SV Europeiska unionens officiella tidning L 267/3

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1447/2004

av den 13 augusti 2004

om införande av provisoriska skyddsåtgärder beträffande import av odlad lax

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 3285/94 av den 22 december 1994 om gemensamma importregler och om upphävande av förordning (EG) nr 518/94 (1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2474/2000 (2), särskilt artiklarna 6 och 8 i denna,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 519/94 av den 7 mars 1994 om gemenskapsregler för import från vissa tredje länder och om upphävande av förordningarna (EEG) nr 1765/82, (EEG) nr 1766/82 och (EEG) nr 3420/83 (3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 427/2003 (4), särskilt artiklarna 5 och 6 i denna,

efter samråd med den rådgivande kommitté som avses i artikel 4 i förordning (EG) nr 3285/94 och förordning (EG) nr 519/94, och

av följande skäl:

1. FÖRFARANDE

(1) Den 6 februari 2004 underrättade Irland och Förenade kungariket kommissionen om att utvecklingen i fråga om importen av odlad atlantlax syntes påkalla skyddsåtgärder enligt förordningarna (EG) nr 3285/94 och (EG) nr 519/94. De lade fram uppgifter innehållande den tillgängliga, på grundval av artikel 10 i förordning (EG) nr 3285/94 och artikel 8 i förordning (EG) nr 519/94 fastställda bevisningen och begärde att kommissionen skulle vidta skyddsåtgärder i enlighet med de båda förordningarna.

(2) Irland och Förenade kungariket lade fram bevisning för att importen till Europeiska gemenskapen av odlad atlantlax ökade snabbt såväl i absoluta tal som i förhållande till produktionen och förbrukningen i gemenskapen.

(3) De gjorde gällande att ökningen i volymen av importen av odlad atlantlax bland annat hade negativa inverkningar på priserna på likadana eller direkt konkurrerande produkter i gemenskapen och på gemenskapsproducenternas marknadsandel och att detta i sin tur vållade gemenskapsproducenterna skada.

(4) De gjorde vidare gällande att med beaktande av de uppgifter som gemenskapsproducenterna lämnat skulle varje fördröjning i antagandet av skyddsåtgärder från Europeiska gemenskapens sida vålla skada som det skulle vara svårt att avhjälpa och att åtgärder därför borde antas snarast möjligt.

(5) Kommissionen underrättade därpå alla medlemsstater om situationen och samrådde med dem om importvillkoren, importutvecklingen och bevisningen för allvarlig skada samt om de olika aspekterna av den ekonomiska och handelsmässiga situationen beträffande gemenskapsprodukten i fråga.

(6) Den 6 mars 2004 inledde kommissionen en undersökning beträffande förekomsten av eller risken för allvarlig skada för gemenskapsproducenter av produkter som är likadana som eller direkt konkurrerar med importprodukten, vilken i enlighet med vad som anges längre ned har definierats som färsk, kyld eller fryst odlad lax, även filead (nedan kallad ”den berörda produkten”) (5).

(7) Kommissionen underrättade officiellt de exporterande producenter, importörer, intresseorganisationer för exporterande producenter och importörer och gemenskapsproducenter som den visste var berörda samt företrädare för exportländer om att en undersökning inletts. Kommissionen sände frågeformulär till alla dessa parter, till intresseorganisationer för laxodlare i gemenskapen och till parter som givit sig till känna inom den tidsfrist som angivits i tillkännagivandet om inledande av undersökningen. Kommissionen gav också, i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 519/94 och artikel 6 i förordning (EG) nr 3285/94, direkt berörda parter möjlighet att lämna synpunkter skriftligen och begära att bli hörda.

(8) Myndigheterna i vissa länder och vissa exporterande producenter, intresseorganisationer för exporterande producenter, gemenskapsproducenter, leverantörer, bearbetare, importörer och intresseorganisationer för importörer lämnade synpunkter skriftligen. De synpunkter som parterna lämnat muntligen och skriftligen prövades och beaktades vid fastställandet av de preliminära undersökningsresultaten. Alla uppgifter som ansågs nödvändiga för ett preliminärt avgörande inhämtades och kontrollerades. Kontrollbesök företogs hos åtta gemenskapsproducenter.

(9) Alla parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden på grundval av vilka provisoriska skyddsåtgärder avsågs införas samt om de föreslagna åtgärdernas form. Parterna gavs möjlighet att lämna synpunkter, och dessa prövades samt beaktades där så ansågs lämpligt i de preliminära undersökningsresultaten.

2. FÖRTECKNING ÖVER SAMARBETSVILLIGA PARTER

3. DEN BERÖRDA PRODUKTEN

(10) Den produkt med avseende på vilken kommissionen underrättats om att importutvecklingen synes påkalla skyddsåtgärder är färsk, kyld eller fryst odlad atlantlax, även filead.

(11) Att låta den produkt som berörs av undersökningen (”den berörda produkten”) utgöras enbart av odlad atlantlax skulle enligt kommissionens uppfattning innebära att den berörda produkten definieras alltför snävt. All odlad lax kan på grundval av de olika laxarternas konkreta kännetecken (storlek, form, smak etc.), produktionsprocessen och utbytbarheten ur konsumentperspektiv hos alla typer av odlad lax anses utgöra en och samma produkt. Odlad lax säljs visserligen i olika beredningar (urtagen fisk med eller utan huvud, filé), men dessa är avsedda för samma slutanvändning och är utan vidare utbytbara.

(12) Vissa parter gjorde gällande att fryst lax utgör en annan produkt än färsk lax och inte borde omfattas av definitionen av den berörda produkten. En part påstod att bearbetare föredrar fryst lax och konsumenter färsk lax. En annan part påstod att fryst lax inte lämpar sig som råmaterial vid rökning av lax. Dessa påståenden befanns sakna grund. Bearbetare använder såväl färsk som fryst odlad lax, och det konstaterades att de eventuella skillnaderna är minimala. Båda är dessutom avsedda för samma slutanvändning. De berörda parternas argument avvisades därför.

(13) Färsk, kyld eller fryst odlad lax (alltså annan lax än vild lax) i de olika beredningar som beskrivits anses därför utgöra en och samma produkt. Den klassificeras för närvarande enligt KN-nummer ex 0302 12 00, ex 0303 11 00, ex 0303 19 00, ex 0303 22 00, ex 0304 10 13 y ex 0304 20 13.

4. LIKADAN ELLER DIREKT KONKURRERANDE PRODUKT

(14) En preliminär undersökning har genomförts i syfte att fastställa om den av gemenskapsproducenterna framställda produkten är likadan som eller direkt konkurrerar med den berörda importerade produkten.

(15) I syfte att nå ett preliminärt avgörande beaktades särskilt följande preliminära undersökningsresultat:

(16) a) Den internationella klassificeringen i tullhänseende (dvs. det sexsiffriga HS-undernumret) är densamma för den importerade produkten och den i gemenskapen framställda produkten. De har dessutom samma eller likartade konkreta kännetecken (smak, storlek, form, konsistens etc.). Gemenskapsprodukten marknadsförs ofta som en produkt av högre kvalitet och säljs ofta till högre pris i detaljhandeln. Produkter kan dock vara ”likadana” även om de inte är fullständigt identiska, och smärre skillnader i kvalitet räcker inte för att ändra det allmänna undersökningsresultatet att den importerade produkten och gemenskapsprodukten är likadana. b) Den importerade produkten och gemenskapsprodukten säljs via likartade eller identiska försäljningskanaler, det är lätt för köparna att få information om priserna och den berörda importerade produkten och gemenskapsprodukten konkurrerar huvudsakligen via priset. c) Den importerade produkten och gemenskapsprodukten är avsedda för samma eller likartad slutanvändning. De är följaktligen produkter som utgör alternativ till eller substitut för varandra, och de är lätt utbytbara. d) Konsumenter uppfattar den importerade produkten och gemenskapsprodukten som alternativ till varandra när det gäller att tillgodose ett specifikt behov och ur denna synvinkel utgör de skillnader som vissa exportörer och importörer identifierat endast smärre variationer.

(17) Den preliminära slutsats som dragits är därför att den importerade produkten och gemenskapsprodukten (vilken nedan även kallas ”den likadana produkten”) är ”likadana eller direkt konkurrerande”.

5. IMPORT

5.1 Ökningen av importen

5.1.1 Inledning

(18) En preliminär undersökning grundad på uppgifter för perioden 2000–2003 och med huvudsaklig inriktning på importen under den senaste period för vilken uppgifter är tillgängliga har genomförts i syfte att fastställa om den berörda produkten importeras till gemenskapen i så kraftigt förhöjd kvantitet – i absoluta tal eller i förhållande till den totala produktionen i gemenskapen – och på sådana villkor att gemenskapsproducenterna orsakas eller riskerar att orsakas allvarlig skada. En part påstod att ökningen av importen kunde hänföras till den omständigheten att importuppgifterna omfattade importen av vild lax. I Eurostatuppgifterna görs ingen åtskillnad mellan vild lax och odlad lax. Enligt de tillgängliga uppgifterna (exportstatistik från Förenta staterna och Kanada) är importen av vild lax till gemenskapen dock liten, och den minskade dessutom under perioden 2000–2003. En part gjorde gällande att det var olämpligt att använda år 2000 som basår, eftersom laxpriserna var ovanligt höga under det året. Analysen inriktas emellertid på den viktigaste utvecklingen under den senaste perioden, och resultatet av analysen skulle inte ändras om 1999 eller 2001 användes som basår.

(19) De preliminära undersökningsresultaten nedan grundar sig på uppgifter för tidsperioden 2000–2003.

5.1.2 Importvolym

(20) Importen ökade från 372 789 ton år 2000 till 455 948 ton år 2003, vilket motsvarar en ökning med 22 %. Importen ökade med 15 % från 2002 till 2003.

(21) Importen i förhållande till den totala produktionen i gemenskapen minskade, från 254 % år 2000 till 235 % år 2001, men har sedan dess ökat igen, till 252 % år 2003.

(22) Av kvartalsuppgifter för 2002 och 2003 framgår att importen under varje kvartal 2003 var högre än under det motsvarade kvartalet 2002 och att de största ökningarna (20,8 % och 18,5 %) inträffade under andra halvåret. Källa: Eurostat. K1 2002 K2 2002 K3 2002 K4 2002 Volym (ton) 86 753 96 988 93 375 119 657

K1 2003 K2 2003 K3 2003 K4 2003 Volym (ton) 92 667 108 655 112 862 141 763 Ökning i förhållande till föregående år 6,8 % 12,0 % 20,8 % 18,5 %

5.1.3 Slutsats

(23) På grundval av importuppgifterna för perioden 2000–2003 dras den preliminära slutsatsen att det under den senaste tiden har skett en plötslig och betydande ökning av importen, såväl i absoluta tal som i förhållande till den totala produktionen i gemenskapen.

5.2 Priserna på importprodukterna

(24) De villkor på vilka importen ägde rum har också undersökts, med hjälp av Eurostatuppgifter. Dessa uppgifter omfattar visserligen en mindre kvantitet vild lax, men denna anses inte ha haft några väsentliga inverkningar på priserna.

(25) Det bör i detta sammanhang noteras att minimiprisåtaganden gällde under perioden september 1997–maj 2003 för en betydande del av importen av odlad lax från Norge (som har ungefär 55 % av marknaden i gemenskapen). Överträdelser av minimiprisåtagandena från vissa norska exporterande producenters sida under 2002 ledde till att detta instruments effektivitet började undergrävas och till prisfall. I december 2002 föreslogs det att de gällande antidumpnings- och antisubventionsåtgärderna beträffande import från Norge skulle upphävas, och så skedde i maj 2003. Fallet i priserna på importen under 2002 och första halvåret 2003 berodde delvis på att vissa norska exportörer överträdde minimiprisåtagandena eller drog tillbaka dessa.

(26) Importpriserna föll med 28,5 % från 2000 till 2003. Denna prisminskning anses gå utöver den normala prisfluktuationen på marknaden, på grund av dess storlek i absoluta tal och på grund av att de exporterande producenternas vinster inte låg över det normala år 2000 och att produktionskostnaderna inte minskade nämnvärt mellan 2000 och 2003. 2000 2001 2002 2003 Importpriser (euro/kg) 3,55 2,99 2,87 2,54 Källa: Eurostat.

(27) Prisutvecklingen under senare tid framgår tydligare av kvartalsuppgifterna. Importpriserna var relativt stabila under 2002 (mellan 2,83 och 2,93 euro/kg), sjönk från 2,87 euro/kg under första kvartalet 2003 till 2,24 euro/kg under tredje kvartalet 2003 och återhämtade sig delvis under fjärde kvartalet 2003 (2,48 euro/kg). Källa: Eurostat. K1 2002 K2 2002 K3 2002 K4 2002 Importpriser (euro/kg) 2,83 2,93 2,86 2,85

K1 2003 K2 2003 K3 2003 K4 2003 Importpriser (euro/kg) 2,87 2,62 2,24 2,48

(28) Det finns visserligen inte ännu några helt tillförlitliga Eurostatuppgifter tillgängliga för första kvartalet 2004, men enligt de för närvarande tillgängliga uppgifterna steg importpriserna till ungefär 2,53 euro/kg i genomsnitt under den perioden. Detta är något under det genomsnittliga priset för 2003, och enligt de senaste uppgifterna håller priserna nu på att sjunka igen. De är för närvarande mycket låga. Vissa hävdar att priserna kommer att stiga under de kommande månaderna, men detta har inte kunnat styrkas. Källor inom laxodlingsindustrin i exporterande länder har bekräftat att priserna är mycket låga för närvarande.

5.3 Importens marknadsandel

(29) Importens marknadsandel sjönk från 73,5 % år 2000 till 71,9 % år 2001 och låg kvar på ungefär samma nivå år 2002 (72 %). År 2003 steg importens marknadsandel till 75,0 %, vilket utgjorde en ökning med tre procentenheter och den högsta nivån under skadeundersökningsperioden. 2000 2001 2002 2003 Importens marknadsandel 73,5 % 71,9 % 72,0 % 75,0 %

6. DEFINITION AV GEMENSKAPSPRODUCENTERNA

(30) I stort sett all produktion av den berörda produkten i gemenskapen skedde i Skottland och Irland, men det finns även två producenter i Frankrike och åtminstone en i Lettland.

(31) Under 2003 uppgick den totala produktionen i gemenskapen av den berörda produkten till 180 593 ton, av vilken produktion de producenter som samarbetade till fullo i den preliminära fasen av undersökningen svarade för 85 231 ton, vilket motsvarade 47 % av den totala produktionen i gemenskapen. De svarade alltså för en betydande del av den totala produktionen i gemenskapen i den mening som avses i artikel 5.3 c i förordning (EG) nr 3285/94 och artikel 15.1 i förordning (EG) nr 519/94. För det preliminära avgörandets syften anses de därför utgöra gemenskapsproducenterna.

7. OFÖRUTSEDDA OMSTÄNDIGHETER

(32) Enligt norska statens prognos från slutet av 2002 skulle den totala produktionen av lax i Norge under 2003 bli ungefär 446 000 ton. I februari 2003 räknade Kontali Analyse (en tillhandahållare av branschinformation) med en produktion på 475 000 ton. Produktionen i Norge skulle om den prognosen visade sig korrekt bli 30 000 ton högre än under 2002, men större delen av produktionsökningen väntades gå till tillväxtmarknader som Ryssland och Polen och till marknader i Fjärran Östern, t.ex. Japan, Hongkong, Taiwan och Kina. Tillväxten i Fjärran Östern hade varit negativ sedan 2000, men Norge räknade med att kunna vända på nedgången under 2003 genom att öppna den kinesiska marknaden.

(33) Den faktiska produktionen i Norge under 2003 uppgick till 509 000 ton (ungefär 63 000 ton mer än norska statens prognos och 34 000 ton (6 %) mer än Kontalis prognos). Produktionen i Norge under 2003 var 64 000 ton (14 %) högre än under 2002. Nedgången i försäljningen i Fjärran Östern kunde inte vändas under 2003, utan förstärktes i stället (minus 6 %). Dessutom avtog ökningen i försäljningen på tillväxtmarknaderna (från 47 % till 32 % i Ryssland och från 50 % till 30 % i andra europeiska länder utanför unionen). Den totala förbrukningen i världen ökade bara med 6 %, jämfört med 9 % under 2002 och 14 % under 2001. Att produktionsprognoserna skulle visa sig vara felaktiga kunde inte förutses, och utvecklingen av förbrukningen i världen var också oförutsebar.

(34) Norge ställdes till följd av detta inför ett allvarligt överproduktionsproblem, vilket man också föreföll inse. I ett försök att få bort överskottsutbudet från marknaden övervägde vissa norska producenter i augusti 2003 att frysa 30 000 ton odlad lax. Denna idé övergavs dock senare, och marknaden fortsatte att kännetecknas av överutbud.

(35) I december 2002 lade kommissionen fram ett förslag om att antidumpnings- och antisubventionsåtgärderna beträffande import från Norge skulle upphävas. Åtgärderna upphävdes i maj 2003. De hade i stor utsträckning tagit formen av minimiprisåtaganden, i kraft av vilka de berörda exporterande producenterna i praktiken tillförsäkrades ett minimipris. När förslaget om att upphäva åtgärderna lades fram drog många norska exporterande producenter tillbaka sina åtaganden eller upphörde att iaktta dessa. Gruppen norska laxodlare betraktad i sin helhet är kraftigt skuldsatt hos norska banker. När priserna sjönk och det inte längre fanns några minimiprisarrangemang började norska banker som lånat ut pengar till norska laxodlare vidta åtgärder för att minska sin exponering, genom att begära återbetalning. Detta skapade en ond cirkel: odlarna tog ut (”skördade”) mer lax från sina odlingar för försäljning, priserna pressades ned ytterligare och trycket att exportera ökade. En viss temporär och begränsad anpassning av importpriserna var visserligen att vänta som en följd av upphävandet av åtgärderna beträffande importen från Norge, men omfattningen av fallet i priserna (vilket förstärktes på grund av överproduktionen) och den onda cirkel som skapades på grund av de ovan redovisade åtgärderna från bankernas sida kunde inte förutses.

(36) Under 2003 föll värdet på den norska kronan med 13 % i förhållande till euron, med 12 % i förhållande till den danska kronan och med 14 % i förhållande till den svenska kronan. Förändringar i valutakurserna är visserligen att vänta, men det rörde sig här om relativt stora och ihållande förändringar som låg utanför det normala intervallet för valutafluktuationer. Under 2003 föll även värdet på det brittiska pundet i förhållande till euron, men bara med 6 %, vilket gjorde odlad lax som producerats i Förenade kungariket dyrare i euroområdet i förhållande till lax som importerats från Norge än vad den hade varit i början av året. De viktigaste importörerna av norsk odlad lax i gemenskapen är Danmark, Sverige, Tyskland och Polen. En stor del av denna import transporteras direkt vidare inom gemenskapen till länder i euroområdet, t.ex. till Frankrike och Spanien. Dessutom säljs mer än hälften av den odlade lax som importerats till Danmark och i stort sett all den odlade lax som importerats till Polen och till andra nya medlemsstater vidare i euroområdet efter bearbetning. Fallet i värdet på den norska kronan i förhållande till euron fick därför konsekvenser inte bara för importen från Norge direkt till euroområdet, utan även för importen till de länder (t.ex. Danmark och Polen) som bearbetar odlad lax för att sälja den vidare i euroområdet. Följden av förändringarna i valutakurserna var att gemenskapsmarknaden i dess helhet blev mer attraktiv för de norska exporterande producenterna, vilket i viss utsträckning skyddade dem från verkningarna av nedgången i deras priser i euro och danska och svenska kronor och hjälpte dem att bibehålla sina exportintäkter i sin nationella valuta. Priserna per enhet föll dock även i norska kronor. Förändringarna i valutakurserna gjorde samtidigt importerad lax billigare i gemenskapen och import mer attraktiv för importörer och användare som bearbetningsindustrin. Följden blev att en stor del av överproduktionen i Norge exporterades till gemenskapen.

(37) Den preliminära analysen leder till slutsatsen att de oförutsedda omständigheter som låg till grund för ökningen av importen till gemenskapen utgjordes av den (trots prognoserna om en lägre ökning av produktionen) betydande överproduktionen i Norge (vars följder förstärktes på grund av att den norska industrin inte lyckades uppnå den planerade tillväxten i sin export till marknader utanför gemenskapen och på grund av att upphävandet av de handelspolitiska skyddsåtgärderna beträffande importen från Norge och de ovan redovisade åtgärderna från de norska bankernas sida fick oväntat stora verkningar) samt av ökningen i värdet på euron, som gjorde att gemenskapsmarknaden i dess helhet blev mer attraktiv för de norska exporterande producenterna. Dessa omständigheter och deras verkningar kommer att undersökas ytterligare under den slutliga fasen av detta förfarande.

8. ALLVARLIG SKADA

8.1 Inledning

(38) I syfte att det preliminärt skall kunna avgöras om gemenskapsproducenterna av den likadana produkten har vållats allvarlig skada har det gjorts en preliminär bedömning av alla relevanta faktorer av objektiv och kvantifierbar natur som påverkar gemenskapsproducenternas situation. Det har med avseende på den berörda produkten särskilt gjorts en bedömning av utvecklingen i fråga om samlade uppgifter för gemenskapen om förbrukning, produktionskapacitet, produktion, kapacitetsutnyttjande, sysselsättning, produktivitet, försäljning och marknadsandel. Dessa samlade uppgifter grundar sig på statistiska uppgifter som Förenade kungariket och Irland inhämtat med hjälp av ingående utfrågningar av industrin. När det gäller företagsspecifika uppgifter så grundas dessa på uppgifter som de samarbetsvilliga gemenskapsproducenterna har lämnat om kassaflöde, avkastning på sysselsatt kapital, lager, priser, prisunderskridande och lönsamhet under åren 2000–2003.

(39) Det bör redan från början noteras att produktionscykeln fram till skörden är lång och relativt oflexibel i laxodlingsindustrin, såväl i gemenskapen som på andra håll, och att laxen vid skörd måste säljas omedelbart, eftersom den endast i fryst tillstånd kan lagras mer än några dagar. Infrysning är dyrt, och frysningskapaciteten i gemenskapen är hur som helst begränsad. Produktionen måste planeras åtminstone två år i förväg och kan efter det att planerna satts i verket ändras endast marginellt. Ett överskott i utbudet har därför fördröjd verkan på produktionen, men det har omedelbara och kraftiga verkningar på priserna.

8.2 Analys av gemenskapsproducenternas situation

8.2.1 Förbrukning

(40) Förbrukningen i gemenskapen av den berörda produkten fastställdes preliminärt som den totala produktionen hos alla producenter i gemenskapen plus den totala importen till gemenskapen (enligt Eurostats uppgifter) minus exporten från gemenskapen.

(41) Mellan 2000 och 2003 ökade förbrukningen i gemenskapen med 19,7 %, från 507 705 ton till 607 728 ton.

(42) Det bör noteras att lax har relativt hög priselasticitet, och den påtagligt större ökningen av förbrukningen under 2003 kan därför åtminstone delvis förklaras av fallet i priserna på grossistnivå.

8.2.2 Produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande

(43) Produktionen av odlad lax i gemenskapen begränsas i praktiken via av myndigheter utfärdade licenser i vilka den maximala kvantitet fisk som får hållas i vattnet på en viss plats vid en viss tidpunkt anges. De ovan angivna kapacitetsuppgifterna grundar sig på den maximikvantitet som det beviljats licenser för, inte på den fysiska kapacitet att hålla fisk som gemenskapsproducenternas burar har. Kostnaderna för att ansöka om och behålla licenser är relativt låga, och överkapacitet kan följaktligen behållas till låg kostnad.

(44) Den preliminära undersökningen visade att den teoretiska produktionskapaciteten låg på ungefär samma nivå under perioden 2000–2002 och ökade med 2,2 % från 2000 till 2003.

(45) Kapacitetsutnyttjandet (dvs. den faktiska kvantiteten fisk i burarna i förhållande till den kvantitet som det beviljats licenser för) ökade från 43 % år 2000 till 48 % år 2001 och ökade därefter stadigt de två följande åren, till 52 % år 2003. Denna utveckling återspeglar den omständigheten att produktionen ökade med 23 % från 2000 till 2003 samtidigt som den kvantitet som det beviljats licenser för bara ökade med 2,2 %.

8.2.3 Produktion

(46) Produktionen (uttryckt i kvantiteten skördad fisk) ökade från 146 664 ton år 2000 till 180 593 ton år 2003, vilket utgjorde en ökning med 23 %. Ökningen från 2002 till 2003 var 7 %.

(47) Det bör noteras att produktionen på grund av den långa produktionscykeln planeras åtminstone två år i förväg och att den efter det att en produktionscykel inletts kan ändras endast marginellt.

8.2.4 Sysselsättning

(48) Antalet sysselsatta i samband med framställningen av den berörda produkten sjönk från 1 269 år 2000 till 1 193 år 2003, vilket utgjorde en minskning med 6 %. Sysselsättningen sjönk under 2001, återhämtade sig delvis under 2002 och stabiliserades under 2003.

8.2.5 Produktivitet

(49) Produktiviteten ökade under hela skadeundersökningsperioden, från 115 ton år 2000 till 151 ton år 2003. Denna utveckling återspeglar den ökande användningen av automatiska utfodringssystem och annan arbetskraftssparande utrustning samt det kraftiga trycket att nedbringa kostnaderna med hänsyn till ökande förluster.

8.2.6 Försäljningsvolym

(50) Från 2000 till 2002 ökade gemenskapsproducenternas försäljning av den likadana produkten med 14,3 %, från 134 916 ton till 154 171 ton. Under samma period ökade förbrukningen med 8,5 %. Från 2002 till 2003 minskade gemenskapsproducenternas försäljning med 1,6 %, från 154 171 ton till 151 780 ton, trots att förbrukningen under samma period ökade med 10,3 %.

8.2.7 Marknadsandel

(51) Gemenskapsproducenternas marknadsandel ökade från 26,5 % år 2000 till 28,1 % år 2001 och låg kvar på ungefär samma nivå år 2002, men föll år 2003 med tre procentenheter, till 25,0 %, den lägsta nivån under skadeundersökningsperioden. Denna utveckling återspeglar den omständigheten att importen under 2003 ökade inte bara i absoluta tal utan även i förhållande till förbrukningen.

8.2.8 Kassaflöde

(52) Kassaflödet kunde inte undersökas enbart för den berörda produkten, utan bara för de företag som framställde den berörda produkten och samarbetade i samband med undersökningen. Denna indikator anses därför vara mindre betydelsefull än de andra undersökta indikatorerna. Det framgår dock av denna analys att kassaflödet var kraftigt negativt under 2001, 2002 och 2003.

8.2.9 Avkastning på sysselsatt kapital

(53) Avkastningen på sysselsatt kapital kunde inte heller undersökas enbart för den berörda produkten, utan bara för de företag som framställde den berörda produkten och samarbetade i samband med undersökningen. Även denna indikator anses därför vara mindre betydelsefull än andra indikatorer. Det framgår dock av denna analys att avkastningen på sysselsatt kapital föll från 34 % år 2000 till nära noll år 2001 och att den låg kvar nära noll år 2002 och föll till minus 20 % år 2003.

8.2.10 Pris för den likadana produkten

(54) Det genomsnittliga priset för den likadana produkten sjönk stadigt från 2000 till 2003, sammanlagt under perioden med 20,3 %. Det genomsnittliga priset år 2003 var 2,79 euro/kg.

(55) Enligt de tillgängliga uppgifterna steg det genomsnittliga priset per enhet för gemenskapsproducenternas försäljning något under första kvartalet 2004, i linje med den lätta ökningen av det genomsnittliga importpriset. Enligt de senaste uppgifterna håller priserna nu dock på att sjunka igen. En part gjorde (med hänvisning till den genomsnittliga växelkursen) gällande att prisfallen var mindre betydande i pund sterling. Det anses dock inte lämpligt att kommissionen avviker från sin konsekventa praxis att använda euron som valutaenhet i ärenden som rör handelspolitiska skyddsåtgärder.

8.2.11 Kostnader

(56) Utöver prisutvecklingen undersöktes även kostnadsutvecklingen. Den genomsnittliga produktionskostnaden varierade mellan 3,0 och 3,2 euro/kg under perioden 2000–2003.

8.2.12 Lönsamhet

(57) Lönsamheten i gemenskapsproducenternas försäljning i gemenskapen föll från 7,3 % år 2000 till minus 3,3 % år 2001. Förlusten var mindre uttalad år 2002 (2,5 %), men ökade till 17,1 % år 2003. År 2003, när importen nådde sin högsta nivå och det genomsnittliga priset på importprodukterna sin lägsta nivå (2,54 euro/kg), nådde även det genomsnittliga priset på gemenskapsprodukterna sin lägsta nivå (2,79 euro/kg). Nedgången i gemenskapsproducenternas lönsamhet från 2000 till 2003 sammanföll i tiden med nedgången i det genomsnittliga priset på gemenskapsproducenternas produkter, vilket föll från 3,50 euro/kg till 2,79 euro/kg.

8.2.13 Lager

(58) Med lager avses i detta sammanhang fisk i vattnet. Producenterna i gemenskapen och på andra håll har försumbara lager av skördad fisk, eftersom fisken vid skörd måste säljas omedelbart. En nedgång i utgående lager innebär därför en minskning i kvantiteten fisk som står på tillväxt för skörd under de två följande åren. Minskande lager är därför i detta fall en indikator på tilltagande skada.

(59) Lagren ökade från 36 332 ton år 2000 till 53 178 ton år 2002 och minskade därpå till 43 024 ton år 2003. Lagren minskade alltså med 19,1 % från 2002 till 2003.

8.2.14 Slutsats

(60) Av undersökningen framgår att den berörda produkten under perioden 2000–2003 och särskilt under perioden 2002–2003 importerades till gemenskapsmarknaden i ökande kvantiteter och i hög volym.

(61) Vad beträffar gemenskapsproducenternas situation låg den teoretiska produktionskapaciteten på ungefär samma nivå under perioden 2000–2002, samtidigt som produktionen ökade med 14,8 %. Kapacitetsutnyttjandet ökade alltså under perioden, från 43 % till 50 %. Lagren (dvs. kvantiteten fisk i vattnet) ökade också. Sysselsättningen gick ned något och produktiviteten ökade, huvudsakligen på grund av ökad automatisering.

(62) Gemenskapsproducenternas försäljning ökade med 14,3 % under perioden 2000–2002 (förbrukningen ökade med 8,5 % under samma period), och deras marknadsandel ökade från 26,5 % till 28,0 %.

(63) Priserna föll dock med 13,7 % under perioden 2000–2002, och detta förefaller trots att produktionskostnaderna sjönk något år 2002 (delvis tack vare högre kapacitetsutnyttjande och högre produktivitet) ha lett till en nedgång i lönsamheten (från vinst på 7,3 % år 2000 till förlust på 3,3 % år 2001 och på 2,5 % år 2002). Avkastningen på sysselsatt kapital och kassaflödet utvecklades också negativt under perioden.

(64) Gemenskapsproducenternas situation försämrades betydligt från 2002 till 2003. Trots att produktionskapaciteten och produktionen ökade (den senare med 7,3 %) i enlighet med de tidigare fastställda produktionsplanerna och att detta ledde till ett högre kapacitetsutnyttjande och högre produktivitet utvecklades alla andra indikatorer negativt. Lagren minskade med 19,1 %. Trots att förbrukningen ökade med 10,3 % sjönk gemenskapsproducenternas försäljning med 1,6 %, och deras marknadsandel minskade. Dessutom föll priserna ytterligare, med 7,6 %, och produktionskostnaderna steg, till den genomsnittliga nivån under fyraårsperioden. Detta ledde till en kraftig nedgång i lönsamheten: gemenskapsproducenterna ådrog sig förluster på 17,1 %. Förlusterna återspeglades i den sammanlagda avkastningen på sysselsatt kapital, minus 20 %. Kassaflödet verkade förbättras, men detta var i själva verket bara en återspegling av minskningen i lagren och oförmågan att återinvestera.

(65) Med beaktande av alla dessa faktorer dras preliminärt den slutsatsen att gemenskapsproducenterna har vållats allvarlig skada som har tagit sig uttryck i en väsentlig allmän försämring av deras situation.

9. ORSAKSSAMBAND

(66) I syfte att undersöka om det fanns ett orsakssamband mellan ökningen av importen och den allvarliga skadan och att se till att skada som orsakas av andra faktorer inte hänförs till ökningen av importen avgränsades skadliga verkningar av faktorer som anses orsaka skada från varandra och hänfördes de skadliga verkningarna till de faktorer som orsakar dem. Det fastställdes därefter huruvida det fanns ett ”faktiskt och väsentligt” samband mellan ökningen av importen och den allvarliga skadan.

9.1 Analys av orsaksfaktorer

9.1.1 Verkningarna av ökningen av importen

(67) Såsom visats ovan importerades den berörda produkten till gemenskapsmarknaden i ökande kvantiteter och hög volym under perioden 2000–2003, och särskilt under perioden 2002–2003.

(68) Odlad lax är i huvudsak en råvaruprodukt, och den berörda produkten och den likadana produkten konkurrerar därför huvudsakligen via priset. Importprodukterna (särskilt de från Norge) anses allmänt vara marknadsledande och prisbestämmande. Även små prisunderskridanden kan därmed leda till att gemenskapsproducenternas priser pressas ned.

(69) I det aktuella fallet var den viktigaste skadliga verkningen av ökningen av importen de stora förlusterna för gemenskapsproducenterna. På grund av importprodukternas marknadsledande och prisbestämmande roll ledde ökningen av importen till att priserna pressades ned i hela gemenskapen. Om importen hade ökat i mindre utsträckning, skulle trycket nedåt på priserna ha varit lägre. Om efterfrågan på gemenskapsmarknaden hade varit så hög att en sådan ökning av importen hade kunnat absorberas vid väsentligt högre priser, är det, trots att ökningen av importen skulle ha lett till lägre försäljning och marknadsandel för gemenskapsproducenterna, möjligt att dessa inte skulle ha vållats allvarlig skada.

(70) Från 2000 till 2002 föll importpriserna med 19 %, och gemenskapsproducenternas priser hade en likartad utveckling under den perioden. Gemenskapsproducenternas marknadsandel i gemenskapen ökade visserligen under perioden, men denna ökning utgjorde en återspegling av produktionsbeslut som fattats under tidigare år. Såväl 2001 som 2002 gick gemenskapsproducenternas försäljning med förlust.

(71) Från 2002 till 2003 ökade importen med 15 %. Importens marknadsandel ökade från 72 % till 75 %, medan gemenskapsproducenternas marknadsandel minskade från 28 % till 25 %. Under samma period ökade importen i förhållande till produktionen i gemenskapen, från 236 % till 252 %. Importen förefaller alltså både i förhållande till produktionen och förbrukningen i gemenskapen ha ökat på gemenskapsproducenternas bekostnad.

(72) Den viktigaste aspekten av ökningen av importen var dock dess verkningar på gemenskapsproducenternas priser och lönsamhet. Såsom angivits ovan anses importprodukterna (särskilt de från Norge) vara prisbestämmande på gemenskapens marknad för odlad lax. Därför undersöktes förekomsten av prisunderskridande, för att fastställa om det verkligen förhöll sig på det viset att lågprisimporten tenderade att pressa ned gemenskapsproducenternas priser.

(73) I syfte att träffa ett preliminärt avgörande beträffande prisunderskridande undersöktes prisuppgifter för jämförbara tidsperioder, i samma handelsled och för försäljning till likartade kunder. Enligt en jämförelse mellan gemenskapsproducenternas genomsnittliga priser (fritt Glasgow) och till gemenskapen exporterande producenters genomsnittliga priser (cif vid gemenskapens gräns inklusive tull) till importörer i gemenskapen underskreds de inhemska priserna med mellan 3,1 och 7,1 % under de tre senaste åren. Detta förefaller ha lett till ett tryck nedåt på gemenskapsproducenternas priser på grund av att importprodukterna i kraft av sin höga marknadsandel var prisbestämmande. Det visade sig särskilt att ökningen av importen till priser som till och med tredje kvartalet 2003 sjönk allt lägre tvingade gemenskapsproducenterna att till och med tredje kvartalet 2003 ideligen sänka sina priser, vilket ledde till de förluster som de ådrog sig under 2003.

(74) I en direkt jämförelse mellan importpriserna och gemenskapsproducenternas priser bekräftas denna analys. Det genomsnittliga importpriset föll med 28,5 % från 2000 till 2003, från 3,62 euro/kg till 2,59 euro/kg (inklusive tull). Det genomsnittliga priset för den likadana produkten sjönk stadigt från 2000 till 2003, sammanlagt under perioden med 20,3 %, från 3,50 euro/kg till 2,79 euro/kg.

(75) Det genomsnittliga priset per enhet på importprodukterna föll från 2,93 euro/kg till 2,59 euro/kg (inklusive tull) från 2002 till 2003. År 2003, när importen nådde sin högsta nivå och det genomsnittliga priset på importprodukterna sin lägsta nivå (2,59 euro/kg inklusive tull), drog importpriserna med sig gemenskapsproducenternas priser i en nedåtgående trend och nådde det genomsnittliga priset på gemenskapsproducenternas produkter sin lägsta nivå (2,79 euro/kg). Det genomsnittliga priset per enhet på gemenskapsproducenternas produkter (justerat till pris fritt Glasgow) föll från 3,02 euro/kg till 2,79 euro/kg, ett fall med 8 %. 2000 2001 2002 2003 Pris per enhet för gemenskapsproducenternas försäljning (euro/kg) (7) 3,50 3,23 3,02 2,79 Pris per enhet för importprodukterna (euro/kg) (8) 3,62 3,05 2,93 2,59

(76) Nedgången i gemenskapsproducenternas priser förefaller ha varit den viktigaste orsaken till den betydande nedgången i deras lönsamhet. År 2000, när deras produktionskostnader var 3,1 euro/kg och deras försäljningspris (justerat till pris fritt Glasgow) 3,50 euro/kg, var deras vinst 7,3 %. Under perioden 2001–2002 fick gemenskapsproducenterna, trots att deras kapacitetsutnyttjande, produktion, produktivitet, lager, försäljning och marknadsandel ökade, kännas vid förluster, en nedgång i den sammanlagda avkastningen på sysselsatt kapital och ett negativt sammanlagt kassaflöde när deras försäljningspris (justerat till pris fritt Glasgow) föll (till 3,23 euro/kg år 2001 och 3,02 euro/kg år 2002) och deras produktionskostnader först ökade något och därpå föll (3,2 euro/kg år 2001 och 3,0 euro/kg år 2002). Sysselsättningen var också lägre än under år 2000.

(77) År 2003, när priset (justerat till pris fritt Glasgow) föll till 2,79 euro/kg under trycket från lågprisimporten och produktionskostnaderna låg på 2000 års nivå (3,1 euro/kg), ådrog sig gemenskapsproducenterna förluster på 17,1 %. Dessa återspeglades i en negativ sammanlagd avkastning på sysselsatt kapital och ett negativt sammanlagt kassaflöde. Under samma period minskade gemenskapsproducenternas försäljning i gemenskapen med 1,6 % och deras marknadsandel med tre procentenheter, medan importvolymen ökade. Gemenskapsproducenternas produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, produktion och produktivitet ökade visserligen under perioden och sysselsättningen låg kvar på samma nivå som under 2002, men ökningen i lågprisimporten har en fördröjd inverkan på kapacitetsutnyttjandet, produktionen och sysselsättningen i gemenskapen. Att produktionen kan förväntas minska till följd av ökningen av importen visas av minskningen i lagren år 2003.

(78) Mot bakgrund av det som anges ovan dras preliminärt den slutsatsen att det finns ett samband mellan ökningen av importen och den allvarliga skada som gemenskapsproducenterna vållats och att ökningen av lågprisimporten hade skadliga verkningar för gemenskapsproducenterna särskilt på grund av att priserna på gemenskapsmarknaden pressades ned, vilket ledde till stora förluster för gemenskapsproducenterna.

9.1.2 Verkningarna av utvecklingen av förbrukningen i Förenade kungariket

(79) En part gjorde gällande att förbrukningen i Förenade kungariket hade gått ned år 2003 och att detta hade vållat gemenskapsproducenterna skada. Marknaden i Förenade kungariket kan dock inte betraktas isolerad från resten av gemenskapsmarknaden, och förbrukningen i gemenskapen ökade med 19,7 % från 2000 till 2003 och med 10,3 % från 2002 till 2003. Anledningen till gemenskapsproducenternas betydande förluster år 2003 förefaller därför ha varit de låga priserna snarare än en nedgång i förbrukningen.

9.1.3 Verkningarna av utvecklingen av exporten

(80) Verkningarna av förändringar i exportmängderna har också undersökts. Exporten ökade under hela skadeundersökningsperioden – och fördubblades till och med från 2002 till 2003 – och därför dras (trots att en part hävdat motsatsen) den slutsatsen att förändringar i exportmängderna inte var en orsak till den allvarliga skada som gemenskapsproducenterna vållades. Uppgifterna om lönsamhet grundar sig i vilket fall som helst enbart på uppgifter om försäljningen i gemenskapen.

9.1.4 Verkningarna av eventuell överkapacitet

(81) Det har också undersökts huruvida skadliga verkningar kan ha uppkommit till följd av överkapacitet hos gemenskapsproducenterna. Den teoretiska produktionskapaciteten ökade med 2,2 % under skadeundersökningsperioden (2000–2003), alltså betydligt mindre än produktionen och förbrukningen. Med teoretisk produktionskapacitet avses för övrigt, såsom nämnts ovan, den maximala kvantitet fisk som får hållas i vattnet på grundval av de licenser som myndigheterna utfärdat. Kostnaderna för att ansöka om och behålla licenser är låga. Produktionskostnaderna avgörs huvudsakligen av kostnaderna för laxyngel, foder och arbetskraft. Därför dras preliminärt den slutsatsen att ökningen i den teoretiska produktionskapaciteten inte hade några skadliga verkningar för gemenskapsproducenterna.

9.1.5 Verkningarna av konkurrens mellan gemenskapsproducenterna

(82) Vissa exportörer hävdade att anledningen till fallet i priserna på lax på gemenskapsmarknaden var ett överutbud från gemenskapsproducenternas sida. Importen ökade emellertid med 15 % år 2003 samtidigt som gemenskapsproducenternas försäljning i gemenskapen minskade. Det är dessutom importprodukterna som är prisbestämmande på gemenskapsmarknaden, inte gemenskapsproducenternas produkter. Av en undersökning av samtliga parters prissättning under 2002 och 2003 framgår tydligt att importprodukterna genomgående såldes till lägre priser än gemenskapsproducenternas produkter och att gemenskapsproducenternas priser följde priserna på importprodukterna i en nedåtgående trend. Verkningarna av konkurrens mellan gemenskapsproducenterna jämnar ut sig mellan dessa – en producents förluster uppvägs av en annan producents vinster under i övrigt lika förhållanden. Därför dras preliminärt den slutsatsen att konkurrens mellan gemenskapsproducenterna inte var en orsak till den allvarliga skada som fastställts.

9.1.6 Verkningarna på produktionskostnaderna av ökad dödlighet

(83) En part gjorde gällande att högre fiskdödlighet än normalt i Irland och sjukdomsutbrott i Förenade kungariket och Irland under 2002 och 2003 kunde ha lett till högre produktionskostnader och störningar i den normala produktionscykeln för vissa producenter. Av de för närvarande tillgängliga uppgifterna att döma var dessa problem begränsade till ett litet antal laxodlingar. Av tabellen nedan framgår dessutom att gemenskapsproducenternas produktionskostnader föll år 2002 och låg på den genomsnittliga nivån för fyraårsperioden år 2003. Därför dras preliminärt den slutsatsen att högre fiskdödlighet än normalt inte var orsaken till några väsentliga skadliga verkningar. Detta argument kommer dock att undersökas ytterligare under den slutliga fasen av undersökningen. 2000 2001 2002 2003 Genomsnittlig produktionskostnad (euro/kg) 3,1 3,2 3,0 3,1

9.1.7 Verkningarna av generellt högre produktionskostnader

(84) En part hävade att en av anledningarna till ökningen av importen och den allvarliga skadan är att produktionskostnaderna är lägre i Norge än i gemenskapen. Av de för närvarande tillgängliga uppgifterna att döma har de norska producenterna fördelar när det gäller vissa kostnader, medan gemenskapsproducenterna har fördelar när det gäller andra kostnader. Det bör noteras att såväl gemenskapsproducenterna som de norska producenterna sammantaget ådrar sig betydande förluster i det nuvarande marknadsläget. Gemenskapsproducenternas förlust år 2002 var, såsom angivits i avsnitt 8.2.12, 2,5 %. Enligt uppgifter från norska staten rörande ett stickprov på 151 lax- och regnbågsforellodlingar var förlusten 13 % år 2002. (Det har ännu inte offentliggjorts några jämförbara uppgifter för 2003.) De norska företagen hade dessutom en kraftig skuldbörda, som svarade för en betydande del av deras totala kostnader. Deras totala skulder (utöver eget kapital och avsättningar) var 6,8 miljarder norska kronor, vilket kan jämföras med den totala omsättningen, 5,7 miljarder norska kronor (9). Denna situation har i vissa fall lett till att norska banker i praktiken har tagit över ägandet i norska företag. Av dessa skäl dras preliminärt den slutsatsen att norska producenter inte är mer effektiva än gemenskapsproducenterna, men detta kommer att undersökas ytterligare under den slutliga fasen av undersökningen.

9.1.8 Verkningarna av högre transportkostnader i Skottland

(85) En part hävdade att transportinfrastrukturen är mindre utvecklad i avsides belägna områden i Skottland och att detta ökar kostnaderna för gemenskapsproducenter och kan vålla gemenskapsproducenter skada. Det bör i detta sammanhang noteras att fiskodlingen i Norge, det ledande landet på gemenskapens marknad för odlad lax, ofta bedrivs på avsides belägna platser med relativt dålig transportinfrastruktur.

(86) Transportkostnaderna utgör inte någon stor del av de samlade produktionskostnaderna för odlad lax och varierar beroende på varornas ursprungs- och bestämmelseort. På det hela taget anses det inte finnas någon större skillnad mellan Norge, Förenade kungariket och Irland när det gäller kostnaderna för transport till gemenskapens marknad. Det är för övrigt troligt att exporterande producenter utanför gemenskapen som regel har högre kostnader för transport när de säljer till gemenskapens marknad. Högre transportkostnader i Skottland anses därför inte ha bidragit till den skada som gemenskapsproducenterna vållats.

(87) Det har hur som helst inte lagts fram några bevis för att transportkostnaderna i Skottland har ökat under de senaste åren, och högre transportkostnader kan därför inte anses utgöra en förklaring till ökningen i gemenskapsproducenternas förluster under den senaste tiden.

9.1.9 Andra faktorer

(88) Inga andra eventuellt relevanta orsaksfaktorer identifierades under den preliminära fasen av undersökningen.

9.2 Hänförande av de skadliga verkningarna till de faktorer som orsakar dem

(89) Ökningen av importen hade endast begränsade negativa verkningar på gemenskapsproducenternas försäljning, även om denna och gemenskapsproducenternas marknadsandel sjönk något år 2003. Viktigare är dock att den betydande ökningen av importen tycks ha haft förödande inverkningar på gemenskapsproducenternas lönsamhet, på grund av det med ökningen sammanhängande prisfallet. Med anledning av att importprodukterna har en marknadsandel på 70–75 % och är prisbestämmande utövade de sjunkande priserna på dessa ett betydande tryck nedåt på gemenskapsproducenternas priser. Detta ledde till betydande förluster för gemenskapsproducenterna. Utöver ökningen av lågprisimporten har det hittills inte identifierats några andra faktorer som kunnat bidra till den skada som gemenskapsproducenterna vållats.

9.3 Slutsats

(90) Eftersom det har fastställts att de andra kända faktorerna inte har givit upphov till några väsentliga skadliga verkningar, dras preliminärt den slutsatsen att det finns ett faktiskt och väsentligt samband mellan ökningen av lågprisimporten och den allvarliga skada som gemenskapsproducenterna vållats.

10. KRITISK SITUATION

(91) Det har träffats ett preliminärt avgörande att det föreligger kritiska omständigheter där varje fördröjning i antagandet av skyddsåtgärder skulle vålla gemenskapsproducenterna skada som det skulle vara svårt att avhjälpa. De har på grund av ökningen i lågprisimporten av den berörda produkten drabbats av en kraftig nedgång, särskilt i lagren, priserna per enhet, lönsamheten och avkastningen på sysselsatt kapital.

(92) Gemenskapsproducenternas finansiella situation är ytterst prekär. År 2003 fick de kännas vid betydande förluster (17,1 %). Ett antal gemenskapsproducenter har till följd av detta redan gått i konkurs eller trätt i likvidation, och många andra planerar att minska sin produktion eller att dra sig tillbaka från marknaden helt och hållet. Vissa försöker sälja sina företag. Med tanke på att företagen går med förlust och med beaktande av konkurserna och likvidationerna finns det dock inte mycket intresse från potentiella köpares sida. Andra gemenskapsproducenter ställer helt enkelt in driften i syfte att hålla förlusterna nere.

(93) Fem gemenskapsproducenter gick i konkurs eller trädde i likvidation under 2003 och de första månaderna 2004. Två andra har tagits över av foderföretag (hos vilka de hade betydande skulder) och håller på att avvecklas. Sju stycken har ställt in eller håller på att ställa in driften.

(94) De betydande förlusterna under 2003 har lett till att vissa gemenskapsproducenter, särskilt oberoende företag som inte kan komma i åtnjutande av finansiellt stöd från en större företagsgrupp, har blivit beroende av förlängda krediter från foderföretag och använder checkräkningskrediter som finansieringsmedel på medellång och lång sikt. Vissa företag tvingas offra lönsamheten i syfte att förfoga över ett tillräckligt kassaflöde för att kunna fullgöra sina finansiella skyldigheter (t.ex. genom att skörda fisk innan denna nått sin optimala storlek). Denna strategi kan visserligen trygga deras överlevnad på kort sikt, men lönsamheten undergrävs ytterligare och därmed även företagens livsduglighet på medellång och lång sikt.

(95) Om utsikterna för laxodlingen i gemenskapen inte förbättras betydligt inom den närmaste tiden kommer fler gemenskapsproducenter att tvingas att gå i konkurs eller träda i likvidation när foderföretag och banker försöker minska sin exponering för osäkra fordringar. Vissa gemenskapsproducenters checkräkningskrediter har redan avslutats eller reducerats. De statliga myndigheterna i Förenade kungariket har hållit diskussioner med bankerna för att utröna bankernas skäl för att dra tillbaka sitt stöd. Bankerna har emellertid betonat att de måste arbeta på grundval av kommersiella kriterier.

(96) Om det inte införs provisoriska skyddsåtgärder, kan man förvänta sig att importen av den berörda produkten till gemenskapen kommer att fortsätta att ligga på en hög nivå och att gemenskapsproducenterna, särskilt på grund av det fortsatta tryck nedåt på priserna som detta kommer att orsaka, även i fortsättningen kommer att ådra sig förluster, vilket kommer att medföra att ännu fler tvingas att gå i konkurs. Sådan skada skulle vara svår att avhjälpa med tanke på att företag kommer att ha lagts ned, tidigare anställda kommer att ha blivit tvungna att flytta för att finna arbete och långivare kommer att vara försiktiga när det gäller att finansiera ett återupptagande av driften i företag som gått i konkurs. Provisoriska skyddsåtgärder måste vidtas för att detta skall kunna undvikas.

10.1 Slutsats

(97) Med tanke på att gemenskapsproducenterna befinner sig i ett prekärt ekonomiska läge på grund av de stora förluster som de ådragit sig och med hänsyn till att de till gemenskapen exporterande producenterna fortsätter att utgöra ett hot anses det föreligga en kritisk situation där varje fördröjning i antagandet av skyddsåtgärder skulle vålla skada som det skulle vara svårt att avhjälpa. Därför dras den slutsatsen att provisoriska skyddsåtgärder bör antas utan dröjsmål.

11. SLUTLIGA ÖVERVÄGANDEN

(98) Den preliminära analysen av undersökningsresultaten bekräftar att det föreligger en kritisk situation och att det finns ett behov av provisoriska skyddsåtgärder för att förhindra att gemenskapsproducenterna vållas ytterligare skada, eftersom sådan skulle vara svår att avhjälpa.

11.1 De provisoriska skyddsåtgärdernas form och nivå

(99) Produktionen av odlad lax i gemenskapen räcker inte till för att tillgodose efterfrågan, och det är därför nödvändigt att se till att de åtgärder som vidtas inte är sådana att exporterande producenter nekas tillträde till gemenskapsmarknaden. Eftersom gemenskapsproducenterna förefaller vållas skada huvudsakligen på grund av att den höga importvolymen leder till låga priser och prisnedgång och till att producenter hindras från att höja sina priser, bör de åtgärder som vidtas utformas på så sätt att priserna ökar utan att utbudet i onödan begränsas.

(100) Provisoriska skyddsåtgärder bör i enlighet med vad som anges i förordning (EG) nr 3285/94 och förordning (EG) nr 519/94 ta formen av höjningar av tullarna. Tulltaxebaserade åtgärder bör i enlighet med detta prioriteras där sådana är lämpliga. I det aktuella fallet är det, i syfte att även i fortsättningen hålla gemenskapsmarknaden öppen och att se till att utbudet tillgodoser efterfrågan, lämpligt att fastställa från skyddsåtgärdstullar befriade kvoter som återspeglar de traditionella importkvantiteterna. För import utöver dessa kvoter bör det betalas tilläggstull. På så vis kan de traditionella kvantiteterna odlad lax fortsätta att importeras utan betalning av tilläggstull, och utöver kvotmängderna kan obegränsade kvantiteter importeras mot betalning av tullarna.

(101) I syfte att bevara de traditionella handelsflödena och att se till att gemenskapens marknad även i fortsättningen står öppen för små aktörer bör kvoterna delas upp mellan de länder/territorier som har ett betydande intresse av att leverera den berörda produkten och bör samtidigt en del av kvoterna reserveras för andra länder/territorier. Det har efter samråd med Norge och Färöarna, som har ett sådant betydande intresse med tanke på att betydande andelar av gemenskapens import av den berörda produkten härrör från dem, bedömts vara lämpligt att avsätta en specifik kvot för såväl Norge som Färöarna, fastställd på grundval av de andelar av den totala kvantiteten av den berörda produkten som Norge respektive Färöarna levererade under treårsperioden 2001–2003. En mycket stor del av importen under denna period hade sitt ursprung i Norge och Färöarna, och det bör därför inrättas landspecifika kvoter för dem, och en annan kvot för alla andra länder/territorier. I syfte att undvika onödigt stora administrativa bördor bör kvoterna förvaltas på först till kvarn-basis.

(102) Under normala omständigheter förefaller förbrukningen av odlad lax i gemenskapen – med beaktande även av den höga ökning av förbrukningen som kan iakttas i de nya medlemsstaterna – öka med ungefär 4–5 % per år. I syfte att ta hänsyn till denna ökning bör kvoterna (som fastställs på grundval av den genomsnittliga importen åren 2001–2003) ökas på med 5 %. Eftersom laxmarknaden är säsongsberoende, med högre import och försäljning under andra halvåret, bör kvoterna säsongsjusteras. Kvoterna har beräknats på grundval av fiskekvivalenter (whole fish equivalent, WFE), och omräkningssatserna till faktiskt importerad filead fisk och ofilead (urtagen) fisk är 1:0,65 respektive 1:0,9.

(103) Tilläggstullen bör sättas på så hög nivå att den fungerar som ett adekvat stöd för gemenskapsproducenterna utan att den därvid utgör en onödigt tung börda för importörerna och användarna. En värdetull anses inte vara lämplig, eftersom en sådan skulle fungera som ett incitament att sänka priserna exklusive tull på importprodukterna och skulle öka i reala termer i händelse av prisökningar. Det är därför lämpligt att fastställa en mängdtull.

(104) Nivån på målprisunderskridandet, som avspeglar hur mycket lägre priset på den importerade produkten är än det pris som gemenskapsproducenterna kan förväntas uppnå när ingen skada föreligger, anses utgöra en lämplig grund för fastställandet av storleken på tullen. I syfte att beakta proportionalitetsprincipen i detta särskilda fall (där 70–75 % av produkterna är importerade) beräknades nivån på målprisunderskridandet preliminärt på grundval av det vägda genomsnittliga icke-skadevållande priset per ton för den i gemenskapen framställda produkten, baserat på produktionskostnaderna för den i gemenskapen framställda produkten och den lägsta skäliga vinstnivån för laxodlingsindustrin (5 %). Detta icke-skadevållande pris jämfördes med det preliminära vägda genomsnittliga priset per ton för den berörda importerade produkten under första kvartalet 2004 (10). Skillnaden mellan dessa båda priser uttrycktes i procent av cif-priset vid gemenskapens gräns för den importerade produkten, vilket gav till resultat att målprisunderskridandet var 17,8 %. Detta svarar mot en tull på 469 euro/ton fiskekvivalenter, vilket på basis av de ovan angivna omräkningssatserna är likvärdigt med 722 euro/ton för filead fisk och 522 euro/ton för urtagen fisk.

(105) Det bör anges att kommissionen kan komma att se över åtgärderna om de faktiska omständigheterna ändras.

(106) De provisoriska skyddsåtgärderna bör i enlighet med gemenskapslagstiftningen och gemenskapens internationella förpliktelser inte gälla för någon produkt som har sitt ursprung i ett utvecklingsland så länge exporten av produkten från landet i fråga till gemenskapen inte överstiger 3 % av den samlade importen av produkten till gemenskapen. Det bör i detta sammanhang noteras att importen från Chile under den senaste period för vilken tillförlitliga uppgifter finns tillgängliga (andra halvåret 2003) låg under 3 %. Chile bör därför undantas från tillämpningen av tilläggstullen inom ramen för de provisoriska skyddsåtgärderna, och läget bör undersökas på nytt under den slutliga fasen av undersökningen. De utvecklingsländer som inte omfattas av de provisoriska åtgärderna anges i bilaga II.

11.2 System för övervakning av importen

(107) Såsom angivits ovan anses gemenskapsproducenterna ha vållats allvarlig skada på grund av utvecklingen i importen av den berörda produkten. Det anses därför ligga i gemenskapens intresse att införa ett system för övervakning i efterhand, enligt artikel 11 i förordning (EG) nr 3285/94 och artikel 9 i förordning (EG) nr 519/94, beträffande till gemenskapen importerad odlad lax som övergått till fri omsättning där. Detta kommer särskilt att göra det möjligt att noga följa importen från länder som inte omfattas av de provisoriska åtgärderna. I syfte att trygga en viss enhetlighet bör övervakningssystemet tillämpas under lika lång tid som de provisoriska åtgärderna. Det bör administreras i enlighet med det schema som anges i artikel 308d i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (11) (senast ändrad genom förordning (EG) nr 2286/2003 (12)), men medlemsstaterna bör lämna sina uppgifter till kommissionen en gång i veckan.

11.3 Varaktighet

(108) De provisoriska åtgärderna bör inte tillämpas under längre tid än 200 dagar. Åtgärderna bör träda i kraft den 15 augusti 2004 och bör förbli i kraft under 176 dagar om inte slutgiltiga åtgärder införs eller undersökningen avslutas utan införande av åtgärder innan 176-dagarsperioden har löpt ut.

12. GEMENSKAPENS INTRESSE

12.1 Inledande anmärkningar

(109) Utöver undersökningen av de oförutsedda omständigheterna, ökningen av importen, den allvarliga skadan, orsakssambanden och de kritiska omständigheterna har det även undersökts huruvida det finns några tvingande skäl för att dra slutsatsen att det inte ligger i gemenskapens intresse att införa provisoriska åtgärder. I detta syfte undersöktes, på grundval av tillgänglig bevisning, vilka verkningar det skulle få för alla av förfarandet berörda parter om provisoriska åtgärder infördes samt de sannolika följderna av införande av respektive avstående från införande av provisoriska åtgärder.

12.2 Gemenskapsproducenternas intresse

(110) Gemenskapsproducenterna har en sammanlagd årsomsättning på över 500 miljoner euro. Utöver den direkta sysselsättning som de skapar (ca 1 450 arbetstillfällen) uppskattas ytterligare 8 000 arbetstillfällen (i bearbetningsindustrin och andra sektorer) vara beroende av deras verksamhet. Gemenskapsproducenterna tillhör en viktig tillväxtindustri: produktionen fördubblades mellan 1995 och 2001. Deras verksamhet kännetecknas av ökande effektivitet i framställningen av en produkt för vilken det finns en växande marknad såväl i gemenskapen som i resten av världen. Under normala marknadsförhållanden är de livs- och konkurrenskraftiga, och deras produktivitet ökar.

(111) Det står helt klart att gemenskapsproducenternas ställning är hotad om inga åtgärder vidtas när det gäller den nuvarande omfattningen av lågprisimporten. De provisoriska åtgärderna kommer att gälla för all import av den berörda produkten till gemenskapen med undantag av importen från utvecklingsländer vars andel av exporten till gemenskapen inte överstiger 3 % av den samlade importen till gemenskapen. De torde därför komma att gälla för ungefär 95 % av importen. Åtgärderna kan därför förväntas bli verksamma och medge ökningar upp till en skälig nivå i gemenskapsproducenternas priser.

12.3 Av gemenskapsproducenterna avhängiga företags intresse

(112) De områden i gemenskapen i vilka laxodling bedrivs är i regel avsides belägna: det rör sig framför allt om Skottlands och Irlands västkust. Sysselsättningsmöjligheterna är begränsade, och den ekonomiska aktivitet som laxodlingsverksamheten ger upphov till utgör ett viktigt bidrag till den lokala ekonomin. Utan detta bidrag skulle många av de små lokala företag som levererar varor och tillhandahåller tjänster till gemenskapsproducenterna och till deras anställda inte längre vara livskraftiga. Det ligger därför i de av gemenskapsproducenterna avhängiga företagens intresse att verksamma provisoriska åtgärder vidtas.

12.4 Laxyngelodlares och fodertillverkares intresse

(113) Det är av stor betydelse för gemenskapsproducenternas viktigaste leverantörer (laxyngelodlare och fodertillverkare) att efterfrågan på deras produkter är stark och förutsebar och att de kan sälja sina produkter till så höga priser att de kan göra en skälig vinst. Ett antal leverantörer har beviljat gemenskapsproducenter betydande krediter och med tanke på detta ligger det i deras intressse att producenterna kan fortsätta sin verksamhet och betala sina skulder. Om gemenskapsproducenternas situation inte förbättras, kommer många yngelodlare inte att kunna få in betydande utestående fordringar. Detta kommer att minska deras lönsamhet och kan i vissa fall äventyra deras möjligheter att fortsätta sin verksamhet. Detsamma gäller för fodertillverkarna. Det ligger därför i laxyngelodlarnas och fodertillverkarnas intresse att provisoriska åtgärder vidtas.

12.5 Användares, bearbetares och importörers intresse

(114) I syfte att bedöma verkningarna för importörer, bearbetare och användare av införande av respektive avstående från införande av åtgärder sändes frågeformulär till de kända importörerna, bearbetarna och användarna av den berörda produkten på gemenskapsmarknaden. Det rör sig vanligtvis om företag som har alla tre funktionerna, och många av dem står exporterande producenter utanför gemenskapen (särskilt i Norge) nära. Sex importörer/bearbetare/användare och en sammanslutning av bearbetare besvarade frågeformulären. Ett antal bearbetarsammanslutningar gjorde dessutom framställningar till kommissionen.

(115) Vissa gjorde gällande att priserna på odlad lax hade sjunkit endast under en kort period – under två till tre månader efter upphävandet av antidumpnings- och antisubventionsåtgärderna beträffande import från Norge i maj 2003 – och därefter åter gått upp till normal nivå och att det på grund av detta inte borde vidtas några åtgärder. Vissa bearbetare betonade att prisökningar skulle leda till ökningar i deras produktionskostnader och till minskningar i deras försäljning och lönsamhet och eventuellt till förluster av arbetstillfällen och rent av omlokalisering. De underströk därvid att sysselsättningen i fiskbearbetningssektorn är mycket högre än i fiskodlingsindustrin och att det i vissa fall tack vare verksamheten i fiskbearbetningssektorn skapas sysselsättning i områden där sysselsättningen är låg.

(116) Det finns inte ännu några helt tillförlitliga prisuppgifter från Eurostat tillgängliga för första kvartalet 2004. Enligt de tillgängliga uppgifterna steg importpriserna efter fjärde kvartalet 2003 till ungefär 2,53 euro/kg i genomsnitt under första kvartalet 2004 och ökade även gemenskapsproducenternas priser något under första kvartalet 2004. Gemenskapsproducenternas priser ligger dock fortfarande betydligt under ett icke-skadevållande pris. Enligt de senaste uppgifterna håller priserna dessutom nu på att sjunka igen.

(117) Bearbetarnas viktigaste kostnader är kostnaderna för råmaterialet och arbetskraften, och det är följaktligen sant att en ökning i råmaterialpriserna skulle leda till en ökning i bearbetarnas kostnader. Enligt de uppgifter som bearbetarna tillhandahållit sjönk deras råmaterialkostnader med 10 % från 2002 till 2003, efter att redan ha sjunkit med 18 % från 2000 till 2002. Deras råmaterialkostnader var 26 % lägre år 2003 än år 2000. Av bearbetarnas uppgifter framgår också att deras försäljningspriser låg på ungefär samma nivå åren 2002 och 2003. Tre bearbetare lämnade uppgifter om lönsamheten i deras laxbearbetningsverksamhet. Enligt dessa uppgifter steg lönsamheten från 15 % år 2000 till 31 % år 2002 och 33 % år 2003. Denna lönsamhetsnivå är inte nödvändigtvis representativ för bearbetningsindustrin i dess helhet men anses ändå inte vara atypisk. Vissa bearbetare bestred att lönsamheten skulle ligga på en sådan nivå men tillhandahöll inga uppgifter om sin egen lönsamhet. Under dessa omständigheter förefaller bearbetningsindustrin mycket väl kunna absorbera en blygsam ökning i råmaterialkostnaderna utan att behöva avskeda anställda eller omlokalisera företag. Det står hur som helst klart att den nuvarande prisnivån är ohållbar på medellång och lång sikt.

(118) Bearbetarna underströk dessutom vikten av att handlarna på de viktigaste marknaderna i Europa och konsumenterna har fortsatt tillgång till kvalitetsprodukter till låga priser. De gav uttryck för särskild oro över risken för spekulationsköp omedelbart efter införandet av en tullkvot och gjorde gällande att de skulle kunna bli tvungna att ställa in produktionen om tullkvoten skulle förbrukas. Om åtgärder skulle vidtas borde dessa enligt vissa bearbetare utformas på så sätt att ett tillräckligt utbud upprätthålls och att prisstabilitet kan skapas på marknaden, så att bearbetarnas kostnader blir mer förutsebara. Vissa bearbetare avvisade varje form av åtgärder medan andra angav att de, om åtgärder skulle införas, skulle föredra ett tullkvotsystem, eventuellt i kombination med ett licenssystem.

(119) Det bör noteras att de provisoriska åtgärderna kommer att utgöras av tullkvoter som fastställts på grundval av den genomsnittliga importen till gemenskapen (de nya medlemsstaterna inräknade) åren 2001–2003 plus 5 % samt av en tilläggstull som kommer att gälla för import utöver kvotmängderna. Bearbetningsindustrin i hela gemenskapen torde därför även fortsättningsvis ha tillgång till ett adekvat råmaterialutbud utan att behöva erlägga någon tilläggstull.

(120) De eventuella nackdelarna för importörerna/bearbetarna/användarna anses därför inte vara av den arten att de väger tyngre än de fördelar som gemenskapsproducenterna väntas kunna vinna som ett resultat av de provisoriska åtgärderna, vilka anses utgöra det minimum som krävs för att förhindra en ytterligare allvarlig försämring av gemenskapsproducenternas situation.

12.6 Gemenskapens konsumenters intresse

(121) Eftersom den berörda produkten är en konsumentvara, underrättade kommissionen olika konsumentorganisationer om att en undersökning inletts. Inga svar mottogs från konsumentorganisationer. Med hänsyn till storleken på marginalen mellan priset för fisk direkt från odlingen och priset för bearbetade laxprodukter i detaljhandeln anses det osannolikt att åtgärderna kommer att ha någon väsentlig inverkan på priserna i detaljhandeln, och verkningarna för konsumenterna anses därför vara minimala.

13. FÖRLÄNGNING AV TIDSFRISTEN

(122) Enligt artikel 7 i förordning (EG) nr 3285/94 och artikel 6 i förordning (EG) nr 519/94 skall kommissionen om den anser att övervaknings- eller skyddsåtgärder är nödvändiga fatta de beslut som krävs inom nio månader från och med inledandet av undersökningen, men enligt samma artiklar får den tidsfristen förlängas med högst två månader under exceptionella omständigheter.

13.1 Skäl till förlängning av tidsfristen

(123) Av de nedan angivna skälen anses det föreligga exceptionella omständigheter som rättfärdigar en förlängning med två månader av den tidsfrist inom vilken skyddsåtgärdsundersökningen beträffande den berörda produkten skall ha avslutats.

(124) Den 1 maj 2004 anslöt sig tio nya medlemsstater till Europeiska unionen. Undersökningen inom ramen för detta förfarande var fram till den dagen begränsad till EU i dess sammansättning av 15 medlemsstater. Ett stort antal berörda parter har medverkat i samband med den undersökning som bedrivits hittills, och ekonomiska aktörer i de nya medlemsstaterna kan förväntas vilja medverka till fullo i samband med den fortsatta undersökningen. Kommissionen kommer att sända frågeformulär till laxodlare, laxyngelodlare, fodertillverkare, importörer, bearbetare och användare i de nya medlemsstaterna för att få kännedom om deras specifika situation. För att de berörda ekonomiska aktörerna skall kunna utöva sina rättigheter enligt artikel 6 i förordning (EG) nr 3285/94 och artikel 5 i förordning (EG) nr 519/94 bör de få en rimlig tid på sig för att besvara frågeformulären. Innan kommissionen kan dra några slutsatser måste den dessutom kontrollera uppgifterna i svaren på frågeformulären genom besök på plats hos berörda parter.

(125) Om Europeiska gemenskapen efter avslutandet av den fortsatta undersökningen har för avsikt att anta slutgiltiga skyddsåtgärder beträffande den berörda produkten är den dessutom skyldig att i god tid dessförinnan underrätta vissa handelspartner med vilka den har ingått bilaterala avtal och handelspartnerna i WTO om åtgärderna.

(126) Det bör också betänkas att det kommer att skapas osäkerhet på marknaden om de provisoriska åtgärderna (som bör löpa parallellt med undersökningen) löper ut under fjärde kvartalet 2004, den (med tanke på julen) livligaste perioden på marknaden.

13.2 Förlängning av tidsfristen

(127) Det anses följaktligen föreligga exceptionella omständigheter, och tidsfristen för avslutande av skyddsåtgärdsundersökningen beträffande odlad lax bör därför förlängas med två månader, från den 6 december 2004 till den 6 februari 2005.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Tullkvoter och tilläggstullar

1. Härmed öppnas, för perioden 15 augusti 2004–6 februari 2005, tullkvoter för import till gemenskapen av färsk, kyld eller fryst odlad lax (dvs. annan lax än vild lax) som klassificeras enligt KN-nummer ex 0302 12 00, ex 0303 11 00, ex 0303 19 00, ex 0303 22 00, ex 0304 10 13 y ex 0304 20 13 nedan kallad ”odlad lax”. Volymen på tullkvoterna och de länder/territorier för vilka kvoterna gäller framgår av bilagorna. Kvoterna har beräknats på grundval av fiskekvivalenter (whole fish equivalent, WFE), och omräkningssatserna till faktiskt importerad filead fisk (grupp 2) och ofilead (urtagen) (grupp 1) fisk är 1:0,65 respektive 1:0,9.

2. Vild lax skall inte omfattas av tullkvoterna. Med vild lax avses för denna förordnings syften lax med avseende på vilken berörda parter, med hjälp av sådana dokument som de tillhandahållit, på ett för de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där tulldeklarationen för övergång till fri omsättning godtagits tillfredsställande sätt har kunnat påvisa att den, när det gäller atlantlax eller stillahavslax, fångats i havet eller, när det gäller donaulax, i en flod.

3. När det gäller att fastställa storleken på tilläggstullen skall odlad lax enligt KN-nummer ex 0302 12 00, ex 0303 11 00, ex 0303 19 00 och ex 0303 22 00 omfattas av grupp 1 i bilaga I och odlad lax enligt KN-nummer ex 0304 10 13 och ex 0304 20 13 av grupp 2.

4. Om inte annat följer av artikel 2, skall sådan import av odlad lax som går utöver kvotvolymerna omfattas av den i bilaga I angivna tilläggstullen för den grupp som laxen i fråga hör till.

5. Den konventionella tullsats som föreskrivs i rådets förordning (EG) nr 2658/87 (13), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2344/2003 (14), eller eventuella förmånstullsatser, skall fortsätta att tillämpas på import av odlad lax.

6. Kommissionen kan komma att se över dessa åtgärder om de faktiska omständigheterna ändras.

Artikel 2

Utvecklingsländer

Import av odlad lax som har sitt ursprung i något av de utvecklingsländer (och territorier) som anges i bilaga II skall inte omfattas av tullkvoterna.

Artikel 3

Allmänna bestämmelser

1. Ursprunget för den odlade lax som omfattas av denna förordning skall fastställas i enlighet med de i gemenskapen gällande bestämmelserna.

2. Om inte annat följer av punkt 3, skall all övergång till fri omsättning i gemenskapen för odlad lax med ursprung i ett utvecklingsland vara avhängig

a) av att det uppvisas ett ursprungscertifikat som utfärdats av de behöriga nationella myndigheterna i landet i fråga och uppfyller de villkor som anges i artikel 47 i förordning (EEG) nr 2454/93, och

b) av att de berörda produkterna har transporterats direkt – i den mening som avses i artikel 4 – till gemenskapen från landet i fråga.

3. Ett sådant ursprungscertifikat som avses i punkt 2 a skall inte krävas i samband med import av odlad lax som omfattas av ett ursprungsintyg som utfärdats eller upprättats i enlighet med de regler som fastställts för tillämpning av förmånstullåtgärder.

4. Ursprungsintyg skall godtas endast om den odlade laxen uppfyller de kriterier för fastställande av ursprung som anges i de i gemenskapen gällande bestämmelserna.

Artikel 4

Direkt transport

1. Följande skall anses ha transporterats direkt till gemenskapen från ett tredjeland:

a) Produkter som transporterats utan att passera något annat tredjelands territorium än ursprungslandets.

b) Produkter som, utöver via ursprungslandet, transporterats via ett eller flera andra tredjeländer med eller utan omlastning och tillfällig lagring i dessa länder, detta under förutsättning att transporten via dessa länder varit berättigad av geografiska skäl eller av rent transporttekniska skäl och att produkterna — har befunnit sig under övervakning av tullmyndigheterna i transit- och lagringsländerna, — inte har kommit ut i handeln eller frisläppts för konsumtion i dessa länder, och — inte har varit föremål för annan verksamhet än lossning och lastning i dessa länder.

2. Det skall för myndigheterna i gemenskapen läggas fram bevis för att villkoren i punkt 1 b har uppfyllts. Sådana bevis kan tillhandahållas särskilt i form av någon av följande typer av handlingar:

a) Ett genomgående transportdokument som utfärdats i ursprungslandet och omfattar transporten via transitländerna.

b) Certifikat som utfärdats av tullmyndigheterna i transitländerna och omfattar — en noggrann beskrivning av varorna, och — datum för lossning och lastning av varorna samt vid sjötransport även uppgift om vilka fartyg som använts.

Artikel 5

Produkter som befinner sig under transport till gemenskapen

1. Denna förordning skall inte gälla produkter som i den mening som avses i punkt 2 befinner sig under transport till gemenskapen.

2. Produkter skall anses befinna sig under transport till gemenskapen om de

— lämnade ursprungslandet före den dag då denna förordning trädde i kraft och

— transporteras från lastningsplatsen i ursprungslandet till lossningsplatsen i gemenskapen med ett giltigt transportdokument som utfärdats före den dag då denna förordning trädde i kraft.

3. Berörda parter skall framlägga för tullmyndigheterna tillfredsställande bevis för att villkoren i punkt 2 har uppfyllts.

Om en av de nedan angivna typerna av dokument läggs fram, får myndigheterna anse att det har styrkts att produkterna lämnade ursprungslandet före den dag då denna förordning trädde i kraft.

— Vid sjötransport, ett konossement av vilket det framgår att lastningen ägde rum före den dagen.

— Vid järnvägstransport, en fraktsedel som järnvägsbolaget i ursprungslandet godtagit före den dagen.

— Vid vägtransport, ett kontrakt för internationell transport av varor på väg (CMR) som upprättats i ursprungslandet före den dagen, eller något annat sådant transportdokument.

— Vid flygtransport, en flygfraktsedel av vilken det framgår att flygbolaget tog över produkterna före den dagen.

Artikel 6

Medlemsstaterna och kommissionen skall ha ett nära samarbete för att se till att denna förordning följs.

Artikel 7

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och skall tillämpas till och med den 6 februari 2005.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 13 augusti 2004. På kommissionens vägnar Pascal LAMY Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 349, 31.12.1994, s. 53.

(2) EGT L 286, 11.11.2000, s. 1.

(3) EGT L 67, 10.3.1994, s. 89.

(4) EUT L 65, 8.3.2003, s. 1.

(5) EUT C 58, 6.3.2004, s. 7.

(6) Priserna justerade till priser fritt Glasgow.

(7) Priserna justerade till priser fritt Glasgow.

(8) Importpriserna anges som pris cif inkl. 2 % importtull.

(9) Norwegian Directorate of Fisheries Statistical Survey 2002.

(10) Baserat på för närvarande tillgängliga uppgifter, i brist på tillförlitliga Eurostatuppgifter för denna period.

(11) EGT L 253, 11.10.1993, s. 1.

(12) EUT L 343, 31.12.2003, s. 1.

(13) EGT L 256, 7.9.1987, s. 1.

(14) EUT L 346, 31.12.2003, s. 38.

BILAGA I KN-nr TARIC-nr Grupp Ursprung (för grupperna 1 och 2) Tullkvot (för grupperna 1 och 2) i ton (WFE) Löpnummer för grupp 1 Löpnummer för grupp 2 Tilläggstull (EUR/ton) Grupp 1 Grupp 2 ex 0302 12 00 0302120021 1 Norge 163 997 90.780 90.788 522 722 0302120022 1 Faröarna 22 230 90.694 90.695 0302120023 1 Annat 20 108 90.077 90.078 0302120029 1 0302120039 1 0302120099 1 ex 0303 11 00 0303110019 1 0303110099 1 ex 0303 19 00 0303190019 1 0303190099 1 ex 0303 22 00 0303220021 1 0303220022 1 0303220023 1 0303220029 1 0303220089 1 ex 0304 10 13 0304101321 2 0304101329 2 0304101399 2 ex 0304 20 13 0304201321 2 0304201329 2 0304201399 2