Kommissionens beslut

av den 2 april 2003

om att en koncentration är förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalet

(ärende COMP/M.2876 - Newscorp/Telepiù)

[delgivet med nr K(2003) 1082]

(Endast den engelska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2004/311/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 57.2 a i detta,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer(1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1310/97(2), särskilt artikel 8.2 i denna,

med beaktande av kommissionens beslut av den 29 december 2002 om att inleda ett förfarande i detta ärende, efter att de berörda företagen fått tillfälle att yttra sig om kommissionens invändningar,

med beaktande av yttrandet från Rådgivande kommittén för koncentrationer(3), och

med beaktande av förhörsombudets slutrapport i ärendet(4), och

av följande skäl:

(1) Kommissionen mottog den 16 oktober 2002 en anmälan enligt artikel 4 i rådets förordning (EEG) nr 4064/89 (nedan kallad "koncentrationsförordningen") om en föreslagen koncentration genom vilken The News Corporation Limited, Australien (nedan kallat "Newscorp") förvärvar kontroll i den mening som avses i artikel 3 i koncentrationsförordningen, genom ett för ändamålet särskilt upprättat bolag (special purpose vehicle company), över hela de italienska betal-TV-bolagen Telepiù Spa och Stream Spa (nedan kallade "Telepiù" och "Stream") genom förvärv av aktier. Telepiù och Stream slår samman sina verksamheter till en kombinerad direct-to-home (DTH) satellitplattform för betal-TV. Telecom Italia SpA (den befintliga italienska telekomleverantören, nedan kallad "Telecom Italia") kommer att äga en minoritet av aktierna (19,9 procent) inom den nya kombinerade plattformen för betal-TV.

(2) Efter att ha granskat anmälan och de åtaganden som Newscorp inkom med den 31 oktober 2002, konstaterade kommissionen den 29 november 2002 att den anmälda transaktionen omfattades av koncentrationsförordningen och att det var mycket tveksamt om den var förenlig med den gemensamma marknaden och med EES-avtalet. Kommissionen beslutade följaktligen att inleda ett förfarande enligt artikel 6.1 c i koncentrationsförordningen.

(3) Den 14 januari 2003 inkom Newscorp med nya åtaganden.

(4) Ett muntligt förhör hölls den 5 och 6 mars 2003.

(5) Den 13 mars 2003 inkom Newscorp med sina slutliga åtaganden.

(6) Rådgivande kommittén diskuterade utkastet till beslut den 20 mars 2003.

I. PARTERNA

(7) Newscorp är ett mediaföretag med verksamhet i Förenta staterna, Kanada, Europa, Australien, Latinamerika och Stillahavsområdet. Newscorps verksamhet omfattar produktion och distribution av rörliga bilder och TV-program, TV-sändningar via satellit och kabel, utgivning av tidningar, tidskrifter och böcker, produktion och distribution av produkter och tjänster inom reklam och annonsering, utveckling av digitala sändningar, utveckling av villkorad tillgång och abonnenthanteringssystem och skapande och distribution av direktsända program.

(8) Telepiù har funnits sedan 1991 som en analog plattform för betal-TV. Sedan 1996 har Telepiù även varit verksamt som programföretag för betal-TV via digital satellit (DTH) och, i mindre omfattning, via kabel. Telepiù sänder även via digitala marksändningar som ett tekniskt experiment i några enstaka områden i Italien. Sedan 1997 har Vivendi Universal SA ensam kontrollerat Telepiù som huvudsakligen verkar genom sina filialer. Europa TV SpA och Prima TV SpA ansvarar i synnerhet för den redaktionella verksamheten på Telepiùs kanaler och för förvärv av TV-rättigheter till sportevenemang och filmer. Båda har de tillstånd till analoga marksändningar samt rätt till digitala satellitsändningar. Omega TV SpA ansvarar för egenproduktionen och för Telepiús erbjudanden om digitala pay-per-view-satellitsändningar. Atena Servizi SpA tillhandahåller teknisk-administrativa tjänster för den digitala plattformen och förvärvar sändningsrättigheter till kanaler som har producerats av tredje part för att kunna erbjudas på en sådan plattform. TeleCare SpA, ett företag som kontrolleras av Atena Servizi, ansvarar slutligen för kundtjänstverksamheten.

(9) Stream anslöts 1993 och fungerade som en plattform för betal-TV i Italien 1998, och man sände då via DTH. Mellan 1993 och 1997 var Stream endast verksamt som tjänsteleverantör som distribuerade betal-TV-program åt andra operatörer. För närvarande är Stream endast verksamt inom digitalteknik och man sänder via satellit och, i mindre omfattning, via kabel. Fram till mitten av 2000 var aktiefördelningen i Stream följande: Telecom Italia (35 procent), Newscorp (35 procent), Cecchi Gori Group Finmavi SpA (CGG) (18 procent) och Società Diritti Sportivi Srl. (SDS) (12 procent). Sedan mitten av 2000 har Newscorp och Telecom Italia, efter kommissionens godkännande(5), med lika stora andelar gemensamt kontrollerat Stream med stöd av ett aktieägaravtal.

II. KONCENTRATIONEN

(10) Den föreslagna koncentrationen innebär att Newscorp förvärvar ensam kontroll över Telepiù och Stream i syfte att fullfölja en sammanslagning av deras affärsverksamheter. I detta syfte ingick Newscorp och Telecom Italia den 1 oktober 2002 ett avtal om köp av bolagsandelar med Vivendi Universal SA, Group Canal+ SA och Canal+ Europe BV (kallas tillsammans för "Vivendikoncernen"). Detta ledde till att Newscorp kunde förvärva 100 procent av andelarna i Telepiù via ett för ändamålet särskilt upprättat bolag (special purpose vehicle company) som ägdes helt av Stream.

(11) Newscorp och Telecom Italia har samtidigt ingått ett "ramavtal" som innebär att de har för avsikt att i) finansiera Stream, ii) omdefiniera sina intressen och respektive roller i Stream och genom Stream införliva och finansiera en 100-procentigt ägd filial till Stream som ett för ändamålet särskilt upprättat bolag (special purpose vehicle) för att genomföra förvärvet av Telepiù och iii) styra sina framtida förbindelser som delägare i Stream och den därmed förbundna medverkan i det för ändamålet upprättade bolaget. Efter dessa åtgärder skapas en kombinerad plattform för DHT och betal-TV som innebär en sammanslagning av Stream och Telepiù.

(12) Slutligen styr det aktieägaravtal som bifogas ramavtalet förhållandet mellan Newscorp och Telecom Italia som delägare i Stream.

(13) Telecom Italia får en andel på 19,9 procent av den kombinerade plattformen medan Newscorps andel blir 80,1 procent. Det är tänkbart att andra investerare kommer att ansluta sig till aktiestrukturen av rent ekonomiska intressen. I avtalet om köp av bolagsandelar fastslås att sådana eventuella investerare varken enskilt eller gemensamt får utöva kontroll över den kombinerade plattformen, vilket innebär att de varken kan påverka utformandet av företagspolicyn eller delta i utnämnandet av företagsledningen.

(14) Trots att det grundar sig på flera olika avtal betraktas Newscorps förvärv av ensam kontroll över Stream och Telepiù som en enda koncentration som enbart genomförs i syfte att Newscorp skall förvärva ensam kontroll över den kombinerade plattformen. Den föreslagna transaktionen utgör således en koncentration i den mening som avses i artikel 3.1 b i koncentrationsförordningen.

(15) Den föreslagna transaktionen innebär en utveckling av ett förfarande som granskades 2002 av den italienska antitrustmyndigheten (IAA)(6). Under detta förfarande skulle Vivendikoncernen, i motsats till den nuvarande transaktionen, ha förvärvat ensam kontroll över den italienska plattformen för DTH-betal-TV till följd av en sammanslagning av Stream och Telepiù. I detta scenario hade Telecom Italia tillsammans med Newscorp varit "säljare", medan Telecom Italia hade behållit en länk till den kombinerade plattformen. Transaktionen godkändes av IAA genom ett beslut av den 13 maj 2002 med ålägganden i form av ett antal villkor som i allt väsentligt liknade de ålägganden som företagen lade fram i första skedet av kommissionens undersökning. Följden blev att Vivendikoncernen avstod från att ingå överenskommelsen.

III. GEMENSKAPSDIMENSION

(16) De berörda företagen har en sammanlagd världsomfattande omsättning på mer än 5000 miljoner euro (Newscorp [...]*(7) euro i juni 2002, Stream [...]* euro 2001, Telepiù [...]* euro 2001). Den sammanlagda omsättningen inom hela gemenskapen för minst två av de berörda företagen uppgår till mer än 250 miljoner euro vardera (Newscorp [...]* euro i juni 2002 och Telepiù [...]* euro 2001, medan Stream uppnådde [...]* euro 2001). Parterna omsätter inte mer än två tredjedelar av sin totala omsättning i en och samma medlemsstat (Newscorp omsätter två tredjedelar av sin totala omsättning i gemenskapen i Förenade kungariket, Stream och Telepiù i Italien). Förfarandet har därmed en gemenskapsdimension i den mening som avses i artikel 1.2 i koncentrationsförordningen.

IV. BEDÖMNING ENLIGT ARTIKEL 2 I KONCENTRATIONSFÖRORDNINGEN

A. RELEVANTA PRODUKTMARKNADER OCH GEOGRAFISKA MARKNADER

(17) Koncentrationen påverkar ett antal marknader i Italien.

1. BETAL-TV-MARKNADEN

Produktmarknad

(18) Newscorp anser att den föreslagna transaktionen bör bedömas inom ramen för den totala marknaden för TV-sändningar i Italien, inklusive såväl betal-TV som okodade TV-tjänster. Parterna har anfört som skäl att kommissionen har godkänt samspelet mellan de båda leden i tidigare beslut(8). Newscorp hävdar att det med tanke på den italienska marknaden finns skäl för kommissionen att besluta att den relevanta produktmarknaden bör omfatta både betal-TV och okodade TV-tjänster. Newscorp anför som ytterligare skäl att betal-TV-operatörernas inflytande i Italien effektivt begränsas genom att programföretagen med okodade sändningar har en så stark ställning.

(19) Den ingående marknadsundersökning som genomförts i ärendet har visat att det i Italien görs en tydlig åtskillnad, både från konsumenternas och leverantörernas sida, mellan okodade sändningar och betal-TV. Undersökningen omfattade programföretag med okodade sändningar, kanalleverantörer, fotbollsklubbar och konsumentföreningar. Nedanstående punkter utgör en sammanfattning av de viktigaste frågor som ingick i marknadsundersökningen.

Programföretag med okodade sändningar

(20) Slutsatsen att okodade sändningar och betal-TV utgör olika marknader bekräftas både av större (programföretag på nationell nivå) operatörer och majoriteten av de mindre operatörerna för okodade sändningar (regionala eller lokala programföretag). Så gott som alla programföretag som rådfrågats hävdade att programutbud och sändningstider skiljer sig mellan betal-TV och okodade sändningar. Det gör att de båda tjänsterna erbjuder slutkunderna helt olika produkter. När det gäller leverantörsaspekten av utbytbarheten skulle betal-TV-operatörerna inte heller kunna byta till okodade sändningar på kort tid och tvärtom utan avsevärda extra kostnader och risker(9), eftersom de två programföretagen även tillämpar olika affärsmodeller. Företag som erbjuder okodade sändningar är till stor del beroende av intäkter från reklam eller statliga stöd, medan betal-TV-operatörer är beroende av intäkter från abonnemangsavgifter (och i betydligt mindre utsträckning - cirka 5 procent i Italien - från reklam).

(21) Medan "publiken" (tittarsiffrorna) är parametern för bedömning av framgångar med okodade sändningar (med tanke på reklamens möjligheter att nå ut), är antalet abonnenter nyckelparametern för betal-TV. De tillfrågade påpekade dessutom att betal-TV, när det rör sig om särskilda program, till exempel sport och i synnerhet fotboll, kan erbjuda en imponerande mängd olika evenemang, till och med på samma gång. Ett sådant utbud med flera kanaler är vida överlägset det de okodade sändningarnas tittare får tillgång till. Dessa kan se som mest ett program, till exempel en fotbollsmatch, i taget. I dagsläget är betal-TV och okodade sändningar därför inte fullt utbytbara ur ett konsumentperspektiv. Vissa företag med okodade sändningar har poängterat att tittarna med betal-TV ofta är intresserade av ett visst programutbud, till exempel sport eller biofilmer, som endast är tillgängligt som betal-TV.

(22) Vidare påstod några framstående företag med okodade sändningar att även om det kan förekomma ett visst samarbete mellan betal-TV och operatörer med okodade sändningar tenderar programleverantörer att kunna öka sina inkomster om de gör en tydlig åtskillnad i profilerna för betal-TV och okodade sändningar. På detta vis kan man tydligt särskilja olika marknader.

Kanalleverantörer

(23) Liknande synpunkter har framförts av ett stort antal kanalleverantörer som påstår att betal-TV och okodade sändningar tillhör olika marknader.

(24) Skillnaderna i typisk intäktsmodell för de två olika programföretagstyperna bidrar till att leverantörerna placerar dem i olika konkurrensfack. Ett annat faktum har konstaterats: inom betal-TV finns det ett direkt ekonomiskt samband mellan programföretaget och tittarna (genom "abonnemangsavgiften"), men detta gäller inte för okodade sändningar där det ekonomiska förhållandet finns mellan programföretag och annonsörer. Slutkonsumenten ser dessutom troligen förhållandet mellan de båda TV-typerna som "kompletterande" snarare än "alternativt".

(25) Med tanke på leverantörernas syn på temakanalproducenter påstod de tillfrågade i undersökningen att endast betal-TV betraktas som en tänkbar köpare av program, medan operatörer för okodade sändningar knappast är ett alternativ.

(26) Inte desto mindre menade vissa av de tillfrågade att alla programföretag konkurrerar på en global tittarmarknad och på en global programinköpsmarknad. I det avseendet konstaterades att det råder konkurrens "på inköpsmarknaden för så kallade arkivfilmer (filmer som sänds på betal-TV:s icke-premiumkanaler) mellan betal-TV och de okodade sändningarna.". När vissa delar av programmen skulle fastställas angav tredje part emellertid följande: "i allmänhet råder det ingen konkurrens mellan betal-TV-operatörer och operatörer med okodade sändningar inom inköp och försäljning av kanaler och program". En annan tillfrågad konstaterade att även om betal-TV och okodade sändningar utgör olika marknader "är båda beroende av samma programkällor", vilket i sin tur "innebär att de priser och villkor som förhandlas fram inom det ena segmentet påverkar det andra".

(27) Tredje parter har poängterat att de båda marknaderna skiljer sig avsevärt åt på grund av fyra olika faktorer: a) en affärsmodell som gör att de båda produkterna skiljer sig åt ur leverantörernas synvinkel, b) omfång, c) programutbud och d) sändningstider. Om man bortser från de första tre faktorerna, som redan har diskuterats, är det i fråga om sändningstider viktigt att poängtera att okodade sändningar har fasta programtablåer för dagar och veckor, medan betal-TV (särskilt temakanaler som erbjuds via betal-TV-plattformar) har sändningstider som medger repriser av samma program på olika tider under en och samma dag och inom samma vecka. Betal-TV:s tittare kan följaktligen titta på samma program (på en betalkanal) vid flera tillfällen samma dag och även under samma vecka.

(28) De tillfrågade har emellertid medgett att ett stort antal okodade marksändningar i Italien påverkar betal-TV:s genomslagskraft och, i viss mån, programleverantörernas förmåga att distribuera sina produkter via betal-TV-plattformar.

Fotbollslag

(29) Fotbollsklubbar har en särskilt stark länk till betal-TV-branschen, eftersom de för sina löpande intäkter är mycket beroende av försäljning av sändningsrättigheter till betal-TV-operatörer. Detta gäller framför allt i Italien. Faktum är att en majoritet av de italienska fotbollsklubbarna (serie A-lag och serie B-lag) har hävdat att det finns en tydlig skillnad mellan marknaderna för betal-TV och okodade sändningar och att okodade sändningar inte konkurrerar på samma marknad som betal-TV. Skillnaderna beror huvudsakligen på fyra faktorer: a) tekniska skillnader, b) de licenser/tillstånd som krävs för verksamhet inom sektorn, c) förhållandet till slutkonsumenterna och d) de olika finansieringsmodeller som de båda sändningsalternativen grundar sig på. Dessa grundläggande skillnader kan sedan läggas till den främsta skillnaden, det vill säga de olika "produkterbjudandena" på de båda marknaderna.

(30) Det har från leverantörshåll påpekats att okodade sändningar vid direktsända matcher som spelas året om (till exempel italienska ligan, serie A eller serie B) inte konkurrerar med betal-TV om de relevanta exklusiva rättigheterna, medan det däremot förekommer en viss grad av konkurrens vid vänskapsmatcher, matchsammandrag eller andra produkter. De flesta fotbollslag betraktar "fotboll" som en unik produkt som i första hand är inriktad på exploatering när det gäller betalningsvillkoren. Det kan finnas undantag till detta, till exempel sammandrag eller uppskjutna matcher, vilket visar att även operatörer med okodade sändningar kan använda fotbollsrelaterade produkter, men dessa exempel är sporadiska och har marginell betydelse.

(31) I detta sammanhang har en del av de tillfrågade hävdat att betal-TV och okodade sändningar konkurrerar på samma marknad eftersom rättighetsinnehavarna (fotbollsklubbarna), produkten (fotbollsmatchen) och målet (konsumenterna) i slutänden är samma, oberoende av överföringssätt (krypterat eller okrypterat). Med tanke på a) att operatörer med betal-TV-plattformar kan sända flera matcher på samma gång och b) att fotbollslagen, särskilt de medelstora och de mindre, föredrar att sälja sina rättigheter till betal-TV för att hålla kvar publiken på fotbollsstadion, samt c) det som kännetecknar dem som beviljar rättigheter till fotbollsevenemang och marknadsbeteendet hos de flesta av dem, kan slutsatsen dras att det finns tydliga skillnader på de produkter som det är möjligt och lämpligt att lämna anbud på.

Konsumentföreningar

(32) Frågor har riktats till relevanta italienska konsumentföreningar (Adusbef, Aduc, Altroconsumo, Codacons, Confconsumatori, Federconsumatori). De tillfrågade påstod att, även om det finns ett konkurrenstryck i Italien mellan okodade sändningar och betal-TV eftersom det finns ett omfattande nätverk med okodade sändningar med ett stort programutbud, är det ändå osannolikt att en höjning av abonnemangsavgiften med 5-10 procent för en betal-TV-plattform skulle få konsumenterna att byta och avsluta sina existerande abonnemang eller avstå från nya abonnemang(10).

(33) Detta beror huvudsakligen på att betal-TV-abonnenter i regel skiljer sig från tittare som har okodade sändningar. Konsumenter som är beredda att betala ett abonnemang drivs av ett så starkt intresse för det särskilda ämnesområdet (till exempel sport, film eller musik) att de inte anser att de traditionella okodade sändningarna kan tillgodose deras behov. Det har i detta sammanhang påpekats att beslutet att teckna ett abonnemang ofta fattas på känslomässiga grunder, och att tittaren lockas av de program som betal-TV erbjuder, till exempel fotbollsmatcher med det egna favoritlaget. Denna typiska egenskap tycks sudda ut gränserna mellan konsumenter av betal-TV-tjänster och supportern till ett särskilt lag eller den som är intresserad av en särskild sport eller ett särskilt program.

Övriga faktorer

(34) Marknadsundersökningen har även belyst en rad andra faktorer som talar för en åtskillnad mellan marknaderna för betal-TV och för okodade sändningar.

(35) Den första faktorn är skillnaderna i utrustning som krävs för konsumtion av betal-TV jämfört med okodade sändningar. En betal-TV-konsument måste ha en dekoder för att kunna dekryptera sändningssignalerna. Dekodern måste köpas eller hyras som ett komplement till den vanliga TV-utrustningen. En konsument av okodade sändningar behöver ingen dekoder för analoga marksändningar. Skillnaden i utrustningskrav är särskilt relevant i Italien med tanke på att inga digitala marksändningar för närvarande är tillgängliga på marknaden. Det är inte uteslutet att den skillnaden kommer att bli mindre relevant i framtiden, eftersom en dekoder för mottagning av digitala signaler kommer att krävas även för TV-utrustning för marksändningar, när digital-TV väl införts. Den italienska staten planerar emellertid att införa digitala marksändningar i slutet av 2006 (till skillnad från andra länder som Spanien eller Förenade kungariket(11), där digitala marksändningar redan införts). Dessutom visar de senaste marknadsprognoserna att analog TV kommer att sluta användas i Italien i ett ännu senare skede.

(36) Även de olika funktioner som den digitala tekniken erbjuder är relevanta. Konsumenterna har hittills endast haft tillgång till dessa via betal-TV. Förutom möjligheten att visa flera olika evenemang samtidigt på en mängd olika kanaler, erbjuder betal-TV i Italien flera extra inslag som endast kan fås med hjälp av digital teknik. Elektroniska programguider (EPG) och interaktivitet är tydliga exempel på detta. Sportevenemangens tittare kan själva styra sitt tittande till exempel genom att förflytta sig mellan olika kameror som filmar en Formel 1 Grand Prix (från insidan av en bil till en annan, eller till pit stop), visa en repris av ett mål i slow-motion under en fotbollsmatch eller flytta kameran för att se en straffspark från den kamera som är monterad inuti målburen.

(37) Alla de nämnda faktorerna visar att betal-TV och okodade sändningar fortfarande är helt olika marknader i Italien, trots att de båda marknaderna obestridligen samverkar. Det är uppenbart att ju attraktivare ett erbjudande från ett programföretag med okodade sändningar är, desto mer avtar tittarens intresse av att välja ett betal-TV-abonnemang. Det gäller särskilt i länder som Italien, där operatörer med okodade sändningar erbjuder ett brett utbud av kanaler, och där vissa program på dessa kanaler kan betraktas som attraktiva. I detta avseende utövar okodade sändningar utan tvekan vissa begränsningar på betal-TV.

(38) Den avgörande frågan är emellertid om dessa begränsningar är tillräckligt omfattande för att okodade sändningar kan ses som utbytbara mot betal-TV. I detta avseende beror hur attraktivt ett erbjudande från ett programföretag med okodade sändningar är per definition på de program som erbjuds. För närvarande är den programtyp som i Italien klassas som "premium" (särskilt nya biofilmer som vunnit stora framgångar och sport, i huvudsak fotboll) endast tillgänglig för och genom betal-TV. Å ena sidan tenderar fotbollsklubbar att enbart sälja sina sändningsrättigheter till betal-TV-operatörer. Å andra sidan säljer de mest framstående filmproducenterna sina sändningsrättigheter till en viss film utifrån ett system med visningsomgångar, enligt vilket betal-TV får visa filmerna före operatörer med okodade sändningar (så kallad windowing). Programleverantörer har hittills inte velat frångå detta system, eftersom det skulle innebära att de gav upp en inkomstkälla. Så länge denna affärsmodell tillämpas kan okodade sändningar inte konkurrera med betal-TV genom att sända framgångsrika aktuella filmer direkt efter home-video-sändningarna. Därför finns för närvarande en tydlig skillnad i Italien mellan de "premiumprogram" som operatörer med okodade sändningar respektive betal-TV erbjuder och, det viktigaste, när sådana program skall sändas.

(39) Den nuvarande situationen utesluter emellertid inte att gränserna mellan de båda marknaderna så småningom suddas ut, bland annat till följd av den allmänna tekniska utvecklingen och digitaliseringen i Italien. Det framtida införandet av digitala marksändningar i Italien kommer troligen att leda till förändringar för televisionen. Vidare är det troligt att trenden med en allmän konvergens mellan olika audiovisuella medier å ena sidan och konvergensen mellan media och telekommunikationer å andra sidan leder till att de olika sätt på vilka underhållning och information delges konsumenterna närmar sig de sätt som konsumenterna tillgodogör sig dem på.

Kommissionens tidigare beslut

(40) Resultaten av marknadsundersökningen i detta ärende liknar de definitioner av den relevanta marknaden som kommissionen och även andra medlemsstaters konkurrensmyndigheter antagit i tidigare ärenden(12). Kommissionen har tidigare konstaterat att det finns en särskild marknad för betal-TV, utan åtskillnad mellan markbundna, satellit- och kabelsändningar eller andra överföringssätt. Den marknaden finansieras genom abonnemang och, i mindre omfattning, reklam och skiljer sig från marknaden för okodade sändningar som finansieras genom reklam och/eller statligt stöd(13).

(41) Medan det för okodade sändningar endast finns en affärsförbindelse mellan programleverantören och reklamindustrin, finns det för betal-TV även en direkt affärsförbindelse mellan programleverantören och tittaren som abonnent. Betal-TV marknadsförs därför genom ett nätverk av distributörer eller genom olika försäljningsteam. Ett abonnenthanteringssystem krävs och betal-TV-operatörerna kräver villkorad tillgång för att endast betalande abonnenter skall ha tillgång till deras tjänster.

(42) Konkurrensvillkoren är således olika för betal-TV och för okodade sändningar. Medan förhållandet mellan tittarsiffror och reklamkostnader är nyckelparametern för okodade sändningar är nyckelfaktorn i fråga om betal-TV förhållandet mellan programskapandet och antalet abonnemang. Det faktum att abonnenterna är beredda att betala stora belopp för betal-TV visar tydligt att betal-TV är en annan typ av produkt med ett tydligt mål.

(43) När det gäller andra tjänster med anknytning till betal-TV har kommissionen tidigare identifierat två andra tänkbara marknader: "pay-per-view"-tjänster(14) och digitala interaktiva TV-tjänster(15). De senare har ansetts vara kopplade till betal-TV och komplettera denna. När det gäller tjänster som "pay-per-view" (PPV), "near-video-on-demand" (nVoD) och "video-on-demand" (VoD), visar marknadsundersökningen att de för närvarande kan betraktas som segment på betal-TV-marknaden(16).

TV-kanaler, särskilt DTH-betalkanaler

(44) Det finns vissa likheter mellan betal-TV:s temakanaler (som marknadsförs separat i vissa medlemsstater(17)) och betal-TV-plattformarna. Enskilda kanaler kan inte jämföras med betal-TV med flera kanaler som Stream och Telepiù, där abonnenterna har möjlighet att köpa ett paket med kanaler med ett basutbud och ett premieutbud. I båda fallen (DTH-kanaler och betal-TV med flera kanaler) finns det, enligt informationen från marknadsundersökningen, en direkt affärsförbindelse mellan programleverantören och tittaren som abonnent. Båda marknadsförs via ett nätverk av distributörer eller med hjälp av försäljningsteam. Abonnenthanteringssystem krävs och båda kräver villkorad tillgång så att tillgången till tjänsterna begränsas till betalande abonnenter.

(45) I det här ärendet har kommissionen dragit slutsatsen att oberoende DTH-kanaler kan begränsa konkurrensen på den italienska marknaden i framtiden i förhållande till betal-TV-plattformar med flera kanaler som Stream och Telepiù, särskilt om de innehåller premiumprogram (nya filmer, sportevenemang och fotbollsmatcher).

(46) Hur som helst är det inte nödvändigt att fastställa huruvida betal-TV-kanaler utgör en tänkbar enskild produktmarknad på den totala marknaden för betal-TV-tjänster, med tanke på att koncentrationen skulle innebära en förstärkning av en dominerande ställning enligt varje möjlig definition av begreppet produktmarknad.

Slutsats

(47) Slutsatsen mot bakgrund av ovanstående är att marknadsundersökningen har visat att dessa marknader i Italien, även om det finns ett dynamiskt samspel mellan okodade sändningar och betal-TV som påverkar vilken genomslagskraft och framgång betal-TV får, för närvarande utgör två skilda marknader, vilket överensstämmer med resultatet av kommissionens tidigare undersökningar inom samma sektor.

Geografisk marknad

(48) Trots att kanaler på vissa nischmarknader sänds över hela Europa, är TV-sändningar i allmänhet fortfarande organiserade på nationella grunder. Som kommissionen tidigare har konstaterat i ett antal beslut(18) är marknaderna för organisation av TV nationella till sin karaktär eller gäller områden som är språkligt homogena. Huvudsakligen beror detta på lagstiftningsskillnader, språkbarriärer, kulturella faktorer och konkurrensvillkoren i de enskilda medlemsstaterna. Definitionen av den geografiska marknaden har i detta ärende fastställts med särskilda hänvisningar till betal-TV-marknaden. Därför har gränserna för produktmarknaden för den aktuella transaktionen begränsats till det italienska territoriet.

2. MARKNADER I TIDIGARE LED (BETRÄFFANDE BETAL-TV)

Inköp av audiovisuella TV-program (allmänna överväganden)

(49) Transaktionen har en inverkan på sektorn för audiovisuella program. På den marknaden är Stream och Telepiù främst verksamma i Italien som köpare av sändningsrättigheter(19). De audiovisuella programmen omfattar ett antal heterogena underhållningsprodukter. Dessa produkter inbegriper, utan begränsningar, biofilmer, TV-program inom alla genrer (till exempel biofilmer för TV, drama, komedier, dokumentärer, frågesports- och lekprogram och nyheter), sportevenemang och baskanaler och temakanaler (audiovisuella program).

(50) När programföretagen planerar sändningstider, och erbjudanden rent allmänt, måste de överväga olika typer av audiovisuellt innehåll. Enligt Newscorp bör inköp av TV-program generellt betraktas som en särskild marknad, eftersom det krävs en mångfald av TV-program för att bygga en framgångsrik betal-TV-plattform.

(51) I detta sammanhang visar kommissionens resultat att även om det stämmer att TV-programföretag, särskilt betal-TV-plattformar, måste köpa en mängd olika TV-program, är dessa program ur efterfrågans synvinkel, det vill säga ur TV-operatörernas perspektiv, inte utbytbara (en långfilm och ett program producerat för TV är inte lika attraktiva för kunderna).

(52) Från leverantörshåll handlas med rättigheter till TV-program utifrån olika prissättningsstrukturer och alla rättigheter har inte samma ekonomiska värde. Leverantörerna av vissa program kan dessutom inte ställa om produktionen mellan olika programtyper. Kommissionen har i tidigare beslut påpekat att det finns följande marknader att för TV-program(20) a) premiumfilmer, b) regelbundna fotbollsevenemang med klubblag (varje år), c) oregelbundna fotbollsevenemang med klubblag, d) övriga sporter, e) temakanaler och allmänna kanaler och f) TV-program. De rättigheter som omfattas av a, b, c och d har tidigare beaktats både ur leverantörens synvinkel (försäljning av rättigheter) och från efterfrågesidan (förvärv av exklusiva rättigheter).

(53) Även om okodade sändningar och betal-TV teoretiskt sett konkurrerar om ovan nämnda TV-program finns det vissa programkategorier som enbart köps in av betal-TV bland annat beroende på följande faktorer: i) priserna och avtalsvillkoren (aktuella filmer säljs till exempel bara till betal-TV för att ge extra intäkter vid senare försäljning till operatörer med okodade sändningar), ii) i fråga om fotbollsevenemang, om det finns kapacitet att sända flera matcher samtidigt och det faktum att de flesta fotbollsklubbar (särskilt de mindre och mellanstora) inte vill sälja sina rättigheter till operatörer med okodade sändningar (som alla TV-tittare har tillgång till) till samma pris som till betal-TV, eftersom en sådan försäljningspolicy skulle minska antalet åskådare på plats.

(54) Det innebär att dyra program av den typen i regel inte visas som okodade sändningar. Rättigheterna till nya premiumfilmer och de flesta regelbundna fotbollsevenemang med klubblag (närmare bestämt italienska ligan) förvärvas ofta på exklusiv grund av betal-TV-operatörer och utgör en viktig faktor ("moroten") som får konsumenterna att abonnera på en särskild betal-TV-kanal/-plattform. Även om andra typer av program också är viktiga komplement till betal-TV:s utbud, är de inte nödvändigtvis attraktiva program.

Produktmarknader

(55) De marknader som påverkas av den nuvarande transaktionen och där koncentrationen skapar eller stärker en dominerande ställning med avseende på efterfrågesidan (förvärv av rättigheter) är följande: a) exklusiva rättigheter till premiumfilmer, b) exklusiva rättigheter till fotbollsevenemang som äger rum varje år med klubblag (huvudsakligen nationella ligan, nationella cupen, UEFA-cupen och UEFA:s Champions League), c) exklusiva rättigheter till andra sportevenemang, d) förvärv av TV-kanaler.

a) Rättigheter till premiumfilmer

(56) Kommissionen har tidigare delat upp förvärvet av sändningsrättigheter för TV i olika marknader utifrån programmens karaktär(21). Den konstaterade särskilt i koncentrationsärendet Vivendi/CANAL+/Seagram(22) att förvärvet av sändningsrättigheter till långfilmer utgör en särskild marknad som skiljer sig från marknaden för program som producerats för TV.

(57) Beslutet i ärendet Vivendi/CANAL+/Seagram visar särskilt i fråga om betal-TV-operatörer att "ur efterfrågesidans synvinkel är dessa rättigheter inte utbytbara ur betal-TV-operatörens perspektiv. Det beror på att långfilmer och program som producerats för TV inte har samma attraktionskraft på kunderna. På leverantörssidan handlas med dessa rättigheter utifrån olika prissättningsstrukturer och de har inte samma ekonomiska värde." "På denna marknad har Hollywoods största filmbolag en mycket stark ställning, både kvantitets- och kvalitetsmässigt, eftersom de flesta framgångsrika filmer produceras av dem."

(58) Nyligen(23) angav kommissionen att den relevanta marknaden för filmer huvudsakligen består av "framgångsrika filmer", vilket i regel är filmer som producerats av de största amerikanska filmbolagen. Filmer som säljs till betal-TV omfattar rättigheter till så kallade betalningsperioder (pay-per-view, near-video-on-demand, video-on-demand), first window- och second window-visningar(24).

(59) First window är den första period då premiumfilmer är tillgängliga på betal-TV efter betalningsperioderna. En betal-TV-operatör som saknar first window-rättigheter till filmer kan endast erbjuda "äldre" premiumfilmer som tidigare har sänts på betal-TV, så kallat second window. Enligt kommissionens tidigare undersökningar(25) anser konsumenterna inte att second window-filmer är utbytbara med first window-filmer eftersom de inte är lika nya. Dessutom är det ur leverantörens synvinkel inte möjligt att ersätta en first window-film med en second window-film. Faktum är att second window-avgifterna i Frankrike, där dessa rättigheter säljs separat, är fastställda till mellan 5 och 25 procent(26) av first window- avgifterna. Även systemet med betal-TV-operatörernas kommersiella exploatering tenderar att variera: medan first window-filmer i regel ingår i premiumkanalerna finns det en tendens att second window-filmer sänds på speciella filmkanaler.

(60) I Italiens fall har de kommersiella skillnaderna mellan first och second window hittills inte varit avsevärda eller relevanta i praktiken. Enligt Newscorp har ingen av de tidigare förekommande operatörerna med betal-TV-plattformar visat något särskilt intresse av att förvärva rättigheter till andrahandssläpp på betal-TV. I synnerhet har inga särskilda rättigheter till andrahandssläpp på betal-TV förvärvats eller sålts inom ramen för de distributionsavtal(27) som italienska betal-TV-operatörer har ingått med de största amerikanska filmbolagen och de största inhemska filmproducenterna. Telepiù har emellertid förköpsrätt på second window för ett antal filmer och i vissa fall kan inte second window-rättigheter säljas till tredje part före de okodade visningarna på grund av förhalningsrättigheter (hold back rights). Dessutom är det möjligt att second window-rättigheter i framtiden kommer att kunna säljas i Italien.

(61) Marknadsundersökningen har i stor utsträckning bekräftat att premiumfilmer utgör fristående attraktiva program för betal-TV-operatörer. Leveransstrukturen, programmens karaktär och villkoren för prissättning innebär dessutom att förvärvet av exklusiva sändningsrättigheter kan betraktas som en produktmarknad som är skild från andra marknader för programinköp.

Geografiskt omfång

(62) Kommissionen har i ett antal beslut betraktat den geografiska marknaden som nationell, eller i vissa fall regional(28). Även om de flesta rättigheter har sitt ursprung i Förenta staterna (i de stora amerikanska filmbolagen) och inget hindrar operatörerna från att förvärva rättigheter till mer än ett område i taget, delas och säljs sändningsrättigheterna huvudsakligen på nationell nivå, eller på sin höjd inom samma språkområde, och priset struktureras på ett sådant sätt att avtalens ekonomiska värde beror på det område som rättigheterna förvärvas till. Därför är den geografiska marknaden, med tanke på de snedvridningar som en uppdelning av rättigheterna medför, nationell till sitt omfång eller begränsad till ett visst språkområde.

(63) I Italien är licenserna för sändningsrättigheter begränsade till det nationella området. Den geografiska marknaden har i det aktuella fallet därför ett nationellt omfång.

b) Rättigheter till fotbollsevenemang

(64) Kommissionen har i tidigare ärenden(29) konstaterat att det finns en särskild marknad för förvärv av exklusiva sändningsrättigheter till fotbollsmatcher som spelas varje år med klubblag (nationella ligan, främst första divisionen och kupperna, UEFA:s Champions league och UEFA-cupen). De okodade sändningarna deltar i anbudsförfaranden för rättigheter till Champions league och UEFA-cupen.

(65) Denna marknad kan särskiljas från förvärvet av sändningsrättigheter till fotbollsevenemang som inte hålls regelbundet och som nationella lag deltar i, till exempel världsmästerskapen eller Europamästerskapen, och som olika organisationer säljer. Operatörerna för okodade sändningar deltar i viss mån i anbudsförfarandet för dessa rättigheter. Dessa slutsatser har bekräftats av marknadsundersökningen i det aktuella ärendet.

(66) I det aktuella ärendet är den marknad som påverkats marknaden för förvärv av exklusiva sändningsrättigheter till fotbollsmatcher som spelas varje år med klubblag (nationella ligan, främst första divisionen och cuperna, UEFA:s Champions League och UEFA-cupen). Marknadsundersökningen har tydligt bekräftat att fotbollsevenemang av detta slag är unika attraktiva program för betal- TV-operatörer. Med tanke på programtypens karaktär och prissättningsvillkoren (priserna är avsevärt högre än för andra regelbundna sportevenemang med klubblag), kan förvärvet av exklusiva sändningsrättigheter för sådana regelbunda fotbollsevenemang med klubblag betraktas som en separat produktmarknad, som tydligt kan särskiljas från andra marknader för programinköp.

Geografiskt omfång

(67) UEFA:s sändningsregler speglar den nationella karaktären på marknaden för sändningsrättigheter till fotbollsevenemang, eftersom sändningsrättigheterna i allmänhet säljs på nationell nivå, till och med till paneuropeiska evenemang så som UEFA-cupen och UEFA:s Champions League. När det gäller sändningsrättigheterna till nationella ligan och till nationella cupmatcher, innebär specificeringen av produkten utifrån kulturella faktorer knutna till efterfrågan och nationella prefenser att det geografiska omfånget motsvarar det land där matcherna spelas. I Italien har de exklusiva sändningsrättigheterna till fotbollsmatcher som spelas varje år med italienska lag förvärvats av italienska sändningsoperatörer. Dessutom utnyttjas rättigheterna till italienska ligan och italienska cupen i Italien.

(68) Detta innebär att marknadens geografiska omfång i det här ärendet, precis som i tidigare beslut, är nationellt, det vill säga begränsat till Italien.

c) Rättigheter till andra sportevenemang

(69) Kommissionen har hittills inte tagit ställning i frågan om huruvida marknaden för förvärv av exklusiva rättigheter till andra sporter än de två fotbollsmarknader som nämns i skälen 64 och 65 kan delas upp i olika marknader.

(70) Marknadsundersökningen har emellertid visat att även om dessa program inte är så attraktiva att de lockar nya abonnenter är de ändå viktiga för betal-TV-operatörerna eftersom de rör evenemang som kan väcka intresse hos ett stort antal slutkonsumenter (till exempel viktiga tennisturneringar, boxningsmatcher, golf och motorcykeltävlingar). Denna programtyps karaktärsdrag samt prissättningsvillkoren visar dessutom att förvärv av exklusiva sändningsrättigheter till sådana sportevenemang kan betraktas som en särskild produktmarknad, som skiljer sig från andra marknader för programinköp.

(71) I det här ärendet är det emellertid inte nödvändigt att ta ställning till om de relevanta marknaderna bör delas upp i olika marknader utifrån de enskilda sporterna i fråga om TV-operatörernas förvärv av sändningsrättigheter, eftersom koncentrationen kommer att innebära att en dominerande ställning skapas eller förstärks, oberoende av alternativa definitioner av produktmarknaden.

Geografiskt omfång

(72) När det gäller vissa sportevenemang förvärvas rättigheterna på exklusiv grund för hela det europeiska området och säljs sedan vidare i respektive land, oberoende av de tekniska överföringssätten. Större sportevenemang som Olympiska spelen, är ur ett tittarperspektiv av paneuropeiskt intresse. Ett annat exempel på sporträttigheter som säljs på paneuropeiska grunder är sådana som förvärvas av kanalen Eurosport med sändningar i hela Europa.

(73) Med tanke på att de flesta sporträttigheter som programföretagen förvärvar är begränsade till ett visst land eller språkområde, är slutsatsen att marknaden för förvärv av sporträttigheter för sändning fortfarande är nationell till sitt omfång eller begränsad till vissa språkområden.

d) TV-kanaler

(74) Marknadsundersökningen i ärendet bekräftar att en oberoende marknadsföring av betal-TV-kanaler, särskilt på DTH-plattformar, kan innebära en konkurrensbegränsning gentemot betal-TV-plattformar. TV-kanaler kan även köpas av betal-TV-plattformar och införlivas i deras utbud och är, som kommissionen konstaterat i tidigare ärenden(30), avgörande för sammansättningen av betal-TV-tjänster och utgör en separat produktmarknad(31). Premiumkanaler produceras i regel av betal-TV med premiumprogram (sport och filmer) som tidigare köpts av originalrättigheternas innehavare. Marknadsundersökningen har dessutom visat att även om premiumkanalerna är viktiga för att locka abonnenter, är andra kanaler mycket viktiga för betal-TV-operatörer i och med att dessa olika kanaltyper (allmänna kanaler och temakanaler) bidrar till att göra betal-TV-utbudet attraktivt för slutkonsumenterna.

(75) Vad beträffar TV-kanalerna består tillgångssidan av leverantörer som köper enstaka evenemang eller program (på allmän eller icke-exklusiv grund) och slår samman dem till paket för återförsäljning till TV-programföretag. Dessa kännetecken för tillgångssidan, det utmärkande för de erbjudna programmen samt prissättningsvillkoren (lägre pris per timme jämfört med exklusiva program) innebär att TV-kanalerna kan betraktas som en särskild produktmarknad, som kan särskiljas från andra marknader för programinköp.

(76) Däremot är det inte nödvändigt att i detta ärende ta ställning till huruvida de relevanta marknaderna bör delas in i olika marknader utifrån varje enskild kanaltyp (allmänna kanaler eller temakanaler, till exempel, sport, barn eller nyheter), eftersom koncentrationen kan skapa en monopsonistsituation oberoende av de alternativa definitionerna av produktmarknaden.

Geografiskt omfång

(77) I fråga om geografiskt omfång avgörs inköpen av dessa kanaler huvudsakligen av den kulturella och sociologiska bakgrunden i det land där betal-TV-plattformen är verksam och tycks hur som helst vara starkt påverkade av och knutna till enskilda nationella områden. Det innebär att varje tänkbar alternativ produktmarknad bör ha en nationell dimension. Den nationella dimensionen bekräftas i Italiens fall: leverantörerna har skapat särskilda temakanaler i Italien som är anpassade till italiensk smak och distributionen sker på nationell nivå.

B. KONCENTRATIONENS EFFEKTER

(78) Koncentrationen kommer att medföra flera horisontella överlappningar på ett antal marknader som är vertikalt förbundna med varandra.

1. DEN ITALIENSKA BETAL-TV-MARKNADEN

1.1 Allmänna överväganden

(79) Den italienska betal-TV-marknaden präglas för närvarande av två operatörer: Telepiù och Stream. Särskilt sedan DTH-tjänsterna infördes 1996 har den italienska marknaden för betal-TV-tjänster vuxit avsevärt, både i fråga om värde och i fråga om volym (antal abonnenter). Tabellerna nedan innehåller den beräknade marknadsstorleken som parterna tillhandahållit för den horisontellt påverkade marknaden från 1999 till 2001, med en tydlig tillväxt (under de tre referensåren +80,8 procent i värde och +36,1 procent i antal abonnenter).

TABELL 1

Marknadsstorlek

Värde

>Plats för tabell>

Källa:

Formulär CO.

TABELL 2

Volym (antal abonnenter)

>Plats för tabell>

Källa:

Formulär CO.

(80) Det bör påpekas att Telepiù (målföretaget) redan före koncentrationen hade en dominerande ställning på den italienska betal-TV-marknaden.

(81) Telepiù hade marknadsandelar på [60-70]* procent uttryckt i abonnenter och [65-75]* procent uttryckt i värde. Stream hade marknadsandelar på [30-40]* procent uttryckt i abonnenter och marknadsandelar på [25-35]* procent uttryckt i värde. Vidare hade Telepiù i november 2002 marknadsandelar på [65-75]* procent uttryckt i antal abonnenter (Stream hade [25-35]* procent), och marknadsandelar på cirka [70-80]* procent uttryckt i intäkter. Nedanstående tabeller innehåller en sammanfattning av Streams och Telepiùs ställning före koncentrationen under en treårsperiod baserat på värde, antal abonnenter (volym) och motsvarande marknadsandelar.

TABELL 3

Marknadsställning för Telepiù och Stream före koncentrationen

Värde

>Plats för tabell>

Källa:

Formulär CO.

TABELL 4

Volym (antal abonnenter)

>Plats för tabell>

Källa:

Formulär CO.

TABELL 5

Marknadsandelar (värde/volym)

>Plats för tabell>

Källa:

Formulär CO.

1.2 Överväganden om kostnader på den italienska betal-TV-marknaden

(82) Betal-TV-marknaden kännetecknas i Italien och hela EES-området av mycket höga kostnadsnivåer som ett resultat av plattformarna. Betal-TV-operatörens kostnadsstruktur avgörs till stor del av programrättigheternas tyngd och kostnadsnivån för att värva abonnenter (utgifter för reklam och marknadsföring). Större delen av verksamhetskostnaderna består av programkostnader som har nått mycket höga nivåer i absoluta och relativa termer i de italienska betal-TV-plattformarnas räkenskaper, särskilt på senare år.

(83) Dessa sändnings- eller programkostnader grundar sig huvudsakligen på behovet av att köpa in "premiumprogram" (särskilt fotbollsevenemang och filmer, men även andra sporter) som har möjlighet att locka till sig tittare och få dem att bli stadigvarande abonnenter på betal-TV-tjänsten (eller pay-per-view-tjänsten). Enligt handlingar som inkommit från parterna är dessa kostnader "förutsebara på medellång sikt på grund av förfallodagen för avtalen med programleverantörer". Därför kan de i viss mån betraktas som fasta och oundvikliga kostnader för plattformarna. "Sådana rättigheter förhandlas i regel fram med programleverantörerna utifrån antal abonnenter och omfattar ofta en minimibetalning eller abonnentgaranti. När abonnenternas minimiantal har uppnåtts övergår dessa kostnader till att bli rörliga".

(84) Även om dessa kostnader kan betraktas som antingen fasta eller rörliga kostnader, beroende på företagets bokföringssystem, tycks de konstant ha utgjort en tämligen tung börda för plattformarna, särskilt i Italien, där betal-TV-tjänstens genomslagskraft är längre än i andra EES-länder och därför är den kundkrets och de intäkter, som amorteringen av kostnaderna kan ske utifrån, mer begränsade.

(85) Kostnaderna fastställs bland annat genom exklusiva långtidsavtal med premiumprogramleverantörer som ofta inbegriper förvärv av exklusiva sändningsrättigheter, inte bara för sändningsformer som betal-TV och pay-per-view utan även för near-video-on-demand och video-on-demand, och innehåller skydd av olika slag (förhalningsrättigheter holdback rights, negativa exklusiva rättigheter och liknande) vad gäller tredje parts möjlighet att köpa in och sända samma program via andra befintliga och framtida överföringssätt (kabel, Internet, UMTS(32), etc.). Vidare är avtalen med programleverantörerna i allmänhet uppbyggda på ett sådant sätt att en stor del av de avgifter som betal-TV-operatören skall erlägga antar formen av en "minimigaranti" som är direkt eller indirekt kopplad till ett hypotetiskt minimiantal abonnenter på betal-TV-plattformen. Om antalet abonnenter överskrider det hypotetiska antalet stiger de avgifter som betal-TV-operatörerna skall betala till programleverantören utifrån detta.

(86) Sedan betal-TV-branschen startade i Italien 1991 och införlivandet av Stream 1998 har sändningskostnaderna skjutit i höjden. Det är en faktor som har påverkat konkurrensplattformarnas lönsamhet avsevärt, vilket framgår av de uppgifter som inkommit från Newscorp.

(87) De anmälande parterna har i själva verket rapporterat (i de dokument som inkommit under förfarandets gång) att Telepiù och Stream under perioden 1991-2001 gjorde kraftiga förluster. Tabellen nedan visar särskilt de finansiella förluster som de båda plattformarna ådrog sig under perioden 1998 till 2001:

TABELL 6

Nettoförluster

>Plats för tabell>

Källa:

Baserat på uppgifter från formulär CO.

(88) I sin granskning av den tidigare koncentrationen (som misslyckades) där Vivendikoncernen skulle ha fått kontroll över Stream, konstaterade IAA att programkostnaderna uppgick till cirka [55-65]* procent av de totala kostnaderna för DTH-betal-TV-operatörer(33).

1.3 Kostnader för förvärv av filmrättigheter

(89) Både Stream och Telepiù har förvärvat ett större antal rättigheter för premiumfilmer från de största amerikanska filmbolagen och i mindre omfattning även från italienska filmproducenter. Det totala värdet av förvärvet (per plattform) under de senaste fyra åren framgår av tabellen nedan:

TABELL 7

Premiumfilmer

Värde

>Plats för tabell>

Källa:

Baserat på uppgifter som inkommit från parterna.

(90) Mellan 1999 och 2002 uppgick ovanstående kostnader i genomsnitt till knappt [5-15]* procent av de totala kostnaderna för Telepiù och cirka [0-10]* procent för Stream.

1.4 Kostnader för fotbollsrättigheter

(91) Både Stream och Telepiù har förvärvat ett stort antal sporträttigheter från italienska fotbollsklubbar för sändning av evenemang med italienska lag inom den italienska serie A, serie B, Coppa Italia, Champions League och UEFA-cupen. Det sammanlagda värdet av rättigheternas förvärvande, uttryckt i kostnader för plattformarna under de senast fyra åren, framgår av tabellen nedan:

TABELL 8

Fotbollsevenemang

Värde

>Plats för tabell>

Källa:

Baserat på uppgifter som inkommit från parterna.

(92) Från 2000 till 2002 utgjorde ovanstående kostnader i genomsnitt [40-50]* procent av de totala kostnaderna för Stream och [20-30]* procent för Telepiù.

1.5 Kostnader för rättigheter till andra sporter

(93) Både Stream och Telepiù har förvärvat ett större antal rättigheter till andra sportevenemang, till exempel Formula 1-tävlingar, viktiga tennisturneringar (Grand Slam) eller evenemang som italienska lag eller spelare deltar i. Det totala värdet av rättigheternas förvärvande (uttryckt i kostnader för plattformarna) under de senaste tre åren framgår av tabellen nedan:

TABELL 9

Andra sportevenemang

Värde

>Plats för tabell>

Källa:

Baserat på uppgifter som inkommit från parterna.

(94) Från 1999 till 2001 utgjorde ovanstående kostnader i genomsnitt drygt [0-10]* procent av de totala kostnaderna för Telepiù och cirka [0-10]* procent för Stream.

1.6 Kostnader för inköp av kanaler

(95) Både Stream och Telepiù har förvärvat ett större antal rättigheter till kanaler som införlivas i deras utbud eller i deras sändningstider. Det totala värdet av rättigheternas förvärvande, uttryckt i kostnader för plattformarna, under de senaste fyra åren framgår av tabellen nedan. Kostnaden för förvärvet av dessa rättigheter är dessutom avsevärd jämfört med övriga programrättigheter, även om dessa program inte kan betraktas som premiumprogram. Vid beaktande av antalet sändningstimmar i kanalerna jämfört med antalet sändningstimmar för filmer och sportevenemang är kostnaden per timme för kanalerna betydligt lägre än kostnaden för andra programrättigheter. Dessa kanaler bidrar emellertid till att göra betal-TV-plattformarna mer attraktiva för slutkonsumenterna.

TABELL 10

Kanaler

Värde

>Plats för tabell>

Källa:

Baserat på uppgifter från parterna

(96) Ovanstående kostnader utgjorde i genomsnitt [10-20]* procent av de totala kostnaderna för Telepiù och [10-20]* procent för Stream 2001-2002.

1.7 Kostnader för samtliga programrättigheter

(97) Totalt sett innebär förvärvet av programrättigheterna en kraftig minskning av intäktsmarginalerna för var och en av de båda plattformarna. Nya uppgifter tycks emellertid visa på en förbättring av de relevanta kvoterna. Kvoten "totala programkostnader"/"totala abonnemangsintäkter" minskade för Telepiù från [85-95]* procent (2001) till [75-85]* procent (2002), och för Stream från [135-145]* procent (2001) till [135-145]* procent (2002).

(98) Ovanstående tycks visa att förhållandet mellan kostnader och intäkter för plattformarna inte längre är utom kontroll. Dessutom har de ekonomiska och finansiella svårigheter som drabbade båda DTH-plattformarna i Italien på betal-TV-marknaden i viss mån minskat tack vare de pågående insatserna för bekämpning av piratkopieringen. Det ledde till en ökning av antalet abonnenter på Telepiù med cirka 150000 i slutet av 2002.

2. SKAPANDE ELLER STÄRKANDE AV EN DOMINERANDE STÄLLNING PÅ DEN ITALIENSKA BETAL-TV-MARKNADEN

2.1 Horisontella effekter (tillhandahållande av betal-TV-tjänster)

(99) Betal-TV-marknaden motsvarar den totala marknaden för betal-TV-tjänster som för närvarande inbegriper tjänster så som betal-TV själv (i ordets snävaste bemärkelse), pay-per-view, video-on-demand och near-video-on-demand. Det är möjligt att erbjuda betal-TV-tjänster via olika sändningskanaler, nämligen digitala marksändningar, kabel eller satellit (även kallat DTH). Analoga marksändningar är i tekniskt avseende mindre lämpade för att stödja en simultan överföring av ett stort antal kanaler, program och sportevenemang som är typiska för betal-TV:s utbud.

(100) Den italienska betal-TV-marknaden är i dag huvudsakligen begränsad till satellitöverföring (DTH), där både Stream och Telepiù är verksamma. Telepiù har fortfarande kvar ett antal abonnenter på sina första analoga tjänster (ett arv från betal-TV:s inledande epok via analoga markbundna metoder), medan kabel-TV endast har utvecklats marginellt (genom operatören e.Biscom) och de digitala marksändningarna befinner sig på experimentstadiet.

2.1.a) Konkurrensscenario: kabel och DTH

(101) På denna marknad är Telepiù den främsta aktören med en marknadsandel på [65-75]* procent uttryckt i antalet abonnenter ([...]* i november 2002) och sannolikt [70-80]* procent uttryckt i intäkter. Stream är den konkurrent som för närvarande är aktiv på marknaden med [...]* abonnenter (i november 2002). Parterna hävdar att konkurrenssituationen i Italien medger en fortsatt utveckling av sådana kabeloperatörer som e.Biscom som äger ett nät för tillhandahållande av TV-tjänster som kan nå ut till nästan en miljon hushåll.

(102) Vad kabeloperatörer beträffar tillhandahåller e.Biscom för närvarande endast video-on-demand och interaktiva TV-tjänster till [10000 20000] abonnenter. Enligt e.Biscoms affärsplan håller företaget dessutom på att bygga upp ett privatägt nät med optiska fiberkablar som når kunder i vissa av de större städerna i Italien. Dessutom överför e.Biscom betal-TV-erbjudanden från Telepiù och Stream via sitt kabelnät, men kunddatabasen, försäljningsvillkor och kundtjänst stannar inom Stream och Telepiù.

(103) Som kommissionen påpekade i sitt meddelande om invändningar till Newscorp kommer det praktiskt taget inte att råda någon konkurrens på betal-TV-marknaden i Italien efter koncentrationen. De konkurrensbegränsningar som den kombinerade plattformen kommer att möta från kabeloperatörer i Italien kan anses vara minimala. Till och med Newscorp har på allmänna möten och vid framträdanden inom affärsvärlden konstaterat att den sammanslagna enheten inte kommer att möta någon konkurrens från kabel-TV(34). Dessutom har tredje part hävdat att kostnaden för kabelanslutning är högre, relativt sett, än på andra marknader.

(104) När det gäller DTH kräver den italienska lagstiftningen tillgång till system för villkorad tillgång på rättvisa, rimliga och icke-diskriminerande villkor för tredje part och lagen innehåller även krav på simulcrypt(35). Av skäl som förklaras nedan (att varje eventuell DTH-konkurrent måste köpa system för villkorad tillgång från Newscorp eller ingå simulcrypt-avtal med Newscorp, samt att Newscorp äger DTH-plattformen), kan ingen verklig konkurrens från DTH rimligtvis förväntas efter koncentrationen om inte ytterligare garantier införs.

2.1.b) Framtiden för digitala marksändningar

(105) När det gäller digitala marksändningar är villkoren för ett eventuellt inträde inom rimliga tidsramar oklara. Den italienska regeringen har fastslagit den 31 december 2006 som sista datum för en övergång från analog till digital TV. Enligt den marknadsundersökning som genomfördes av kommissionen är det troligare att övergången äger rum i ett senare skede. I sin regeringsrapport om digitala marksändningar av den 8 november 2000 har AGCOM (den italienska tillsynsmyndigheten inom kommunikationssektorn) framhållit svårigheterna med frekvenserna för programföretag och dekodrar. AGCOM rekommenderar att den italienska staten ger alla hushåll ekonomiskt bidrag till dekodrar.

(106) Enligt en undersökning som har offentliggjorts av kommissionen(36) - och som citeras av tredje part - bör följande hinder övervinnas om de väntade fördelarna med digitala marksändningar skall kunna uppnås: i) operatörerna skulle vara tvungna att investera i uppgraderingar av näten för överföring, ii) konsumenterna skulle vara tvungna att förse alla nuvarande analoga mottagare (huvudapparater, biapparater och videoapparater) med frekvensomvandlare/dekoder och/eller successivt ersätta dessa med integrerade digitala mottagare för att kunna ta emot digitala marksändningar, iii) regulatorerna skulle vara tvungna att ändra de nationella frekvenserna för att organisera samsändningar.

(107) Tredje part har även antytt att digital-TV-operatörer möter tekniska svårigheter. De har påpekat att den digitala tekniken ofta inte är tillräckligt förutsägbar och att dess relativt begränsade sändningsförmåga definitivt inte är någon garanti för att en dekoder i ett särskilt område verkligen kan ta emot signalen(37). Tredje part har poängterat att det saknas exempel på framgångsrika digitala betal-TV-tjänster i Europa. Tredje part påstår att ett av de främsta skälen, bortsett från premiumprogrammen, för konsumenterna att betala för betal-TV fortfarande är det stora kanalutbud som erbjuds. Om det stämmer kommer en digital betal-TV-operatör med begränsad bandbredd inte att kunna konkurrera med det antal kanaler som Telepiù och Stream för närvarande erbjuder.

(108) Hållbarheten i leveransmekanismen för de digitala marksändningarna jämfört med andra leveransmekanismer ur betal-TV-operatörens synvinkel är beroende av två faktorer: för det första den befintliga infrastrukturen för mottagning, det vill säga antalet hushåll och mottagare som använder marksändningar; för det andra kostnaden för digital överföring jämfört med kabel-TV och digital satellit-TV. De fasta överföringskostnaderna för nationella digitala marksändningar är mycket högre än för sändningar via satellit. Enligt ovan nämnda undersökning uppgår kostnaderna för ett års digitala överföringar via satellit till cirka 0,5 miljoner euro, medan kostnaderna för nationella digitala marksändningar uppgår till cirka 5 miljoner euro. Tredje part har även antytt att konkurrenskraften, dragningskraften och nyttan med leveransmekanismen för de digitala marksändningarna för kommersiella aktörer inte har bevisats och att så länge kanalernas mångfald förblir en avgörande faktor i betal-TV:s marknadsföring har DTH en naturlig fördel gentemot digitala marksändningar och kommer att behålla lejonparten av betal-TV-marknaden i Italien.

(109) I det avseendet är det emellertid viktigt att minnas att det som främst får kunder att abonnera på betal-TV inte i första hand är den mångfald av kanaler som erbjuds (särskilt i Italiens fall med ett stort antal okodade sändningar) utan snarare premiumprogrammen (premiumfilmer och sport, särskilt nationell fotboll). Det har antytts att ett digitalt utbud kan innehålla 30 kanaler, jämfört med de 300 kanaler som kan mottas via en satellitplattform. Enligt argumenten från en tredje part har fältförsök med digitala marksändningar genomförts på Sicilien och i provinsen La Spezia. Det registrerade procentantal som i slutet av försöksperioden uttalade önskemål om att börja abonnera var extremt lågt och ansågs ha en avskräckande effekt på den som ville lansera sin verksamhet.

(110) Mot bakgrund av ovanstående är det inte möjligt att med tillräckligt stor säkerhet fastställa om och när effektiva konkurrenspåtryckningar kommer att uppstå från digital(a) plattform(ar) gentemot den sammanslagna enheten inom en överskådlig framtid.

2.1.c) Påstådda konkurrensbegränsningar från okodade sändningar

(111) Newscorp anför som skäl att styrkan hos programföretagen med okodade sändningar i Italien innebär en effektiv begränsning av betal-TV-operatörerna. Newscorp tror att de italienska okodade sändningarnas sändningstider utgör ett ovanligt omväxlande och attraktivt erbjudande, både på nationell och på lokal nivå. Dessa konkurrenspåtryckningar innebär, enligt Newscorp, en riskfylld begränsning för betal-TV-operatörer i Italien som sträcker sig längre än enbart ett "samspel" eller "ett visst samband" som tidigare har erkänts av kommissionen. I det sammanhanget påstår de anmälande parterna att det i fråga om de okodade sändningarnas erbjudanden finns 12 nationella programföretag, 50 kanaler via DTH och cirka 700 lokala programföretag tillgängliga i Italien.

(112) Även om det kan förekomma vissa konkurrenspåtryckningar från okodade sändningar (precis som i andra länder, till exempel Tyskland), bekräftar de bevis som kommissionen samlat in i ärendet slutsatsen att betal-TV är en urskiljbar produkt som är extra användbar. Den slutsatsen stöds av att first window-premiumfilmer och de flesta fotbollsmatcher med klubblag endast kan ses av betal-TV-konsumenter och att abonnenterna är beredda att betala avsevärda belopp för betal-TV-tjänsterna.

(113) Som exempel kan nämnas att den genomsnittliga intäkten per abonnent var [...]* euro 2001 för Telepiù och [...]* euro för Stream, medan den årliga avgiften (en obligatorisk skatt) för statliga okodade sändningar (RAI) låg på 97,10 euro 2003. De tre nationella TV-kanalerna Mediaset kan dessutom ses gratis. Vad de lokala okodade sändningarna beträffar påpekades i det muntliga förhöret den 5 och 6 mars av en företrädare för en förening för okodade sändningar att den totala omsättningen hos de 608 regionala och lokala italienska kanaler som är anslutna till föreningen uppgår till [40-50]* procent endast av Telepiùs omsättning. Dessa omständigheter framhäver bland annat att konkurrensbegränsningarna från betal-TV-operatörer gentemot betal-TV-plattformen för närvarande är tämligen begränsade.

2.1.d) Slutsats

(114) Mot bakgrund av ovanstående kommer koncentrationen att nästan skapa ett monopol på betal-TV-marknaden i Italien.

2.2 Vertikala effekter (tekniska tjänster för betal-TV: system för villkorad tillgång och teknisk plattform)

(115) Betal-TV-verksamheten kräver en särskild teknisk infrastruktur för att kryptera televisionssignalerna och dekryptera dem för den godkända tittaren. En sådan infrastruktur består av ett system för villkorad tillgång och en dekoder.

(116) Kommissionen har i tidigare beslut undersökt den eventuella förekomsten av en produktmarknad för grossistleveranser av de tekniska tjänster som krävs för betal-TV(38). "I dessa tjänster ingår huvudsakligen att ge tillgång till dekoder, tillhandahålla tjänster för villkorad tillgång, inklusive smarta kort, abonnenthanteringstjänster samt eventuellt tjänster som rör tillgången till den elektroniska programguiden (EPG) och programmering av tillämpningar som är kompatibla med dekoderns API. Interaktiva digital-tv-tjänster förutsätter dessutom ett system som innebär att finansiella transaktioner kan genomföras i en säker miljö(39)."

2.2.a) Villkorad tillgång

(117) Villkorad tillgång är en teknik som innebär att nätoperatörer och programföretag kan kryptera den digitala signalen(40) som sedan sänds via satellit, kabel eller markbundna system till dekodern. När den digitala signalen når dekodern skapar ett smart kort(41), som ingår i systemen för villkorad tillgång, det lösenord som krävs för att dekryptera och återställa sändningssignalen, så att abonnenter med de nödvändiga tillträdesrättigheterna kan se programmen.

(118) Newscorp tillhör för närvarande leveranssidan inom sektorn för system för villkorad tillgång med en kontrollerande aktieandel på cirka 80 procent i NDS, licensgivare för system för villkorad tillgång. NDS tillhandahåller i all synnerhet villkorad tillgång och därmed besläktade produkter och tjänster för förvaltning, kontroll och säker distribution av underhållning och information till TV. Den kombinerade enheten kommer därför att vara vertikalt integrerad med NDS och ha ett proprietärt system för villkorad tillgång (Videoguard).

(119) I det avseendet bör man komma ihåg att betal-TV-sektorn hittills har kännetecknats av en stark vertikal integration. Vissa av de tekniska tjänsterna för betal-TV (särskilt system för villkorad tillgång) har hittills funnits internt(42). I Italien var det två operatörer (Canal+ Technologies och NDS), vertikalt integrerade i Vivendikoncernen och i Newscorpkoncernen, som tillsammans stod för över [80-90]* procent av de totala leveranserna av system för villkorad tillgång till betal-TV-operatörer (återstoden svarade företaget Irdeto för).

(120) Kommissionen påpekade i det meddelande om invändningar som skickades till Newscorp att den kombinerade plattformen inom en snar framtid troligtvis kommer att anta endast ett system för villkorad tillgång, och det blir Videoguard från NDS. Det finns i själva verket starka intressen hos den kombinerade plattformen av att anta en sådan strategi: för det första de majoritetsandelar som Newscorp äger i NDS, licensgivare för Videoguard; för det andra den strategi som Newscorp och andra vertikalt integrerade betal-TV-operatörer tillämpar med att använda det system för villkorad tillgång som produceras internt. Faktum är att både Stream och Telepiù inledde sin verksamhet med den teknik som Irdeto producerade men sedan bytte till det system för villkorad tillgång som producerades internt (Videoguard tillverkas av NDS och Mediaguard tillverkas av Canal+ Technologies).

(121) I det avseendet, oberoende av om separata produktmarknader kan förutses för system för villkorad tillgång, dekodrar och andra tekniska tjänster för betal-TV(43), uttalas i den marknadsundersökning som kommissionen genomfört vissa farhågor beträffande tekniska tjänster för betal-TV, särskilt i förhållande till systemet för villkorad tillgång. Dessa farhågor har uttalats både av vissa leverantörer av system för villkorad tillgång och av eventuella nya aktörer på betal-TV-marknaden (via satellit). De kan sammanfattas så här: för det första att den nya enheten ger nya aktörer tillgång till NDS teknik för villkorad tillgång på orättvisa villkor, för det andra att den nya enheten stoppar alternativa betal-TV-plattformar med ett annat system för villkorad tillgång än NDS, vilket skulle leda till ett faktiskt monopol eftersom NDS system skulle bli det enda systemet för villkorad tillgång i Italien.

(122) Vad de första farhågorna beträffar påstås att Newscorp till följd av koncentrationen kommer att ha möjlighet att hindra eventuella nya aktörer på betal-TV-marknaden i Italien från att erhålla en Videoguard-licens eller åtminstone kan införa orättvisa villkor för erhållandet av en sådan. Tillträdesreglerna i direktiv 95/47/EG(44) kan emellertid skingra farhågorna i det avseendet, eftersom nämnda direktiv fastställer att tillträdet till systemen för villkorad tillgång skall garanteras på rättvisa, rimliga och icke-diskriminerande villkor. Den bestämmelsen har överförts till det nya tillträdesdirektivet 2002/19/EG(45) som skall införlivas i den nationella lagstiftningen den 24 juli 2003.

(123) Vad övriga farhågor beträffar har det påståtts att nya aktörer kan välja att använda ett annat system för villkorad tillgång än det som NDS beviljar licens för och som den kombinerade enheten använder. I det fallet skulle Newscorp bli tvungen att samarbeta för att skapa ett simulcryptsystem som innebar att det system för villkorad tillgång som NDS använder kan göras kompatibelt med det system för villkorad tillgång som används av den nya aktören. I de italienska rättsliga kraven(46) fastställs simulcrypt-skyldigheter som förutsätter en samverkan mellan olika system för villkorad tillgång.

(124) Marknadsundersökningen låter emellertid förstå att det är sannolikt att de italienska rättsliga kraven inte är tillräckliga för att fastställa villkoren för ett obehindrat inträde för nya betal-TV-operatörer som använder ett annat system för villkorad tillgång än NDS. Simulcrypt-skyldigheter är tydligen svåra att införa på kort tid(47) och ett betydligt mer realistiskt alternativ för alla nya aktörer skulle vara att erhålla en licens till NDS-tekniken. Flera av de tillfrågade i marknadsundersökningen går så långt som att betrakta NDS-tekniken som ett slags "avgörande hjälpmedel" för den italienska betal-TV-marknaden.

(125) Mot bakgrund av de resultat från marknadsundersökningen som beskrivs ovan, och med tanke på NDS vertikala integration i den nya enhetens bolagsstruktur och innehavet av ett proprietärt system för villkorad tillgång, drar kommissionen slutsatsen att det är högst troligt att åtgärden, efter transaktionen, kommer att leda till att den kombinerade enheten använder ett enda system för villkorad tillgång. Eftersom inget inträde av en ny DTH-betal-TV-plattform förväntas ske strax efter koncentrationen, om den kombinerade plattformen väljer att enbart använda NDS-tekniken (vilket är logiskt förutsebart), kommer endast ett system för villkorad tillgång att finnas i Italien och tillträdet till detta att bestämmas av Newscorp. Vidare kommer nyttjandet av alternativa system för villkorad tillgång att vara helt avhängigt av ett samarbete från Newscorps sida i skapandet av ett simulcrypt.

(126) Detta är faktorer som kommer att leda till en avsevärd höjning av de redan så höga hindren för inträde på den italienska betal-TV-marknaden och bidra till att ytterligare stärka den kombinerade enhetens dominerande ställning på betal-TV-marknaden.

(127) Newscorp anför i sitt svar på meddelandet om invändningar att kommissionen inte hade kommit fram till att den kombinerade plattformens sannolika användning av ett enda system för villkorad tillgång i sig var konkurrensbegränsande, eftersom "det faktum att transaktionen 'kan' skapa hinder för inträde på marknaden inte är tillräckligt för att motivera ett förbudsbeslut"(48).

(128) Dessutom anför Newscorp att företaget inte skulle kunna utestänga nya aktörer. Newscorp citerar i samband med detta kommissionens beslut i ärendet Telia/Sonera(49) där det konstateras att det "i bedömningen av om [en vertikal fråga om utestängande] är väsentlig är nödvändigt att fastställa, inte bara om den sammanslagna enheten kommer att ha motiv för att utestänga utan även om det har förmåga att göra det, och om det kommer att påverka konkurrensen avsevärt på den berörda marknaden"(50).

(129) Enligt kommissionens analys är transaktionens effekter inte begränsade till att resa hinder för inträde utan ger upphov till ett monopol för DTH-betal-TV i Italien. Med tanke på denna monopolistiska situation på betal-TV-marknaden i senare led och innehavet av ett proprietärt system för villkorad tillgång - som förmodligen blir ett "standardmässigt system för villkorad tillgång" - kommer Newscorp inte bara att ha motiv för att föra uteslutande strategier eller höja konkurrenternas kostnader (för att stänga av marknaden och behålla sin monopolställning inom DTH) utan även ha möjlighet att göra det i praktiken.

(130) Alla eventuella konkurrenter som vill träda in på den italienska betal-TV-marknaden på satellitområdet (DTH) måste antingen erhålla en licens från en av Newscorps filialer (det vill säga NDS) för att få tillgång till Videoguards system för villkorad tillgång eller försöka samarbeta med Newscorp för att kunna tillämpa simulcrypt-avtalet. Med tanke på tidigare erfarenheter kan detta ge upphov till "svåra" rättstvister och det har redan visat sig vara en tämligen utdragen, tidskrävande och svår process att få sådana avtal till stånd, även mellan två etablerade konkurrenter som Stream och Telepiù tidigare var.

(131) I brist på korrigerande åtgärder kommer Newscorp hur som helst att kunna utestänga eventuella DTH-aktörer eller höja konkurrenternas kostnader för systemen för villkorad tillgång. Dessa faktorer har inte beaktats som isolerade företeelser av kommissionen utan måste betraktas utifrån de totala konkurrensbegränsande effekter som transaktion leder till. En försvårande omständighet i sammanhanget är att hindren för inträde beträffande DTH kommer att stärkas ytterligare till följd av förfarandet - bland annat för att den kombinerade enheten troligen kommer att använda ett enda proprietärt system för villkorad tillgång - i en monopolistisk situation (beträffande DTH), som kommer att förstärka den kombinerade plattformens dominerande ställning på den italienska betal-TV-marknaden.

(132) Newscorp har vidare hävdat att det inte finns något orsakssamband mellan transaktionen och den påstådda negativa konkurrenseffekten. Eftersom Newscorp redan äger 50 procent av en italiensk betal-TV-operatör föreligger redan motiv för att vilja resa hinder för inträde på den italienska betal-TV-marknaden och sådana skulle därför inte orsakas av transaktionen.

(133) Kommissionen håller inte med om det resonemanget. Att en DTH-monopolist äger ett proprietärt system för villkorad tillgång är en faktor som i sig reser hinder för inträde på betal-TV-marknaden i senare led. Newscorps motiv för att resa hinder för inträde är en direkt följd av den transaktion som ger upphov till den monopolistiska situationen beträffande DTH-betal-TV. Det är dessutom mot bakgrund av resultaten från marknadsundersökningen rimligt att anta att den beskrivna situationen inte kommer att förändras inom den närmaste framtiden.

2.2.b) Teknisk plattform

(134) Stream och Telepiù kommer att bygga upp en gemensam teknisk plattform och utifrån den sprida sina program via satellit. En teknisk plattform kan definieras som det system som kontrollerar den villkorade tillgången och tillhandahållandet av tekniska tjänster i samband med denna. Den tekniska plattformen tolkar de signaler som programleverantören sänder och överför dessa till abonnenterna via dekodern.

(135) Det har påståtts att tredje parts DTH-betalkanaler och okodade sändningar via satellit kommer att få sändas via den nya enhetens kombinerade plattform på grund av de viktiga investeringar som krävs för att skapa en DTH-plattform. De tekniska tjänster som Newscorp kan tillhandahålla via plattformen omfattar hantering av den villkorade tillgången, överföring via dekodrar och plats på den i förväg uppgjorda listan över tjänster (automatisk inställning), digitalisering och kryptering, satellitupplänk och framför allt, tillträde till den elektroniska programguiden (EPG).

(136) EPG är en TV-programguide. Den är en viktigt redskap till följd av det ökade programutbud som digital-TV erbjuder. Information till EPG skickas av programföretagen och visas genom EPG mjukvara. Användaren kan via menyn söka en viss programtyp, till exempel filmer, komedier och barnprogram, eller bara söka på programnummer eller vissa klockslag. Utan EPG skulle det vara oerhört svårt för användarna att på ett systematiskt och enkelt sätt hitta just den kanal de söker.

(137) Tillträde till plattformen är en viktig faktor för att underlätta nya inträden på betal-TV-marknaden och låta betalkanaler och okodade sändningar sändas via DTH. Ett resultat av koncentrationen blir att DTH-kanalerna inte längre kan välja mellan två olika plattformar.

(138) Genom att kontrollera plattformen kommer Newscorp att ha motiv för och möjlighet att vägra tillträde eller resa hinder för kanalernas konsolidering (till exempel genom att systematiskt ändra deras placering i EPG) eller införa orättvisa eller diskriminerande villkor för digitala satellitkanaler (betal-kanaler eller okodade sändningar). Det finns i det här skedet ingen lagstiftning för en snabb och effektiv lösning av problemen. Det innebär att det eventuella beteende som beskrivs skulle bidra till att stärka den nya enhetens monopol på betal-TV-marknaden.

(139) Newscorp påstår i sitt svar på kommissionens meddelande om invändningar(51) att företaget inte skulle ha några motiv för att manipulera med EPG. Faktum är, påpekade Newscorp, att koncernens motiv är att tillhandahålla tjänster av hög kvalitet till sina abonnenter. Koncernen skulle dessutom agera olämpligt gentemot sina abonnenter om den med jämna mellanrum ändrade kanalernas placering i den elektroniska programguiden. I det avseendet anser kommissionen att, precis som Streams tidigare agerande(52) har visat, koncernens motiv för att vinna tittarnas lojalitet till de egna kanalerna kommer att överskugga deras motiv för att värna om en säker placering för tredje parts kanaler i EPG.

2.3 Slutsats

(140) Slutsatsen av ovanstående är att koncentrationen på ett varaktigt sätt stärker en dominerande ställning på den italienska betal-TV-marknaden. Den sammanslagna enheten kommer att ha en monopolställning beträffande DTH som överföringssätt samt alla möjligheter och ett ekonomiskt intresse av att utestänga befintliga och potentiella konkurrenter som vill träda in på marknaden med hjälp av samma och/eller andra överföringssätt, genom att öka konkurrenternas kostnader och resa nya hinder för inträde. Även om de befintliga bestämmelserna i viss mån skingrar konkurrensfarhågorna är det troligt att tillämpandet av en standard (NDS) för villkorad tillgång-tjänster över hela satellitplattformen - oberoende av att eventuella långvariga simulcrypt-avtal kan ingås - gör eventuella nya DTH-aktörer helt beroende av den kombinerade enheten ur ett tekniskt perspektiv. Vidare kommer kontrollen av den tekniska plattformen ge Newscorp möjlighet till och motiv för att skapa en standard för den godtagbara nivån på konkurrens "inom plattformen". Dessa faktorer är sådana att Newscorps monopol beträffande DTH som överföringssätt, trots tillämpliga bestämmelser, kommer att bidra avsevärt till att befästa den monopolliknande situation på den totala betal-TV-marknaden som förfarandet kommer att innebära under en period efter koncentrationen.

(141) I sitt svar på meddelandet om invändningar(53) påpekade Newscorp att kommissionen kommit till korta i sin skyldighet att fastslå att det är mer troligt än icke troligt att Newscorp kommer att anamma ett sådant beteende. Newscorp påpekar att förstainstansrätten i målet Tetra Laval BV mot kommissionen(54) konstaterade att bevisprincipen var en sannolikhetsavvägning och tillbakavisade kommissionens bedömning (nämligen att möjligheten till en negativ inverkan på konkurrensen var tillräcklig för att motivera ett förbudsbeslut).

(142) Kommissionen framhåller i det avseendet att sannolikhetsavvägningen mot kommissionens bedömning i den nämnda domen grundade sig på i) bristen på antaganden om en kollektiv dominans(55) och ii) den nödvändiga tilliten till en kommande analys av ett framtida rationellt beteende som grunden för slutsatser om en dominerande ställning. Inget av dessa båda villkor är uppfyllt i ärendet. Beträffande det första villkoret (bristen på antaganden om en kollektiv dominans) kan det inte på allvar ifrågasättas att koncentrationen verkligen kommer att leda till en monopolliknande situation på betal-TV-marknaden. Vad det andra villkoret beträffar (nödvändig tillit till en kommande analys av framtida rationellt beteende) grundar sig den analys som gjorts i det aktuella ärendet på en situation som kommer att uppstå omedelbart efter koncentrationen (monopolliknande situation).

(143) Mot bakgrund av de bevis som samlats in under förfarandets gång och med hänsyn till de horisontella överlappningar som koncentrationen medför anser kommissionen att bevisen är tillräckliga för slutsatsen att den kombinerade plattformen inom en överskådlig framtid kommer att ha de nödvändiga motiven och den faktiska förmågan att anamma det beteende som beskrivs ovan och därmed i slutänden avsevärt påverka konkurrensen på den relevanta marknaden.

3. SKAPANDE ELLER STÄRKANDE AV EN DOMINERANDE STÄLLNING PÅ MARKNADERNA FÖR INKÖP OCH FÖRVÄRV

3.1 Horisontella effekter på berörda marknader i tidigare led (programinköp)

3.1.a) Förvärv av exklusiva sändningsrättigheter för premiumfilmer

(144) Telepiù (målföretag) har redan en dominerande ställning på marknaden för förvärv av exklusiva rättigheter till premiumfilmer (filmer som köptes in av Telepiù 2001 utgör cirka [85-95]* procent av det totala filmutbud som har sålts med exklusiva rättigheter till alla TV-bolag, [85-95]* procent i fråga om värde(56) och [50-60]* procent(57) i fråga om antal filmer). I Italien har Stream förvärvat de återstående rättigheterna utom till fyra italienska filmer för vilka first window-rättigheterna har förvärvats av La 7 (okodad kanal som kontrolleras av Telecom Italia).

(145) Telepiùs och Streams rättigheter framgår av tabellerna nedan.

>PIC FILE= "L_2004110SV.009601.TIF">

>PIC FILE= "L_2004110SV.009602.TIF">

(146) Telepiù ingick även avtal med Eyescreen, Nexo och andra leverantörer 2002.

STREAM

De största amerikanska filmbolagen

(147) Enligt den information som parterna lämnat i formulär CO har Stream exklusiva rättigheter med Universal för pay-per-view och near-video-on-demand till och med den 31 augusti 2002. Universal har använt alternativet med en automatisk förlängning med ytterligare fem år.

>PIC FILE= "L_2004110SV.009701.TIF">

(58)

(148) Dessutom har Stream ingått flera avtal med Filmaura, Videofilm VCKappa och Key Films (distributionsföretag) för ett antal italienska och icke-italienska filmer. År 2002 hade Stream även ett antal tämligen "små" avtal med andra leverantörer (Minerva, Pasodoble, Romagnosi och Teodora).

(149) Alla avtal som Stream och Telepiù har ingått med sina motparter omfattar exklusiva rättigheter till alla överföringssätt (marknät, satellit, kabel etc.). Tillsammans motsvarar de [75-85]* procent av det totala antalet bioföreställningar 2001(59) och i praktiken [90-100]* procent av exklusiva rättigheter som förvärvats av betal-TV-operatörer. Så som tidigare angivits har Telepiù en marknadsandel på [85-95]* procent och Stream en marknadsandel på cirka [5-15]* procent (baserat på de samlade biljettintäkterna) av de filmer som köpts in/sålts med exklusiva rättigheter. Den okodade kanalen La 7 (som ägs av Telecom Italia) förvärvade first window-rättigheter till fyra italienska filmer 2001. La 7 har emellertid inte ingått exklusiva avtal för first window-sändningar med något av de stora amerikanska filmbolagen.

(150) Efter Streams förvärv av Telepiù och en ökning av kundunderlaget i Italien kommer koncentrationen att leda till en monopolliknande situation när det gäller förvärv av exklusiva filmrättigheter (monopson). La 7 har förvärvat ett stort antal first window-rättigheter till italienska filmer. I det avseendet bör beaktas att det är föga troligt att rättighetsinnehavare, särskilt de stora amerikanska filmbolagen, är beredda att sälja first och second window-rättigheter till okodade sändningar i framtiden. Så som förklarades ovan säljs filmrättigheterna minst fem eller sex gånger (bioföreställningar, video, pay-per-view och video-on-demand, first window, second window och katalogfilmer). Endast den sista kategorin förvärvas av operatörer med okodade sändningar. Om rättighetsinnehavarna skulle sälja first window-filmer till okodad TV (tillgänglig för 100 procent av tittarna) sex månader efter att de har visats på biograferna skulle det påverka filmproducenternas intäkter mycket negativt.

(151) Denna monopsonistiska situation utestänger, i brist på korrigerande åtgärder, tredje parts tillträde till programmen (även när det gäller andra överföringssätt än DTH) och konsumenternas tillgång till programmen skulle förmodligen begränsas och deras valmöjligheter skulle därmed minska.

(152) Parterna kommer dessutom kunna minska tillgången till programmen genom att utöva förhalnings- och förköpsrättigheter till second window-filmer, så som fastställts i Telepiùs nuvarande avtal med de flesta större amerikanska filmbolagen (se tabell 11 ovan). Om inga åtgärder vidtas kommer detta att effektivt hindra eventuella nya aktörer från att försöka ta sig in på marknaden "från ytterkanten" eller som konkurrenter av andra rang. Dessutom kommer de skyddsrättigheter som parterna kan utöva att innebära att second window-rättigheter dras tillbaka från marknaden helt och hållet och därigenom inverka negativt på konsumenternas välfärd och deras frihet att välja till vilket pris och vid vilken tidpunkt de skall "konsumera" betal-TV-produkter.

(153) Mot bakgrund av ovanstående och med hänsyn till de befintliga avtalens varaktighet kommer koncentrationen att leda till att eventuella betal-TV-konkurrenter hindras från tillgång till, och därmed möjligheten att sända, dessa program på betal-TV under ett antal år.

(154) I sitt svar på meddelandet om invändningar(60) hävdar Newscorp att transaktionen inte skulle förändra den nuvarande situationen, eftersom "de avtal som Stream och Telepiù har ingått om förvärv av rättigheter redan har trätt i kraft och inte påverkas av koncentrationen. I den mån avtalsnätet kan påverka sannolikheten för ett inträde beror det inte på koncentrationen". Det innebär, enligt parterna, att det inte finns något orsakssamband mellan koncentrationen och en eventuell negativ inverkan på konkurrensen. I det avseendet hänvisar Newscorp till punkt 10 i utkastet till kommissionens tillkännagivande om bedömning av horisontella koncentrationer(61) enligt vilken kommissionen "jämför ... de konkurrensvillkor som skulle råda efter koncentrationen med de villkor som skulle råda om koncentrationen inte genomförs".

(155) Faktum är att två betal-TV-operatörer före koncentrationen var i stånd att konkurrera om programinköpen. Efter koncentrationen kommer "avtalsnät" att innehas av en enda operatör som, i brist på korrigerande åtgärder, kommer att kunna fastställa villkoren på marknaden gentemot rättighetsinnehavarna i mycket större utsträckning än i en situation med två konkurrerande inköpare. Framför allt kommer aktören som nästan är monopsonist, tack vare sin betydligt större köpkraft, högst sannolikt att kunna "skräddarsy" sina avtalsförbindelser med programlevantörerna utifrån sina behov och sin målsättning att hindra eventuell konkurrens från nya aktörer. Utifrån dessa överväganden tycks parternas argument "att fler snarare än färre rättigheter kommer att finnas tillgängliga för andra köpare" efter koncentrationen vara ogrundade, eftersom parternas efterfrågan kan minska.

(156) Newscorp påpekar dessutom(62) att en ny aktör kan förvärva rättigheter motsvarande dem som Stream innehar om avtal ingås med MGM som träder i kraft 2004 och att kommissionen har fel i sitt antagande att MGM-avtalet kommer att förlängas. Kommissionen anser på den punkten att det för det första inte är säkert att en ny konkurrent kommer att träda in på den italienska marknaden 2004 efter koncentrationen och för det andra att det, med tanke på alla bevis och övriga relevanta faktorer, är troligt att MGM och TC Fox kommer att utnyttja den unilaterala förlängningsrätten. Avgörande i sammanhanget är att de stora amerikanska filmbolagen tidigare alltid har utnyttjat den rätten trots att det finns två alternativa plattformar. Columbia och Paramount utnyttjade förlängningsrätten i sitt avtal med Telepiù 2002 och Universal har nyligen utnyttjat den rätten med Stream. De ekonomiska ramarna visar därför ur ett historiskt perspektiv att ett krav från Newscorp är osannolikt.

3.1.b) Inköp av sportprogram i allmänhet

Rättsliga ramar

(157) Det fastställs i artikel 3 a i direktivet "Television utan gränser", i den ändrade lydelsen(63), att varje medlemsstat får vidta åtgärder för att säkerställa att programföretag inom dess jurisdiktion inte, med utnyttjande av exklusiva rättigheter, sänder evenemang som anses vara av särskild vikt för samhället. De italienska tillämpningsåtgärderna från mars 1999(64) omfattar sådana bestämmelser. Syftet med bestämmelserna är att en avsevärd del (över 90 procent) av den italienska allmänheten skall kunna följa vissa utvalda evenemang genom okodade sändningar utan extra kostnader för inköp av teknisk utrustning.

(158) De utvalda evenemangen för Italien är följande: a) sommar- och vinter-OS, b) finalen i världsmästerskapet i fotboll och alla matcher med det italienska landslaget (direktsändning), c) finalen i Europamästerskapen i fotboll och alla matcher med det italienska landslaget (direktsändning), d) alla det italienska fotbollslandslagets hemma- och bortamatcher i officiella mästerskap, e) finalen och semifinalen i Champions League och UEFA-cupen om ett italienskt lag deltar, f) cykeltävlingen Giro d'Italia och g) de italienska Formel 1-tävlingarna. Dessutom förbehåller sig den italienska kommunikationsmyndigheten (AGCOM) rätten att komplettera förteckningen i sinom tid, särskilt genom att inkludera följande evenemang: a) finaler i världsmästerskap i basket, vattenpolo och volleyboll om det italienska landslaget deltar, b) finalen och semifinaler i Davis Cup om det italienska landslaget deltar och c) världsmästerskapet i landsvägscykling. Den italienska kommunikationsmyndigheten förbehåller sig även rätten att granska förteckningen två år efter att beslutet har trätt i kraft. Kravet på att "evenemang i förteckningen" skall sändas okodade tycks bidra till en minskning av förvärvspriset på sändningsrättigheter till sådana evenemang på den italienska marknaden.

3.1.c) Förvärv av exklusiva sändningsrättigheter till fotbollsevenemang som äger rum regelbundet (varje år) med klubblag

(159) Parternas gemensamma marknadsandelar utgör [80-90]* procent i fråga om värde (Stream [35-45]* procent, Telepiù [35-45]* procent) och [90-100]* procent i fråga om antalet matcher (Stream [35-45]* procent, Telepiù [50-60]* procent). Enligt den italienska lagstiftningen (lag nr 78/99) kan ingen DTH-plattform äga mer än 60 procent av samtliga fotbollsrättigheter. Den regeln skulle emellertid inte vara tillämplig på ett enda DTH-plattformsscenario (det vill säga efter koncentrationen), under förutsättning att avtalen om förvärv av de exklusiva rättigheterna inte överskrider tre år.

(160) De italienska fotbollsklubbarna i serie A och serie B som Stream har exklusiva rättigheter till är följande: Bologna, Lecce, SDS srl(65)och Napoli (till och med [...]*), Brescia, Chievo Verona, Empoli, Modena och Siena (till och med [...]*). Dessa rättigheter omfattar [45-55]* procent av serie A-matcherna. De har dessutom exklusiva rättigheter till UEFA Champions League 2002/2003.

(161) De italienska fotbollsklubbarna i serie A och serie B som Telepiù har exklusiva rättigheter till är följande: Atalanta, Como, Messina, Perugia, Piacenza, Reggina och Torino (till och med [...]*), Inter, Bari, Juventus, Milan, Cagliari, (till och med [...]*). Dessa rättigheter motsvarar [45-55]* procent av serie A-matcherna.

(162) Koncentrationen kommer att leda till en nästan monopsonistisk situation(66) för den nya enheten när det gäller förvärv av exklusiva rättigheter till återkommande fotbollsevenemang med klubblag. De exklusiva rättigheterna inbegriper evenemang som alltid direktsänds och icke direksända evenemang för betal-TV och pay-per-view, skydd för evenemang som direktsänds okodade och i vissa fall även video-on-demand, UMTS och Internet. Framför allt kan aktören som nästan är monopsonist, precis som i fallet med filmrättigheter och till följd av sin stärkta köpkraft, "skräddarsy" avtalsförbindelserna med programleverantörer utifrån sina egna behov och mål för att förhindra nya inträden på marknaden.

3.1.d) Förvärv av exklusiva sändningsrättigheter till andra sportevenemang

(163) Stream och Telepiù innehar exklusiva rättigheter till ett stort antal sportevenemang och även till Formel 1-tävlingar, som är mycket populära i Italien. Vad Formel 1 beträffar är de rättigheter som betal-TV-operatörerna har (de enda operatörer som sänder Formel 1-tävlingar per satellit) inte exklusiva, eftersom RAI (okodad kanal) har analoga marksändningar av Formel 1 i hela Italien.

(164) Enligt den information som parterna tillhandahållit i formulär CO och som inkom i oktober 2002 har Telepiù exklusiva rättigheter till följande sportevenemang: golf (PGA Tour 2002, Ryder Cup, Open Italia(67) och Augusta national till och med [...]*, British Open, US Golf Association och US PGA till och med [...]*), tennis (Roland Garros(68) och US Open(69) till och med [...]*, Australian Open, till och med [...]*), basket (NCAA, NBA och ULEB Euroleague till och med [...]*, flera FIBA till och med [...]*) Motonautic (UIM F1 Powerboat till och med [...]*), volleyboll (Lega pallavolo serie A femminile för [...]*), rugby (Lega Italiana för [...]*, Trinitation 2002 [...]*), boxning (Tyson mot Lewis till och med [...]*(70)), fotboll (NFL:s säsonger till och med [...]*), biltävlingar (Le Mans 2002, 24 timmars Spa till och med [...]*) etc.

(165) Stream har exklusiva rättigheter till följande evenemang: flera sportevenemang enligt ett avtal som ingåtts med Espn Inc. till och med [...]*, golf (PGA Tour [...]*, PGA European Tour 2002/2003 till och februari 2004) och tennis (Tennis Masters Series, WTA Roma och Wimbledon till och med [...]*).

(166) Hur som helst, om sporten i allmänhet, med undantag av nationell fotboll, betraktas som en separat marknad skulle transaktionen leda till att en dominerande ställning skapades när det gäller förvärv av exklusiva rättigheter till sportevenemang. Om individuella sportgrenar betraktas som separata marknader skulle transaktionen innebära att den dominerande ställningen i golf och tennis stärktes. Enligt den anmälande parten är Streams marknadsandelar för sändningsrättigheter till andra sportevenemang än nationell fotboll för närvarande [35-45]* procent och Telepiùs [30-40]* procent. Andra TV-programföretag som kan betraktas som konkurrenter till Stream och Telepiù i förvärvet av dessa rättigheter skulle ha marknadsandelar på [20-30]* procent.

(167) I det avseendet sändes 2001 följande större sportevenemang av operatörer för okodade sändningar med ensamrätt: cykling (Giro d'Italia och andra internationella tävlingar), friidrott (de främsta internationella tävlingarna), boxning (italienska och europeiska titelmatcher), rugby (matcher med italienska klubblag och sexnationsturneringar), motorcykelsport (samtliga världsmästerskap inom motorcykelsport), segling (Louis Vuitton Cup, America's Cup), sommar- och vinter-OS.

(168) Den föreslagna transaktionen kommer att öka köpkraften hos den nya enheten och stärka dess ställning jämfört med situationen före koncentrationen. Potentiella TV-konkurrenter kommer inte att kunna förvärva exklusiva rättigheter till de flesta stora sportevenemang som äger rum [...]*. Framför allt kommer aktören som nästan är monopsonist, till följd av sin stärkta köpkraft, att kunna "skräddarsy" avtalsförbindelserna med programleverantörer utifrån sina egna behov och mål för att förhindra nya inträden på marknaden, till exempel genom att införa en längre varaktighet eller förvärva exklusiva rättigheter eller skyddsrättigheter för andra överföringssätt än DTH.

3.1.e) TV-kanaler

(169) Till skillnad från premiumfilmer och fotbollsevenemang förvärvas ett stort antal kanaler utan ensamrätt. Betal-TV-konkurrenter kan med andra ord köpa och sända samma kanal.

(170) Stream har exklusiva rättigheter till följande kanaler: Duel TV, Comedy Life, National Geographic, MT Channel, Roma Channel, Fox Kids, CFN-CNBC och Music Choice. Dessutom har Stream åtta egna produktionskanaler för film, resor, nyheter, språk, dokusåpor, musik och sport.

(171) Telepiù har exklusiva rättigheter till Marco Polo, Disney Channel, Canal Jimmy, Raisat Ragazzi, Raisat show, Raisat fiction, Raisat Gambero Rosso, Raisat Art, Raisat Cinema, Happy Channel, Raisat Album, Planete, Cinecinema I och II, Cineclassics, INN, Bloomberg, ESPN Classic Sport, Eurosport News, TV5, Multimusica, Matchmusic, Rock TV, Classica, Milan Channel och Inter Channel och har även ett antal egna produktionskanaler för film (premiumkanaler och pay-per-view) och sport (pay-per-view).

(172) Det som utmärker de flesta kanaler som köps på exklusiv grund (förutom premium, sport- och filmkanaler som i regel produceras av parterna) är ett utbud som är baserat på icke-exklusiva program. Det innebär att eventuella konkurrenter kommer att ha möjlighet att köpa och producera kanaler, med undantag för premiumkanaler.

(173) Konkurrensfarhågorna beträffande TV-kanalerna rör det faktum att koncentrationen, om ingen konkurrent träder in på marknaden (och det kommer inte att ske om inte tillgången till premiumprogram säkerställs), kommer att leda till en nästan monopsonistisk situation (100 procent) för kanalköp i Italien. Det innebär att köpkraften till följd av koncentrationen kommer att minska, i synnerhet hos de mindre oberoende kanalleverantörerna på grund av bristen på alternativa plattformar för den kombinerade enheten. Det skulle indirekt kunna påverka konsumenternas välfärd negativt om den sammanslagna enheten bestämmer sig för att sluta förvärva rättigheter till TV-kanaler eller utöva sin monopsonistiska makt i en sådan omfattning att vissa TV-kanalleverantörer lämnar marknaden på grund av de ohållbara ekonomiska villkoren. Om det vore fallet skulle mångfalden av produkter och valfriheten kraftigt begränsas för konsumenterna. Sådana ogynnsamma effekter för konsumenterna kan endast uppvägas av villkor som innebär att kanalerna kan sändas (på betalkanaler eller genom okodade sändningar) via DTH även utan att ha blivit inköpta av den sammanslagna plattformen.

3.2 Slutsats angående de horisontella effekterna på marknader i tidigare led (programinköp)

(174) När det gäller förvärv av programrättigheter rent generellt hävdar Newscorp i sitt svar på meddelandet om invändningar att "det råder ingen monopsoni: det råder konkurrens mellan operatörer för betal-TV och för okodade sändningar inom förvärvet av rättigheter, och konkurrensen från andra betal-TV-operatörer kan förväntas öka". Marknaden för program är, enligt Newscorp, en "anbudsmarknad".

(175) Kommissionen är av en annan åsikt. Även om inköp av program rent generellt kan betraktas som en anbudsmarknad i viss mån, på grund av de olika delmarknadernas särdrag, är "budgivningen" i själva verket tillgänglig för ett begränsat antal operatörer med vissa egenskaper.

(176) När det gäller förvärvet av premiumfilmrättigheter för first (och åtminstone teoretiskt sett