Rådets förordning (EG) nr 1091/2001

av den 28 maj 2001

om fri rörlighet med en visering för längre vistelse

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 62 punkt 2 b ii och 63 punkt 3 a i detta,

med beaktande av Republiken Frankrikes initiativ(1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2), och

av följande skäl:

(1) Ett visst tidsintervall kan förekomma mellan den tidpunkt då en person med en nationell visering för längre vistelse som utfärdats av en medlemsstat anländer till denna medlemsstats territorium och den tidpunkt då personen i fråga erhåller ett uppehållstillstånd som ger denne möjlighet att röra sig fritt på de övriga medlemsstaternas territorier.

(2) Den fria rörligheten för innehavare av en nationell visering för längre vistelse, vilka väntar på sina uppehållstillstånd, bör underlättas genom att viseringen, som för närvarande tillåter innehavaren att endast en gång passera genom de övriga medlemsstaternas territorium i avsikt att komma till det territorium som hör till den medlemsstat som utfärdat tillståndet, även gäller som en enhetlig visering för kortare vistelse, förutsatt att sökanden uppfyller de krav för inresa och vistelse som fastställs i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet av den 14 juni 1985, undertecknad i Schengen den 19 juni 1990.

(3) En sådan åtgärd är ett första steg på vägen mot en harmonisering av villkoren för utfärdande av nationella viseringar för längre vistelse.

(4) Därför bör konventionen om tillämpning av Schengenavtalet och de gemensamma konsulära anvisningarna angående viseringar till diplomatiska beskickningar och karriärkonsulära myndigheter(3) ändras.

(5) Denna förordning utgör en utveckling av Schengenregelverket, i enlighet med protokollet om införlivande av Schengenregelverket inom Europeiska unionens ramar enligt bilaga A till rådets beslut 1999/435/EG av den 20 maj 1999 om fastställande av Schengenregelverket, i enlighet med relevanta bestämmelser i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och Fördraget om Europeiska unionen, i syfte att besluta om den rättsliga grunden för samtliga de bestämmelser och beslut som utgör Schengenregelverket(4).

(6) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i det protokoll om Danmarks ställning som är fogat till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen deltar inte Danmark i antagandet av denna förordning och är därför inte bundet av det och omfattas inte av dess tillämpning. Eftersom denna förordning syftar till att utveckla Schengenregelverket med tillämpning av bestämmelserna i avdelning IV i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, kommer Danmark att, i enlighet med artikel 5 i nämnda protokoll, inom en tid av sex månader efter det att rådet har beslutat om denna förordning besluta huruvida det skall genomföra instrumentet i sin nationella lagstiftning.

(7) För Republiken Island och Konungariket Norge utgör denna förordning en utveckling av Schengenregelverket i enlighet med det avtal som ingicks av Europeiska unionens råd och dessa två stater den 18 maj 1999(5).

(8) Med tillämpning av artikel 1 i det protokoll om Förenade kungarikets och Irlands ställning som är fogat till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen deltar inte Irland och Förenade kungariket i antagandet av denna förordning. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 4 i nämnda protokoll är därför bestämmelserna i denna förordning varken tillämpliga för Irland eller för Förenade kungariket.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Artikel 18 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet skall ersättas med följande:

"Artikel 18

En visering för vistelse som överstiger tre månader skall betraktas som nationellt uppehållstillstånd som beviljats av någon av medlemsstaterna i överensstämmelse med dennas lagstiftning. En sådan visering kan under högst tre månader från och med den dag den börjar att gälla ges samma giltighet som en enhetlig visering för kortare vistelse, förutsatt att utfärdandet har gjorts i enlighet med de gemensamma villkor och kriterier som fastställts i enlighet med eller på grundval av de relevanta bestämmelserna i kapitel 3, avsnitt 1 och att innehavaren uppfyller de inresevillkor som anges i artikel 5.1 a, c, d och e. Om så inte är fallet, ger viseringen endast innehavaren tillstånd att passera genom de övriga medlemsstaternas territorium i avsikt att komma till det territorium som hör till den medlemsstat som beviljat tillståndet, förutsatt att innehavaren uppfyller de inresevillkor som anges i artikel 5.1 a, d och e och inte är upptagen på spärrlistan i den medlemsstat vars territorium han önskar passera genom."

Artikel 2

Punkt 2.2 i del I i de gemensamma konsulära anvisningarna skall ersättas med följande: "2.2. Visering för längre vistelse

För en vistelse på mer än tre månader skall en nationell visering utfärdas av respektive medlemsstat i enlighet med nationell lagstiftning.

Denna visering skall dock under högst tre månader från och med den första dagen för dess giltighetstid även gälla som en enhetlig visering för kortare vistelse, om utfärdandet har gjorts i enlighet med de gemensamma villkor och kriterier som fastställts i enlighet med eller på grundval av de relevanta bestämmelserna i kapitel 3, avsnitt 1 i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet och innehavaren uppfyller de inresevillkor som anges i artikel 5.1 a, c, d och e i nämnda konvention och som återges i del IV i dessa anvisningar. Om så inte är fallet skall den endast ge innehavaren rätt att passera genom de övriga medlemsstaternas territorium i avsikt att komma till det territorium som hör till den medlemsstat som beviljat tillståndet, förutsatt att innehavaren uppfyller de inresevillkor som anges i artikel 5.1 a, d och e i konventionen om tillämpning av Schengenavtalet och inte är upptagen på spärrlistan i den medlemsstat vars territorium han önskar passera genom."

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater i enlighet med Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

Utfärdad i Bryssel den 28 maj 2001.

På rådets vägnar

T. Bodström

Ordförande

(1) EGT C 200, 13.7.2000, s. 4.

(2) Europaparlamentets yttrande av den 18.1.2001 (ännu inte offentliggjort i EGT).

(3) EGT L 239, 22.9.2000, s. 318.

(4) EGT L 176, 10.7.1999, s. 1.

(5) EGT L 176, 10.7.1999, s. 36.