KOMMISSIONENS REKOMMENDATION (EU) 2022/1342

av den 28 juli 2022

om övervakning av kvicksilver i fisk, kräftdjur och musslor

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292, och

av följande skäl:

(1) Den 22 november 2012 antog Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (livsmedelsmyndigheten) ett yttrande om kvicksilver och metylkvicksilver i livsmedel (1). I det yttrandet fastställde livsmedelsmyndigheten ett tolerabelt veckointag på 4 μg/kg kroppsvikt för oorganiskt kvicksilver och 1,3 μg/kg kroppsvikt för metylkvicksilver (båda uttryckta som kvicksilver) och konstaterade att exponeringen via kosten i den 95:e percentilen ligger nära eller över det tolerabla veckointaget för alla åldersgrupper. Storkonsumenter av fisk, vilka kan omfatta gravida kvinnor, kan inta upp till cirka sex gånger det tolerabla veckointaget. Foster utgör den mest utsatta gruppen. I yttrandet konstaterade livsmedelsmyndigheten att exponering för metylkvicksilver över det tolerabla veckointaget kan vara en hälsorisk, men rekommenderade att de gynnsamma effekterna av fiskkonsumtion beaktas om åtgärder för att minska exponering för metylkvicksilver övervägs.

(2) Den 27 juni 2014 antog livsmedelsmyndigheten ett yttrande om hälsofördelarna med konsumtion av fisk och skaldjur i förhållande till hälsoriskerna i samband med exponering för metylkvicksilver (2). I det yttrandet granskade livsmedelsmyndigheten fisks och skaldjurs roll i europeisk kost och utvärderade de gynnsamma effekterna av fisk- och skaldjurskonsumtion i förhållande till hälsoresultaten, inklusive vilka effekter fisk- och skaldjurskonsumtion under graviditet har på nervsystemets funktionella utveckling hos barn och på risken för hjärt- och kärlsjukdomar hos vuxna. Livsmedelsmyndigheten konstaterade att intag av runt 1–2 portioner fisk och/eller skaldjur per vecka och upp till 3–4 portioner per vecka under graviditet har kopplats till en bättre funktionell utveckling av nervsystemet hos barn jämfört med ingen fisk- och skaldjurskonsumtion. Sådana mängder har även kopplats till minskad dödlighet till följd av kranskärlssjukdomar hos vuxna.

(3) Den 19 december 2014 antog livsmedelsmyndigheten ett uttalande om fördelarna med fisk- och skaldjurskonsumtion jämfört med riskerna med metylkvicksilver i fisk och skaldjur (3), där den konstaterade att konsumtionen av fisk- och skaldjursarter med en hög kvicksilverhalt bör begränsas för att uppnå de fördelar med fisk- och skaldjurskonsumtion som är kopplade till 1–4 portioner fisk per vecka och för att skydda barn mot metylkvicksilvers toxiska effekter på nervsystemets utveckling.

(4) Genom kommissionens förordning (EG) nr 1881/2006 (4) fastställs gränsvärden för kvicksilver i muskelkött från fisk, kräftdjur, musslor och kosttillskott.

(5) Eftersom de senaste uppgifterna om förekomsten visade att det fanns marginal att sänka gränsvärdena för kvicksilver i flera fiskarter, har gränsvärdena för dessa fiskarter sänkts genom kommissionens förordning (EU) 2022/617 (5). Trots vissa krav på att de befintliga gränsvärdena bör höjas har gränsvärdena för andra fiskarter som haj och svärdfisk behållits i förordning (EU) 2022/617 med tanke på de relaterade hälsoriskerna, i avvaktan på ytterligare uppgifter och vetenskapliga bedömningar.

(6) För att få detaljerade uppgifter om den faktiska effekten av sänkta gränsvärden för vissa fiskarter på konsumenternas totala exponering för kvicksilver bör medlemsstaterna därför rapportera till livsmedelsmyndigheten om förekomsten av kvicksilver i alla fiskarter, både för odlade och för fångade produkter av olika produktionstyper.

(7) Dessutom har de flesta uppgifter om förekomsten hittills gällt den totala kvicksilverhalten. Eftersom metylkvicksilver är mer toxiskt än oorganiskt kvicksilver bör uppgifter om förekomst av både metylkvicksilver och den totala kvicksilverhalten i urvalen rapporteras för att göra det lättare att beräkna andelen metylkvicksilver av den totala kvicksilverhalten i vissa fiskarter. Detta skulle göra det lättare att utarbeta mer detaljerade exponerings- och riskbedömningar gällande kvicksilver i livsmedel.

(8) Konsumtionsråd för fisk är ett viktigt riskhanteringsinstrument för att dra full nytta av fördelarna med att konsumera fisk samtidigt som riskerna för kvicksilvertoxicitet begränsas. Exponeringsuppgifterna för vissa fiskarter i livsmedelsmyndighetens yttrande från 2012 visar att konsumenterna inte har kunskap om eller inte följer de konsumtionsråd som finns. Det är därför lämpligt att rekommendera att medlemsstaternas behöriga myndigheter utarbetar nationella konsumtionsråd och informerar aktivt om dem så att medvetenheten om dem ökar. På grund av att många olika fiskarter konsumeras i unionen bör medlemsstaterna utarbeta riktade konsumtionsråd som tar hänsyn till medlemsstaternas nationella mönster för konsumtion av fisk, särskilt de fiskarter som konsumeras. När medlemsstaternas behöriga myndigheter sprider dessa nationella råd om livsmedelskonsumtion bör de bistås av alla berörda parter, bland annat livsmedelsföretagare, relevant vårdpersonal, universitet, konsumentorganisationer och andra berörda parter.

(9) För att bedöma vilken effekt konsumtionsråden för fisk har på konsumenternas exponering bör livsmedelsmyndigheten undersöka hur effektiva medlemsstaternas konsumtionsråd är.

(10) De insamlade uppgifterna om förekomst av kvicksilver och informationen om konsumtionsrådens effektivitet kommer att göra det lättare att utarbeta en mer detaljerad bedömning av konsumenternas exponering, något som behövs vid en framtida uppdatering av bedömningen av riskerna med kvicksilver för konsumenterna. Dessa bedömningar kommer att göra det möjligt att utvärdera om gränsvärdet för kvicksilver i vissa fiskarter bör ses över.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE:

1. Medlemsstaterna bör under 2022, 2023, 2024 och 2025 övervaka förekomsten av metylkvicksilver och den totala kvicksilverhalten i fisk, kräftdjur och musslor. Övervakningen bör omfatta flera olika fisk-, kräftsdjurs- och musselarter och bör spegla konsumtionsvanorna för att det ska vara möjligt att exakt uppskatta konsumenternas exponering för kvicksilver. Uppgifter bör samlas in om både odlade och fångade produkter.

2. Medlemsstaterna bör utarbeta särskilda nationella konsumtionsråd för konsumtion av fisk, kräftdjur och musslor så att fördelarna med att konsumera fisk och skaldjur utnyttjas fullt ut samtidigt som riskerna för kvicksilvertoxicitet begränsas. När medlemsstaterna utarbetar konsumtionsråd bör de särskilt ge råd om hur ofta och vilka arter av fisk, kräftdjur och musslor som kan konsumeras.

3. Medlemsstaterna, livsmedelsföretagarna och övriga berörda parter bör fortlöpande informera konsumenterna och relevant vårdpersonal som arbetar med de mest utsatta konsumentgrupperna om de särskilda nationella konsumtionsråden.

4. Medlemsstaterna bör informera kommissionen och livsmedelsmyndigheten om sina särskilda nationella konsumtionsråd.

5. Medlemsstaterna bör informera kommissionen om sina insatser för att informera konsumenterna och relevant vårdpersonal om de nationella konsumtionsråden.

6. Medlemsstaterna och livsmedelsföretagarna bör regelbundet rapportera till livsmedelsmyndigheten om förekomsten av den totala kvicksilverhalten och metylkvicksilver i olika fisk-, kräftdjurs- och musselarter, med hjälp av den information och i det elektroniska rapporteringsformat som livsmedelsmyndigheten fastställt. När de rapporterar uppgifterna bör de fästa särskild uppmärksamhet vid att ange produktionstyp (vild, fångad eller jagad jämfört med odlad icke-ekologisk produktion eller odlad ekologisk produktion).

Utfärdad i Bryssel den 28 juli 2022. På kommissionens vägnar Stella KYRIAKIDES Ledamot av kommissionen

(1) Efsas panel för främmande ämnen i livsmedelskedjan, ”Scientific Opinion on the risk for public health related to the presence of mercury and methylmercury in food”, EFSA Journal, vol. 10(2012):12, artikelnr 2985.

(2) Efsas panel för dietprodukter, nutrition och allergier, ”Scientific Opinion on health benefits of seafood (fish and shellfish) consumption in relation to health risks associated with exposure to methylmercury”, EFSA Journal, vol. 12(2014):7, artikelnr 3761.

(3) Efsas vetenskapliga kommitté, ”Statement on the benefits of fish/seafood consumption compared to the risks of methylmercury in fish/seafood”, EFSA Journal, vol. 13(2015):1, artikelnr 3982.

(4) Kommissionens förordning (EG) nr 1881/2006 av den 19 december 2006 om fastställande av gränsvärden för vissa främmande ämnen i livsmedel (EUT L 364, 20.12.2006, s. 5).

(5) Kommissionens förordning (EU) 2022/617 av den 12 april 2022 om ändring av förordning (EG) nr 1881/2006 vad gäller gränsvärden för kvicksilver i fisk och salt (EUT L 115, 13.4.2022, s. 60).