Initiativ från Konungariket Danmark inför antagandet av rådets rambeslut om bekämpning av grova miljöbrott

(2000/C 39/05)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT FÖLJANDE RAMBESLUT

med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 31 och artikel 34.2 b i detta,

med beaktande av Konungariket Danmarks initiativ,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och

av följande skäl:

1. Rådet är oroat över ökningen av miljöbrotten och de ofta gränsöverskridande effekterna av dessa.

2. Allvarliga miljöbrott utgör ett hot mot miljön och bör därför bekämpas hårt.

3. Grova miljöbrott är ett gemensamt problem för medlemsstaterna, och därför bör dessa gemensamt vidta åtgärder för att genom straffrättsliga bestämmelser skydda miljön.

4. Kampen mot grova miljöbrott kräver effektiva utredningar och en effektiv lagföring i medlemsstaterna samt ett effektivt polisiärt, straffrättsligt och administrativt samarbete mellan medlemsstaterna.

5. Utbytet av information om grova miljöbrott mellan medlemsstaterna bör intensifieras.

6. Europarådet antog den 9 september 1998 en konvention om skydd för miljön genom strafflagen (1998 års konvention).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. I detta rambeslut avses med grova miljöbrott handlingar eller underlåtenhet, som under försvårande omständigheter och i strid med nationell miljölagstiftning, innebär

a) förorening av luft, vatten, jord eller underliggande jordlager med följd att miljön avsevärt skadas eller uppenbar fara för sådan skada uppstår, eller

b) lagring eller bortskaffande av avfall eller liknande ämnen med följd att miljön avsevärt skadas eller uppenbar fara för sådan skada uppstår.

2. Med försvårande omständigheter avses särskilt

a) att handlingen eller underlåtenheten inte kan anses vara en del av den normala och sedvanliga driften av en för övrigt laglig verksamhet,

b) att brottet är av betydande omfattning, eller

c) att ekonomisk vinning uppnåtts eller eftersträvats.

Vid bedömning av huruvida brottet är av betydande omfattning skall bland annat följande faktorer beaktas:

a) Om beteendet i fråga är systematiskt eller ihållande, och grundläggande miljöhänsyn därmed medvetet åsidosätts.

b) Om brottet var planerat i förväg.

c) Om det gjorts några försök att dölja föroreningen eller lagringen, så att skadan eller faran därmed ökat, genom att inga upprensningsåtgärder eller förebyggande åtgärder vidtagits eller genom att dessa åtgärder vidtagits först i ett mycket sent skede.

Artikel 2

1. Medlemsstaterna skall vidta åtgärder för att se till

a) att grova miljöbrott kan bli föremål för straffrättsliga påföljder som är effektiva, proportionerliga, avskräckande och som kan leda till utlämning,

b) att juridiska personer i enlighet med nationell rätt kan åläggas straffrättsligt ansvar för grova miljöbrott.

2. Medlemsstaterna skall vidta åtgärder för att se till

a) att det är möjligt att, i enlighet med närmare bestämmelser i nationell rätt, beslagta och förverka utrustning och vinning, eller egendom till motsvarande värde, i samband med grova miljöbrott,

b) att grova miljöbrott omfattas av nationella regler vars syfte är att genomföra Europarådets konvention av den 8 november 1990 om penningtvätt, efterforskning, beslag och förverkande av vinning av brott,

c) att en person som dömts för grovt miljöbrott kan hindras från eller förlora rätten att utöva verksamhet som kräver officiellt tillstånd eller godkännande om de ådagalagda omständigheterna visar att det finns en uppenbar risk att ställningen eller verksamheten kan missbrukas,

d) att en person som dömts för grovt miljöbrott kan, när särskilda omständigheter föreligger, förlora rätten att utöva en annan verksamhet eller rätten att stifta, vara direktör för eller styrelsemedlem i ett bolag med begränsat ansvar, ett bolag eller en förening som det krävs särskilt officiellt godkännande för eller en fond, på de villkor som anges i c ovan, och

e) att grova miljöbrott i nationell rätt omfattas av effektiva bestämmelser om skadestånd och bestämmelser om återställande av den ursprungliga miljön.

Artikel 3

Varje medlemsstat skall vidta nödvändiga åtgärder för att se till att det, utöver de sedvanliga tvångsmedlen såsom husrannsakan och beslag, också finns sådana befogenheter och metoder för utredningsarbete att brottsbekämpande myndigheter på ett effektivt sätt kan utreda grova miljöbrott och väcka åtal utan att rättssäkerhetsgarantierna åsidosätts.

Artikel 4

1. Varje medlemsstat skall se till att dess myndigheter har behörighet när det gäller grova miljöbrott som

a) helt eller delvis begåtts inom delar av dess territorium, inbegripet på fartyg som är hemmahörande i medlemsstaten,

b) begåtts av en fysisk person som är medborgare eller stadigvarande bosatt i medlemsstaten,

c) begåtts av en juridisk person som är etablerad på dess territorium.

2. Om den straffbara gärningen har begåtts på en annan stats territorium kan som villkor för de nationella myndigheternas behörighet i de fall som avses i 1 b och 1 c ställas att gärningen är straffbar även enligt gällande lagstiftning i den andra staten.

3. Varje medlemsstat skall se till att dess myndigheter har berhörighet när det gäller grova miljöbrott som påverkar eller där avsikten varit att påverka dess territorium.

Artikel 5

Varje medlemsstat skall vidta nödvändiga åtgärder för att se till att de nationella myndigheternas insatser för att bekämpa grova miljöbrott samordnas på lämpligt vis. En sådan nationell, regional eller lokal samordning kan, beroende på medlemsstatens administrativa struktur och rättssystem, till exempel omfatta ministerier, åklagarmyndigheter, polisen och miljömyndigheter.

Artikel 6

1. Medlemsstaterna skall samarbeta i största möjliga utsträckning vid utredningar och åtal i samband med grova miljöbrott.

2. Medlemsstater som har avgett reservationer eller gjort uttalanden i enlighet med artikel 5 i den europeiska konventionen av den 20 april 1959 om inbördes rättshjälp i brottmål skall överväga om dessa reservationer eller uttalanden hindrar ett effektivt samarbete med andra medlemsstater för att bekämpa grova miljöbrott och skall, om så är fallet, begränsa räckvidden för dessa reservationer eller uttalanden i förhållande till andra medlemsstater.

3. Medlemsstaterna skall, i enlighet med gällande avtal, konventioner och andra instrument, se till att behandlingen av framställningar rörande grova miljöbrott påskyndas och hålla den begärande staten underrättad om sakens utveckling, inbegripet om eventuella problem i samband med behandlingen av framställningen.

4. Medlemsstaterna skall när så är befogat vidta nödvändiga åtgärder för att framställningar skall kunna vidarebefordras direkt mellan de behöriga myndigheterna på lokal nivå.

Artikel 7

1. Medlemsstaterna skall bistå varandra i största möjliga utsträckning, i enlighet med nationell rätt och internationella konventioner och avtal, genom utbyte av uppgifter om grova miljöbrott, inbegripet uppgifter som är av administrativ art eller faller under administrativa myndigheters behörighet.

2. Varje medlemsstat skall självmant och i enlighet med nationell rätt lämna särskilda uppgifter om grova miljöbrott till en annan medlemsstat om den anser att det är lämpligt att lämna sådana uppgifter för att inleda eller genomföra en brottsutredning eller väcka åtal i den mottagande staten.

3. Varje medlemsstat skall till en annan medlemsstat skyndsamt och utan onödigt dröjsmål vidarebefordra sådana uppgifter om grova miljöbrott som är nödvändiga för att upprensningsåtgärder eller förebyggande åtgärder skall kunna vidtas i medlemsstaten i fråga eller som på annat sätt är nödvändiga för att säkra bevis eller häktningar i samband med grova miljöbrott. Beroende på omständigheterna kan uppgifterna vidarebefordras via de nationella kontaktpunkter som utsetts i enlighet med artikel 9.

Artikel 8

1. Varje medlemsstat skall se till att lagföring i mål avseende grova miljöbrott kan överföras till en annan medlemsstat i enlighet med principerna i den europeiska konventionen av den 15 maj 1972 om överförande av lagföring i brottmål.

2. Varje medlemsstat skall se till att straffrättsliga påföljder kan verkställas i enlighet med principerna i den europeiska konventionen av den 28 maj 1970 om brottmålsdoms internationella rättsverkningar.

Artikel 9

1. Varje medlemsstat skall utse en eller flera kontaktpunkter för insamling av uppgifter om grova miljöbrott och utbyte av sådana uppgifter med andra medlemsstater.

Om en kontaktpunkt inte själv kan svara på en ansökan eller tillmötesgå en framställning från en annan medlemsstat skall den kunna vidarebefordra ansökan eller framställningen till berörd myndighet i den aktuella medlemsstaten. Minst en kontaktpunkt i varje medlemsstat skall vara bemannad dygnet runt.

2. Rådets generalsekretariat skall upprätta en förteckning över kontaktpunkter i de enskilda medlemsstaterna och löpande uppdatera den. Förteckningen skall distribueras till alla medlemsstater. Om Europol ges ansvar för handläggningen av miljöbrott för att målen i artikel 2.1 i Europolkonventionen skall uppnås, skall denna uppgift överföras till Europol.

Artikel 10

1. Rådets generalsekretariat, nedan kallat registrator, skall ombesörja att ett register över särskilda färdigheter eller know-how när det gäller kampen mot grova miljöbrott, nedan kallat registret, utarbetas, förs och tillhandahålls.

2. Om Europol ges ansvar för handläggningen av miljöbrott för att målen i artikel 2.1 i Europolkonventionen skall uppnås, skall uppgiften i punkt 1 överföras till Europol.

Artikel 11

1. Medlemsstaterna skall lämna sina bidrag till registret till registrator.

2. Registrator skall utforma registret på grundval av medlemsstaternas bidrag.

3. Registrator skall se till att eventuella ändringar i eller tillägg till registret på grundval av ytterligare bidrag från medlemsstaterna i vederbörlig ordning införs i det och att medlemsstaterna underrättas om ändringar och tillägg.

Artikel 12

1. Varje medlemsstat skall tillhandahålla uppgifter till registret om särskild sakkunskap, färdigheter eller know-how som den har byggt upp med avseende på bekämpningen av grova miljöbrott, och som den anser bör göras tillgängliga för alla medlemsstater.

2. Medlemsstaternas bidrag skall åtminstone ge en tillräckligt detaljerad beskrivning av de olika typerna av särskild sakkunskap, färdigheter eller know-how så att de relevanta organen i medlemsstaterna får en grund för att bedöma om uppgifterna är relevanta för dem i deras verksamhet avseende bekämpningen av grova miljöbrott. I bidragen skall det också anges hur källan till sakkunskap kan kontaktas.

3. Medlemsstaterna skall ansvara för att bidragen uppdateras vid behov.

4. Medlemsstaterna kan när som helst få ytterligare bidrag införda eller begära att bidrag skall tas bort ur registret.

5. Registret får inte innehålla andra pesonuppgifter än de namn och uppgifter om kontaktmöjligheter som krävs för att systemet skall fungera.

Artikel 13

1. Varje medlemsstat skall inneha en kopia av registret eller på annat sätt ha tillgång till detta. Relevanta organ i en medlemsstat som vill använda sig av den särskilda sakkunskap, know-how eller de färdigheter som är förtecknade i registret skall själva kontakta den medlemsstat som förde in uppgiften.

2. Frågan om villkoren för användning av den särskilda sakkunskap, know-how och de färdigheter som är förtecknade i registret skall avgöras direkt mellan berörda medlemsstater, eftersom användningen inte i något fall är en rättighet.

Artikel 14

Varje medlemsstat skall se till att den, i enlighet med nationell rätt, så snart som möjligt och före den 1 januari 2000, vidtar nödvändiga åtgärder för att underteckna 1998 års konvention. Varje medlemsstat skall se till att förslag till ratificering av 1998 års konvention föreläggs den lagstiftande församlingen före den 1 januari 2001. Vid ratificeringen av 1998 års konvention skall medlemsstaterna i möjligaste mån se till att de inte avger några reservationer mot den.

Artikel 15

1. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att efterleva detta rambeslut före utgången av år 2000.

2. Medlemsstaterna skall till rådets generalsekretariat överlämna texten till de rättsakter de antar för att i nationell rätt genomföra de förpliktelser som följer av detta rambeslut. Rådet skall på grundval av den informationen för den 30 juni 2001 bedöma om medlemsstaterna har efterlevt detta rambeslut.

Artikel 16

Detta rambeslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel ...

På rådets vägnar

...

Ordförande