträffar Indonesien fastställdes i enlighet med artikel 9.6 i grundförordningen dumpningsmarginalen för de exporterande tillverkare som hade givit sig till känna enligt artikel 17 i grundförordningen men som inte hade undersökts individuellt på grundval av det vägda genomsnittet av de dumpningsmarginaler som fastställts för företagen i stickprovet.

c) Icke-samarbetsvilliga företags dumpningsmarginal

34. För de exporterande tillverkare som varken besvarade kommissionens frågeformulär (se skäl 19) eller på annat sätt gav sig till känna fastställdes dumpningsmarginalen enligt artikel 18.1 i grundförordningen på grundval av tillgängliga uppgifter.

35. I syfte att fastställa den allmänna graden av samarbetsvilja jämfördes, för respektive land som är föremål för undersökning, den exportvolym till gemenskapen som rapporterats av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna med motsvarande importstatistik från Eurostat:

a) För vart och ett av de länder för vilka det konstaterades att den allmänna graden av samarbetsvilja var hög ansågs det lämpligt att fastställa den övriga dumpningsmarginalen för de icke-samarbetsvilliga företagen till en nivå som motsvarar den högsta dumpningsmarginal som fastställts för ett samarbetsvilligt företag i landet i fråga eller till samma nivå som fastställts för det enda samarbetsvilliga företaget. Detta tillvägagångssätt motiverades av att det inte fanns någon anledning att anta att en icke-samarbetsvillig exporterande tillverkare skulle ha dumpat i mindre omfattning än de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i samma land.

b) För vart och ett av de berörda länder för vilka det konstaterades att den allmänna graden av samarbetsvilja var låg ansågs det lämpligt att fastställa den övriga dumpningsmarginalen för de icke-samarbetsvilliga företagen till en nivå som var högre än den högsta dumpningsmarginal som fastställts för ett samarbetsvilligt företag. Det fanns nämligen anledning att anta att den höga graden av bristande samarbetsvilja berodde på att de icke-samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i landet i fråga generellt hade dumpat i större omfattning än alla de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i samma land.

Detta tillvägagångssätt i fråga om icke-samarbetsvilliga företag ansågs även nödvändigt för att förhindra att dessa företag skulle kunna dra nytta av att inte samarbeta.

4. Särskilda frågor som uppstått i samband med undersökningen när det gäller fastställande av dumpning för vart och ett av de berörda länderna

a) Australien

i) Normalvärde

36. En betydande del av försäljningen av produkten i fråga från den samarbetsvilliga australiska exporterande tillverkaren gick till en närstående användare på den inhemska marknaden. I enlighet med artikel 2.1 i grundförordningen ansågs denna försäljning inte ske vid normal handel och låg inte till grund för fastställande av normalvärde.

Vid behov korrigerades de rapporterade tillverkningskostnaderna och försäljnings- och administrationskostnaderna och de andra allmänna kostnaderna innan de användes för undersökning av normal handel och för konstrueringen av normalvärdet.

I alla andra avseenden fastställdes normalvärdet i enlighet med den allmänna metod som beskrivs i skälen 24-29. Således fastställdes normalvärdet på grundval av inhemska försäljningspriser eller konstruerade värden, beroende på produkttyp.

ii) Exportpris

37. Hela den australiska exporterande tillverkarens försäljning av produkten i fråga på gemenskapens marknad gick till oberoende kunder. Företagets exportpriser fastställdes enligt den allmänna metod som beskrivs i skäl 30, dvs. på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas.

iii) Jämförelse

38. Enligt den allmänna metod som beskrivs i skäl 31 beviljades i tillämpliga och motiverade fall justeringar för skillnader i fråga om transport-, försäkrings-, hanterings- och lastningskostnader, därmed sammanhängande kostnader, kreditkostnader och provisioner.

39. Den australiska exporterande tillverkaren begärde en justering för skillnader i fråga om förpackningskostnader på grund av att varorna till vissa inhemska kunder levererades på lastpallar. Denna begäran avvisades dock emedan lastpallarna fakturerades kunden separat.

40. Den australiska exporterande tillverkaren begärde även justeringar av normalvärdet för skillnader i fråga om kostnader för säkerheter, garantier, tekniskt bistånd och service. Företaget kunde varken på ett tillfredsställande sätt förklara arten av begäran eller nöjaktigt förklara eller styrka storleken på de begärda justeringarna. Företaget kunde inte heller visa att de åberopade faktorerna medförde att olika priser togs ut hos kunder på den inhemska marknaden respektive på exportmarknaderna. Begäran avvisades således.

iv) Dumpningsmarginal

41. Den preliminära dumpningsmarginalen fastställdes på det sätt som beskrivs i skälen 32-35.

42. Kommissionen konstaterade att den enda samarbetsvilliga australiska exporterande tillverkaren svarade för all export från Australien till gemenskapen. Den övriga dumpningsmarginalen för det landet fastställdes därför på det sätt som beskrivs i skäl 35 a, dvs. till den nivå som fastställts för det enda samarbetsvilliga företaget, Leading Synthetics Pty Ltd.

43. Den preliminära dumpningsmarginalen, uttryckt i procent av importpriset cif gemenskapens gräns före tull, fastställdes till 19,6 %.

b) Indonesien

i) Normalvärde

44. En viss del av försäljningen av produkten i fråga från en av de två undersökta exporterande tillverkarna i Indonesien gick till en närstående användare på den inhemska marknaden. I enlighet med artikel 2.1 i grundförordningen ansågs denna försäljning inte ske vid normal handel och låg inte till grund för fastställande av normalvärde.

Vid behov korrigerades de rapporterade tillverkningskostnaderna och försäljnings- och administrationskostnaderna och de andra allmänna kostnaderna innan de användes för undersökning av normal handel och för konstrueringen av normalvärdet.

I alla andra avseenden fastställdes normalvärdet i enlighet med den allmänna metod som beskrivs i skälen 24-29. För de båda exporterande tillverkarna fastställdes, beroende på produkttyp, normalvärde på grundval av inhemska försäljningspriser eller på grundval av konstruerade värden.

ii) Exportpris

45. All försäljning av den berörda produkten i gemenskapen från de två undersökta indonesiska exporterande tillverkarna gick till oberoende kunder. Företagens exportpriser fastställdes enligt den allmänna metod som beskrivs i skäl 30, dvs. på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas.

iii) Jämförelse

46. I enlighet med den allmänna metod som beskrivs i skäl 31 beviljades i tillämpliga och motiverade fall justeringar för skillnader i fråga om rabatter, transport-, försäkrings-, hanterings- och lastningskostnader, därmed sammanhängande kostnader, kreditkostnader och provisioner.

iv) Dumpningsmarginal

47. De två undersökta exporterande tillverkarnas preliminära dumpningsmarginaler fastställdes på det sätt som beskrivs i skäl 32.

48. Dumpningsmarginalen för de samarbetsvilliga exporterande tillverkare som inte ingick i stickprovet (se skälen 13-22) fastställdes på grundval av ett volymmässigt vägt genomsnitt av dumpningsmarginalerna för de två företag som ingick i stickprovet.

49. Två indonesiska exporterande tillverkare som valts ut att ingå i stickprovet upphörde, som det beskrivs i skäl 18, med att samarbeta i samband med undersökningen efter det att urvalet hade gjorts. Dessa företag svarade för cirka 30 % av exporten av produkten i fråga till gemenskapen. Följaktligen ansågs det lämpligt att enligt skäl 35 b fastställa den övriga dumpningsmarginalen till en högre nivå än den högsta dumpningsmarginal som fastställts för ett samarbetsvilligt företag i stickprovet. Den övriga dumpningsmarginalen för Indonesien fastställdes därför på grundval av ett volymmässigt vägt genomsnitt av marginalerna för de två produkttyper för vilka den högsta specifika dumpningsmarginalen fastställts och som svarade för en representativ exportvolym till gemenskapen.

50. Följande preliminära dumpningsmarginaler, uttryckta i procent av importpriset cif gemenskapens gräns före tull, fastställdes:

>Plats för tabell>

c) Thailand

51. Sammanlagt fyra exporterande tillverkare gav sig till känna och var samarbetsvilliga i undersökningen. Två av dessa var varandra närstående.

i) Normalvärde

52. Normalvärdet fastställdes enligt den allmänna metod som beskrivs i skälen 24-29. För de produkttyper som omfattas av skäl 27 c, samt för ett företags produkttyp för vilken den inhemska försäljningsvolymen inte var representativ i förhållande till exportvolymen till gemenskapen, måste normalvärdet konstrueras. I alla andra fall baserades normalvärdet på de inhemska försäljningspriserna.

Vid behov korrigerades de rapporterade tillverkningskostnaderna och försäljnings- och administrationskostnaderna och de andra allmänna kostnaderna innan de användes för undersökning av normal handel och för konstrueringen av normalvärdet.

53. Ett samarbetsvilligt företag begärde att en viss produkttyp skulle undantas vid beräkningen av dumpningsmarginalerna, eftersom kostnaderna och priserna för den typen påverkades av att tillverkningen befann sig i ett inledningsskede, och om denna begäran skulle avvisas begärde man i stället att en lämplig justering skulle göras. Företaget lämnade dock inget förslag på hur stor denna justering skulle vara. På grund av att denna försäljning värdemässigt motsvarade mer än 59 % av den sammanlagda exportförsäljningen av produkten i fråga till gemenskapen under undersökningsperioden, ansågs det inte lämpligt att undanta den vid beräkningen av dumpningsmarginalerna.

I enlighet med artikel 2.5 i grundförordningen och eftersom inledningsskedet inte upphörde tidigare än undersökningsperioden ansågs det under dessa omständigheter att de genomsnittliga tillverkningskostnader som för denna produktion borde användas för undersökningsperioden var de som gällde vid slutet av inledningsskedet, i de fall adekvata uppgifter hade överlämnats före kontrollbesöket och inom tre månader efter det att undersökningen inletts.

ii) Exportpris

54. All försäljning av den berörda produkten till gemenskapen från de fyra samarbetsvilliga thailändska exporterande tillverkarna gick till oberoende kunder. Exportpriserna för dessa företag fastställdes enligt den allmänna metod som beskrivs i skäl 30, dvs. på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas.

iii) Jämförelse

55. Enligt den allmänna metod som beskrivs i skäl 31 beviljades i tillämpliga och motiverade fall justeringar för skillnader i fråga om transport-, försäkrings-, hanterings- och lastningskostnader, därmed sammanhängande kostnader, importavgifter, indirekta skatter, förpacknings- och kreditkostnader, kostnader efter försäljningen, provisioner, rabatter och avdrag.

56. Alla fyra samarbetsvilliga exporterande tillverkare begärde en justering för handelsled. För en tillverkare ansågs grunden för begäran vara inadekvat, och en annan tillverkare kunde inte påvisa några konsekventa och tydliga skillnader i funktioner och priser för de olika handelsleden på den inhemska marknaden vilka inte redan inbegripits i andra justeringar. Ingen exporterande tillverkare kunde på ett tillfredsställande sätt styrka storleken på den begärda justeringen för handelsled. I detta skede beviljades därför ingen justering för handelsled.

57. Två exporterande tillverkare begärde justering för valutakursomräkning, med motiveringen att den valuta i vilken exportfakturorna noterades under undersökningsperioden hade sjunkit varaktigt i värde gentemot den valuta som användes i företagets räkenskaper. Det konstaterades dock att valutakursen hade fluktuerat snarare än fallit under undersökningsperioden och således avvisades begäran.

58. Ett företag begärde i ett sent skede, nästan två månader efter tidsfristen för besvarande av frågeformulär, en justering för tullrestitution. Företaget tillhandahöll inte den dokumentation av lagstiftning som begärts i frågeformuläret och visade inte heller att tullarna faktiskt hade återbetalats. Under dessa omständigheter kunde en justering inte beviljas.

59. Tre företag begärde justeringar för tekniskt bistånd från internt tillhandahållen personal. Dessa avvisades dock med motiveringarna att det tekniska biståndet inte föreskrevs i lagstiftning eller i de granskade försäljningskontrakten, att det inte hade visats att kostnaderna var kostnader efter försäljningen och att det tekniska biståndet inte hade visats påverka priserna.

iv) Dumpningsmarginal

60. De preliminära dumpningsmarginalerna för de fyra undersökta exporterande tillverkarna fastställdes på det sätt som beskrivs i skäl 32.

61. Kommissionen har som praxis att fastställa en enda vägd genomsnittlig dumpningsmarginal för närstående företag. Ett fastställande av individuella dumpningsmarginaler för närstående företag kan nämligen uppmuntra till kringgående av antidumpningsåtgärder genom att tillverkare kanaliserar sin export till gemenskapen via det företag för vilket den lägsta marginalen fastställts, vilket minskar åtgärdernas verkan. I enlighet med denna praxis fastställde kommissionen en enda dumpningsmarginal för två närstående exporterande tillverkare som tillhörde samma företagsgrupp, genom att den först beräknade en marginal för respektive företag och sedan ett vägt genomsnitt av dessa marginaler.

62. Kommissionen konstaterade att den allmänna graden av samarbetsvilja i Thailand var mycket hög (upp till 100 %). Den övriga dumpningsmarginalen för Thailand, uttryckt i procent av importpriset cif gemenskapens gräns före tull, fastställdes således enligt skäl 35 a på grundval av den högsta dumpningsmarginal som fastställts för ett samarbetsvilligt företag.

63. Följande preliminära dumpningsmarginaler, uttryckta i procent av importpriset cif gemenskapens gräns före tull, fastställdes:

>Plats för tabell>

E. SKADA

1. Definition av gemenskapsindustrin

64. Det finns 14 kända tillverkare av polyesterstapelfibrer i gemenskapen. Nio av dessa är klagande i detta ärende, men endast åtta besvarade i ett första skede frågeformuläret. En av dessa åtta tillverkare besvarade inte de skrivelser som kommissionen sänt angående komplettering av deras frågeformulär. Följaktligen ansågs två klagande tillverkare i gemenskapen inte vara samarbetsvilliga i denna undersökning. Av undersökningen framgick det alltså att de sju samarbetsvilliga klagande gemenskapstillverkarnas andel av den sammanlagda tillverkningen av polyesterstapelfibrer i gemenskapen under undersökningsperioden uppgick till omkring 85 %.

Dessa sju tillverkare utgör således gemenskapsindustrin enligt artikel 4.1 i grundförordningen. Härefter kallas de sju samarbetsvilliga tillverkarna i gemenskapen gemenskapsindustrin.

2. Analys av situationen på gemenskapens marknad för polyesterstapelfibrer

a) Förbrukning i gemenskapen

65. Med hänsyn till att inga uppgifter om försäljningsvolym kunde erhållas från de icke-klagande tillverkarna i gemenskapen, baseras värdena i nedanstående tabell avseende förbrukningen i gemenskapen på gemenskapsindustrins försäljningsvolym, importvolymen från de länder som berörs av denna undersökning, Eurostat-uppgifter om import från andra tredje länder och uppskattningar av de icke-samarbetsvilliga gemenskapstillverkarnas försäljningsvolym.

>Plats för tabell>

b) Import till gemenskapen av polyesterstapelfibrer från de berörda länderna

i) Sammanslagen bedömning av importen

66. Kommissionen undersökte huruvida importen av polyesterstapelfibrer med ursprung i de berörda länderna borde slås samman vid bedömningen i enlighet med artikel 3.4 i grundförordningen. Av denna undersökning framgick följande:

a) Varje lands dumpningsmarginal var, som visats ovan, högre än miniminivån.

b) Importvolymen från varje land var inte försumbar i förhållande till förbrukningen i gemenskapen.

c) Analysen av konkurrensvillkoren mellan importerade polyesterstapelfibrer och gemenskapens produkt och mellan olika importerade polyesterstapelfibrer visade

- som det anges i skäl 12, att importerade polyesterstapelfibrer från alla exportländer var likadana produkter som polyesterstapelfibrer tillverkade i gemenskapen,

- att importerade polyesterstapelfibrer från alla exportländer såldes via liknande försäljningskanaler till samma kunder,

- att importerade polyesterstapelfibrer från alla exportländer såldes till liknande priser.

d) Av undersökningen framgick att de berörda exportländerna sålde polyesterstapelfibrer direkt till icke-närstående kunder, t.ex. textil-, kudd- och täckestillverkare samt handlare i polyesterstapelfibrer. Det framgick också att gemenskapsindustrin sålde den likadana produkten via samma försäljningskanaler och till samma kundkategorier, även om den större delen av dess försäljning gick till slutliga användare.

Följaktligen fanns det tillräckliga skäl för att slå samman importen från ovannämnda länder vid bedömningen av dess verkan.

ii) Importvolym

67. Mellan 1996 och undersökningsperioden utvecklades importen med ursprung i de berörda länderna på följande sätt:

>Plats för tabell>

Källa:

Comext 2.

iii) Den berörda importens marknadsandel

68. Marknadsandelen, sett till volym, för importen från de berörda länderna ökade avsevärt under den undersökta perioden.

>Plats för tabell>

Den utveckling som beskrivs i tabellen bekräftar att importen från de berörda länderna till gemenskapens marknad ökade kraftigt, både i absoluta tal och sett till marknadsandel.

iv) Genomsnittligt importpris

69. Mellan 1996 och undersökningsperioden följde försäljningspriserna i gemenskapen för polyesterstapelfibrer som importerades från de berörda länderna en kontinuerlig nedåtgående trend, vilket visas i följande tabell:

>Plats för tabell>

v) Prisunderskridande

70. Kommissionen analyserade uppgifter från undersökningsperioden för att fastställa om prisunderskridande förekommit. Detta skedde på grundval av en jämförelse mellan exportpriserna och de priser som tagits ut av gemenskapsindustrin.

Gemenskapsindustrins försäljningspriser beaktades på nivån till oberoende kunder, vid behov justerade till nivån fritt fabrik för att inte få med transportkostnader. Med tanke på att gemenskapsindustrin i huvudsak sålde till slutliga användare medan de exporterande tillverkarna sålde både till slutliga användare och distributörer/grossister, justerades de exporterande tillverkarnas försäljningspriser (cif gemenskapens gräns) för att ta hänsyn till dessa skillnader i handelsled och betalda tullar. Vid prisjämförelsen inbegreps inga rabatter och avdrag.

De vägda genomsnittliga priserna jämfördes för liknade typer av polyesterstapelfibrer, så som de definierats i kommissionens frågeformulär. De vägda genomsnittliga prisunderskridandemarginalerna, uttryckta i procent av gemenskapsindustrins genomsnittliga försäljningspriser, uppgick till 34,7 % för Indonesien, 21 % för Australien och 32,7 % för Thailand.

3. Gemenskapsindustrins ekonomiska situation

a) Inledande anmärkning

71. Undersökningen av skada omfattade perioden från och med 1996 fram till och med utgången av undersökningsperioden. Det bör noteras att antidumpningsåtgärder under denna tid var i kraft mot import från Sydkorea, Taiwan och Vitryssland och inverkade på gemenskapsindustrins situation.

b) Tillverkning, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande

72.

>Plats för tabell>

Som det framgår av ovanstående tabell låg gemenskapsindustrins tillverkning i stort sett på en stabil nivå.

73. När det gäller kapacitet bör det noteras att tillverkningsanläggningarna för polyesterstapelfibrer också används för tillverkning av andra produkter som inte berörs av detta förfarande, t.ex. fiberkabel och tops. Därför fastställdes produktionskapaciteten för polyesterstapelfibrer på grundval av den faktiska tillverkningen av olika produkter inklusive polyesterstapelfibrer. Beräknad på detta sätt minskade kapaciteten med 7 %.

Minskningen av produktionskapaciteten kan bero på att gemenskapsindustrin, i syfte att förbättra kapacitetsutnyttjandet, lade ner vissa produktionslinjer och fabriker eller ställde om dem för tillverkning av andra produkter som inte omfattas av denna undersökning.

74. Som det visas i ovanstående tabell ökade kapacitetsutnyttjandet med 8 % under den undersökta perioden. Denna ökning är dock ett direkt resultat av att produktionskapaciteten minskade.

c) Gemenskapsindustrins försäljningsvolym

75. Gemenskapsindustrins försäljning, i volym, av polyesterstapelfibrer i gemenskapen sjönk med 6 % under den undersökta perioden, vilket visas i nedanstående tabell:

>Plats för tabell>

Denna utveckling visar att gemenskapsindustrins försäljningsutveckling inte följde utvecklingen av förbrukningen, som enligt skäl 65 ökade med 27 % under samma period. Det var endast mellan 1996 och 1997 som försäljningsvolymen grovt räknat följde förbrukningens utveckling, då den ökade med 3 % medan förbrukningen ökade med 14 %. Mellan 1997 och undersökningsperioden minskade försäljningsvolymen kontinuerligt.

d) Genomsnittligt försäljningspris och prisutveckling

76. Gemenskapsindustrins vägda genomsnittliga priser för den berörda produkten i gemenskapen föll betydligt under den undersökta perioden. Nedanstående tabell visar att det genomsnittliga priset minskade med 11 % under perioden i fråga:

>Plats för tabell>

Av undersökningen framgick det att priserna för polyesterstapelfibrer också påverkas av utvecklingen av priserna för grundläggande råmaterial, t.ex. ren tereftalsyra, dimetyltereftalat och glykol, vilka svarar för mellan 60 % och 70 % av kostnaden för att tillverka färdiga polyesterstapelfibrer.

e) Marknadsandel

77. Gemenskapsindustrins försäljningsutveckling i förhållande till utvecklingen av förbrukningen i gemenskapen visar att gemenskapsindustrins marknadsandel minskade betydligt under den undersökta perioden. Denna utveckling visas i nedanstående tabell:

>Plats för tabell>

Tabellen visar att marknadsandelen sjönk kontinuerligt under perioden i fråga. Förlusten var relativt begränsad mellan 1996 och 1997, då industrin förlorade 6,4 procentenheter, men i motsats därtill var nedgången mellan 1996 och undersökningsperioden markant, då den uppgick till 18 procentenheter.

f) Lager

78.

>Plats för tabell>

Ovanstående tabell visar att lagernivåerna ökade avsevärt, närmare bestämt med 22 %, mellan 1996 och undersökningsperioden.

g) Lönsamhet

79. Under 1996 noterade gemenskapsindustrin en vägd genomsnittlig förlust på 4 % av nettoomsättningen.

>Plats för tabell>

Tabellen ovan visar att gemenskapsindustrins ekonomiska situation förbättrades efter 1996, särskilt under 1998 (vinst på 6,34 %). Denna förbättring var en följd av den omstrukturering som gemenskapsindustrin genomförde i syfte att effektivisera tillverkningsprocessen och använda vissa produktionslinjer för mera specialiserade produkter med högre vinstmarginal. Ovan visade vinstmarginaler måste dock ses mot bakgrund av att en vinst på 10 % anses vara den miniminivå som är nödvändig för att denna typ av industri skall kunna överleva på lång sikt.

Det bör också nämnas att vinsten under undersökningsperioden i huvudsak berodde på resultatet för specialiserade produkter (18,85 %). Inom sektorn för bondade standardfibrer och bondade ihåliga fibrer, där importen är särskilt markant, uppgick vinsten blott till 0,86 % respektive 1,37 %.

I samband med undersökningen visades också att gemenskapsindustrins omstrukturering medförde att försäljnings- och administrationskostnaderna och de andra allmänna kostnaderna minskade med 15,3 % mellan 1996 och undersökningsperioden. Det bör även noteras att priserna på råmaterial sjönk betydligt under den undersökta perioden: enligt uppgifter som tillhandahölls vid kontrollbesöken minskade priserna på tereftalsyra med 35,6 % och priserna på glykol med 14,3 % under perioden i fråga. Den sammanlagda verkan av prissänkningarna på dessa råmaterial uppskattas ha lett till en nedgång på 31 % i kostnaden för att tillverka polyesterstapelfibrer.

De bägge ovannämnda faktorerna, dvs. sjunkande försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt sjunkande råmaterialpriser, tyder på att tillverkningskostnaderna sjönk mera än försäljningspriserna, vilket gjorde att gemenskapsindustrin kunde börja visa vinst igen från och med 1998. Det bedöms faktiskt att den nuvarande vinstnivån är den högsta nivå som kan uppnås med hänsyn till importens prispress. Industrins höjda effektivitet kan på kort sikt inte förbättras ytterligare.

h) Investeringar

80.

>Plats för tabell>

Gemenskapsindustrins årliga investeringar var betydande under den undersökta perioden, vilket visas i ovanstående tabell. Det bör noteras att dessa avsevärda investeringar till större delen utgörs av ersättningar av maskiner som en del av ett övergripande omstruktureringsprogram.

i) Sysselsättning

81. Antalet anställda inom sektorn för den berörda produkten minskade enligt nedanstående tabell med 20 % till följd av en viss minskning av produktionskapacitet samt omstrukturering:

>Plats för tabell>

j) Slutsats om gemenskapsindustrins situation

82. Ovanstående analys visar att några ekonomiska indikatorer, t.ex. kapacitet (- 7 %), försäljningsvolym (- 6 %), försäljningspriser (- 11 %), marknadsandel (- 26 %), lager (+ 22 %), investeringar (- 9 %) och sysselsättning (- 20 %), under den undersökta perioden visade en negativ utveckling, i synnerhet mellan 1997 och undersökningsperioden.

83. Samtidigt ökade tillverkningen marginellt med 1 %. Till följd av en nedgång i produktionskapaciteten ökade kapacitetsutnyttjandet med 8 %. Lönsamheten, som var negativ 1996 och 1997, blev positiv 1998 och under undersökningsperioden, utan att nå en tillfredsställande nivå.

84. Av undersökningen framgick också att gemenskapsindustrin utsattes för ett avsevärt pristryck. Det fastställdes att priserna för importen med ursprung i de berörda länderna i betydande grad hade underskridit gemenskapsindustrins priser (i genomsnitt med 40 %).

85. Mot bakgrund av detta, särskilt den stora marknadsandelsförlusten och nedgången i försäljningspriser, drar kommissionen slutsatsen att gemenskapsindustrin har lidit en skada som kan betraktas som väsentlig.

F. ORSAKSSAMBAND

1. Inledning

86. Kommissionen undersökte om den väsentliga skada som gemenskapsindustrin lidit hade vållats av den dumpade importen från Indonesien, Thailand och Australien. I enlighet med artikel 3.7 i grundförordningen granskade kommissionen också andra faktorer för att se till att den skada som vållats av dessa faktorer inte felaktigt tillskrevs den dumpade import som är föremål för undersökning.

2. Allmänt

87. Under den senaste tiden har gemenskapens institutioner konstaterat att gemenskapsindustrin har lidit skada och att denna skada har vållats av dumpad import från ett flertal länder, däribland Taiwan och Vitryssland. Gemenskapsindustrin var således i en svår situation redan i början av denna undersökning och konstaterades vara sårbar under hela perioden i fråga.

3. Den dumpade importens verkan

88. Av denna undersökning framgick att importen från de berörda länderna till gemenskapen ökade betydligt under den undersökta perioden, nästan sjufaldigt. Under 1996 importerades 7549 ton polyesterstapelfibrer från länderna i fråga, medan 51911 ton importerades under undersökningsperioden. Som en följd av detta ökade dessa länders marknadsandel från 1,66 % 1996 till 8,97 % under undersökningsperioden. Under samma period sjönk de genomsnittliga försäljningspriserna för denna import med 22 %. Dessa priser underskred gemenskapsindustrins priser med 40 %.

89. Denna utveckling ägde rum samtidigt som gemenskapsindustrin var särskilt sårbar i det att den försökte återhämta sig från en lång period av dumpad import från andra tredje länder.

90. Detta ledde till att gemenskapsindustrin, i stället för att dra nytta av återupprättandet av rättvisa handelsvillkor till följd av antidumpningsåtgärder mot import från andra tredje länder, fick vidkännas ytterligare försämringar. Undersökningen av skada enligt ovan ledde fram till slutsatsen att gemenskapsindustrins situation allmänt sett hade förvärrats, med betydande nedgångar i marknadsandel (- 26 %), försäljningsvolym (- 6 %) och försäljningspriser (- 11 %).

91. Det bör även nämnas att de största förlusterna för gemenskapsindustrin ägde rum i fråga om de produkttyper som också står för huvuddelen av importen från länderna i fråga. Vävda polyesterstapelfibrer svarar för cirka 50 % och bondade standardtyper för omkring 29 % av all import av polyesterstapelfibrer från de berörda länderna. För dessa två produkttyper noterade gemenskapsindustrin en vinst på 3,1 % respektive 0,86 %, medan den genomsnittliga vinsten för mera specialiserade produkter, vilka importeras i mindre utsträckning, uppgick till cirka 18,85 %.

92. Det ovannämnda är särskilt relevant med tanke på att importerade polyesterstapelfibrer och polyesterstapelfibrer som tillverkats i gemenskapen är likadana produkter som erbjuds via liknande försäljningskanaler på gemenskapens marknad. De stora och ökande volymerna av dumpade polyesterstapelfibrer som importerats från de berörda länderna har därför haft en betydande övergripande inverkan på marknaden. Eftersom marknaden är öppen har de låga priserna för polyesterstapelfibrer från länderna i fråga som är välkända för alla potentiella kunder i gemenskapen en betydande inverkan på gemenskapsindustrins prisnivå.

93. Följaktligen dras slutsatsen att den dumpade lågprisimporten har haft en betydande negativ inverkan på gemenskapsindustrins situation.

4. Andra faktorers verkan

a) Utveckling av förbrukningen

94. Som det nämns i skäl 65 ökade förbrukningen i gemenskapen med 27 % mellan 1996 och undersökningsperioden, vilket tyder på att marknaden för polyesterstapelfibrer växte snabbt. Förbrukningen kan således inte vara en orsak till den skada som gemenskapsindustrin lidit.

b) Import av polyesterstapelfibrer från andra tredje länder

95. Den sammanlagda importen till gemenskapen av polyesterstapelfibrer från andra länder än Indonesien, Thailand och Australien utvecklades på följande sätt:

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

96. Det bör understrykas att de två största exportländerna, dvs. Taiwan och Sydkorea, omfattas av en antisubventionsundersökning som inletts parallellt med denna undersökning. I antisubventionsundersökningen drogs slutsatsen att importen från Sydkorea inte var subventionerad, men av den undersökningen framgick också att den subventionerade importen från Taiwan i kombination med importen från de länder som berörs av detta antidumpningsförfarande hade bidragit till den skada som gemenskapsindustrin lidit.

En granskning av prisutvecklingen för importen från Sydkorea och Taiwan visar att denna import också bidrog till det pristryck som rått i gemenskapen. Enligt tillgängliga uppgifter fluktuerade de genomsnittliga priserna för importen från dessa länder mellan de priser som togs ut för importen från de länder som berörs av detta förfarande och gemenskapsindustrins priser. Den begränsade storleken på importen från andra tredje länder samt priserna för denna import, vilka låg på samma nivå som gemenskapsindustrins, tyder på att denna import inte bidrog till den prissänkning som noterats på marknaden.

Med utgångspunkt från detta kan det inte uteslutas att importen från Sydkorea och Taiwan till gemenskapen inverkade på gemenskapsindustrins ekonomiska situation. Nivån på och priserna för denna import gör dock att denna import inte kan upphäva orsakssambandet mellan importen från de berörda länderna och den skada som gemenskapsindustrin lidit.

c) Gemenskapsindustrins export och andra verksamheter

97. Exporten till tredje land har alltid varit en mindre viktig verksamhet för gemenskapsindustrin. Exporten utgjorde omkring 9 % av den totala försäljningen under 1996, men dess andel var endast 5 % under undersökningsperioden. I nedanstående tabell visas exportvolymerna:

>Plats för tabell>

Gemenskapsindustrins export halverades nästan under den undersökta perioden. Denna försäljning är dock begränsad i förhållande till gemenskapsindustrins sammanlagda tillverkning. Den skada i form av minskad tillverkning som kan ha uppstått till följd av reducerade exportvolymer är följaktligen mycket begränsad.

98. Det gjordes gällande att importen steg samtidigt som gemenskapsindustrin minskade sin produktionskapacitet med 7 %, vilket motsvarar en avsevärd del av importvolymen, och att en importökning således var nödvändig för att tillfredsställa efterfrågan. Det bör i detta avseende noteras att gemenskapsindustrin fortfarande har ledig kapacitet. Kapacitetsnedgången motsvarar dessutom endast ungefär hälften av ökningen av importen från länderna i fråga.

I samband med undersökningen visades också att kapacitetsminskningen berodde på att vissa tillverkningsanläggningar lagts ned eller ställts om för tillverkning av andra produkter eftersom de på grund av lågprisimporten inte var lönsamma. Ytterligare nedläggningar av tillverkningsanläggningar kan bli följden av att åtgärder inte vidtas i detta ärende. Om rättvisa handelsvillkor däremot återupprättas skulle gemenskapsindustrin i framtiden kunna försörja en större del av gemenskapens marknad, med hänsyn till dess tidigare resultat och att vissa produktionslinjer kan ställas om för att återigen tillverka polyesterstapelfibrer.

5. Slutsats om orsakssamband

99. Det kan inte uteslutas att andra faktorer än den dumpade importen från de berörda länderna, i synnerhet importen från de andra tredje länder som omfattas av ett parallellt antisubventionsförfarande, har bidragit till den svåra situationen för gemenskapsindustrin. Den avsevärda ökningen av importvolymen från de berörda länderna, de betydande prissänkningarna och det avsevärda prisunderskridandet har dock haft en väsentlig negativ inverkan på gemenskapsindustrins situation. Slutsatsen dras därför att denna import, beaktad separat, har vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada.

G. GEMENSKAPENS INTRESSE

1. Inledning

100. För ett slutligt avgörande undersökte kommissionen om det, trots slutsatserna om skadevållande dumpning, fanns tvingande skäl för att dra slutsatsen att det inte skulle ligga i gemenskapens intresse att vidta åtgärder i detta ärende. I detta syfte granskade kommissionen i enlighet med artikel 21.1 i grundförordningen eventuella åtgärders verkningar för alla parter som berördes av förfarandet.

2. Gemenskapsindustrins intresse

101. Gemenskapsindustrin har i nästan ett årtionde lidit av import av polyesterstapelfibrer till låga priser. Syftet med att införa antidumpningsåtgärder är att på gemenskapens marknad återupprätta rättvis konkurrens mellan tillverkarna i gemenskapen och tredje lands exporterande tillverkare.

Gemenskapsindustrin har under de senaste åren gjort betydande ansträngningar för att förbättra sin produktivitet i syfte att sänka tillverkningskostnaderna och öka sin konkurrenskraft på denna priskänsliga marknad. Under den undersökta perioden har i synnerhet ett antal rationaliseringar ägt rum. En tillverkare i gemenskapen lade exempelvis ned två av sina tillverkningsanläggningar för att minska kostnaderna och höja produktiviteten.

Med tanke på arten av den skada som gemenskapsindustrin lidit, särskilt det faktum att den hindrades från att återhämta sig från den skada som vållats av annan dumpad import, anser kommissionen att en ytterligare försämring av situationen är mycket sannolik i avsaknad av antidumpningsåtgärder. Detta skulle kunna innebära ytterligare personalnedskärningar och i sista hand att antalet tillverkare i gemenskapen minskar.

Gemenskapsindustrins kontinuerliga insatser för omstrukturering visar att den inte vill överge detta marknadssegment, i synnerhet eftersom marknaden växer snabbt. Det ligger således i gemenskapsindustrins intresse att antidumpningsåtgärder införs.

3. Verkningar för importörer och användare

102. Kommissionen hade sänt frågeformulär till elva kända importörer som inte var de berörda ländernas exporterande tillverkare närstående och till 14 användare av polyesterstapelfibrer i gemenskapen. Ingen av importörerna besvarade det frågeformulär som kommissionen sänt i samband med denna undersökning, men tre användare besvarade frågeformuläret. Dessutom lämnade två intresseorganisationer för användare uppgifter rörande detta förfarande.

103. Granskningen av uppgifterna från de tre användarföretagen visade att endast ett av dem importerade polyesterstapelfibrer från de länder som berördes av detta förfarande. Denna användare anförde att den särskilda fibertyp som används för att tillverka företagets färdiga produkt inte tillverkades av gemenskapsindustrin, varför ett införande av antidumpningsåtgärder skulle hota företagets lönsamhet. På grundval av beskrivningen av den fibertyp som denna användare importerade kunde dock kommissionen fastställa att åtminstone tre klagande tillverkare i gemenskapen erbjöd denna produkt på marknaden. Ett införande av antidumpningsåtgärder kommer under alla omständigheter inte att stänga gemenskapens marknad för import, utan endast innebära att rättvisa handelsvillkor återupprättas. Denna användares argument kunde således inte godtas.

Eftersom användarna inte lade fram några ytterligare argument avseende antidumpningsåtgärders möjliga nackdelar för deras verksamhet, utfördes ingen ytterligare analys.

104. En intresseorganisation för användare i gemenskapen begärde att vissa typer av polyesterstapelfibrer som enligt organisationen inte tillverkades av gemenskapsindustrin skulle uteslutas. Denna begäran styrktes dock inte med tillräcklig teknisk information. Kommissionen kunde således inte dra någon slutsats rörande denna begärans giltighet.

105. På grundval av det ovanstående kan slutsatsen dras att ett införande av antidumpningsåtgärder mot import av polyesterstapelfibrer från de berörda länderna inte skulle innebära en betydande försämring, om ens någon, för användarna.

4. Slutsats

106. På grundval av särskilt ovanstående omständigheter och överväganden och efter granskning av de argument som lagts fram av gemenskapsindustrin och användare i gemenskapen av produkten i fråga dras slutsatsen att det inte finns några tvingande skäl för att inte införa åtgärder mot importen från Indonesien, Australien och Thailand, vilka åtgärder syftar till att åstadkomma konkurrensbetingelser som kännetecknas av rättvisa priser och undanröja fortsatt skada för gemenskapsindustrin.

H. PROVISORISKA ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER

107. För att förhindra att den berörda dumpade importen vållar ytterligare skada innan undersökningen avslutas, bör provisoriska antidumpningsåtgärder införas. Dessa åtgärder bör utformas som värdetullar.

1. Nivå för undanröjande av skada

108. För fastställandet av de preliminära tullarnas nivå beaktades både de konstaterade dumpningsmarginalerna och det tullbelopp som krävs för att undanröja skadan för gemenskapsindustrin. I detta sammanhang bör det noteras att de beräknade prisunderskridandemarginalerna för alla typer av samma produkt var betydligt högre än de relevanta dumpningsmarginalerna. Därav följer att även nivån för undanröjande av skada, uttryckt i procent av priset fritt gemenskapens gräns, borde vara högre än de respektive dumpningsmarginaler som fastställts för de exporterande tillverkarna. Det erinras om att nivån för undanröjande av skada fastställs på grundval av skillnaden mellan exportpriset och gemenskapstillverkarnas tillverkningskostnader med tillägg för den vinst som kan förväntas uppstå i avsaknad av dumpad import, medan prisunderskridandemarginalen fastställs på grundval av samma exportpris och det lägre försäljningspris som gemenskapsindustrin faktiskt tar ut.

2. Provisoriska åtgärder

109. Eftersom dumpningsmarginalen i samtliga fall konstaterades vara lägre än prisunderskridandemarginalerna och således, i detta ärende, också lägre än nivån för undanröjande av skada, bör de preliminära tullarna enligt artikel 7.2 i grundförordningen motsvara de fastställda dumpningsmarginalerna.

110. Eftersom det dock även pågår ett parallellt antisubventionsförfarande måste man dock beakta att enligt artikel 24.1 i rådets förordning (EG) nr 2026/97(7) (nedan kallad antisubventionsgrundförordningen) och artikel 14.1 i grundförordningen får ingen produkt omfattas av både antidumpnings- och utjämningstull i syfte att råda bot på en och samma situation som uppstått till följd av dumpning och exportsubvention. I denna undersökning konstaterades det att en preliminär antidumpningstull borde införas mot import av produkten i fråga med ursprung i Australien, Indonesien och Thailand, och följaktligen var det nödvändigt att fastställa huruvida och i vilken omfattning subventions- och dumpningsmarginalerna uppstått från en och samma situation.

111. I det parallella antisubventionsförfarandet konstaterades det bl.a. att i fråga om Indonesien och Thailand var subventioneringen försumbar, och följaktligen att ingen utjämningstull borde införas mot import från dessa länder.

112. När det gäller Australien föreslogs i enlighet med artikel 12.1 i antisubventionsgrundförordningen att en provisorisk utjämningstull skulle införas på en nivå motsvarande subventionens storlek, eftersom subventionen konstaterades vara mindre än skademarginalen. Samtliga australiska subventionssystem som undersöktes konstaterades enligt artikel 3.4 a i antisubventionsgrundförordningen utgöra exportsubventioner. Subventionerna inverkar endast på den australiska exporterande tillverkarens exportpris, och medför en ökad dumpningsmarginal. Den preliminära dumpningsmarginal som fastställts för den enda samarbetsvilliga australiska tillverkaren beror således till viss del på förekomsten av exportsubvention. Följaktligen anses det inte lämpligt att införa både utjämnings- och antidumpningstullar som helt motsvarar summan av preliminärt fastställda subventions- och dumpningsmarginaler. Den preliminära antidumpningstullen bör således anpassas så att den motsvarar den faktiska dumpningsmarginal som kvarstår efter införandet av den provisoriska utjämningstull som skall kompensera för exportsubventionen.

113. På denna grundval bör således de preliminära tullsatserna, uttryckta i procent av priset cif gemenskapens gräns, före tull, uppgå till följande:

>Plats för tabell>

114. De individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser som anges i denna förordning har fastställts på grundval av avgörandena i denna undersökning. De återspeglar därför den situation som i denna undersökning konstaterats föreligga för dessa företag. Dessa tullsatser (i motsats till den landsomfattande tull som gäller för alla "andra företag") är således endast tillämpliga på import av produkter med ursprung i det berörda landet som tillverkats av företagen i fråga, dvs. av de specifika rättsliga enheter som nämns. Importerade produkter som tillverkats av ett annat företag som inte uttryckligen nämns i denna förordningstext med namn och adress, även enheter som är de specifikt nämnda företagen närstående, får inte omfattas av dessa tullsatser utan skall omfattas av den tullsats som är tillämplig på alla "andra företag".

115. Ansökningar om att omfattas av individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser (t.ex. till följd av ett byte av namn på enheten eller ett inrättande av nya tillverknings- och försäljningsenheter) bör utan dröjsmål sändas till kommissionen(8) tillsammans med alla relevanta uppgifter, särskilt vad gäller ändringar av företagets verksamhet i fråga om tillverkning, inhemsk försäljning och export som hänger samman med exempelvis namnbytet eller inrättandet av nya tillverknings- och försäljningsenheter. Vid behov kommer kommissionen, efter samråd med rådgivande kommittén, att ändra förordningen i enlighet därmed genom att uppdatera förteckningen över de företag som omfattas av individuella tullsatser.

I. SLUTBESTÄMMELSE

116. Enligt god förvaltningssed bör en period fastställas inom vilken de berörda parterna skriftligen kan lämna sina synpunkter och begära att bli hörda. Det bör vidare anges att alla avgöranden i denna förordning är preliminära, och att de kan komma att behöva övervägas på nytt inför en eventuell slutgiltig tull.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. En preliminär antidumpningstull skall införas på import av syntetfibrer av polyestrar, inte kardade, kammade eller på annat sätt beredda för spinning, vilka för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 5503 20 00 och som har ursprung i Australien, Indonesien och Thailand.

2. Den preliminära antidumpningstullsatsen för Australien skall anpassas så att den motsvarar den faktiska dumpningsmarginal som kvarstår efter införandet av den provisoriska utjämningstullen enligt kommissionens förordning (EG) nr 123/2000(9).

3. Följande preliminära tullsatser skall tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns före tull för de produkter som tillverkas av nedanstående företag:

>Plats för tabell>

4. Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas.

5. Övergång till fri omsättning i gemenskapen för den produkt som avses i punkt 1 skall förutsätta att det ställs en säkerhet som motsvarar den preliminära tullens belopp.

Artikel 2

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 20 i förordning (EG) nr 384/96 får berörda parter inom en månad efter den här förordningens ikraftträdande lämna synpunkter skriftligen och begära att bli hörda av kommissionen.

I enlighet med artikel 21.4 i förordning (EG) nr 384/96 får berörda parter inom en månad efter den här förordningens ikraftträdande lämna synpunkter på dess tillämpning.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 1 skall tillämpas i sex månader.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 20 januari 2000.

På kommissionens vägnar

Pascal LAMY

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 56, 6.3.1996, s. 1.

(2) EGT L 128, 30.4.1998, s. 18.

(3) EGT C 111, 22.4.1999, s. 7.

(4) EGT C 111, 22.4.1999, s. 3.

(5) EGT L 189, 30.7.1996, s. 13.

(6) EGT L 204, 4.8.1999, s. 3.

(7) EGT L 288, 21.10.1997, s. 1.

(8) Europeiska kommissionen

Generaldirektoratet för handel

Direktorat C

DM 24-8/38

Rue de la Loi/Wetstraat 200 B - 1049 Bryssel

(9) Se sida 3 i denna tidning.