RÅDETS DIREKTIV av den 24 juli 1986 om genomförandet av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om företags- eller yrkesbaserade system för social trygghet (86/378/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 100 och 235 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag(1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och

med beaktande av följande:

Fördraget föreskriver att varje medlemsstat skall se till att principen att kvinnor och män skall ha lika lön för lika arbete tillämpas; med lön skall avses den sedvanliga bas- eller minimilönen samt all annan ersättning, vare sig i kontanter eller in natura, som arbetstagaren tar emot direkt eller indirekt från sin arbetsgivare på grund av sin anställning.

Även om likalönsprincipen faktiskt är direkt tillämplig i de fall där diskriminering kan fastställas enbart på grundval av kriterierna för likabehandling och lika lön, finns det också situationer där genomförandet av denna princip medför att beslut om ytterligare åtgärder måste fattas, som tydligare anger dess tillämpningsområde.

Artikel 1.2 i rådets direktiv 76/207/EEG av den 9 februari 1976 om genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor,(4) föreskriver att, i syfte att säkerställa ett successivt genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män, rådet på förslag från kommissionen skall anta bestämmelser som klart anger dess väsentliga innehåll, räckvidd och åtgärderna för dess tillämpning; rådet antog för detta ändamål direktiv 79/7/EEG av den 19 december 1978 om successivt genomförande av principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om social trygghet(5).

Artikel 3.3 i direktiv 79/7/EEG föreskriver att rådet på förslag från kommissionen, i syfte att säkerställa att principen om likabehandling i företags- eller yrkesbaserade system för social trygghet genomförs, skall anta bestämmelser som klart anger dess väsentliga innehåll, räckvidd och åtgärderna för dess tillämpande.

Principen om likabehandling bör genomföras i företags- eller yrkesbaserade system för social trygghet som ger skydd vid de förhållanden som uppräknas i artikel 3.1 i direktiv 79/7/EEG liksom de förmåner som lämnar de anställda någon annan ersättning i kontanter eller in natura i enlighet med fördragets innehåll.

Genomförandet av principen om likabehandling påverkar inte de bestämmelser som gäller skydd för kvinnor på grund av moderskap.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Detta direktiv har till syfte att i företags- eller yrkesbaserade system för social trygghet genomföra principen om likabehandling av kvinnor och män, härefter kallad "likabehandlingsprincipen".

Artikel 2

1. Med företags- eller yrkesbaserade system för social trygghet menas system som inte regleras av direktiv 79/7/EEG, vars syfte är att ge dem som arbetar, både anställda och egna företagare, i ett företag eller i en grupp av företag, inom ett område för ekonomisk verksamhet eller yrkessektor eller grupp av sådana sektorer, förmåner som skall komplettera förmånerna enligt lagstadgade system för social trygghet eller ersätta dessa, vare sig deltagandet i sådana system är obligatoriskt eller frivilligt.

2. Detta direktiv gäller inte

a) individuella avtal,

b) system med endast en deltagare,

c) löntagares försäkringssystem där arbetsgivaren inte är part,

d) i fråga om fast avlönade arbetstagare: förmåner som erbjuds deltagare individuellt för att garantera dem

- antingen ytterligare förmåner, eller

- ett val av datum då de normala förmånerna utfaller, eller ett val mellan flera förmåner.

Artikel 3

Detta direktiv skall gälla för medlemmar av den förvärvsarbetande befolkningen, däribland egna företagare, personer vars verksamhet avbrutits av sjukdom, barnafödande, olycksfall eller ofrivillig arbetslöshet samt arbetssökande liksom även pensionerade och invalidiserade arbetstagare.

Artikel 4

Detta direktiv skall gälla

a) företags- eller yrkesbaserade system som lämnar skydd vid

- sjukdom,

- invaliditet,

- ålderdom inklusive förtidspensionering,

- olycksfall i arbetet samt yrkessjukdomar,

- arbetslöshet,

b) företags- eller yrkesbaserade system som ger andra sociala förmåner i kontanter eller in natura och i synnerhet efterlevandeförmåner samt familjebidrag, om sådana förmåner beviljas anställda och alltså utgör en ersättning som arbetsgivaren betalar den anställde arbetstagaren.

Artikel 5

1. Enligt de villkor som fastslås i efterföljande bestämmelser innebär likabehandlingsprincipen att det inte skall förekomma någon diskriminering på grund av kön, vare sig direkt eller indirekt, i synnerhet under hänvisning till äktenskaplig eller familjestatus, särskilt i fråga om:

- förmånernas räckvidd och villkoren för att få del av dem,

- skyldighet att betala avgifter och beräkningen av avgifterna,

- beräkningen av förmåner, däribland tilläggsförmåner avseende make/maka eller familjemedlemmar och de villkor som avgör hur länge rätten till förmånerna skall kvarstå.

2. Likabehandlingsprincipen skall inte utgöra hinder för de bestämmelser som gäller skydd för kvinnor på grund av moderskap.

Artikel 6

1. Med bestämmelser som står i strid med likabehandlingsprincipen avses sådana bestämmelser som direkt eller indirekt, särskilt med hänvisning till äktenskaplig eller familjestatus, beror på kön, när det gäller att

a) avgöra vilka personer som får delta i ett företags- eller yrkesbaserat system,

b) fastställa om deltagande i ett företags- eller yrkesbaserat system skall vara obligatoriskt eller frivilligt,

c) fastslå olika regler för ålder för inträde i systemet, eller vilken minsta anställnings- eller medlemskapstid i detta som krävs för att erhålla dess förmåner,

d) fastställa olika regler, förutom vad som bestäms i h och i, för återbetalning av avgifter när en arbetstagare lämnar ett system utan att ha uppfyllt de villkor som garanterar honom en uppskjuten rätt till långtidsförmåner,

e) ställa olika villkor för beviljande av förmåner eller att inskränka förmånerna till arbetstagare av det ena eller andra könet,

f) fastställa olika pensionsålder,

g) temporärt upphäva innehavet eller förvärvet av rättigheter under barnledighet eller ledighet av familjeskäl som beviljas enligt lag eller avtal och betalas av arbetsgivaren,

h) fastställa olika förmånsnivåer, utom i den mån det kan vara nödvändigt att ta hänsyn till försäkringstekniska beräkningsfaktorer, som är olika allt efter kön, för förmåner som betecknas som avgiftsbaserade,

i) fastställa olika nivåer för arbetstagarnas avgifter,

fastställa olika nivåer för arbetsgivarnas avgifter i fråga om förmåner betecknade som avgiftsbaserade, utom när det gäller att göra förmånerna mera jämställda,

j) fastställa olika normer eller normer tillämpliga endast på arbetstagare av ett specificerat kön, utom såsom föreskrivs i h och i, i fråga om garantin för eller bibehållandet av rätten till uppskjutna förmåner, då en arbetstagare lämnar ett system.

2. När man överlämnar åt förmånssystemets förvaltning att inom räckvidden för detta direktiv efter gottfinnande bevilja förmåner, måste denna ta hänsyn till likabehandlingsprincipen.

Artikel 7

Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som krävs så att

a) bestämmelser som strider mot likabehandlingsprincipen i lagligen tvingande kollektivavtal, företagens interna regler för de anställda eller andra åtgärder som gäller företags- eller yrkesbaserade system skall eller får förklaras ogiltiga eller får ändras,

b) försäkringssystem som innehåller sådana villkor inte får godkännas eller förlängas genom administrativa åtgärder.

Artikel 8

1. Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att de bestämmelser i de företags- eller yrkesbaserade systemen som strider mot likabehandlingsprincipen är reviderade före den 1 januari 1993.

2. Detta direktiv skall inte utesluta att de bestämmelser för rättigheter och skyldigheter som gällde under en medlemskapsperiod i ett företags- eller yrkesbaserat system, innan det reviderades, fortfarande skall gälla för perioden i fråga.

Artikel 9

Medlemsstaterna får uppskjuta en obligatorisk tillämpning av likabehandlingsprincipen i fråga om

a) avgörande av pensionsålder i syfte att bevilja ålderspension och de eventuella konsekvenserna för andra förmåner,

- antingen till det datum då sådan jämställdhet uppnås i lagstadgade system,

- eller allra senast till dess att sådan jämställdhet krävs av ett direktiv,

b) efterlevandepensioner till dess ett direktiv kräver likabehandlingsprincipen i lagstadgade system för social trygghet i detta avseende,

c) tillämpningen av det första stycket i artikel 6.1 i för att ta hänsyn till de olika försäkringstekniska beräkningsfaktorerna senast till utgången av en period på tretton år räknat från dagen för anmälan av detta direktiv.

Artikel 10

Medlemsstaterna skall i sin nationella lagstiftning vidta de åtgärder som krävs för att göra det möjligt för alla som anser sig förfördelade på grund av att likabehandlingsprincipen inte tillämpats att göra sina krav gällande vid domstol, eventuellt efter att ha hänvänt sig till andra behöriga myndigheter.

Artikel 11

Medlemsstaterna skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att skydda arbetstagaren mot avskedande från arbetsgivarens sida, om avskedandet beror på klagomål inom företaget från de anställda eller på att man vidtagit rättsliga åtgärder i syfte att genomdriva att likabehandlingsprincipen iakttas.

Artikel 12

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som behövs för att följa detta direktiv senast tre år efter dagen för anmälan(6). De skall genast underrätta kommissionen om detta.

2. Medlemsstaterna skall senast fem år efter dagen för anmälan till kommissionen översända den information den behöver för att kunna avfatta en rapport om tillämpningen av detta direktiv för överlämnande till rådet.

Artikel 13

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 24 juli 1986.

På rådets vägnar

A. CLARK

Ordförande

(1) EGT nr C 134, 21.5.1983, s. 7.

(2) EGT nr C 117, 30.4.1984, s. 169.

(3) EGT nr C 35, 9.2.1984, s. 7.

(4) EGT nr L 39, 14.2.1976, s. 40.

(5) EGT nr L 6, 10.1.1979, s. 24.

(6) Detta direktiv anmäldes till medlemsstaterna den 30 juli 1986.