Meddelande från kommissionen inom ramen för genomförandet av rådets förordning (EG) nr 2317/95 av den 25 september 1995 om fastställande av de tredje länder vars medborgare måste ha visering när de passerar medlemsstaternas yttre gränser (1) (97/C 180/04)

Meddelanden från kommissionen 14 december 1996 i enlighet med artiklarna 2 och 4 i förordning (EG) nr 2317/95) - version uppdaterad och korrigerad i enlighet med uppgifter inkomna senast 15 april 1997

A.1 Förteckning över länder som inte finns upptagna på den gemensamma listan i bilagan till förordning (EG) nr 2317/95 (2)

>Plats för tabell>

A.2 Förteckning över länder vilkas medborgare ej omfattas av viseringstvång i något medlemsland

Anmärkning: Nedannämnda uppgifter krävs inte uttryckligen i förordningen

Andorra

Argentina

Cypern

Island

Israel

Japan

Kanada

Liechtenstein

Malta

Monaco

Norge

Nya Zeeland

Republiken Korea h)

San Marino

Schweiz

Slowakien

Slowenien

Tjeekien

Ungarn

Uruguay

h) Tyskland: innehavare av tjänstepass från Republiken Korea är undantagna från kravet på visering under högst 90 dagar

A.3 Tabell över av medlemsland beroende territorier vilkas medborgare omfattas av viseringstvång av vissa medlemsstater

>Plats för tabell>

B. Territoriella områden och myndigheter som inte är erkända (artikel 2.3):

Medborgare i sådana territoriella enheter och sådana myndigheter som inte erkänns som stat av någon medlemsstat, skall vanligen ha visering.

>Plats för tabell>

Även om Förenade kungariket inte erkänner myndigheterna för den ockuperade delen av Cypern godtar den dokument som har utfärdats där, dock endast som bevis på identitet. Om ett sådant dokument anger att innehavaren är född i Cypern, skall dock inte personen i fråga krävas på visum för Förenade kungariket om det bara rör sig om ett kort besök.

C. Situationen för statslösa och konventionsflyktingar och visumtvång avseende den första inresan i medlemsstatens territorium (artikel 2.2)

>Plats för tabell>

D. Kategorier av medborgare i de tredje länder som är upptagna på den gemensamma förteckningen vilka är undantagna från kravet på visering enligt artikel 4.1 i nämnda förordning

I. ALLMÄNNA ANMÄRKNINGAR

Artikel 4.1 avser följande kategorier:

>Plats för tabell>

För de kategorier som avses i punkt 1, 2 och 3 har medlemsstaterna ingått internationella överenskommelser som föreskriver allmänna eller särskilda undantag från kravet på visering. Här avses internationella konventioner såsom Wien-konventionen av den 18 april 1961 om diplomatiska relationer, eller inom transportområdet exempelvis Chicago-konventionen av den 7 december 1944 om internationella luftfartstransporter, särskilt dess bilaga 9, eller Internationella Arbetsorganisationens (ILO) konvention nr 108 avseende sjötransporter.

Gällande artikel 5 bör beaktas, att viseringstvång ej gäller för skolelever från tredje land vid resa tillsammans med skolgrupp, vilket undantag är l enlighet med konvention 94/795/JHA (EGT nr L 327, 19.12.1994) med undantag av Portugal.

II. SÄRSKILDA UPPLYSNINGAR:

Uppgifterna nedan gäller specifikt för medlemsstaterna och varierar till följd av de avtal dessa har ingått med berörda tredje länder angående undantag från kravet på visering för medborgare från de tredje länder som räknas upp i artikel 4.1 i förordningen

>Plats för tabell>

(1) EGT nr L 234, 3.10.1995, s. 1

(2) "V": vars medborgare omfattas av visumtvång i en eller flera medlemsstater (artikel 2.1).