SV Europeiska unionens officiella tidning L 265/1

RÄTTEGÅNGSREGLER FÖR DOMSTOLEN

Innehållsförteckning

INLEDANDE BESTÄMMELSER

Artikel 1 Definitioner

Artikel 2 Rättegångsreglernas syfte

AVDELNING I – DOMSTOLENS ORGANISATION

KAPITEL 1 – DOMARE OCH GENERALADVOKATER

Artikel 3 Tidpunkten då domarnas och generaladvokaternas förordnande börjar löpa

Artikel 4 Avläggande av ed

Artikel 5 Högtidlig försäkran

Artikel 6 Entledigande av en domare eller en generaladvokat

Artikel 7 Rangordning efter tjänsteålder

KAPITEL 2 – DOMSTOLENS ORDFÖRANDE, INRÄTTANDE AV AVDELNINGAR OCH UTSEENDE AV FÖRSTE GENERALADVOKAT

Artikel 8 Val av domstolens ordförande och vice ordförande

Artikel 9 Domstolens ordförandes befogenheter och skyldigheter

Artikel 10 Domstolens vice ordförandes befogenheter och skyldigheter

Artikel 11 Inrättande av avdelningar

Artikel 12 Val av avdelningsordförande

Artikel 13 Om domstolens ordförande och vice ordförande är förhindrade att tjänstgöra

Artikel 14 Utseende av förste generaladvokat

KAPITEL 3 – FÖRDELNING AV MÅL PÅ REFERENTER OCH GENERALADVOKATER

Artikel 15 Utseende av referent

Artikel 16 Utseende av generaladvokat

KAPITEL 4 – BITRÄDANDE REFERENTER

Artikel 17 Biträdande referenter

KAPITEL 5 – DOMSTOLENS KANSLI

Artikel 18 Utnämning av justitiesekreterare

Artikel 19 Biträdande justitiesekreterare

Artikel 20 Justitiesekreterarens befogenheter och skyldigheter

Artikel 21 Förande av dagbok

Artikel 22 Rätt att ta del av dagboken, domar och särskilt uppsatta beslut

KAPITEL 6 – ARBETET VID DOMSTOLEN

Artikel 23 Domstolens sammanträdesort

Artikel 24 Domstolens verksamhetskalender

Artikel 25 Administrativt plenum

Artikel 26 Protokollföring

KAPITEL 7 – DÖMANDE SAMMANSÄTTNINGAR

Avsnitt 1. Fastställande av vilka som ska ingå i de dömande sammansättningarna

Artikel 27 Stora avdelningens sammansättning

Artikel 28 Sammansättningen av avdelningar med fem och med tre domare

Artikel 29 Sammansättningen av avdelningarna när mål har samband med varandra eller vid överlämnande av mål

Artikel 30 Om en avdelningsordförande är förhindrad att tjänstgöra

Artikel 31 Om en ledamot i den dömande sammansättningen är förhindrad att tjänstgöra

Avsnitt 2. Överläggning

Artikel 32 Hur överläggning ska gå till

Artikel 33 Antal domare som ska delta i överläggningen

Artikel 34 Stora avdelningens domförhet

Artikel 35 Domförhet på avdelningar med fem och med tre domare

KAPITEL 8 – SPRÅK

Artikel 36 Rättegångsspråk

Artikel 37 Bestämmande av rättegångsspråk

Artikel 38 Rättegångsspråkets användning

Artikel 39 Justitiesekreterarens ansvar i fråga om språk

Artikel 40 Vilka språk som ska användas i domstolens publikationer

Artikel 41 Vilka texter som ska äga vitsord

Artikel 42 Domstolens språktjänst

AVDELNING II – PROCESSUELLA BESTÄMMELSER SOM GÄLLER FÖR SAMTLIGA MÅLTYPER

KAPITEL 1 – RÄTTIGHETER OCH SKYLDIGHETER FÖR OMBUD, RÅDGIVARE OCH ADVOKATER

Artikel 43 Privilegier, immunitet och förmåner

Artikel 44 Krav för åtnjutande av privilegier, immunitet och förmåner

Artikel 45 Hävande av immunitet

Artikel 46 Avstängning

Artikel 47 Universitetslärare samt parter i nationella mål

KAPITEL 2 – DELGIVNING

Artikel 48 De sätt på vilka delgivning kan ske

KAPITEL 3 – FRISTER

Artikel 49 Beräkning av frister

Artikel 50 Talan mot en rättsakt som antagits av en institution

Artikel 51 Förlängning av frister med hänsyn till avstånd

Artikel 52 Bestämmande och förlängning av frister

KAPITEL 4 – HANDLÄGGNINGSFORMER

Artikel 53 Handläggningsformer

Artikel 54 Förening av mål

Artikel 55 Vilandeförklaring

Artikel 56 Uppskjutande av ett måls avgörande

KAPITEL 5 – DEN SKRIFTLIGA DELEN AV FÖRFARANDET

Artikel 57 Ingivande av inlagor

Artikel 58 Inlagornas längd

KAPITEL 6 – DEN FÖRBEREDANDE RAPPORTEN OCH HÄNSKJUTANDE AV MÅL TILL DE DÖMANDE SAMMANSÄTTNINGARNA

Artikel 59 Den förberedande rapporten

Artikel 60 Hänskjutande av mål till de dömande sammansättningarna

KAPITEL 7 – PROCESSLEDNING OCH BEVISUPPTAGNING

Avsnitt 1. Processledning

Artikel 61 Processledning som beslutas av domstolen

Artikel 62 Processledning som beslutas av referenten eller generaladvokaten

Avsnitt 2. Bevisupptagning

Artikel 63 Beslut om bevisupptagning

Artikel 64 Bestämmande av åtgärder för bevisupptagning

Artikel 65 Deltagande vid åtgärder för bevisupptagning

Artikel 66 Vittnesbevisning

Artikel 67 Hörande av vittnen

Artikel 68 Vittnesed

Artikel 69 Vite

Artikel 70 Sakkunnigutlåtande

Artikel 71 Ed av sakkunnig

Artikel 72 Invändning mot ett vittne eller en sakkunnig

Artikel 73 Kostnader för vittnen och sakkunniga

Artikel 74 Protokoll från sammanträden för bevisupptagning

Artikel 75 Inledande av den muntliga delen av förfarandet efter bevisupptagning

KAPITEL 8 – DEN MUNTLIGA DELEN AV FÖRFARANDET

Artikel 76 Den muntliga förhandlingen

Artikel 77 Gemensam muntlig förhandling

Artikel 78 Ordförandens roll

Artikel 79 Stängda dörrar

Artikel 80 Frågor

Artikel 81 Avslutande av den muntliga förhandlingen

Artikel 82 Föredragning av generaladvokatens förslag till avgörande

Artikel 83 Inledande eller återupptagande av den muntliga delen av förfarandet

Artikel 84 Förhandlingsprotokoll

Artikel 85 Tillgång till ljudupptagningar av muntliga förhandlingar

KAPITEL 9 – DOMAR OCH SÄRSKILT UPPSATTA BESLUT

Artikel 86 Datum för domens avkunnande

Artikel 87 Vad domen ska innehålla

Artikel 88 Avkunnande och delgivning

Artikel 89 Vad ett särskilt uppsatt beslut ska innehålla

Artikel 90 Undertecknande och delgivning

Artikel 91 Den dag från vilken domar och särskilt uppsatta beslut ska gälla

Artikel 92 Offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning

AVDELNING III – BEGÄRAN OM FÖRHANDSAVGÖRANDE

KAPITEL 1 – ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 93 Tillämpningsområde

Artikel 94 Innehållet i begäran om förhandsavgörande

Artikel 95 Sekretess

Artikel 96 Deltagande i förfarandet

Artikel 97 Parter i det nationella målet

Artikel 98 Översättning och delgivning av begäran om förhandsavgörande

Artikel 99 Svar genom särskilt uppsatt beslut som är motiverat

Artikel 100 Återkallelse av begäran om förhandsavgörande

Artikel 101 Begäran om klarlägganden

Artikel 102 Rättegångskostnader i mål om förhandsavgörande

Artikel 103 Rättelse av domar och särskilt uppsatta beslut

Artikel 104 Tolkning av avgöranden i mål om förhandsavgörande

KAPITEL 2 – SKYNDSAM HANDLÄGGNING AV MÅL OM FÖRHANDSAVGÖRANDE

Artikel 105 Skyndsam handläggning

Artikel 106 Översändande av inlagor

KAPITEL 3 – FÖRFARANDE FÖR BRÅDSKANDE MÅL OM FÖRHANDSAVGÖRANDE

Artikel 107 Tillämpningsområde för förfarandet för brådskande mål om förhandsavgörande

Artikel 108 Beslut om tillämpning av förfarandet för brådskande mål

Artikel 109 Den skriftliga delen av förfarandet för brådskande mål

Artikel 110 Delgivning och underrättelser efter det att den skriftliga delen av förfarandet har avslutats

Artikel 111 Beslut att inte genomföra den skriftliga delen av förfarandet

Artikel 112 Avgörande i sak

Artikel 113 Dömande sammansättning

Artikel 114 Översändande av inlagor

KAPITEL 4 – RÄTTSHJÄLP

Artikel 115 Ansökan om rättshjälp

Artikel 116 Beslut om rättshjälp

Artikel 117 Belopp som ska betalas vid rättshjälp

Artikel 118 Upphörande av rättshjälp

AVDELNING IV – DIREKT TALAN

KAPITEL 1 – FÖRETRÄDANDE AV PART

Artikel 119 Skyldighet att låta sig företrädas

KAPITEL 2 – DEN SKRIFTLIGA DELEN AV FÖRFARANDET

Artikel 120 Vad ansökan ska innehålla

Artikel 121 Uppgifter beträffande delgivning

Artikel 122 Bilagor till ansökan

Artikel 123 Delgivning av ansökan

Artikel 124 Vad svaromålet ska innehålla

Artikel 125 Översändande av handlingar

Artikel 126 Replik och duplik

KAPITEL 3 – GRUNDER OCH BEVISNING

Artikel 127 Nya grunder

Artikel 128 Bevis och bevisuppgift

KAPITEL 4 – INTERVENTION

Artikel 129 Interventionens syfte och verkningar

Artikel 130 Ansökan om intervention

Artikel 131 Beslut med anledning av ansökan om intervention

Artikel 132 Ingivande av inlagor

KAPITEL 5 – SKYNDSAM HANDLÄGGNING

Artikel 133 Beslut om skyndsam handläggning

Artikel 134 Den skriftliga delen av förfarandet

Artikel 135 Den muntliga delen av förfarandet

Artikel 136 Avgörande i sak

KAPITEL 6 – RÄTTEGÅNGSKOSTNADER

Artikel 137 Beslut om rättegångskostnader

Artikel 138 Allmänna regler för fördelning av rättegångskostnaderna

Artikel 139 Kostnader som vållats i onödan eller mot bättre vetande

Artikel 140 Intervenienternas rättegångskostnader

Artikel 141 Beslut om rättegångskostnader vid återkallelse av talan

Artikel 142 Beslut om rättegångskostnader i mål där det saknas anledning att döma i saken

Artikel 143 Kostnader för förfarandet

Artikel 144 Ersättningsgilla rättegångskostnader

Artikel 145 Tvist om de ersättningsgilla rättegångskostnaderna

Artikel 146 Betalning

KAPITEL 7 – FÖRLIKNING, ÅTERKALLELSE AV TALAN, ANLEDNING SAKNAS ATT DÖMA I SAKEN OCH RÄTTEGÅNGSHINDER ELLER ANNAN RÄTTEGÅNGSFRÅGA

Artikel 147 Förlikning

Artikel 148 Återkallelse av talan

Artikel 149 Anledning saknas att döma i saken

Artikel 150 Rättegångshinder som inte kan avhjälpas

Artikel 151 Rättegångshinder eller annan rättegångsfråga

KAPITEL 8 – TREDSKODOM

Artikel 152 Tredskodom

KAPITEL 9 – ANSÖKNINGAR OCH TALAN SOM RÖR DOMAR OCH SÄRSKILT UPPSATTA BESLUT

Artikel 153 Behörig dömande sammansättning

Artikel 154 Rättelse

Artikel 155 Underlåtelse att pröva ett yrkande eller fatta beslut om rättegångskostnaderna

Artikel 156 Ansökan om återvinning

Artikel 157 Tredjemanstalan

Artikel 158 Tolkning av dom eller särskilt uppsatt beslut

Artikel 159 Resning

KAPITEL 10 – UPPSKOV MED VERKSTÄLLIGHET OCH ANDRA INTERIMISTISKA ÅTGÄRDER

Artikel 160 Ansökan om uppskov med verkställighet eller andra interimistiska åtgärder

Artikel 161 Prövning av ansökan

Artikel 162 Särskilt uppsatta beslut om uppskov med verkställighet eller interimistiska åtgärder

Artikel 163 Ändrade förhållanden

Artikel 164 Ny ansökan

Artikel 165 Ansökan enligt artiklarna 280 FEUF och 299 FEUF samt artikel 164 FEA

Artikel 166 Ansökan enligt artikel 81 FEA

AVDELNING V – ÖVERKLAGANDE AV TRIBUNALENS AVGÖRANDEN

KAPITEL 1 – ÖVERKLAGANDETS FORM OCH INNEHÅLL SAMT DÄRI FRAMSTÄLLDA YRKANDEN

Artikel 167 Ingivande av överklagande

Artikel 168 Vad överklagandet ska innehålla

Artikel 169 Yrkanden, grunder och argument som framställs respektive åberopas inom ramen för överklagandet

Artikel 170 Yrkanden som framställs för det fall domstolen bifaller överklagandet

KAPITEL 2 – SVARSSKRIVELSE, REPLIK OCH DUPLIK

Artikel 171 Delgivning av överklagandet

Artikel 172 Parter som får inkomma med svarsskrivelse

Artikel 173 Vad svarsskrivelsen ska innehålla

Artikel 174 Yrkanden i svarsskrivelsen

Artikel 175 Replik och duplik

KAPITEL 3 – ANSLUTNINGSÖVERKLAGANDETS FORM OCH INNEHÅLL SAMT DÄRI FRAMSTÄLLDA YRKANDEN

Artikel 176 Anslutningsöverklagande

Artikel 177 Vad anslutningsöverklagandet ska innehålla

Artikel 178 Yrkanden, grunder och argument som framställs respektive åberopas inom ramen för anslutningsöverklagandet

KAPITEL 4 – INLAGOR MED ANLEDNING AV ETT ANSLUTNINGSÖVERKLAGANDE

Artikel 179 Svar på anslutningsöverklagandet

Artikel 180 Replik och duplik med anledning av ett anslutningsöverklagande

KAPITEL 5 – ÖVERKLAGANDEN SOM AVGÖRS GENOM SÄRSKILT UPPSATT BESLUT

Artikel 181 Överklagande som uppenbart inte kan tas upp till prövning eller är uppenbart ogrundat

Artikel 182 Överklagande som är uppenbart välgrundat

KAPITEL 6 – FÖLJDERNA FÖR ANSLUTNINGSÖVERKLAGANDET AV ATT HUVUDÖVERKLAGANDET AVSKRIVS

Artikel 183 Följderna för anslutningsöverklagandet av att huvudöverklagandet har återkallats eller uppenbart inte kan tas upp till prövning

KAPITEL 7 – RÄTTEGÅNGSKOSTNADER OCH RÄTTSHJÄLP I MÅL OM ÖVERKLAGANDE

Artikel 184 Beslut om rättegångskostnader i mål om överklagande

Artikel 185 Rättshjälp

Artikel 186 Ansökan om rättshjälp som ges in före överklagandet

Artikel 187 Beslut om rättshjälp

Artikel 188 Belopp som ska betalas vid rättshjälp

Artikel 189 Upphörande av rättshjälp

KAPITEL 8 – ANDRA BESTÄMMELSER SOM SKA TILLÄMPAS PÅ ÖVERKLAGANDEN

Artikel 190 Andra bestämmelser som ska tillämpas på överklaganden

AVDELNING VI – OMPRÖVNING AV TRIBUNALENS AVGÖRANDEN

Artikel 191 Omprövningsavdelning

Artikel 192 Underrättelse om och tillställande av avgöranden som kan bli föremål för omprövning

Artikel 193 Omprövning av avgöranden i mål om överklagande

Artikel 194 Omprövning av förhandsavgöranden

Artikel 195 Dom i saken efter beslut om omprövning

AVDELNING VII – YTTRANDEN

Artikel 196 Den skriftliga delen av förfarandet

Artikel 197 Utseende av referent och generaladvokat

Artikel 198 Muntlig förhandling

Artikel 199 Frist för att avge yttrande

Artikel 200 Avkunnande av yttrande

AVDELNING VIII – SÄRSKILDA MÅLTYPER

Artikel 201 Överklagande av skiljedomskommitténs beslut

Artikel 202 Mål som avses i artikel 103 FEA

Artikel 203 Mål som avses i artiklarna 104 FEA och 105 FEA

Artikel 204 Mål som avses i artikel 111.3 i EES-avtalet

Artikel 205 Lösning av tvister som avses i artikel 35 FEU, i dess lydelse före ikraftträdandet av Lissabonfördraget

Artikel 206 Begäran som avses i artikel 269 FEUF

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 207 Tilläggsregler

Artikel 208 Genomförandebestämmelser

Artikel 209 Upphävande

Artikel 210 Offentliggörande och ikraftträdande av dessa rättegångsregler

RÄTTEGÅNGSREGLER FÖR DOMSTOLEN

DOMSTOLEN HAR,

med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 19,

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 253 sjätte stycket,

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen, särskilt artikel 106a.1,

med beaktande av protokollet om stadgan för Europeiska unionens domstol, särskilt artiklarna 63 och 64 andra stycket,

Skäl:

(1) Domstolens rättegångsregler har visserligen ändrats flera gånger under årens lopp, men strukturen i dem har inte ändrats på ett grundläggande sätt sedan de ursprungligen antogs den 4 mars 1953. I de nuvarande rättegångsreglerna av den 19 juni 1991 ligger tyngdpunkten fortfarande på mål om direkt talan, trots att denna typ av mål i praktiken numera till stor del omfattas av tribunalens behörighet och att mål om begäran om förhandsavgörande från domstolar i medlemsstaterna kvantitativt sett utgör den främsta kategorin av mål som underställs domstolen. I syfte att beakta detta förhållande bör strukturen och innehållet i rättegångsreglerna anpassas till utvecklingen av de mål som domstolen har att pröva.

(2) Samtidigt som målen om förhandsavgörande ges den plats de förtjänar i rättegångsreglerna, är det även viktigt att i dessa göra en tydligare åtskillnad mellan bestämmelser som gäller för samtliga måltyper och bestämmelser som gäller för enbart en måltyp, vilka bestämmelser behandlas i separata avdelningar. Av tydlighetsskäl bör således de processuella bestämmelser som gäller för samtliga mål som anhängiggörs vid domstolen samlas i en inledande avdelning.

(3) Mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts vid genomförandet av olika förfaranden, är det vidare nödvändigt att komplettera eller tydliggöra, både för enskildas och nationella domstolars skull, de bestämmelser som gäller för respektive förfarande. Dessa rör bland annat begreppet part i målet vid den nationella domstolen, begreppet intervenient och begreppet part i målet vid tribunalen eller, när det gäller mål om förhandsavgörande, bestämmelserna om hänskjutande till domstolen och om innehållet i beslutet om hänskjutande. När det gäller överklaganden av tribunalens avgöranden bör det dessutom göras en tydligare åtskillnad mellan ett huvudöverklagande och ett anslutningsöverklagande som en person ger in efter att ha delgetts huvudöverklagandet.

(4) På motsatt sätt har genomförandet av vissa förfaranden, som till exempel förfarandet för omprövning, visat att de är alltför komplicerade och därför bör förenklas. Detta sker bland annat genom att det föreskrivs att en avdelning med fem domare ska utses för ett års tid för att pröva både förste generaladvokatens omprövningsförslag och de frågor som är föremål för omprövning.

(5) Det finns även anledning att lätta upp de processuella bestämmelserna om handläggning av begäran om att domstolen ska avge yttrande genom att anpassa dem till de bestämmelser som gäller för övriga mål. En följd av detta är att endast en generaladvokat ska delta i handläggningen av en begäran om att domstolen ska avge yttrande. För att underlätta läsningen av rättegångsreglerna bör även samtliga särskilda förfaranden, som för närvarande återfinns i flera olika avdelningar och kapitel, samlas i en enda avdelning.

(6) Domstolen har att hantera en ständigt ökande tillströmning av nya mål. För att bevara domstolens kapacitet att avgöra inkomna mål inom en rimlig tid, är det dessutom nödvändigt att fortsätta arbetet med att förkorta handläggningstiderna vid domstolen. Detta sker bland annat genom att domstolens möjligheter att avgöra mål genom att meddela ett särskilt uppsatt beslut som är motiverat utökas, genom att bestämmelserna om intervention av de stater och institutioner som avses i artikel 40 första och tredje styckena i stadgan förenklas och genom att domstolen ges möjlighet att avgöra ett mål utan muntlig förhandling när den anser att den har tillräcklig kännedom om omständigheterna i målet genom de skriftliga yttranden som har avgetts.

(7) För att underlätta läsningen av rättegångsreglerna är det slutligen nödvändigt att ta bort vissa föråldrade bestämmelser eller vissa bestämmelser som inte tillämpas, att numrera samtliga stycken i artiklarna, att ge varje artikel en specifik rubrik som kortfattat beskriver artikelns innehåll och att harmonisera terminologin.

Med rådets godkännande den 24 september 2012.

BESLUTAT DESSA RÄTTEGÅNGSREGLER.

INLEDANDE BESTÄMMELSER

Artikel 1

Definitioner

1. I dessa rättegångsregler

a) anges bestämmelserna i fördraget om Europeiska unionen med artikelnummer följt av förkortningen ”FEU”,

b) anges bestämmelserna i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt med artikelnummer följt av förkortningen ”FEUF”,

c) anges bestämmelserna i fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen med artikelnummer följt av förkortningen ”FEA”,

d) benämns protokollet om stadgan för Europeiska unionens domstol ”stadgan”,

e) benämns avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (1)”EES-avtalet”,

f) benämns rådets förordning nr 1 av den 15 april 1958 om vilka språk som ska användas i Europeiska ekonomiska gemenskapen (2)”förordning nr 1”.

2. Vid tillämpningen av dessa rättegångsregler

a) omfattar begreppet ”institutionerna” de unionsinstitutioner som anges i artikel 13.1 FEU samt de organ eller byråer som inrättats genom fördragen, eller genom en rättsakt som utfärdats för att genomföra dessa, och som kan vara part i mål vid domstolen,

b) avses med ”Eftas övervakningsmyndighet” den övervakningsmyndighet som anges i EES-avtalet, och

c) avses med ”berörda som avses i artikel 23 i stadgan” de parter, stater, institutioner, organ och byråer som enligt den artikeln har rätt att inkomma med inlagor eller yttranden i ett mål om förhandsavgörande.

Artikel 2

Rättegångsreglernas syfte

Bestämmelserna i dessa rättegångsregler genomför och kompletterar, i den mån det behövs, relevanta bestämmelser i FEU, FEUF och FEA samt stadgan.

AVDELNING I

DOMSTOLENS ORGANISATION

Kapitel 1

DOMARE OCH GENERALADVOKATER

Artikel 3

Tidpunkten då domarnas och generaladvokaternas förordnande börjar löpa

Förordnandet för en domare eller en generaladvokat börjar löpa den dag som anges i den rättsakt genom vilken han eller hon utnämns. Om det i rättsakten inte anges när förordnandet börjar löpa, ska förordnandet börja löpa den dag då rättsakten offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 4

Avläggande av ed

Domarna och generaladvokaterna ska, innan de tillträder sin tjänst, vid det första offentliga sammanträde som domstolen håller och som de deltar i efter utnämningen, avlägga följande ed, som anges i artikel 2 i stadgan:

”Jag lovar och försäkrar att jag ska utöva min tjänst opartiskt och samvetsgrant och att inte yppa vad som förekommit vid domstolens överläggningar.”

Artikel 5

Högtidlig försäkran

Omedelbart efter edsavläggelsen ska domarna och generaladvokaterna underteckna en förklaring, genom vilken de avlägger den högtidliga försäkran som anges i artikel 4 tredje stycket i stadgan.

Artikel 6

Entledigande av en domare eller en generaladvokat

1. När domstolen har att besluta, enligt artikel 6 i stadgan, om en domare eller generaladvokat inte längre uppfyller de villkor som krävs eller fullgör de skyldigheter som följer av tjänsten, ska domstolens ordförande uppmana den berörda personen att yttra sig.

2. Domstolen ska besluta utan att justitiesekreteraren är närvarande.

Artikel 7

Rangordning efter tjänsteålder

1. Domarnas och generaladvokaternas tjänsteålder ska utan åtskillnad beräknas utifrån den dag då de tillträdde sin tjänst.

2. Vid lika tjänsteålder ska rangordningen bestämmas efter levnadsålder.

3. Avgående domare och generaladvokater som återutnämns behåller sin tidigare plats i rangordningen.

Kapitel 2

DOMSTOLENS ORDFÖRANDE, INRÄTTANDE AV AVDELNINGAR OCH UTSEENDE AV FÖRSTE GENERALADVOKAT

Artikel 8

Val av domstolens ordförande och vice ordförande

1. Omedelbart efter den partiella nytillsättningen enligt artikel 253 andra stycket FEUF ska domarna bland sig välja domstolens ordförande för en tid av tre år.

2. Om förordnandet som ordförande upphör i förtid, ska en ersättare utses för återstoden av tiden.

3. De val som avses i denna artikel ska ske genom sluten omröstning. Den domare som erhåller rösterna från mer än hälften av domarna i domstolen ska anses vald. Om ingen domare uppnår denna majoritet, ska ytterligare omröstningar hållas till dess att den uppnås.

4. Därefter väljer domarna på sätt som anges i föregående punkt bland sig domstolens vice ordförande för en tid av tre år. Om förordnandet som vice ordförande upphör i förtid, ska punkt 2 tillämpas.

5. När ordföranden och vice ordföranden har valts enligt denna artikel ska deras namn offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 9

Domstolens ordförandes befogenheter och skyldigheter

1. Ordföranden ska företräda domstolen.

2. Ordföranden ska leda domstolens arbete. Han eller hon ska vara ordförande när domstolens ledamöter sammanträder i administrativt plenum samt vid förhandlingar och överläggningar när domstolen sammanträder i plenum eller i stor avdelning.

3. Ordföranden ska se till att institutionens verksamhet fungerar väl.

Artikel 10

Domstolens vice ordförandes befogenheter och skyldigheter

1. Vice ordföranden ska biträda domstolens ordförande när han eller hon fullgör sitt uppdrag och ska tjänstgöra i ordförandens ställe om ordföranden är förhindrad att tjänstgöra.

2. Vice ordföranden ska, på ordförandens begäran, tjänstgöra i hans eller hennes ställe vid fullgörandet av de uppgifter som avses i artikel 9.1 och 9.3.

3. Domstolen ska genom beslut fastställa på vilka villkor vice ordföranden ska tjänstgöra i ordförandens ställe vid fullgörandet av hans eller hennes dömande uppgifter. Detta beslut ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 11

Inrättande av avdelningar

1. Domstolen ska inrätta avdelningar med fem och tre domare, enligt artikel 16 i stadgan, och besluta om domarnas indelning på dessa avdelningar.

2. Domstolen ska utse de avdelningar med fem domare som, för en tid av ett år, ska ansvara för sådana mål som avses i artikel 107 samt i artiklarna 193 och 194.

3. När det gäller mål som hänskjutits till en dömande sammansättning enligt artikel 60, avses med ordet ”domstolen” i dessa rättegångsregler den sammansättningen.

4. I mål som hänskjutits till en avdelning med fem eller tre domare ska avdelningsordföranden utöva de befogenheter som annars tillkommer domstolens ordförande.

5. Domarnas indelning på avdelning och valet av de avdelningar som ska ansvara för sådana mål som avses i artikel 107 samt i artiklarna 193 och 194 ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 12

Val av avdelningsordförande

1. Omedelbart efter valet av domstolens ordförande och vice ordförande ska domarna välja ordförandena på avdelningar med fem domare för en tid av tre år.

2. Därefter ska domarna välja ordförandena på avdelningar med tre domare för en tid av ett år.

3. Artikel 8.2 och 8.3 ska tillämpas.

4. Namnen på avdelningsordförande som har valts enligt denna artikel ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 13

Om domstolens ordförande och vice ordförande är förhindrade att tjänstgöra

Om domstolens ordförande och vice ordförande är förhindrade att tjänstgöra, ska domstolens ordförandes arbetsuppgifter utföras av en ordförande på en avdelning med fem domare eller, om detta inte är möjligt, av en ordförande på en avdelning med tre domare eller, om detta inte är möjligt, av en av de övriga domarna, enligt den rangordning som anges i artikel 7.

Artikel 14

Utseende av förste generaladvokat

1. Domstolen ska utse en förste generaladvokat för en tid av ett år, efter att ha hört generaladvokaterna.

2. Om förordnandet som förste generaladvokat upphör i förtid, ska en ersättare utses för återstoden av tiden.

3. När en förste generaladvokat har utsetts enligt denna artikel ska hans eller hennes namn offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Kapitel 3

FÖRDELNING AV MÅL PÅ REFERENTER OCH GENERALADVOKATER

Artikel 15

Utseende av referent

1. Domstolens ordförande ska så snart som möjligt efter ingivandet av den handling genom vilken ett mål anhängiggörs utse en referent som ska ansvara för målet.

2. I de mål som avses i artikel 107 samt i artiklarna 193 och 194 ska referenten utses bland domarna på den avdelning som har utsetts enligt artikel 11.2, på förslag av ordföranden på den avdelningen. Om avdelningen med tillämpning av artikel 109 beslutar att inte handlägga begäran om förhandsavgörande enligt förfarandet för brådskande mål, får domstolens ordförande i stället tilldela en referent som tjänstgör på en annan avdelning målet.

3. Domstolens ordförande ska vidta nödvändiga åtgärder om en referent är förhindrad att tjänstgöra.

Artikel 16

Utseende av generaladvokat

1. Förste generaladvokaten ska besluta om fördelning av mål på generaladvokaterna.

2. Förste generaladvokaten ska vidta nödvändiga åtgärder om en generaladvokat är förhindrad att tjänstgöra.

Kapitel 4

BITRÄDANDE REFERENTER

Artikel 17

Biträdande referenter

1. Domstolen ska föreslå, enligt artikel 13 i stadgan, att biträdande referenter utnämns, om den anser att detta är nödvändigt för beredning av och bevisupptagning i mål som är anhängiga vid domstolen.

2. Biträdande referenter ska särskilt ha till uppgift

a) att biträda domstolens ordförande i fråga om interimistiska åtgärder, och

b) att biträda referenterna i deras arbete.

3. Biträdande referenter ska i sin tjänsteutövning vara underställda, beroende på omständigheterna, domstolens ordförande, ordföranden på en av avdelningarna eller en referent.

4. Biträdande referenter ska, innan de tillträder tjänsten, inför domstolen avlägga den ed som föreskrivs i artikel 4 i dessa rättegångsregler.

Kapitel 5

DOMSTOLENS KANSLI

Artikel 18

Utnämning av justitiesekreterare

1. Domstolen ska utnämna en justitiesekreterare.

2. Om tjänsten som justitiesekreterare är ledig, ska tjänsten utlysas i Europeiska unionens officiella tidning. Fristen för att inkomma med ansökningar till tjänsten får inte vara kortare än tre veckor. En ansökan ska åtföljas av fullständiga uppgifter om sökandens medborgarskap, universitetsexamina, språkkunskaper, nuvarande och tidigare anställningar samt om sökandens eventuella erfarenhet av domstolsarbete eller internationellt arbete.

3. Omröstningen, i vilken domarna och generaladvokaterna ska delta, ska ske enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 8.3.

4. Justitiesekreteraren utnämns för en tid av sex år. Han eller hon kan återutnämnas. Domstolen får besluta att återutnämna innehavaren av tjänsten som justitiesekreterare utan att tillämpa förfarandet enligt punkt 2.

5. Justitiesekreteraren ska avlägga den ed som föreskrivs i artikel 4 och underteckna den förklaring som föreskrivs i artikel 5.

6. Justitiesekreteraren får skiljas från sin tjänst endast om han eller hon inte längre uppfyller de villkor som krävs eller fullgör de skyldigheter som följer av tjänsten. Domstolen ska fatta beslut sedan justitiesekreteraren getts tillfälle att yttra sig.

7. Om justitiesekreteraren lämnar sin tjänst före förordnandetidens utgång, ska domstolen utnämna en ny justitiesekreterare för en tid av sex år.

8. När en justitiesekreterare har valts enligt denna artikel ska hans eller hennes namn offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 19

Biträdande justitiesekreterare

Domstolen får i den ordning som föreskrivs för justitiesekreteraren utnämna en biträdande justitiesekreterare som ska biträda justitiesekreteraren och inträda i hans eller hennes ställe när han eller hon är förhindrad att tjänstgöra.

Artikel 20

Justitiesekreterarens befogenheter och skyldigheter

1. Justitiesekreteraren ska ansvara för mottagande, översändande och förvaring av handlingar samt för de delgivningar som tillämpningen av dessa rättegångsregler medför. Han eller hon är därvid underställd domstolens ordförande.

2. Justitiesekreteraren ska biträda domstolens ledamöter i deras tjänsteutövning.

3. Justitiesekreteraren ska förvara sigillet och ansvara för arkivet. Han eller hon ska ansvara för domstolens publikationer, däribland särskilt rättsfallssamlingen.

4. Justitiesekreteraren ska leda institutionens avdelningar, och är därvid underställd domstolens ordförande. Justitiesekreteraren ska ansvara för personaladministrationen och för domstolens administration samt för upprättandet och genomförandet av budgeten.

Artikel 21

Förande av dagbok

1. Kansliet ska under justitiesekreterarens tillsyn föra en dagbok i vilken alla inlagor och till dessa fogade handlingar ska föras in i den ordning de inkommer.

2. När en handling har förts in i dagboken, ska justitiesekreteraren göra en anteckning om detta på originalet och, på begäran av part, på kopior som ingetts för detta ändamål.

3. Införanden i dagboken och de i föregående punkt angivna anteckningarna ska äga vitsord.

4. Ett tillkännagivande ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning, som ska innehålla följande uppgifter: datum för registrering av ansökan varigenom talan väckts, parternas namn, yrkandena i ansökan samt åberopade grunder och huvudargument eller – i mål om förhandsavgörande – det datum när begäran om förhandsavgörande inkom, uppgift om den hänskjutande domstolen, uppgift om parterna i det nationella målet och de frågor som hänskjutits till domstolen.

Artikel 22

Rätt att ta del av dagboken, domar och särskilt uppsatta beslut

1. Var och en har rätt att ta del av dagboken på kansliet samt att få kopior eller utdrag ur denna mot betalning enligt kansliets taxa, som ska fastställas av domstolen på förslag av justitiesekreteraren.

2. Parterna i ett mål har rätt att mot betalning enligt kansliets taxa få bestyrkta kopior av inlagor.

3. Var och en har dessutom rätt att mot betalning enligt kansliets taxa få bestyrkta kopior av domar och särskilt uppsatta beslut.

Kapitel 6

ARBETET VID DOMSTOLEN

Artikel 23

Domstolens sammanträdesort

Domstolen får välja att hålla ett eller flera sammanträden på annan ort än den där domstolen har sitt säte.

Artikel 24

Domstolens verksamhetskalender

1. Rättsåret inleds den 7 oktober varje kalenderår och avslutas den 6 oktober nästföljande år.

2. Rättsferierna ska fastställas av domstolen.

3. Under rättsferierna får domstolens ordförande i brådskande fall sammankalla domarna och generaladvokaterna.

4. Domstolen ska iaktta de lagstadgade helgdagar som gäller där domstolen har sitt säte.

5. Domstolen får, när det finns skälig anledning till det, bevilja en domare eller en generaladvokat tjänstledighet.

6. Datum för rättsferierna och förteckningen över lagstadgade helgdagar ska årligen offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 25

Administrativt plenum

Beslut i administrativa frågor, eller om åtgärder som föranleds av förslagen i den förberedande rapport som avses i artikel 59, ska fattas av domstolen i administrativt plenum. Vid domstolens sammanträden i administrativt plenum ska samtliga domare och generaladvokater delta med rösträtt. Justitiesekreteraren ska vara närvarande vid besluten, såvida inte domstolen beslutar annorlunda.

Artikel 26

Protokollföring

När domstolen sammanträder utan att justitiesekreteraren är närvarande, ska domstolen uppdra åt den i tjänsten yngsta domaren, i den mening som avses i artikel 7, att föra protokoll, när det finns skäl till det. Protokollet ska undertecknas av ordföranden och den domaren.

Kapitel 7

DÖMANDE SAMMANSÄTTNINGAR

Avsnitt 1. Fastställande av vilka som ska ingå i de dömande sammansättningarna

Artikel 27

Stora avdelningens sammansättning

1. Stora avdelningen ska för varje mål bestå av domstolens ordförande och vice ordförande, tre ordförande på avdelningar med fem domare, referenten samt det antal domare som behövs för att uppnå antalet femton domare. De sistnämnda domarna och de tre ordförandena på avdelningar med fem domare utses på grundval av de förteckningar som avses i punkterna 3 och 4 och i den ordning som anges i dessa förteckningar. För varje mål som hänskjuts till stora avdelningen ska utgångspunkten i respektive förteckning vara den domare som står närmast efter den domare som utsågs, på grundval av den aktuella förteckningen, när ett mål senast hänsköts till denna dömande sammansättning.

2. Efter val av domstolens ordförande och vice ordförande, och därefter av ordförandena på avdelningar med fem domare, ska en förteckning över ordförande på avdelningar med fem domare och en förteckning över övriga domare upprättas i syfte att kunna fastställa stora avdelningens sammansättning.

3. Förteckningen över ordförande på avdelningar med fem domare ska upprättas enligt den rangordning som anges i artikel 7.

4. Förteckningen över övriga domare ska upprättas på så sätt att den omväxlande följer den rangordning som anges i artikel 7 och motsatt ordning. Det första namnet på förteckningen ska således vara den första domaren enligt den rangordning som anges i nämnda artikel, det andra namnet ska vara den sista domaren enligt samma ordning, det tredje namnet ska vara den andra domaren enligt samma ordning, det fjärde namnet ska vara den näst sista domaren enligt samma ordning och så vidare.

5. De förteckningar som avses i punkterna 3 och 4 ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

6. Från och med ingången av ett kalenderår då en nytillsättning av en del av domartjänsterna ska äga rum fram till dess att denna nytillsättning har ägt rum, får två suppleanter utses för att komplettera den dömande sammansättningen så länge som det föreligger osäkerhet om huruvida domförhet enligt artikel 17 tredje stycket i stadgan kan uppnås. Till suppleanter ska de två domare utses som i den förteckning som avses i punkt 4 står närmast efter den domare som senast utsågs till att ingå i stora avdelningens sammansättning i målet.

7. Suppleanterna ska, i den ordningsföljd som följer av den förteckning som avses i punkt 4, ersätta de domare som, i förekommande fall, inte kan delta i avgörandet av målet.

Artikel 28

Sammansättningen av avdelningar med fem och med tre domare

1. Avdelningarna med fem domare och med tre domare ska för varje mål bestå av avdelningsordföranden, referenten och det antal domare som behövs för att uppnå antalet fem respektive tre domare. De sistnämnda domarna utses på grundval av de förteckningar som avses i punkterna 2 och 3, enligt den ordning som anges i dessa förteckningar. För varje mål som hänskjuts till en avdelning ska utgångspunkten i förteckningarna vara den domare som står närmast efter den domare som senast utsågs på grundval av förteckningen för det mål som senast hänsköts till den aktuella avdelningen.

2. För att sätta samman avdelningarna med fem domare ska, efter valet av ordförandena på dessa avdelningar, förteckningar upprättas över samtliga domare som hör till den berörda avdelningen, förutom avdelningsordföranden. Förteckningarna ska upprättas på samma sätt som den förteckning som avses i artikel 27.4.

3. För att sätta samman avdelningarna med tre domare ska, efter valet av ordförandena på dessa avdelningar, förteckningar upprättas över samtliga domare som hör till den berörda avdelningen, förutom avdelningsordföranden. Förteckningarna ska upprättas enligt den rangordning som anges i artikel 7.

4. De förteckningar som avses i punkterna 2 och 3 ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 29

Sammansättningen av avdelningarna när mål har samband med varandra eller vid överlämnande av mål

1. När domstolen anser att flera mål ska avgöras gemensamt av en och samma dömande sammansättning, ska denna sammansättning vara den som fastställts för det mål i vilket den förberedande rapporten har föredragits först.

2. När en avdelning till vilken ett mål har hänskjutits begär, med stöd av artikel 60.3, att domstolen ska hänskjuta målet till en större dömande sammansättning, ska ledamöterna på den avdelning som överlämnat målet ingå i denna sammansättning.

Artikel 30

Om en avdelningsordförande är förhindrad att tjänstgöra

1. Om ordföranden på en avdelning med fem domare är förhindrad att tjänstgöra, ska avdelningsordförandens arbetsuppgifter fullgöras av en ordförande på en avdelning med tre domare, i förekommande fall enligt den rangordning som anges i artikel 7, eller, om ingen ordförande på en avdelning med tre domare ingår i den dömande sammansättningen, av en av de övriga domarna enligt den rangordning som anges i nämnda artikel 7.

2. Om ordföranden på en avdelning med tre domare är förhindrad att tjänstgöra, ska avdelningsordförandens arbetsuppgifter fullgöras av en domare i den dömande sammansättningen enligt den rangordning som anges i artikel 7.

Artikel 31

Om en ledamot i den dömande sammansättningen är förhindrad att tjänstgöra

1. Om en ledamot på stora avdelningen är förhindrad att tjänstgöra, ska ledamoten ersättas av en annan domare enligt den ordningsföljd som följer av den förteckning som avses i artikel 27.4.

2. Om en ledamot på en avdelning med fem domare är förhindrad att tjänstgöra, ska ledamoten ersättas av en annan domare som tillhör samma avdelning, enligt den ordningsföljd som följer av den förteckning som avses i artikel 28.2. Om det inte är möjligt att ersätta den domare som är förhindrad att tjänstgöra med en domare som tillhör samma avdelning, ska ordföranden på denna avdelning underrätta domstolens ordförande om detta. Domstolens ordförande får utse en annan domare för att komplettera avdelningen.

3. Om en ledamot på en avdelning med tre domare är förhindrad att tjänstgöra, ska ledamoten ersättas av en annan domare som tillhör samma avdelning, enligt den ordningsföljd som följer av den förteckning som avses i artikel 28.3. Om det inte är möjligt att ersätta den domare som är förhindrad att tjänstgöra med en domare som tillhör samma avdelning, ska ordföranden på denna avdelning underrätta domstolens ordförande om detta. Domstolens ordförande får utse en annan domare för att komplettera avdelningen.

Avsnitt 2. Överläggning

Artikel 32

Hur överläggning ska gå till

1. Domstolens överläggningar ska vara och förbli hemliga.

2. När en muntlig förhandling har hållits, ska endast de domare som deltagit i denna och, eventuellt, den biträdande referent som ansvarar för beredningen av målet delta i överläggningen.

3. Varje domare som deltar i överläggningen ska säga sin mening och ange skälen till denna.

4. Den mening som efter avslutande diskussion omfattas av majoriteten av domarna ska bestämma domstolens avgörande.

Artikel 33

Antal domare som ska delta i överläggningen

Om antalet domare är jämnt till följd av att en domare är förhindrad att tjänstgöra, ska den i tjänsten yngsta domaren, i den mening som avses i artikel 7, avstå från att delta i överläggningen, såvida det inte är fråga om referenten. Om så är fallet, ska den domare som står omedelbart före referenten i rangordningen avstå från att delta i överläggningen.

Artikel 34

Stora avdelningens domförhet

1. Om det beträffande ett mål som har hänskjutits till stora avdelningen inte är möjligt att uppnå domförhet enligt artikel 17 tredje stycket i stadgan, ska domstolens ordförande utse en eller flera andra domare enligt den ordningsföljd som följer av den förteckning som avses i artikel 27.4 i dessa rättegångsregler.

2. Om en muntlig förhandling har hållits innan denna eller dessa domare har utsetts, ska parterna på nytt utveckla sin talan muntligen, och generaladvokaten ska på nytt avge ett förslag till avgörande.

Artikel 35

Domförhet på avdelningar med fem och med tre domare

1. Om det beträffande ett mål som har hänskjutits till en avdelning med fem eller med tre domare inte är möjligt att uppnå domförhet enligt artikel 17 andra stycket i stadgan, ska domstolens ordförande utse en eller flera andra domare enligt den ordningsföljd som följer av den förteckning som avses i artikel 28.2 respektive 28.3 i dessa rättegångsregler. Om det inte är möjligt att ersätta en domare som är förhindrad att tjänstgöra med en domare som tillhör samma avdelning, ska ordföranden på den avdelningen omedelbart underrätta domstolens ordförande om detta. Domstolens ordförande ska då utse en annan domare för att komplettera avdelningen.

2. Artikel 34.2 ska i tillämpliga delar gälla för avdelningar med fem och med tre domare.

Kapitel 8

SPRÅK

Artikel 36

Rättegångsspråk

Rättegångsspråken är bulgariska, danska, engelska, estniska, finska, franska, grekiska, iriska, italienska, lettiska, litauiska, maltesiska, nederländska, polska, portugisiska, rumänska, slovakiska, slovenska, spanska, svenska, tjeckiska, tyska och ungerska.

Artikel 37

Bestämmande av rättegångsspråk

1. I mål om direkt talan väljs rättegångsspråket av sökanden, med följande undantag:

a) Om svaranden är en medlemsstat ska rättegångsspråket vara denna stats officiella språk. Om en stat har flera officiella språk, ska rättegångsspråket vara det som sökanden väljer.

b) På gemensam begäran av parterna kan det tillåtas att ett annat av de i artikel 36 nämnda språken används för hela eller en del av rättegången.

c) På begäran av en part kan det, sedan den andra parten och generaladvokaten hörts, med avvikelse från bestämmelserna i a och b tillåtas att ett annat av de i artikel 36 nämnda språken används som rättegångsspråk för hela eller en del av rättegången. En sådan begäran får inte framställas av någon av Europeiska unionens institutioner.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i b och c i föregående punkt samt i artikel 38.4 och 38.5 i dessa rättegångsregler ska följande gälla:

a) Vid överklagande av avgöranden från tribunalen enligt artiklarna 56 och 57 i stadgan ska rättegångsspråket vara det språk på vilket tribunalens överklagade avgörande har meddelats.

b) När domstolen beslutar att ompröva ett avgörande från tribunalen enligt artikel 62 andra stycket i stadgan ska rättegångsspråket vara det språk på vilket det avgörande från tribunalen som är föremål för omprövning har meddelats.

c) Vid tvist om vilka rättegångskostnader som är ersättningsgilla, återvinning av tredskodom, tredjemanstalan, tolkning av dom eller beslut, resning eller underlåtelse att pröva ett yrkande eller att besluta i fråga om rättegångskostnader, ska rättegångsspråket vara det språk på vilket det aktuella avgörandet har meddelats.

3. I mål om förhandsavgörande ska rättegångsspråket vara detsamma som vid den hänskjutande domstolen. På vederbörligen motiverad begäran av en part i det nationella målet kan det, sedan den andra parten i det nationella målet och generaladvokaten hörts, tillåtas att ett annat av de i artikel 36 nämnda språken används under den muntliga delen av förfarandet. När så sker, får detta språk även användas av samtliga berörda som avses i artikel 23 i stadgan.

4. Beslut med avseende på en sådan begäran som nämns ovan får fattas av ordföranden. Ordföranden får hänskjuta en sådan begäran till domstolen, och är skyldig att göra det om han eller hon vill bifalla begäran utan alla parters samtycke.

Artikel 38

Rättegångsspråkets användning

1. Rättegångsspråket ska särskilt användas i parternas skriftliga inlagor och muntliga anföranden, inbegripet ingivna eller bilagda handlingar, samt i domstolens protokoll och avgöranden.

2. Ingivna eller bilagda handlingar som avfattats på ett annat språk än rättegångsspråket ska åtföljas av en översättning till rättegångsspråket.

3. Översättning av omfångsrika handlingar får emellertid begränsas till utdrag. Domstolen får på eget initiativ eller på begäran av part alltid infordra en mer omfattande eller fullständig översättning.

4. Med avvikelse från vad som anges ovan får medlemsstaterna använda sitt officiella språk när de deltar i ett mål om förhandsavgörande, när de intervenerar i ett mål som är anhängigt vid domstolen eller när de väcker talan vid domstolen enligt artikel 259 FEUF. Denna bestämmelse ska tillämpas på såväl skriftliga handlingar som muntliga anföranden. Justitiesekreteraren ska i samtliga fall ombesörja översättning till rättegångsspråket.

5. Stater som är parter i EES-avtalet men som inte är medlemsstater samt Eftas övervakningsmyndighet kan ges tillåtelse att använda ett annat av de i artikel 36 nämnda språken än rättegångsspråket, när de deltar i ett mål om förhandsavgörande eller när de intervenerar i ett mål som är anhängigt vid domstolen. Denna bestämmelse ska tillämpas på såväl skriftliga handlingar som muntliga anföranden. Justitiesekreteraren ska i samtliga fall ombesörja översättning till rättegångsspråket.

6. Tredjeländer som deltar i ett mål om förhandsavgörande enligt artikel 23 fjärde stycket i stadgan kan ges tillåtelse att använda ett annat av de i artikel 36 nämnda språken än rättegångsspråket. Denna bestämmelse ska tillämpas på såväl skriftliga handlingar som muntliga anföranden. Justitiesekreteraren ska i samtliga fall ombesörja översättning till rättegångsspråket.

7. Om ett vittne eller en sakkunnig förklarar sig oförmögen att uttrycka sig tillräckligt väl på ett av de i artikel 36 nämnda språken, kan domstolen tillåta att han eller hon avger sin utsaga på ett annat språk. Justitiesekreteraren ska ombesörja översättning till rättegångsspråket.

8. Domstolens ordförande och vice ordförande samt avdelningsordförandena får använda sig av ett annat av de i artikel 36 nämnda språken än rättegångsspråket när de leder förhandlingarna. Detsamma gäller domarna och generaladvokaterna när de ställer frågor, samt generaladvokaterna i fråga om deras förslag till avgörande. Justitiesekreteraren ska ombesörja översättning till rättegångsspråket.

Artikel 39

Justitiesekreterarens ansvar i fråga om språk

På begäran av en domare, generaladvokaten eller en part ska justitiesekreteraren se till att det som har sagts eller skrivits under rättegången vid domstolen översätts till de språk som vederbörande väljer av dem som nämns i artikel 36.

Artikel 40

Vilka språk som ska användas i domstolens publikationer

Domstolens publikationer ska ges ut på de språk som nämns i artikel 1 i rådets förordning nr 1.

Artikel 41

Vilka texter som ska äga vitsord

Texter som är avfattade på rättegångsspråket eller, i förekommande fall, på ett annat enligt artiklarna 37 eller 38 tillåtet språk ska äga vitsord.

Artikel 42

Domstolens språktjänst

Domstolen ska inrätta en språktjänst bestående av personer som har en juridisk utbildning som motsvarar de krav som ställs och har omfattande kunskaper i flera av unionens officiella språk.

AVDELNING II

PROCESSUELLA BESTÄMMELSER SOM GÄLLER FÖR SAMTLIGA MÅLTYPER

Kapitel 1

RÄTTIGHETER OCH SKYLDIGHETER FÖR OMBUD, RÅDGIVARE OCH ADVOKATER

Artikel 43

Privilegier, immunitet och förmåner

1. Ombud, i den mening som avses i artikel 19 i stadgan, rådgivare och advokater som uppträder inför domstolen eller en rättslig myndighet hos vilken domstolen har gjort en framställning om rättslig hjälp, ska åtnjuta immunitet vad gäller sina muntliga och skriftliga uttalanden rörande målet eller parterna.

2. Ombud, i den mening som avses i artikel 19 i stadgan, rådgivare och advokater ska dessutom åtnjuta följande privilegier och förmåner:

a) Handlingar av alla slag som rör förfarandet får inte genomsökas eller tas i beslag. I händelse av tvist får tulltjänstemän eller polis försegla sådana handlingar, vilka därefter genast ska överlämnas till domstolen för undersökning i närvaro av justitiesekreteraren och den person som berörs.

b) Ombud, i den mening som avses i artikel 19 i stadgan, rådgivare och advokater ska när de utför sina uppdrag ha rätt att resa utan hinder.

Artikel 44

Krav för åtnjutande av privilegier, immunitet och förmåner

1. Personer som gör gällande den rätt till immunitet, privilegier och förmåner som anges i föregående artikel ska på förhand styrka sin ställning enligt följande:

a) Ombud, i den mening som avses i artikel 19 i stadgan, ska förete en officiell handling utfärdad av huvudmannen, som omgående ska delge justitiesekreteraren en kopia av denna handling.

b) Advokater ska förete en handling, av vilken framgår att de är behöriga att uppträda inför domstol i en medlemsstat eller i en annan stat som är part i EES-avtalet, och en fullmakt från den part som de företräder, om parten är en privaträttslig juridisk person.

c) Rådgivare ska förete en fullmakt från den part som de biträder.

2. Domstolens justitiesekreterare får vid behov utfärda ett intyg åt de personer som anges i artikel 44.1 a och b, vilket bekräftar att de har den ställning som avses i de bestämmelserna. Intygets giltighet ska vara begränsat till en bestämd tidsperiod och kan förlängas eller förkortas med hänsyn till förfarandets längd.

Artikel 45

Hävande av immunitet

1. Privilegier, immunitet och förmåner som anges i artikel 43 beviljas uteslutande till gagn för ett korrekt genomförande av förfarandet.

2. Domstolen får häva immuniteten, om den finner att detta inte hindrar att förfarandet genomförs korrekt.

Artikel 46

Avstängning

1. Om domstolen anser att ett ombuds, i den mening som avses i artikel 19 i stadgan, en rådgivares eller en advokats uppträdande gentemot domstolen är oförenligt med domstolens värdighet eller med kraven på god rättskipning, eller att ombudet, rådgivaren eller advokaten missbrukar sina befogenheter, ska domstolen underrätta den berörde om detta. Om domstolen underrättar de myndigheter under vars tillsyn den berörde står om detta, ska en kopia av skrivelsen till dessa myndigheter översändas till den berörde.

2. Av samma skäl får domstolen när som helst, efter att ha hört vederbörande samt generaladvokaten, genom särskilt uppsatt beslut som är motiverat avstänga ett ombud, i den mening som avses i artikel 19 i stadgan, en rådgivare eller en advokat från förfarandet. Ett sådant beslut ska gälla omedelbart.

3. När ett ombud, i den mening som avses i artikel 19 i stadgan, en rådgivare eller en advokat har avstängts från förfarandet, ska detta uppskjutas för en tid som bestäms av ordföranden, så att parten i fråga ges möjlighet att utse ett annat ombud eller en annan rådgivare eller advokat.

4. Beslut enligt denna artikel får upphävas.

Artikel 47

Universitetslärare samt parter i nationella mål

1. Bestämmelserna i detta kapitel ska tillämpas på de universitetslärare som enligt artikel 19 i stadgan har rätt att företräda part inför domstolen.

2. Bestämmelserna i detta kapitel ska även, i mål om förhandsavgörande, tillämpas på parterna i det nationella målet när dessa, enligt tillämpliga nationella processrättsliga regler, har rätt att föra talan vid domstol utan att biträdas av en advokat samt på dem som enligt nämnda regler är behöriga att företräda parterna.

Kapitel 2

DELGIVNING

Artikel 48

De sätt på vilka delgivning kan ske

1. Delgivning enligt dessa rättegångsregler ska ombesörjas av justitiesekreteraren genom att en kopia av den handling som ska delges antingen skickas med rekommenderad försändelse med mottagningsbevis eller överlämnas med bud till adressaten mot kvitto på den av denne angivna delgivningsadressen. Justitiesekreteraren ska upprätta och bestyrka kopior av handlingar som ska delges, utom i de fall då parterna själva tillhandahållit kopior enligt artikel 57.2.

2. När mottagaren har godtagit att delgivning sker per telefax eller genom annat tekniskt kommunikationsmedel, får samtliga inlagor, samt domstolens domar och beslut, delges genom att en kopia av handlingen översänds på detta sätt.

3. Om handlingen, av tekniska orsaker eller på grund av handlingens art eller omfattning, inte kan översändas på detta sätt, och om mottagaren inte har angivit en delgivningsadress, ska handlingen delges mottagaren på dennes adress enligt det förfarande som föreskrivs i punkt 1. Mottagaren ska underrättas om detta per telefax eller genom annat tekniskt kommunikationsmedel. En rekommenderad försändelse anses i sådana fall ha överlämnats till mottagaren tio dagar efter det att försändelsen lämnades in på ett postkontor på den ort där domstolen har sitt säte, om det inte av mottagningsbeviset framgår att försändelsen mottogs en annan dag eller om mottagaren, inom tre veckor räknat från underrättelsen per telefax eller genom annat tekniskt kommunikationsmedel, upplyser justitiesekreteraren om att denne inte mottagit försändelsen.

4. Domstolen får genom beslut fastställa på vilka villkor inlagor samt domar och beslut kan delges elektroniskt. Detta beslut ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Kapitel 3

FRISTER

Artikel 49

Beräkning av frister

1. Frister rörande förfarandet som föreskrivs i fördragen, i stadgan och i dessa rättegångsregler ska beräknas enligt följande:

a) Då en frist uttryckt i dagar, veckor, månader eller år ska räknas från den tidpunkt en händelse inträffar eller en handling företas, inräknas inte i fristen den dag under vilken händelsen inträffade eller handlingen företogs.

b) En frist uttryckt i veckor, månader eller år löper ut vid utgången av den dag i fristens sista vecka, månad eller år som infaller på samma veckodag eller samma datum som den dag då händelsen eller handlingen från vilken fristen ska räknas inträffade eller företogs. Då en frist är uttryckt i månader eller år och den dag då fristen ska löpa ut inte förekommer i den sista månaden, ska fristen löpa ut vid utgången av den månadens sista dag.

c) Då en frist är uttryckt i månader och dagar, ska hänsyn först tas till hela månader, därefter till dagar.

d) Fristerna ska innefatta lördagar, söndagar och de lagstadgade helgdagar som avses i artikel 24.6 i dessa rättegångsregler.

e) Frister ska löpa även under rättsferier.

2. Om fristen löper ut på en lördag, söndag eller lagstadgad helgdag, ska den förlängas till utgången av närmast följande arbetsdag.

Artikel 50

Talan mot en rättsakt som antagits av en institution

När fristen för att väcka talan mot en rättsakt som antagits av en institution börjar löpa från tidpunkten för rättsaktens offentliggörande, ska fristen enligt artikel 49.1 a räknas från utgången av den fjortonde dagen efter den dag då rättsakten offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 51

Förlängning av frister med hänsyn till avstånd

Fristerna rörande förfarandet ska förlängas med tio dagar med hänsyn till avstånd i samtliga fall.

Artikel 52

Bestämmande och förlängning av frister

1. De frister som domstolen bestämmer enligt dessa rättegångsregler får förlängas.

2. Domstolens ordförande och avdelningsordförandena får bemyndiga justitiesekreteraren att bestämma eller förlänga vissa av de frister som enligt dessa rättegångsregler ska bestämmas av dem.

Kapitel 4

HANDLÄGGNINGSFORMER

Artikel 53

Handläggningsformer

1. Förfarandet vid domstolen ska bestå av en skriftlig del och en muntlig del, såvida inte annat föreskrivs i särskilda bestämmelser i stadgan eller i dessa rättegångsregler.

2. Om det är uppenbart att domstolen saknar behörighet att pröva ett mål eller om det är uppenbart att en begäran eller en ansökan inte kan tas upp till prövning, får domstolen, efter att ha hört generaladvokaten, när som helst avgöra målet genom särskilt uppsatt beslut som är motiverat, utan vidare handläggning.

3. Ordföranden får under särskilda omständigheter besluta att ett mål ska avgöras med förtur.

4. Ett mål kan vara föremål för skyndsam handläggning under de förutsättningar som anges i dessa rättegångsregler.

5. En begäran om förhandsavgörande får handläggas enligt ett förfarande för brådskande mål under de förutsättningar som anges i dessa rättegångsregler.

Artikel 54

Förening av mål

1. Mål av samma slag som rör samma sak får, när som helst, på grund av det samband som finns mellan dem, förenas vad gäller den skriftliga eller den muntliga delen av förfarandet eller den dom genom vilken målet avgörs slutligt.

2. Ordföranden beslutar om förening av mål, efter att ha hört referenten och generaladvokaten, om målen redan har fördelats, och – med undantag för mål om förhandsavgörande – efter att ha hört parterna. Ordföranden får hänskjuta denna fråga att beslutas av domstolen.

3. Mål som har förenats får åter särskiljas under de förutsättningar som anges i punkt 2.

Artikel 55

Vilandeförklaring

1. Förfarandet får förklaras vilande:

a) genom särskilt uppsatt beslut av domstolen, efter att ha hört generaladvokaten, i de fall som anges i artikel 54 tredje stycket i stadgan,

b) i övriga fall genom beslut av ordföranden, efter att ha hört referenten och generaladvokaten samt – med undantag för mål om förhandsavgörande – parterna.

2. Förfarandet får återupptas genom särskilt uppsatt beslut eller beslut enligt samma ordning.

3. Beslut som avses i föregående punkter ska delges parterna eller de berörda som avses i artikel 23 i stadgan.

4. Vilandeförklaringen ska gälla från och med den dag som anges i beslutet eller, då datum saknas, från och med dagen för beslutet.

5. Under den tid som förfarandet är vilande, ska de frister som satts ut för parterna, eller de berörda som avses i artikel 23 i stadgan, inte fortsätta att löpa.

6. Om beslutet om vilandeförklaring inte anger den tid under vilken förfarandet ska vila, ska tiden löpa ut på den dag som anges i beslutet om återupptagande av förfarandet eller, om någon sådan dag inte anges, på dagen för beslutet.

7. De frister som avbrutits genom en vilandeförklaring ersätts – från dagen för återupptagandet av förfarandet – med nya frister som börjar löpa på dagen för återupptagandet.

Artikel 56

Uppskjutande av ett måls avgörande

Ordföranden får under särskilda omständigheter, på eget initiativ eller på begäran av en part samt efter att ha hört referenten, generaladvokaten och parterna, besluta att avgörandet av ett mål ska skjutas upp till ett senare tillfälle.

Kapitel 5

DEN SKRIFTLIGA DELEN AV FÖRFARANDET

Artikel 57

Ingivande av inlagor

1. Originalexemplaret av varje inlaga ska vara egenhändigt undertecknat av ombudet, i den mening som avses i artikel 19 i stadgan, av partens advokat eller – beträffande yttranden som ges in i ett mål om förhandsavgörande – av parten i det nationella målet eller dennes företrädare, när detta är tillåtet enligt de nationella processrättsliga regler som är tillämpliga i nämnda mål.

2. Originalet och däri angivna bilagor ska ges in tillsammans med fem kopior till domstolen samt, i andra mål än mål om förhandsavgörande, en kopia till varje annan part i målet. Kopiornas riktighet ska ha bestyrkts genom den ingivande partens försorg.

3. Institutionerna ska, inom de frister som domstolen fastställer, dessutom tillhandahålla översättningar av varje inlaga till de andra språk som anges i artikel 1 i rådets förordning nr 1. Föregående punkt ska tillämpas.

4. Till varje inlaga ska fogas de handlingar som åberopas i inlagan samt en förteckning över dessa.

5. Om en handling på grund av sitt omfång endast delvis fogas till inlagan, ska handlingen i dess helhet eller en fullständig kopia ges in till kansliet.

6. Alla inlagor ska vara daterade. Vid beräkningen av frister i förfarandet ska endast datum och klockslag för ingivande av originalet till kansliet gälla.

7. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkterna 1–6 ska, vid bedömningen av om fristerna rörande förfarandet följts, det datum och det klockslag beaktas då en kopia av en undertecknad inlaga inklusive den förteckning över handlingar som avses i punkt 4 inkommer till domstolens kansli per telefax eller genom annat tekniskt kommunikationsmedel som domstolen har tillgång till, förutsatt att det undertecknade originalet av inlagan, tillsammans med bilagor och kopior som avses i punkt 2, ges in till kansliet senast tio dagar därefter.

8. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkterna 3–6 får domstolen genom beslut fastställa på vilka villkor en inlaga som getts in till kansliet elektroniskt kan anses utgöra originalet av inlagan. Detta beslut ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 58

Inlagornas längd

Domstolen får, såvida inte annat föreskrivs i särskilda bestämmelser i dessa rättegångsregler, genom beslut fastställa den högsta tillåtna längden på inlagor och yttranden som ges in till den. Detta beslut ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Kapitel 6

DEN FÖRBEREDANDE RAPPORTEN OCH HÄNSKJUTANDE AV MÅL TILL DE DÖMANDE SAMMANSÄTTNINGARNA

Artikel 59

Den förberedande rapporten

1. Efter det att den skriftliga delen av förfarandet har avslutats, ska ordföranden bestämma det datum när referenten ska föredra den förberedande rapporten för domstolens administrativa plenum.

2. Den förberedande rapporten ska innehålla förslag om huruvida målet kräver att det vidtas särskilda processledningsåtgärder, åtgärder för bevisupptagning eller, i förekommande fall, att det begärs klarlägganden från den hänskjutande domstolen samt förslag om vilken dömande sammansättning som lämpligen bör tilldelas målet. Den förberedande rapporten ska även innehålla referentens förslag i frågan om domstolen eventuellt ska besluta att inte hålla muntlig förhandling och i frågan om domstolen eventuellt ska avgöra målet utan förslag till avgörande från generaladvokaten enligt artikel 20 femte stycket i stadgan.

3. Domstolen ska, efter att ha hört generaladvokaten, besluta om de åtgärder som referentens förslag föranleder.

Artikel 60

Hänskjutande av mål till de dömande sammansättningarna

1. Domstolen ska hänskjuta anhängiggjorda mål till avdelningarna med fem eller tre domare, såvida det inte med hänsyn till målets svårighetsgrad, betydelse eller särskilda omständigheter i övrigt krävs att det hänskjuts till stora avdelningen, eller såvida en medlemsstat eller en unionsinstitution som deltar i förfarandet inte enligt artikel 16 tredje stycket i stadgan har begärt att målet ska hänskjutas till stora avdelningen.

2. Domstolen ska sammanträda i plenum när den prövar en fråga enligt de bestämmelser som anges i artikel 16 fjärde stycket i stadgan. Domstolen får besluta att ett mål ska avgöras av domstolen i plenum när den, enligt artikel 16 femte stycket i stadgan, bedömer att målet har särskilt stor betydelse.

3. Den dömande sammansättning till vilken ett mål har hänskjutits får när som helst under målets handläggning begära att domstolen hänskjuter det till en större dömande sammansättning.

4. Om den muntliga delen av förfarandet ska inledas utan bevisupptagning, ska ordföranden för den dömande sammansättningen bestämma datum för när den delen av förfarandet ska inledas.

Kapitel 7

PROCESSLEDNING OCH BEVISUPPTAGNING

Avsnitt 1. Processledning

Artikel 61

Processledning som beslutas av domstolen

1. Domstolen får, utöver de åtgärder som får beslutas med stöd av artikel 24 i stadgan, uppmana parterna eller de berörda som avses i artikel 23 i stadgan att besvara frågor, antingen skriftligen inom en av domstolen bestämd frist eller vid den muntliga förhandlingen. Skriftliga svar ska tillställas övriga parter eller berörda som avses i artikel 23 i stadgan.

2. När det hålls en muntlig förhandling, ska domstolen om möjligt uppmana deltagarna i förhandlingen att inrikta sina framställningar på en eller flera bestämda frågor.

Artikel 62

Processledning som beslutas av referenten eller generaladvokaten

1. Referenten eller generaladvokaten får begära att parterna eller de berörda som avses i artikel 23 i stadgan inom en bestämd frist ska inkomma med de upplysningar om de faktiska omständigheterna, de handlingar eller de övriga uppgifter som referenten eller generaladvokaten anser vara relevanta. Övriga parter eller berörda som avses i artikel 23 i stadgan ska tillställas inkomna svar och handlingar.

2. Referenten eller generaladvokaten får även ställa frågor till parterna eller de berörda som avses i artikel 23 i stadgan med avsikt att svar ska lämnas vid den muntliga förhandlingen.

Avsnitt 2. Bevisupptagning

Artikel 63

Beslut om bevisupptagning

1. Domstolen i administrativt plenum ska besluta om det finns anledning att genomföra bevisupptagning.

2. Om målet redan har hänskjutits till en dömande sammansättning, ska beslut om bevisupptagning fattas av denna.

Artikel 64

Bestämmande av åtgärder för bevisupptagning

1. Domstolen ska i särskilt uppsatt beslut, efter att ha hört generaladvokaten, bestämma de åtgärder för bevisupptagning som den anser vara lämpliga och i beslutet ange vad som ska bevisas.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 24 och 25 i stadgan får åtgärder för bevisupptagning innefatta följande:

a) Parternas personliga inställelse.

b) Begäran om upplysningar eller företeende av handlingar.

c) Hörande av vittnen.

d) Inhämtande av sakkunnigutlåtande.

e) Syn på stället.

3. Möjligheterna att åberopa motbevisning och att göra tillägg till bevisuppgiften kvarstår.

Artikel 65

Deltagande vid åtgärder för bevisupptagning

1. Om den dömande sammansättningen inte själv genomför bevisupptagningen, ska den uppdra åt referenten att genomföra den.

2. Generaladvokaten ska delta i bevisupptagningen.

3. Parterna får närvara vid bevisupptagningen.

Artikel 66

Vittnesbevisning

1. Domstolen får, på eget initiativ eller på begäran av part och efter att ha hört generaladvokaten, genom särskilt uppsatt beslut, besluta att vissa omständigheter ska styrkas med vittnesförhör.

2. En begäran om hörande av ett vittne, som framställs av en part, ska i detalj ange de faktiska omständigheter som vittnet ska höras om samt skälen till hörandet.

3. Domstolen ska pröva en begäran som avses i föregående punkt genom ett särskilt uppsatt beslut som är motiverat. Om begäran bifalls, ska domstolen i beslutet ange de omständigheter som ska bevisas och ange de vittnen som ska höras om respektive omständighet.

4. Vittnen ska kallas av domstolen, i förekommande fall efter det att det belopp som avses i artikel 73.1 har nedsatts.

Artikel 67

Hörande av vittnen

1. Sedan vittnets identitet kontrollerats, ska ordföranden upplysa vittnet om att han eller hon ska bekräfta riktigheten i sitt vittnesmål enligt bestämmelserna i dessa rättegångsregler.

2. Vittnet ska avge sitt vittnesmål inför domstolen och parterna ska kallas till hörandet. Efter det att vittnesmålet har avgetts, får ordföranden, på begäran av part eller på eget initiativ, ställa frågor till vittnet.

3. Samma rätt tillkommer de övriga domarna samt generaladvokaten.

4. Med tillåtelse av domstolens ordförande får parternas företrädare ställa frågor till vittnet.

Artikel 68

Vittnesed

1. Vittnet ska, efter det att vittnesmålet har avgetts, avlägga följande ed:

”Jag lovar och försäkrar att jag har sagt sanningen, hela sanningen och ingenting annat än sanningen.”

2. Domstolen får, efter att ha hört parterna, befria ett vittne från skyldigheten att avlägga ed.

Artikel 69

Vite

1. Vittnen som har kallats i vederbörlig ordning är skyldiga att rätta sig efter kallelsen och infinna sig till sammanträdet.

2. När ett vittne som har kallats i vederbörlig ordning utan giltig anledning underlåter att infinna sig, får domstolen besluta att vittnet ska betala vite om högst 5 000 euro och, genom särskilt uppsatt beslut, besluta att vittnet ska kallas på nytt och att han eller hon ska stå för kostnaderna för den nya kallelsen.

3. Domstolen får besluta om samma påföljd för ett vittne som utan giltig anledning vägrar att avge vittnesmål eller avlägga ed.

Artikel 70

Sakkunnigutlåtande

1. Domstolen får, genom särskilt uppsatt beslut, besluta att ett sakkunnigutlåtande ska inhämtas. I ett sådant beslut ska en sakkunnig förordnas, hans eller hennes uppdrag tydligt anges och fristen för att avge utlåtande bestämmas.

2. Efter det att utlåtandet har avgetts och det har delgetts parterna, får domstolen, genom särskilt uppsatt beslut, besluta om att ett hörande av den sakkunnige ska äga rum, till vilket parterna ska kallas. Ordföranden får på eget initiativ, eller på begäran av part, ställa frågor till den sakkunnige.

3. Övriga domare samt generaladvokaten får också ställa frågor till den sakkunnige.

4. Med tillåtelse av ordföranden får parternas företrädare ställa frågor till den sakkunnige.

Artikel 71

Ed av sakkunnig

1. Den sakkunnige ska, efter att ha avgett sitt utlåtande, avlägga följande ed:

”Jag lovar och försäkrar att jag har fullgjort mitt uppdrag samvetsgrant och opartiskt.”

2. Domstolen får, efter att ha hört parterna, befria en sakkunnig från skyldigheten att avlägga ed.

Artikel 72

Invändning mot ett vittne eller en sakkunnig

1. Om en part motsätter sig att ett vittne eller en sakkunnig hörs med åberopande av att han eller hon saknar kompetens eller är olämplig eller av annan orsak inte bör höras som vittne eller sakkunnig, eller om ett vittne eller en sakkunnig vägrar att avge vittnesmål eller avlägga ed, ska frågan avgöras av domstolen.

2. En invändning mot ett vittne eller en sakkunnig ska framställas inom två veckor från delgivning av det särskilt uppsatta beslut i vilket vittnet kallas eller den sakkunnige förordnas, genom en handling som innehåller uppgift om grunderna för invändningen samt bevisuppgift.

Artikel 73

Kostnader för vittnen och sakkunniga

1. Domstolen får, när den beslutar om hörande av vittnen eller om inhämtande av ett sakkunnigutlåtande, begära att parterna eller en av dem nedsätter ett belopp som garanterar betalningen av kostnaderna för vittnen eller sakkunniga.

2. Vittnen och sakkunniga har rätt till ersättning för utgifter för resor och uppehälle. Ett förskott för att täcka dessa utgifter får betalas ur domstolens kassa.

3. Vittnen har rätt till ersättning för förlorad inkomst och sakkunniga till arvode för sina tjänster. Ersättning eller arvode ska betalas ur domstolens kassa, sedan vittnet eller den sakkunnige fullgjort sin skyldighet eller utfört sitt uppdrag.

Artikel 74

Protokoll från sammanträden för bevisupptagning

1. Justitiesekreteraren ska föra protokoll över varje sammanträde för bevisupptagning. Detta protokoll ska undertecknas av ordföranden och justitiesekreteraren och ska äga vitsord.

2. Protokoll från sammanträden för hörande av vittnen eller sakkunniga ska undertecknas av ordföranden, eller den referent åt vilken det uppdragits att genomföra hörandet, och av justitiesekreteraren. Före dessa personers undertecknande ska vittnet eller den sakkunnige ha getts tillfälle att kontrollera innehållet i protokollet och skriva under det.

3. Protokollet ska delges parterna.

Artikel 75

Inledande av den muntliga delen av förfarandet efter bevisupptagning

1. Om inte domstolen beslutar att ge parterna en frist för att inkomma med skriftliga yttranden, ska ordföranden, sedan bevisupptagningen avslutats, bestämma datum för inledande av den muntliga delen av förfarandet.

2. Om en frist för att inkomma med skriftliga yttranden har fastställts, ska ordföranden bestämma datumet för inledande av den muntliga delen av förfarandet till den dag då den fristen löper ut.

Kapitel 8

DEN MUNTLIGA DELEN AV FÖRFARANDET

Artikel 76

Den muntliga förhandlingen

1. En eventuell motiverad begäran om muntlig förhandling ska göras inom tre veckor, räknat från det att parterna eller berörda som avses i artikel 23 i stadgan delgetts underrättelsen om att den skriftliga delen av förfarandet är avslutad. Denna frist får förlängas av ordföranden.

2. Domstolen får, på förslag av referenten och efter att ha hört generaladvokaten, besluta att inte hålla någon muntlig förhandling, om den anser att den – mot bakgrund av de inlagor och yttranden som har getts in under den skriftliga delen av förfarandet – har tillräckligt underlag för att avgöra målet.

3. Vad som föreskrivs i föregående punkt ska inte gälla om en berörd som avses i artikel 23 i stadgan, som inte har deltagit i den skriftliga delen av förfarandet, har gjort en motiverad begäran om muntlig förhandling.

Artikel 77

Gemensam muntlig förhandling

Om det – på grund av att det finns likheter mellan flera mål av samma slag – är möjligt att hålla en muntlig förhandling som är gemensam för dessa mål, får domstolen besluta att en sådan förhandling ska hållas.

Artikel 78

Ordförandens roll

Den muntliga förhandlingen ska förklaras öppnad och ledas av ordföranden, som ansvarar för ordningen.

Artikel 79

Stängda dörrar

1. Domstolen får besluta om stängda dörrar, särskilt om det föreligger synnerliga skäl hänförliga till medlemsstaternas säkerhet eller skyddet av underåriga barn.

2. Ett beslut om stängda dörrar medför att vad som förevarit vid förhandlingen inte får uppenbaras.

Artikel 80

Frågor

Ledamöterna i den dömande sammansättningen och generaladvokaten får under den muntliga förhandlingen ställa frågor till ombud, i den mening som avses i artikel 19 i stadgan, till parternas rådgivare eller advokater och, i de fall som avses i artikel 47.2 i dessa rättegångsregler, till parterna i det nationella målet och deras företrädare.

Artikel 81

Avslutande av den muntliga förhandlingen

Ordföranden ska förklara den muntliga förhandlingen avslutad, efter det att parterna eller de berörda som avses i artikel 23 i stadgan har utvecklat sin talan.

Artikel 82

Föredragning av generaladvokatens förslag till avgörande

1. När en muntlig förhandling äger rum, ska generaladvokaten föredra sitt förslag till avgörande efter förhandlingens avslutande.

2. Ordföranden ska förklara den muntliga delen av förfarandet avslutad, efter det att generaladvokaten har föredragit sitt förslag till avgörande.

Artikel 83

Inledande eller återupptagande av den muntliga delen av förfarandet

Domstolen får efter att ha hört generaladvokaten, när som helst, genom särskilt uppsatt beslut, besluta att den muntliga delen av förfarandet ska inledas eller återupptas, bland annat om domstolen anser att den inte har tillräcklig kännedom om omständigheterna i målet, eller om en part, efter det att den muntliga delen har förklarats avslutad, har lagt fram en ny omständighet som kan ha ett avgörande inflytande på målets utgång, eller om målet ska avgöras på grundval av ett argument som inte har avhandlats mellan parterna eller de berörda som avses i artikel 23 i stadgan.

Artikel 84

Förhandlingsprotokoll

1. Justitiesekreteraren ska föra protokoll över varje muntlig förhandling. Detta protokoll ska undertecknas av ordföranden och justitiesekreteraren och ska äga vitsord.

2. Parterna och de berörda som avses i artikel 23 i stadgan får ta del av protokollet på kansliet och erhålla kopior.

Artikel 85

Tillgång till ljudupptagningar av muntliga förhandlingar

Ordföranden får, på vederbörligen motiverad begäran, tillåta en part eller en berörd som avses i artikel 23 i stadgan, vilken har deltagit i den skriftliga eller muntliga delen av förfarandet, att i domstolens lokaler lyssna på ljudupptagningen av yttrandena från den muntliga förhandlingen på det språk på vilket yttrandet gjordes.

Kapitel 9

DOMAR OCH SÄRSKILT UPPSATTA BESLUT

Artikel 86

Datum för domens avkunnande

Parterna och de berörda som avses i artikel 23 i stadgan ska underrättas om datum för domens avkunnande.

Artikel 87

Vad domen ska innehålla

Domen ska innehålla följande:

a) Uppgift om att den är meddelad av domstolen.

b) Uppgift om den dömande sammansättningen.

c) Datum för dess avkunnande.

d) Namnen på ordföranden och de domare som har deltagit i överläggningen, med angivande av vem som har varit referent.

e) Generaladvokatens namn.

f) Justitiesekreterarens namn.

g) Uppgift om parterna, eller om sådana berörda som avses i artikel 23 i stadgan och som har deltagit i förfarandet.

h) Namnen på parternas företrädare.

i) Parternas yrkanden (i mål om direkt talan och om överklagande).

j) Datum för den muntliga förhandlingen, i förekommande fall.

k) Uppgift om att generaladvokaten har hörts och, i förekommande fall, datum för förslaget till avgörande.

l) En sammanfattning av de faktiska omständigheterna.

m) Domskälen.

n) Domslutet, innefattande, i förekommande fall, beslut om rättegångskostnader.

Artikel 88

Avkunnande och delgivning

1. Domen ska avkunnas vid offentligt sammanträde.

2. Domen i original ska, sedan den undertecknats av ordföranden och de domare som deltagit i överläggningen samt justitiesekreteraren, förses med sigill och överlämnas i kansliets förvar. Parterna och, i förekommande fall, den hänskjutande domstolen samt de berörda som avses i artikel 23 i stadgan och tribunalen ska delges bestyrkta kopior av domen.

Artikel 89

Vad ett särskilt uppsatt beslut ska innehålla

1. Ett särskilt uppsatt beslut ska innehålla följande:

a) Uppgift om att det är meddelat av domstolen.

b) Uppgift om den dömande sammansättningen.

c) Datum för antagande.

d) Uppgift om den rättsliga grunden för beslutet.

e) Namnen på ordföranden och, i förekommande fall, de domare som har deltagit i överläggningen, med angivande av vem som har varit referent.

f) Generaladvokatens namn.

g) Justitiesekreterarens namn.

h) Uppgift om parterna, eller om parterna i det nationella målet.

i) Namnen på parternas företrädare.

j) Uppgift om att generaladvokaten har hörts.

k) Slutet, innefattande, i förekommande fall, beslut om rättegångskostnader.

2. När det i dessa rättegångsregler föreskrivs att ett särskilt uppsatt beslut ska vara motiverat, ska beslutet dessutom innehålla följande:

a) Parternas yrkanden (i mål om direkt talan och om överklagande).

b) En sammanfattning av de faktiska omständigheterna.

c) Skälen.

Artikel 90

Undertecknande och delgivning

Det särskilt uppsatta beslutet i original ska, sedan det undertecknats av ordföranden och justitiesekreteraren, förses med sigill och överlämnas i kansliets förvar; parterna och, i förekommande fall, den hänskjutande domstolen samt de berörda som avses i artikel 23 i stadgan och tribunalen ska delges bestyrkta kopior av beslutet.

Artikel 91

Den dag från vilken domar och särskilt uppsatta beslut ska gälla

1. En dom ska gälla från och med den dag då den avkunnas.

2. Ett särskilt uppsatt beslut ska gälla från och med den dag då det delges.

Artikel 92

Offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning

Ett meddelande som innehåller datumet och domslutet respektive slutet, för domar och särskilt uppsatta beslut genom vilka målet avgörs slutligt, ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

AVDELNING III

BEGÄRAN OM FÖRHANDSAVGÖRANDE

Kapitel 1

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 93

Tillämpningsområde

Förfarandet ska regleras av bestämmelserna i denna avdelning i följande fall:

a) De fall som avses i artikel 23 i stadgan.

b) När det i avtal som unionen eller medlemsstaterna är parter i föreskrivs att hänskjutande till domstolen ska göras.

Artikel 94

Innehållet i begäran om förhandsavgörande

Förutom de frågor som hänskjuts till domstolen för förhandsavgörande ska begäran om förhandsavgörande innehålla följande:

a) Saken och en sammanfattning av de relevanta omständigheterna, såsom dessa har utretts av den hänskjutande domstolen eller, i vart fall, en redogörelse för de faktauppgifter som ligger till grund för frågorna.

b) Lydelsen av de nationella bestämmelser som kan vara tillämpliga och, i förekommande fall, relevant nationell rättspraxis.

c) En redogörelse för de skäl som fått den hänskjutande domstolen att undra över tolkningen eller giltigheten av de aktuella unionsrättsliga bestämmelserna, och för det samband som den hänskjutande domstolen har funnit föreligga mellan de unionsrättsliga bestämmelserna och den nationella lagstiftning som är tillämplig i det nationella målet.

Artikel 95

Sekretess

1. Domstolen ska, om den hänskjutande domstolen har beslutat att sekretess ska gälla för någons namn, se till att samma sekretess gäller i det mål som är anhängigt vid den.

2. På begäran av den hänskjutande domstolen, på vederbörligen motiverad begäran av en part i det nationella målet eller på eget initiativ, får domstolen – om den anser att det är nödvändigt – dessutom besluta att sekretess ska gälla för namnen på en eller flera personer eller enheter som berörs av målet.

Artikel 96

Deltagande i förfarandet

1. Rätt att avge yttranden vid domstolen tillkommer enligt artikel 23 i stadgan följande:

a) Parterna i det nationella målet.

b) Medlemsstaterna.

c) Europeiska kommissionen.

d) Den institution som har antagit den rättsakt vars giltighet eller tolkning är omtvistad.

e) Andra stater än medlemsstaterna som är parter i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, samt Eftas övervakningsmyndighet, om en tolknings- eller giltighetsfråga som avser något av avtalets tillämpningsområden har hänskjutits till domstolen för förhandsavgörande.

f) Tredjeländer som är parter i ett avtal som avser ett bestämt område och som har ingåtts av rådet, om detta föreskrivs i avtalet och om en domstol i en medlemsstat har hänskjutit en fråga rörande avtalets tillämpningsområde till domstolen för förhandsavgörande.

2. Deltagande i den skriftliga delen av förfarandet utgör inte en förutsättning för deltagande i den muntliga delen av förfarandet.

Artikel 97

Parter i det nationella målet

1. Parter i det nationella målet är de parter som har angetts som sådana av den hänskjutande domstolen enligt nationella processrättsliga regler.

2. När den hänskjutande domstolen upplyser domstolen om att en ny part har inträtt i det nationella målet och förfarandet vid domstolen redan pågår, måste den nya parten godta förfarandet såsom det föreligger när denna upplysning ges. Den nya parten ska tillställas samtliga inlagor som redan har delgetts de berörda som avses i artikel 23 i stadgan.

3. Domstolen ska, i fråga om företrädare för parterna i det nationella målet och i fråga om parternas inställelse, beakta de processrättsliga regler som gäller vid den hänskjutande domstolen. Om det råder tvivel om en persons möjligheter enligt nationell rätt att företräda en part i det nationella målet, får domstolen inhämta upplysningar av den hänskjutande domstolen om tillämpliga processrättsliga regler.

Artikel 98

Översättning och delgivning av begäran om förhandsavgörande

1. En begäran om förhandsavgörande enligt denna avdelning ska, med bifogande av en översättning till det officiella språket i respektive stat, delges medlemsstaterna i sin ursprungliga lydelse. Om det är lämpligt på grund av längden på begäran, ska översättningen ersättas med en översättning till det officiella språket i respektive stat av en sammanfattning av begäran, vilken ska ligga till grund för statens ställningstagande. I sammanfattningen ska frågan eller frågorna i begäran om förhandsavgörande återges i sin helhet. Sammanfattningen ska – i den mån dessa uppgifter förekommer i begäran om förhandsavgörande – särskilt innehålla uppgift om saken i det nationella målet, parternas huvudargument, en kortfattad redogörelse för skälen till att frågan eller frågorna hänskjutits samt den rättspraxis och de unionsrättsliga och nationella bestämmelser som åberopas.

2. I de fall som anges i artikel 23 tredje stycket i stadgan ska begäran om förhandsavgörande i sin ursprungliga lydelse delges de stater som är parter i EES-avtalet men inte är medlemsstater samt Eftas övervakningsmyndighet, varvid en översättning av begäran, eller i förekommande fall av en sammanfattning till något av de språk som anges i artikel 36 – att väljas av mottagaren –, ska bifogas.

3. När ett tredjeland har rätt att delta i ett mål om förhandsavgörande enligt artikel 23 fjärde stycket i stadgan, ska begäran om förhandsavgörande i sin ursprungliga lydelse delges detta land, varvid en översättning av begäran, eller i förekommande fall av en sammanfattning till något av de språk som anges i artikel 36 – att väljas av mottagaren –, ska bifogas.

Artikel 99

Svar genom särskilt uppsatt beslut som är motiverat

Om en fråga i en begäran om förhandsavgörande är identisk med en fråga som domstolen redan har avgjort, om svaret på en sådan fråga klart kan utläsas av rättspraxis eller om svaret på frågan inte lämnar utrymme för rimligt tvivel, får domstolen, på förslag av referenten och efter att ha hört generaladvokaten, när som helst avgöra målet genom särskilt uppsatt beslut som är motiverat.

Artikel 100

Återkallelse av begäran om förhandsavgörande

1. En begäran om förhandsavgörande är anhängig vid domstolen intill dess att den hänskjutande domstolen har återkallat sin begäran. Återkallandet av en begäran kan beaktas fram till dess att de berörda som avses i artikel 23 i stadgan delges underrättelse om datum för domens avkunnande.

2. Domstolen får dock när som helst konstatera att förutsättningarna för dess behörighet inte längre är uppfyllda.

Artikel 101

Begäran om klarlägganden

1. Utan att det påverkar tillämpningen av de åtgärder för processledning och bevisupptagning som föreskrivs i dessa rättegångsregler, får domstolen, efter att ha hört generaladvokaten, begära klarlägganden från den hänskjutande domstolen inom den frist som domstolen bestämmer.

2. Den hänskjutande domstolens svar på denna begäran ska delges de berörda som avses i artikel 23 i stadgan.

Artikel 102

Rättegångskostnader i mål om förhandsavgörande

Det ankommer på den hänskjutande domstolen att besluta om rättegångskostnaderna i mål om förhandsavgörande.

Artikel 103

Rättelse av domar och särskilt uppsatta beslut

1. Skriv- eller räknefel eller uppenbara oriktigheter i domar och särskilt uppsatta beslut får rättas av domstolen på eget initiativ, eller på ansökan av en berörd som avses i artikel 23 i stadgan, inom två veckor från avkunnandet av domen eller delgivningen av beslutet.

2. Domstolen avgör frågan, efter att ha hört generaladvokaten.

3. Det särskilt uppsatta rättelsebeslutet ska i original fogas till det rättade avgörandet i original. En anteckning om beslutet ska göras i marginalen till det rättade avgörandet i original.

Artikel 104

Tolkning av avgöranden i mål om förhandsavgörande

1. Artikel 158 i dessa rättegångsregler om tolkning av domar och särskilt uppsatta beslut ska inte tillämpas på avgöranden i mål om förhandsavgörande.

2. Det ankommer på de nationella domstolarna att bedöma huruvida ett avgörande i ett mål om förhandsavgörande innebär tillräckliga klarlägganden eller huruvida det är nödvändigt att på nytt vända sig till domstolen.

Kapitel 2

SKYNDSAM HANDLÄGGNING AV MÅL OM FÖRHANDSAVGÖRANDE

Artikel 105

Skyndsam handläggning

1. På ansökan av den hänskjutande domstolen eller i undantagsfall på eget initiativ, får domstolens ordförande, efter att ha hört referenten och generaladvokaten, besluta att ett mål om förhandsavgörande ska handläggas skyndsamt med avvikelse från vad som gäller enligt dessa rättegångsregler, när målet är av sådan beskaffenhet att det måste avgöras utan dröjsmål.

2. Om målet ska handläggas skyndsamt ska ordföranden omedelbart bestämma datum för den muntliga förhandlingen, och de berörda som avses i artikel 23 i stadgan ska underrättas härom i samband med delgivningen av begäran om förhandsavgörande.

3. De berörda som avses i föregående punkt får ge in inlagor eller skriftliga yttranden inom en frist som bestäms av ordföranden och som inte får vara kortare än femton dagar. Ordföranden får uppmana de berörda att begränsa sina inlagor eller skriftliga yttranden till de huvudsakliga rättsfrågorna i begäran om förhandsavgörande.

4. Eventuella inlagor och skriftliga yttranden ska tillställas samtliga berörda som avses i artikel 23 i stadgan före den muntliga förhandlingen.

5. Domstolen ska avgöra målet efter att ha hört generaladvokaten.

Artikel 106

Översändande av inlagor

1. De inlagor som avses i föregående artikel ska anses ingivna när en kopia av en undertecknad inlaga och de handlingar som åberopas inklusive en sådan förteckning över handlingar som avses i artikel 57.4 har översänts till domstolens kansli per telefax eller genom annat tekniskt kommunikationsmedel som domstolen har tillgång till. Originalet av inlagan och de bilagor som avses ovan ska ges in till domstolens kansli omgående.

2. Delgivning och underrättelse enligt föregående artikel får ske genom att en kopia av handlingen översänds per telefax eller genom annat tekniskt kommunikationsmedel som domstolen och mottagaren har tillgång till.

Kapitel 3

FÖRFARANDE FÖR BRÅDSKANDE MÅL OM FÖRHANDSAVGÖRANDE

Artikel 107

Tillämpningsområde för förfarandet för brådskande mål om förhandsavgörande

1. En begäran om förhandsavgörande i vilken en eller flera frågor ställs som rör de områden som avses i avdelning V i tredje delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt får, på ansökan av den hänskjutande domstolen eller undantagsvis på domstolens eget initiativ, handläggas enligt ett förfarande för brådskande mål som avviker från bestämmelserna i dessa rättegångsregler.

2. Den hänskjutande domstolen ska redogöra för de rättsliga och faktiska omständigheter som visar målets brådskande art och som motiverar en tillämpning av detta undantagsförfarande samt om möjligt ange hur den anser att de ställda frågorna ska besvaras.

3. Om den hänskjutande domstolen inte har inkommit med en ansökan om tillämpning av förfarandet för brådskande mål får domstolens ordförande, om det vid ett första påseende förefaller nödvändigt att tillämpa detta förfarande, begära att den avdelning som avses i artikel 108 ska pröva huruvida begäran om förhandsavgörande ska handläggas enligt nämnda förfarande.

Artikel 108

Beslut om tillämpning av förfarandet för brådskande mål

1. Beslutet att handlägga en begäran om förhandsavgörande enligt förfarandet för brådskande mål ska fattas av den utsedda avdelningen, på förslag av referenten och efter att generaladvokaten har hörts. Avdelningens sammansättning fastställs, enligt artikel 28.2, den dag då målet tilldelas referenten, om den hänskjutande domstolen har ansökt om att förfarandet för brådskande mål ska tillämpas eller, om frågan om tillämpning av förfarandet prövas på begäran av domstolens ordförande, den dag då begäran görs.

2. Den utsedda avdelningen får, om målet har samband med ett anhängigt mål vid domstolen som har tilldelats en referent som inte ingår i den utsedda avdelningen, föreslå domstolens ordförande att målet i stället ska tilldelas den referenten. Om målet tilldelas den referenten ska den avdelning med fem domare som han eller hon ingår i fylla funktionen som utsedd avdelning med avseende på handläggningen av det målet. Artikel 29.1 ska tillämpas.

Artikel 109

Den skriftliga delen av förfarandet för brådskande mål

1. När den hänskjutande domstolen har ansökt om att en begäran om förhandsavgörande ska handläggas enligt förfarandet för brådskande mål, eller när ordföranden har begärt att den utsedda avdelningen ska pröva huruvida begäran ska handläggas enligt detta förfarande, ska justitiesekreteraren omedelbart ombesörja att begäran delges parterna i det nationella målet, den medlemsstat i vilken nämnda domstol är belägen, Europeiska kommissionen och den institution som har antagit den rättsakt vars giltighet eller tolkning är omtvistad.

2. Beslutet att begäran om förhandsavgörande ska eller inte ska handläggas enligt förfarandet för brådskande mål ska omedelbart delges den hänskjutande domstolen, parterna, medlemsstaten och de institutioner som avses i föregående punkt. I beslutet att begäran ska handläggas enligt förfarandet för brådskande mål ska anges inom vilken frist de sistnämnda får inkomma med inlagor eller skriftliga yttranden. I beslutet får närmare anges vilka rättsfrågor som ska tas upp i dessa inlagor eller skriftliga yttranden samt bestämmas att skrivelserna inte får överskrida en viss längd.

3. När det i en begäran om förhandsavgörande anges att ett administrativt förfarande eller ett domstolsförfarande har ägt rum i en annan medlemsstat än den i vilken den hänskjutande domstolen är belägen, får domstolen uppmana den medlemsstaten att skriftligen eller vid den muntliga förhandlingen lämna de närmare uppgifter som bedöms nödvändiga.

4. Så snart delgivning enligt punkt 1 har skett ska begäran om förhandsavgörande dessutom tillställas andra berörda som avses i artikel 23 i stadgan än mottagarna av nämnda delgivning, och beslutet att begäran ska eller inte ska handläggas enligt förfarandet för brådskande mål ska tillställas dem så snart delgivning enligt punkt 2 har skett.

5. De berörda som avses i artikel 23 i stadgan ska så snart som möjligt underrättas om när den muntliga förhandlingen väntas äga rum.

6. När begäran inte ska handläggas enligt förfarandet för brådskande mål, fortgår förfarandet enligt bestämmelserna i artikel 23 i stadgan och enligt tillämpliga bestämmelser i dessa rättegångsregler.

Artikel 110

Delgivning och underrättelser efter det att den skriftliga delen av förfarandet har avslutats

1. En begäran om förhandsavgörande som handläggs enligt förfarandet för brådskande mål ska, tillsammans med inkomna inlagor och skriftliga yttranden, delges andra berörda som avses i artikel 23 i stadgan än parterna och de berörda som avses i artikel 109.1 i dessa rättegångsregler. Begäran om förhandsavgörande ska åtföljas av en översättning, i förekommande fall av en sammanfattning, enligt de villkor som föreskrivs i artikel 98.

2. De inlagor och skriftliga yttranden som inkommit ska även delges de parter och berörda som avses i artikel 109.1.

3. De berörda som avses i artikel 23 i stadgan ska underrättas om datumet för den muntliga förhandlingen i samband med delgivning enligt föregående punkter.

Artikel 111

Beslut att inte genomföra den skriftliga delen av förfarandet

Den utsedda avdelningen får i ytterst brådskande fall besluta att inte genomföra den skriftliga del av förfarandet som avses i artikel 109.2.

Artikel 112

Avgörande i sak

Den utsedda avdelningen ska avgöra målet efter att ha hört generaladvokaten.

Artikel 113

Dömande sammansättning

1. Den utsedda avdelningen får besluta att sammanträda med tre domare. Avdelningen ska i det fallet vara sammansatt av ordföranden på den utsedda avdelningen, referenten och den första eller, i förekommande fall, de två första domarna som utsetts på grundval av den förteckning som avses i artikel 28.2 i samband med fastställandet av den utsedda avdelningens sammansättning enligt artikel 108.1.

2. Den utsedda avdelningen får även begära att domstolen hänskjuter målet till en större dömande sammansättning. Förfarandet för brådskande mål om förhandsavgörande fortsätter inför den nya sammansättningen, i förekommande fall efter återupptagande av den muntliga delen av förfarandet.

Artikel 114

Översändande av inlagor

Inlagor ska översändas enligt artikel 106.

Kapitel 4

RÄTTSHJÄLP

Artikel 115

Ansökan om rättshjälp

1. En part i det nationella målet som helt eller delvis saknar möjlighet att bära kostnaderna för förfarandet får när som helst ansöka om rättshjälp.

2. Ansökan ska åtföljas av upplysningar och bestyrkande handlingar som gör det möjligt att bedöma sökandens ekonomiska situation, såsom ett intyg av behörig nationell myndighet som visar den ekonomiska situationen.

3. Om sökanden redan har beviljats rättshjälp vid den hänskjutande domstolen, ska han eller hon inkomma med beslutet från den domstolen och närmare ange vad som täcks av det redan beviljade beloppet.

Artikel 116

Beslut om rättshjälp

1. När en ansökan om rättshjälp har getts in, ska den av ordföranden tilldelas referenten i det mål i vilket ansökan har gjorts.

2. Beslut om att helt eller delvis bifalla ansökan om rättshjälp ska fattas av den avdelning med tre domare på vilken referenten tjänstgör, på förslag av honom eller henne och efter att ha hört generaladvokaten. Den dömande sammansättningen ska i det fallet bestå av ordföranden på den avdelningen, referenten och den första eller, i förekommande fall, de två första domare som utsetts på grundval av den förteckning som avses i artikel 28.3, den dag då referenten hänsköt ansökan om rättshjälp till avdelningen för avgörande.

3. Om referenten inte tjänstgör på en avdelning med tre domare, ska beslutet, under samma förutsättningar, fattas av den avdelning med fem domare på vilken referenten tjänstgör. Den dömande sammansättningen ska, utöver referenten, bestå av fyra domare som utsetts på grundval av den förteckning som avses i artikel 28.2, den dag då referenten hänsköt ansökan om rättshjälp till avdelningen för avgörande.

4. Den dömande sammansättningen ska ta ställning till ansökan genom särskilt uppsatt beslut. Om ansökan om rättshjälp helt eller delvis avslås, ska skälen till avslaget anges i beslutet.

Artikel 117

Belopp som ska betalas vid rättshjälp

Då rättshjälp beviljats, ska sökandens kostnader för att biträdas eller företrädas vid domstolen betalas ur domstolens kassa, i förekommande fall inom de gränser som bestämts av den dömande sammansättningen. På begäran av sökanden eller dennes företrädare får medel för att täcka kostnaderna betalas i förskott.

Artikel 118

Upphörande av rättshjälp

Den dömande sammansättning som har prövat ansökan om rättshjälp får när som helst, på eget initiativ eller efter begäran, besluta att rättshjälpen ska upphöra, om de omständigheter som låg till grund för beviljandet har ändrats under förfarandets gång.

AVDELNING IV

DIREKT TALAN

Kapitel 1

FÖRETRÄDANDE AV PART

Artikel 119

Skyldighet att låta sig företrädas

1. En part får endast företrädas av sitt ombud, i den mening som avses i artikel 19 i stadgan, eller sin advokat.

2. Ombud, i den mening som avses i artikel 19 i stadgan, och advokater ska till kansliet ge in en officiell handling eller en fullmakt utfärdad av den part som de företräder.

3. En advokat som biträder eller företräder en part ska dessutom till kansliet ge in en handling, av vilken framgår att han eller hon är behörig att uppträda inför domstol i någon av medlemsstaterna eller i en annan stat som är part i EES-avtalet.

4. Om dessa handlingar inte ges in, ska justitiesekreteraren fastställa en skälig frist för den berörda parten inom vilken denne ska ge in handlingarna. Löper fristen ut utan att sökanden inkommit med handlingarna, ska domstolen efter att ha hört referenten och generaladvokaten besluta huruvida underlåtelsen att iaktta detta formkrav utgör ett formellt hinder mot att ta upp ansökan till prövning respektive mot att beakta inlagan.

Kapitel 2

DEN SKRIFTLIGA DELEN AV FÖRFARANDET

Artikel 120

Vad ansökan ska innehålla

En sådan ansökan som avses i artikel 21 i stadgan ska innehålla följande:

a) Uppgift om sökandens namn och adress.

b) Uppgift om svaranden.

c) Uppgift om saken, de grunder och argument som åberopas samt en kortfattad framställning av dessa grunder.

d) Sökandens yrkanden.

e) Bevis och bevisuppgift, i förekommande fall.

Artikel 121

Uppgifter beträffande delgivning

1. Ansökan ska innehålla en adress för delgivningsändamål samt namnet på den person som har fått i uppdrag oc