Kommissionens tillkännagivande

om ett förenklat förfarande för handläggning av vissa koncentrationer enligt rådets förordning (EEG) nr 4064/89

(2000/C 217/11)

(Text av betydelse för EES)

1. I detta tillkännagivande beskrivs ett förenklat förfarande som kommissionen avser att använda vid handläggningen av vissa koncentrationer som inte ger upphov till konkurrensproblem. Tillkännagivandet bygger på kommissionens erfarenheter från tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer(1), ändrad genom förordning (EG) nr 1310/97(2) (koncentrationsförordningen), som har visat att vissa kategorier av anmälda koncentrationer normalt godkänns utan att ha gett upphov till några allvarliga tvivel, förutom när särskilda omständigheter föreligger.

2. Kommissionens syfte med att följa det förfarande som beskrivs nedan är att göra gemenskapens koncentrationskontroll effektivare och mera fokuserad.

I. ÖVERSIKT AV DET FÖRENKLADE FÖRFARANDET

3. Detta tillkännagivande anger under vilka förhållanden det förenklade förfarandet kommer att tillämpas och beskriver själva förfarandet. Kontakter mellan de anmälande parterna och kommissionen före anmälan uppmuntras. Om alla nödvändiga förutsättningar är uppfyllda och om inga särskilda omständigheter föreligger kommer kommissionen inom en månad från dagen för anmälan att fatta ett beslut i kortform om godkännande enligt artikel 6.1 b i koncentrationsförordningen. Kommissionen kan naturligtvis inleda en undersökning och/eller fatta ett fullständigt beslut inom de tidsfrister som anges i artikel 10.1 i koncentrationsförordningen om den anser att det är lämpligt i ett visst ärende.

II. KATEGORIER AV KONCENTRATIONER SOM ÄR LÄMPLIGA ATT HANDLÄGGA ENLIGT DET FÖRENKLADE FÖRFARANDET

Koncentrationer som kan komma i fråga

4. Det förenklade förfarandet kommer att tillämpas på följande kategorier av koncentrationer:

a) Två eller flera företag förvärvar gemensam kontroll över ett gemensamt företag, i det följande benämnt "samriskföretag", förutsatt att samriskföretaget inte har någon, eller endast obetydlig, faktisk och förutsebar verksamhet inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Sådana fall föreligger när

i) omsättningen(3) för samriskföretaget och/eller omsättningen för de verksamheter(4) som tillförs är mindre än 100 miljoner euro inom EES och

ii) det sammanlagda värdet av de tillgångar(5) som överförs till samriskföretaget är mindre än 100 miljoner euro inom EES(6).

b) Två eller flera företag slås samman eller ett eller flera företag förvärvar ensam eller gemensam kontroll över ett annat företag, förutsatt att ingen av parterna i koncentrationen bedriver verksamhet på samma produktmarknad och geografiska marknad eller på en produktmarknad i ett tidigare eller senare marknadsled i förhållande till en produktmarknad där någon annan part i koncentrationen är verksam(7).

c) Två eller flera företag slås samman eller ett eller flera företag förvärvar ensam eller gemensam kontroll över ett annat företag

i) och två eller flera av parterna i koncentrationen är verksamma på samma produkt- och geografiska marknad (horisontella förbindelser), eller

ii) en eller flera av parterna i koncentrationen är verksamma på en produktmarknad som utgör ett tidigare eller senare marknadsled i förhållande till en produktmarknad där någon annan part i koncentrationen är verksam (vertikala förbindelser)(8),

under förutsättning att deras sammanlagda marknadsandel inte är 15 % för horisontella och 25 % eller mer för vertikala förbindelser(9).

5. Kommissionens erfarenheter från tillämpningen av koncentrationsförordningen har hittills visat att koncentrationer som omfattas av ovanstående kategorier inte kombinerar marknadspositioner på ett sätt som skulle kunna leda till konkurrensproblem, om inte exceptionella omständigheter föreligger.

Garantier och uteslutande

6. Vid bedömningen av om en koncentration omfattas av en av ovanstående kategorier säkerställer kommissionen att alla relevanta omständigheter är tillräckligt klargjorda. Marknadsdefinitioner kan vara ett centralt inslag i denna bedömning och parterna uppmanas därför att lämna upplysningar om möjliga alternativa marknadsdefinitioner före anmälan (se punkt 10). Det ankommer på de anmälande parterna att beskriva alla relevanta produktmarknader och geografiska marknader som den anmälda koncentrationen skulle kunna påverka och att ge in uppgifter och information om definitionen av sådana marknader(10). Kommissionen behåller befogenheten att fatta det slutliga beslutet om marknadsdefinition på grundval av en analys av omständigheterna i ärendet. Om det är svårt att definiera de relevanta marknaderna eller att fastställa parternas marknadsandelar kommer kommissionen inte att tillämpa det förenklade förfarandet.

7. Det kan normalt antas att koncentrationer som omfattas av de ovannämnda kategorierna inte ger upphov till allvarliga tvivel i fråga om deras förenlighet med den gemensamma marknaden men det kan ändå finnas situationer som i undantagsfall kräver en närmare undersökning och/eller ett fullständigt beslut. I sådana fall kan kommissionen avstå från att tillämpa det förenklade förfarandet.

8. Här följer exempel på typer av ärenden som kan uteslutas från det förenklade förfarandet. Vissa typer av koncentrationer kan öka parternas marknadsstyrka, t.ex. genom att kombinera tekniska, finansiella eller andra resurser, även om parterna i koncentrationen inte är verksamma på samma marknad. Koncentrationer som innebär konglomeratbildning kan också vara olämpliga för det förenklade förfarandet, särskilt om en eller flera av parterna i koncentrationen ensamma har en marknadsandel på 25 % eller mer på en produktmarknad där det inte finns några sådana horisontella eller vertikala förbindelser mellan parterna. I andra fall kan det vara omöjligt att fastställa parternas exakta marknadsandelar. Det är ofta fallet när partrna är verksamma på nya eller föga utvecklade marknader. Koncentrationer på marknader med stora inträdeshinder, en hög grad av koncentration eller andra kända konkurrensproblem kan också vara olämpliga. Kommissionen kan slutligen avstå från att tillämpa det förenklade förfarandet om sådan samordning som avses i artikel 2.4 i koncentrationsförordningen uppstår.

9. Om en medlemsstat uttrycker välgrundade tvivel om den anmälda koncentrationen inom tre veckor från mottagandet av en kopia av anmälan, eller om en tredje man uttrycker välgrundade tvivel inom den tidsfrist som fastställts för detta, kommer kommissionen att fatta ett fullständigt beslut. Tidsfristerna i artikel 10.1 i koncentrationsförordningen är tillämpliga. Det förenklade förfarandet kommer inte att tillämpas om en medlemsstat begär att en anmäld koncentration hänskjuts till den berörda medlemsstatens behöriga myndigheter enligt artikel 9 i koncentrationsförordningen.

III. PROCEDURREGLER

Kontakter före anmälan

10. Erfarenheten har visat att näringslivet anser att kontakter mellan anmälande parter och kommissionen före anmälan är fruktbara(11). Sådana kontakter bör särskilt göra det möjligt för kommissionen och de anmälande parterna att fastställa vilken information som skall lämnas i anmälan. Anmälande parter tillråds därför att kontakta kommissionen före anmälan, särskilt om de begär befrielse från skyldigheten att tillhandahålla den fullständiga anmälan enligt artikel 3.2 i kommissionens förordning (EG) nr 447/98(12) på grund av att den transaktion som skall anmälas inte kommer att ge upphov till konkurrensproblem.

Offentliggörande av att anmälan skett

11. Den information som offentliggörs vid mottagandet av en anmälan(13) i Europeiska gemenskapernas officiella tidning omfattar parternas namn, koncentrationens karaktär och de branscher som berörs. Det anges också att koncentrationen på grundval av den information som den anmälande parten har lämnat kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande, vilket innebär ett tyst medgivande. Berörda tredje parter får därefter tillfälle att lämna synpunkter, särskilt om förhållanden som kan kräva en undersökning.

Beslut i kortform

12. Om kommissionen är övertygad om att koncentrationen kan handläggas enligt det förenklade förfarandet utfärdar den normalt ett beslut i kortform. Koncentrationen förklaras då förenligt med den gemensamma marknaden inom en månad från dagen efter det att en anmälan har mottagits, i enlighet med artikel 10.1 och 10.6 i koncentrationsförordningen. Under denna tidsperiod har kommissionen fortfarande möjlighet att återgå till ett normalt koncentrationsförfarande (första etappen) och alltså inleda undersökningar och/eller fatta ett fullständigt beslut, om den bedömer att det är lämpligt i det aktuella fallet.

Offentliggörande av beslutet i kortform

13. Kommissionen kommer att offentliggöra ett tillkännagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning om att ett beslut har fattats på samma sätt som den gör vid ett fullständigt beslut om godkännande. Den offentliga versionen av beslutet hålls tillgänglig på Internet under en begränsad tid. Beslutet i kortform innehåller den information om den anmälda koncentrationen som offentliggjordes i EGT vid tiden för anmälan (parternas namn, koncentrationens karaktär och de branscher som berörs) och i beslutet anges att koncentrationen förklaras förenlig med den gemensamma marknaden eftersom den omfattas av en eller flera av kategorierna i tillkännagivandet om förenklat förfarande. Vilken kategori som är tillämplig anges uttryckligen.

IV. BEGRÄNSNINGAR SOM HAR DIREKT SAMBAND MED OCH ÄR NÖDVÄNDIGA FÖR GENOMFÖRANDET AV KONCENTRATIONEN

14. Om kommissionen inte beslutar annat gäller det förenklade förfarandet för godkännande av koncentrationer även begränsningar som har direkt samband med och är nödvändiga för genomförandet av koncentrationen. Ett godkännande av en koncentration genom ett beslut i kortform skall enligt artikel 6.1 b andra stycket i koncentrationsförordningen också omfatta begränsningar som specificerats av de anmälande parterna och som har direkt samband med och är nödvändiga för genomförandet av koncentrationen. Det bör i detta hänseende noteras att kriterierna om direkt samband och nödvändighet är av objektiv natur(14); begränsningar är inte accessoriska bara för att parterna betraktar dem som sådana.

(1) EGT L 395, 30.12.1989, s. 1 (rättelse i EGT L 257, 21.9.1990, s. 13).

(2) EGT L 180, 9.7.1997, s. 1 (rättelse i EGT L 40, 13.2.1998, s. 17).

(3) Samriskföretags omsättning skall fastställas enligt de senaste räkenskaperna för moderföretagen, eller för själva samriskföretaget, beroende på huruvida det finns separata räkenskaper för de resurser som kombineras i samriskföretag eller inte.

(4) Uttrycket och/eller avser de olika situationer som omfattas, t.ex.

- vad avser gemensamt förvärv av ett visst företag skall hänsyn tas till omsättningen för detta företag (samriskföretaget),

- vad avser bildandet av ett samriskföretag till vilket moderföretagen bidrar med sina verksamheter, är det omsättningen för de överförda verksamheterna som skall ligga till grund,

- vid inträde av en ny kontrollerande part i ett redan befintligt samriskföretag skall hänsyn tas till samriskföretagets omsättning och omsättningen från eventuella verksamheter som tillförs av det nya moderföretaget.

(5) Det sammanlagda värdet av samriskföretagets tillgångar bör bestämmas enligt den senaste regelbundet utarbetade och godkända balansräkningen för varje moderföretag. Begreppet tillgångar innefattar 1) alla materiella och immateriella tillgångar som kommer att överlåtas till samriskföretaget (exempel på materiella tillgångar är produktionsanläggningar, grossist- eller detaljhandelsbutiker och varulager, exempel på immateriella tillgångar är immateriella rättigheter, goodwill etc.) och 2) krediter eller åtaganden som något av samriskföretagets moderföretag har samtyckt till att lämna eller garantera.

(6) När de överförda tillgångarna genererar omsättning får varken värdet av tillgångarna eller på omsättningen överstiga 100 miljoner euro.

(7) Se kommissionens tillkännagivande om definitionen av relevant marknad i gemenskapens konkurrenslagstiftning (EGT C 372, 9.12.1997, s. 5).

(8) Se fotnot 7.

(9) Detta innebär att endast koncentrationer som inte leder till berörda marknader enligt definitionen i avsnitt 6 III i CO-formuläret omfattas av denna kategori. Tröskelvärdena för horisontella och vertikala förbindelser tillämpas på marknadsandelar på både nationell nivå och EES-nivå och på varje alternativ definition av produktmarknaden som kan behöva övervägas i ett visst fall. Det är viktigt att de grundläggande marknadsdefinitionerna i tillkännagivandet är så exakta att de motiverar bedömningen att dessa tröskelvärden inte har uppnåtts och att alla möjliga alternativa marknadsdefinitioner nämns (bland annat geografiska marknader som är snävare än nationella).

(10) Liksom för alla andra anmälningar kan kommissionen återkalla ett beslut i kortform om det grundar sig på oriktiga uppgifter för vilka ett av de berörda företagen är ansvarigt (artikel 6.3 a i koncentrationsförordningen).

(11) Se ECLF Committee's best practice guidelines, som finns på kommissionens webbsida http://europa.eu.int/comm/competition/mergers/others/best_practice_gl.html

(12) EGT L 61, 2.3.1998, s. 1.

(13) Artikel 4, paragraf 3 i koncentrationsförordningen.

(14) Se kommissionens tillkännagivande om begränsningar som har direkt samband med och är nödvändiga för genomförandet av koncentrationer (EGT C 203, 14.8.1990, s. 5). I det tillkännagivandet anges vilka kategorier av begränsningar som på grundval av kommissionens erfarenheter från tillämpningen av koncentrationsförordningen hittills kan anses ha direkt samband med och vara nödvändiga för genomförandet av en koncentration.