Republiken Frankrikes initiativ inför antagandet av rådets rambeslut om förstärkning av den straffrättsliga ramen för bekämpande av hjälp till olaglig inresa och olaglig vistelse

(2000/C 253/03)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA RAMBESLUT

med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 29, artikel 31 e och artikel 34.2 b i detta,

med beaktande av direktiv 2000/.../EG av den ... om fastställande av hjälp till olaglig inresa, rörlighet och vistelse(1),

med beaktande av Republiken Frankrikes initiativ,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och

av följande skäl:

(1) Enligt Fördraget om Europeiska unionen skall ett av unionens mål vara att bekämpa människohandel genom att när det är nödvändigt tillnärma medlemsstaternas straffrättsliga regler. Europeiska rådet i Tammerfors erinrade om att detta var en prioriterad fråga.

(2) I detta sammanhang bör uppmärksamheten ägnas den hjälp som ges till olaglig invandring, oavsett om den avser det olagliga passerandet av gränsen i strikt mening eller om hjälpen ges i avsikt att bidra till nätverken för utnyttjandet av människor.

(3) Det är därför av avgörande betydelse att de rättsliga bestämmelser som redan finns tillnärmas, vilket innebär, å ena sidan, en exakt och effektiv definition av brottet enligt direktiv 2000/.../EG, och, å andra sidan, en harmonisering av de föreskrivna påföljderna, straffbefrielse eller skärpning av straff som avses i detta rambeslut.

(4) Det är även utomordentligt viktigt att de åtgärder som kan vidtas inte begränsas till endast fysiska personer och att åtgärder föreskrivs i fråga om juridiska personers ansvar.

(5) Detta rambeslut kommer således att komplettera sådana rekommendationer som t.ex. den av den 22 december 1995 om harmonisering av åtgärder i kampen mot olaglig invandring och olagligt arbete och förbättring av kontrollåtgärderna på detta område(2), den av den 27 september 1996 om kampen mot olaglig anställning av tredjelandsmedborgare(3) och gemensam åtgärd 97/154/RIF av den 24 februari 1997 om åtgärder mot människohandel och sexuellt utnyttjande av barn(4), utan att föregripa åtgärder som har vidtagits eller kommer att vidtas inom ramen för avdelning IV i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

(6) Detta rambeslut är en utbyggnad av Schengenregelverket enligt Schengenprotokollet.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Påföljder

Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att de brott som definieras i direktiv 2000/.../EG är belagda med straffrättsliga påföljder som är effektiva, proportionerliga och avskräckande, inbegripet, för brott som begås under de omständigheter som anges i artikel 2, frihetsberövande och kan medföra utlämning samt, i tillämpliga fall, andra straffrättsliga påföljder, exempelvis

- förverkande av det transportmedel som använts för att begå brottet,

- förbud mot att direkt eller genom mellanhand utöva den yrkesverksamhet under vilken brottet begicks,

- förbud att uppehålla sig på territoriet om den dömda personen inte är medborgare i en av Europeiska unionens medlemsstater.

Artikel 2

Försvårande omständigheter

Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som krävs för att skärpa de lämpliga påföljder som avses i artikel 1 så snart något av de nedan angivna villkoren uppfyllts:

- Brottet begås av en person som tillhör en kriminell organisation i den mening som avses i gemensam åtgärd 98/733/RIF av den 21 december 1998 om att göra deltagande i en kriminell organisation i Europeiska unionens medlemsstater till ett brott(5).

- Brottets syfte är människohandel och sexuellt utnyttjande av barn enligt definitionen i gemensam åtgärd 97/154/RIF.

- Brottets syfte är att ge utlänningen möjlighet att arbeta i strid med den berörda medlemsstatens bestämmelser om anställning av utlänningar.

Artikel 3

Juridiska personers ansvar

1. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att juridiska personer kan ställas till ansvar för ett brott som definieras i direktiv 2000/.../EG och som i tillämpliga fall begås under de omständigheter som anges i artikel 2 i detta rambeslut, när det begås för den juridiska personens räkning av en person som har handlat enskilt eller som en del av ett organ underställt den juridiska personen och som har en ledande ställning inom den juridiska personen, grundad på

- befogenhet att företräda den juridiska personen, eller

- befogenhet att fatta beslut på den juridiska personens vägnar, eller

- befogenhet att utöva kontroll inom den juridiska personen,

samt för medhjälp eller anstiftan till sådana brott eller försök till sådana brott.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av de fall som anges i punkt 1, skall varje medlemsstat vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att en juridisk person kan hållas ansvarig, när brister i övervakning eller kontroll som skall utföras av en sådan person som avses i punkt 1 har gjort det möjligt för en person som är underställd den juridiska personen att begå ett brott som definieras i direktiv 2000/.../EG, och som i tillämpliga fall begås under de omständigheter som anges i artikel 2 i detta rambeslut för den juridiska personens räkning.

3. Den juridiska personens ansvar enligt det brott som definieras i direktiv 2000/.../EG, och som i tillämpliga fall begås under de omständigheter som anges i artikel 2 i detta rambeslut skall inte utesluta lagföring av fysiska personer som är gärningsmän, anstiftare eller medhjälpare till ett brott enligt denna punkt.

Artikel 4

Påföljder för juridiska personer

1. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att en juridisk person som har befunnits ansvarig i enlighet med artikel 3.1 kan bli föremål för effektiva, proportionerliga och avskräckande påföljder som skall innefatta bötesstraff eller administrativa avgifter och som kan innefatta andra påföljder, såsom

a) åtgärder för fråntagande av rätt till offentliga förmåner eller stöd,

b) åtgärder för tillfälligt eller permanent näringsförbud,

c) rättslig övervakning,

d) rättsligt beslut om avveckling av verksamheten.

2. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som krävs för att säkerställa att en juridisk person som har befunnits ansvarig i enlighet med artikel 3.2 kan bli föremål för effektiva, proportionerliga och avskräckande påföljder eller åtgärder.

Artikel 5

Behörighet

1. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som krävs för att fastställa sin behörighet rörande brott som definieras i direktiv 2000/.../EG, och som i tillämpliga fall begås under de omständigheter som anges i artikel 2 i detta rambeslut, när ett sådant brott har begåtts

a) helt eller delvis på medlemsstatens territorium, eller

b) av en av dess medborgare.

2. Varje medlemsstat kan besluta att begränsa sin behörighet i fråga om brott enligt punkt 1 a. En medlemsstat som inte använder sig av denna begränsning kan dock besluta om att brott enligt punkt 1 b endast faller under dess behörighet i särskilda fall eller under särskilda omständigheter.

3. Varje medlemsstat skall underrätta rådets generalsekreterare om sitt beslut att tillämpa punkt 2, om så är lämpligt med angivande av de särskilda omständigheter eller förhållanden då beslutet skall gälla.

Artikel 6

Genomförande

1. Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa bestämmelserna i detta rambeslut före den 1 november 2001.

2. Medlemsstaterna skall före den 1 november 2001 till rådets generalsekretariat och kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser som överför skyldigheterna enligt detta rambeslut till nationell lagstiftning. Rådet skall på grundval av dessa uppgifter och en skriftlig rapport från kommissionen senast den 30 maj 2002 kontrollera i vilken utsträckning som medlemsstaterna har vidtagit de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta rambeslut.

Artikel 7

Dag då rambeslutet blir gällande

Detta rambeslut blir gällande samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Utfärdat i ...

På rådets vägnar

...

Ordförande

(1) Se sidan 1 i detta nummer av EGT.

(2) EGT C 5, 10.1.1996, s. 1.

(3) EGT C 304, 14.10.1996, s. 1.

(4) EGT L 63, 4.3.1997, s. 2.

(5) EGT L 351, 29.12.1998, s. 1.