Rådets yttrande

av den 9 mars 2004

om Portugals uppdaterade stabilitetsprogram för 2004-2007

(2004/C 68/04)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGIVIT FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken(1), särskilt artikel 5.3 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

Den 9 mars 2004 granskade rådet Portugals uppdaterade stabilitetsprogram 2003, som omfattar perioden 2004-2007. Det uppdaterade programmet uppfyller i stort sett kraven i den reviderade "uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning". Information särskilt om väntade inkomster av privatisering hade dock varit önskvärd.

Den 5 november 2002 beslutade rådet att ett alltför stort underskott förelåg i Portugal och utfärdade en rekommendation där Portugal uppmanades rätta till situationen senast före utgången av 2003. Strategin för budgetkonsolidering på medellång sikt i uppdateringen av stabilitetsprogrammet 2003 är i stort sett densamma som i den föregående uppdateringen. Den är centrerad kring tre axlar: 1. ett omfattande program för strukturreformer, med särskild verkan på områden som har direkt betydelse för de offentliga finanserna, t.ex. offentlig förvaltning, hälso- och sjukvård samt utbildning, 2. en konsekvent politik för att tygla den offentliga konsumtionen genom återhållsamhet i lönebildningen och nästan totalstopp för nyanställningar, och 3. en successiv förbättring av produktivitet och konkurrenskraft, som bland annat skall främjas genom en betydande nedsättning av bolagsskatten. Dessutom väntas den budgetramlag ("Lei de Estabilidade Orçamental") som antogs 2002 ha stärkt samordningen av budgetpolitiken mellan olika förvaltningsnivåer. Därför räknar de portugisiska myndigheterna med att genomförandet av denna strategi med en budgetanpassning på medellång sikt kommer att leda till en kumulativ minskning med 3,2 procentenheter av de primära utgifterna i förhållande till BNP under perioden 2004-2007. Detta kommer dock delvis att neutraliseras av en minskning av skatteintäkterna med 0,7 procentenheter av BNP.

Den strategi för budgetkonsolidering som de portugisiska myndigheterna tillämpar verkar ekonomiskt sund. En anpassningsstrategi som grundar sig på att begränsa utgifterna hellre än att höja skatterna anses öka framtidstron hos privata ekonomiska aktörer, vilket främjar tillväxten på medellång sikt. Dessutom bör en sådan strategi garantera en bestående förbättring av de offentliga finanserna och hindra att stora obalanser uppkommer i ekonomin inom den privata sektorn.

Enligt prognosen i uppdateringen 2003 kommer BNP i reala termer att öka med 1,0 % under 2004 efter att ha minskat med uppskattningsvis 0,8 % under 2003. För perioden 2005-2007 uppskattas den reala BNP-tillväxten till 2,75 % per år i genomsnitt. Sysselsättningstillväxten väntas ta fart från 0,4 % 2004 till 1,3 % i genomsnitt under perioden 2005-2007. HKPI-inflationen går ner från 3,3 % 2003 och väntas stabilisera sig kring 2 % för hela perioden 2004-2007. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för uppdateringen verkar realistiskt, särskilt därför att den pågående korrigeringen av stora obalanser håller på att slutföras. Dessutom innehåller scenariot ett element av försiktighet som kan absorbera ogynnsamma chocker så länge de är av måttlig omfattning. Tonvikten på försiktighet bygger på två antaganden: 1. en genomsnittlig tillväxttakt på bara 0,25 procentenhet över den siffra som beräknas för EU som helhet, en rimlig avvikelse för ett land som är på väg att komma ikapp utvecklingen, och 2. oförändrade andelar av exportmarknaden trots den väntade måttliga ökningen av (arbets)produktiviteten och en betydande minskning av löneökningarna, i linje med kommissionens höstprognos 2003.

Målet i uppdateringen är ett offentligt underskott på 2,8 % av BNP 2004, efter ett väntat underskott på 2,8 % av BNP 2003 vilket till stor del uppnåddes genom upprepade, omfattande engångsåtgärder. Under de följande åren förutses de nominella underskotten minska gradvis till 1,1 % av BNP 2007. I konjunkturrensade termer utifrån kommissionens beräkningar med tillämpning av den överenskomna beräkningsmetoden kommer underskottet att minska med 0,4 procentenheter till 1,7 % av BNP under 2004 och slutligen till 0,7 % av BNP 2007.

Skuldkvoten ökar med närmare 7 procentenheter av BNP mellan 2000 och 2004, till stor del på grund av stora nominella underskott och en svag tillväxt, och kommer att nå exakt upp till referensvärdet 60 % under 2004. Därefter förutses skuldkvoten minska till 57 % av BNP fram till 2007.

Möjligheterna att nå budgetmålen i det uppdaterade programmet är dock underställda två betydande risker. För det första sannolikheten för ett bortfall av skatteintäkter under 2004 och för det andra ett eventuellt misslyckande med att begränsa ökningen av de sammanlagda sociala transfereringarna i den omfattning som (implicit) förutses i programmet redan under 2004. Under sådana förhållanden skulle ett misslyckande med att nå budgetmålen för 2004 få återverkningar under hela programperioden, vilket antingen kräver att lämpliga korrigerande åtgärder vidtas eller att budgetmålen ses över. Ett beslutsamt genomförande av strukturreformer med effekter för budgeten är naturligtvis avgörande för att målen i programmet skall nås.

Med den politik som förs kan riskerna för obalanser på lång sikt inte uteslutas helt för Portugal. Det stora underskottet och den ökande skulden i förhållande till BNP kan undergräva de offentliga finansernas hållbarhet på längre sikt, och därför är det absolut nödvändigt att inom en rimlig tid uppnå en situation med offentliga finanser som är nära balans. Den budgetstrategi som skisseras i programmet är förenlig med målet att förbättra de offentliga finansernas hållbarhet. Denna strategi bygger främst på en budgetkonsolidering på medellång sikt tack vare en begränsning av den offentliga konsumtionen och de väntade fördelarna av att strukturreformerna slutförs. Strikt övervakning av tendenserna när det gäller utgifter för pensioner och hälso- och sjukvård är avgörande för att undvika framtida obalans i budgeten. Ett misslyckande skulle så småningom leda till en ökande skuld när befolkningens åldrande får genomslag.

Reformer av pensionssystemen har pågått sedan 2001 och den processen har ännu inte slutförts. De långfristiga prognoser för pensionsutgifter som lades fram i uppdateringen 2003 verkar inte omfatta effekterna av vissa åtgärder som redan vidtagits och andra som planeras. Dessutom tyder en tidig utvärdering av effekterna av 2001 års reform av det allmänna folkpensionssystemet på att systemets hållbarhet på lång sikt inte har förbättrats. Mot bakgrund av detta utgår programmet implicit från att den genomsnittliga årliga ökningen av de sammanlagda sociala transfereringarna måste minska snabbt. Vilka åtgärder som krävs för att detta skall uppnås sägs dock inte i programmet.

Den ekonomiska politiken i uppdateringen 2003 överensstämmer i stort sett med rekommendationerna i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken, särskilt när det gäller de offentliga finanserna. Förbättringen av det konjunkturrensade underskottet för 2006 och 2007 tycks understiga 0,5 procentenhet per år, men budgetanpassningens sammansättning följer den rekommendation som uppmanar till en minskning av underskottet främst genom en begränsning av utgifterna. Dessutom följer man inom angivna tidsramar den rekommendation där Portugal uppmanas att genomföra strukturreformer på områden som direkt påverkar budgetkonsolideringen.

(1) EGT L 209, 2.8.1997.