RÅDETS DIREKTIV 92/72/EEG av den 21 september 1992 om luftförorening genom ozon

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 130s i detta,

med beaktande av kommissionens förslag(1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och

med beaktande av följande:

I gemenskapens fjärde åtgärdsprogram för miljön från år 1987(4) behandlas behovet att vidta åtgärder mot fotokemisk förorening, särskilt förorening genom ozon, mot bakgrund av dess skadeverkningar och den nu tillgängliga kunskapen om dess verkan på människors hälsa och på miljön.

I syfte att skydda människors hälsa bör ozonhalterna i luften begränsas. Vetenskaplig och teknisk kunskap bör utnyttjas och främjas så att större kunskaper om detta slag av förorening kan uppnås och så att lämpliga och effektiva åtgärder i en framtid kan vidtas för att begränsa den.

Alla medlemsstater måste ha så fullständig kunskap som möjligt om nivåerna för föroreningen genom ozon.

För att uppnå denna kunskap är det nödvändigt att inrätta mätstationer som kan lämna data om ozonhalterna i luften.

De metoder som medlemsstaterna använder för att bestämma dessa halter måste vara likvärdiga, så att de resultat som erhålls blir jämförbara i den mening som avses i detta direktiv.

Med hänsyn till fotokemiska föroreningars särskilda egenskaper är det av avgörande betydelse för att en bättre förståelse av problemet skall uppnås att ett ömsesidigt informationsutbyte sker mellan medlemsstaterna och kommissionen och även Europeiska miljöagenturen(5), så snart denna har inrättats.

Genom att fastställa tröskelvärden för när allmänheten skall informeras eller varnas och uppmanas att vidta skyddsåtgärder skapas möjlighet att begränsa de verkningar som tillfälligt höga halter av föroreningar har på människors hälsa.

Tröskelvärdena för dessa nivåer bör grundas på vad som framkommit under det arbete som utförts inom ramen för världshälsoorganisationen (WHO), särskilt i fråga om de dos/effektförhållanden som fastställts för den berörda föroreningen.

Den information som samlas in vid tillämpningen av detta direktiv bör utvärderas regelbundet för att göra det möjligt att följa förändringarna i luftföroreningen genom ozon samt verkan av nationella bestämmelser och gemenskapsbestämmelser som syftar till att reducera utsläpp som bidrar till fotokemisk förorening, och denna utvärdering bör även ligga till grund för kommande bestämmelser som rör ozon och luftkvalitet. Kommissionen bör snarast möjligt, och senast fyra år efter det att detta direktiv har trätt i kraft, framlägga en rapport om den information som framkommit och om utvärderingen av den.

I bekämpningen av luftförorening genom ozon kan även åtgärder för att reducera utsläpp som bidrar till fotokemisk förorening komma att ingå. Kommissionen måste därför, tillsammans med sin rapport, lämna förslag till hur luftföroreningen genom ozon skall hållas under kontroll samt även, om så är nödvändigt, till hur utsläpp som bidrar till fotokemisk förorening skall minskas.

Gemenskapens och medlemsstaternas insatser mot fotokemisk förorening bör samordnas så att maximal effekt kan uppnås.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Syftet med detta direktiv är att upprätta ett harmoniserat förfarande för

- övervakning,

- informationsutbyte, och

- information och varningar till allmänheten

i fråga om luftförorening genom ozon, för att ge de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna och kommissionen ökade kunskaper om denna form av luftförorening inom gemenskapen, och för att på bästa sätt samordna de insatser som krävs för att minska ozonbildningen samt garantera en lägsta nivå för informationen till allmänheten när de gränsvärden som avses i punkt 3 och 4 i bilaga 1 överskrids.

2. I detta direktiv avses med

- gränsvärde för hälsoskydd: värde för ozonhalt som anges i bilaga 1, punkt 1, och som inte får överskridas om människors hälsa skall skyddas under en längre tid,

- gränsvärde för växtskydd: värden för ozonhalt som anges i bilaga 1, punkt 2, utöver vilka växtlivet kan påverkas,

- gränsvärde för information till allmänheten: värde för ozonhalt som anges i bilaga 1, punkt 3, utöver vilket det uppstår övergående och begränsade verkningar på hälsotillståndet hos särskilt känsliga grupper av befolkningen vid kortvarig exponering, och vid vilket medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som fastställs i detta direktiv,

- gränsvärde för varning till allmänheten: värde för ozonhalt som anges i bilaga 1, punkt 4, utöver vilket det finns en risk för människors hälsa vid kortvarig exponering, och vid vilket medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som fastställs i detta direktiv.

Artikel 2

Varje medlemsstat skall utse ett organ, som skall informera kommissionen och samordna genomförandet av det harmoniserade förfarande som avses i artikel 1.1, samt genast meddela kommissionen vilket organ den har utsett.

Artikel 3

Medlemsstaterna skall i tillämpliga fall ange eller upprätta mätstationer som skall tillhandahålla de data som är nödvändiga för genomförandet av detta direktiv. Antalet mätstationer och var de skall vara belägna skall fastställas av medlemsstaterna i överensstämmelse med bilaga 2.

Artikel 4

1. Vid mätningen av ozonhalterna skall medlemsstaterna använda

- antingen den referensmetod som anges i bilaga 5, eller

- någon annan analysmetod som visats ge mätresultat som är likvärdiga med dem som erhålls med referensmetoden.

I detta syfte skall medlemsstaterna utse ett eller flera laboratorier som skall ansvara för utvärderingen av den metod som används på nationell nivå i förhållande till den referensmetod som anges i detta direktiv.

De skall dessutom genomföra jämförelser på nationell nivå mellan de laboratorier som deltar i insamling och analys av data.

2. Så snart mätstationerna har upprättats skall medlemsstaterna lämna följande uppgifter till kommissionen:

- Vilken metod som används för att bestämma ozonhalten samt, om denna metod inte är den referensmetod som anges i detta direktiv, belägg för att den använda metoden är likvärdig med referensmetoden.

- Mätstationernas geografiska koordinater, en beskrivning av det område som täcks av stationerna samt de kriterier som tillämpats vid valet av mätplatser.

- Resultaten av eventuella pilotstudier för mätningen som anordnats enligt bestämmelserna i bilaga 2, punkt 2.

3. Kommissionen kan på gemenskapsnivå anordna program för jämförande mätningar mellan de laboratorier som avses i punkt 1.

Artikel 5

Om de värden som anges i bilaga 1, punkt 3 och 4, överskrids skall medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att informera allmänheten (t.ex. genom press, radio eller TV), enligt bestämmelserna i bilaga 4.

Artikel 6

1. Från och med den 1 januari 1995 skall medlemsstaterna lämna följande uppgifter till kommissionen senast sex månader efter utgången av den årliga referensperioden:

- Maximivärde, median och 98-percentil av de medelvärden för en respektive åtta timmar som registrerats under året vid varje mätstation. Percentilerna skall beräknas med den metod som anges i bilaga 3.

- Antal, datum och varaktighet för perioder då de gränsvärden som anges i bilaga 1, punkt 1 och 2, har överskridits.

Medlemsstaterna kan dessutom lämna uppgifter som är baserade på 99,9-percentilen.

2. Om det gränsvärde för information till allmänheten som anges i bilaga 1, punkt 3, överskrids under en kalendermånad skall medlemsstaterna senast före utgången av påföljande månad underrätta kommissionen om följande:

- datum för händelsen (eller händelserna),

- varaktigheten för varje enskild händelse,

- det högsta timmedelvärde, som uppmätts vid varje enskild händelse.

3. Om det gränsvärde för varning till allmänheten som anges i bilaga 1, punkt 4, överskrids under en vecka (räknad från måndag till söndag) skall medlemsstaterna senast före utgången av påföljande månad underrätta kommissionen om följande:

- datum för händelsen (eller händelserna),

- varaktigheten för varje enskild händelse,

- det högsta timmedelvärde, som uppmätts vid varje enskild händelse.

Dessa upplysningar skall kompletteras med sådana relevanta data som kan förklara varför händelsen inträffade.

4. Om medlemsstaterna har tillgång till sådana uppgifter som avses i punkt 1 3 för perioder före det datum som avses i artikel 9 skall de överlämna dessa till kommissionen senast när de överlämnar uppgifter för den första referensperioden. Referensperioden för detta får inte omfatta längre tid än fem år.

5. Kommissionen skall överlämna samtliga de uppgifter som avses i punkt 1 4 till Europeiska miljöagenturen så snart denna påbörjat sin verksamhet.

Artikel 7

Kommissionen skall regelbundet, och minst en gång årligen, utvärdera de data som insamlats vid tillämpningen av detta direktiv. Resultaten av denna utvärdering skall meddelas till medlemsstaterna.

I syfte att samordna gemenskapens och medlems staternas insatser mot fotokemisk förorening skall kommissionen tillsammans med medlemsstaterna, som skall biträdas av de ansvariga organ som avses i artikel 2, samråda i frågan om fotokemisk luftförorening, särskilt i fråga om följande:

- Ozonhalternas utveckling inom medlemsstaternas hela territorium samt om någon inträffad händelse varit av gränsöverskridande natur.

- De åtgärder och program som medlemsstaterna planerar för att minska luftförorening genom ozon.

- De erfarenheter och kunskaper som vunnits i fråga om fotokemisk förorening.

Artikel 8

Så snart som möjligt, och senast vid utgången av en fyraårsperiod efter det att detta direktiv trätt i kraft, skall kommissionen till rådet lämna en rapport om de uppgifter som erhållits samt om utvärderingen av den fotokemiska föroreningen inom gemenskapen. Denna rapport skall åtföljas av de eventuella förslag som kommissionen anser lämpliga för att begränsa luftföroreningen genom ozon samt, om så är nödvändigt, för att minska utsläppen av de ämnen som bidrar till fotokemisk förorening.

Artikel 9

Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast 18 månader efter det att det antagits. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När medlemsstaterna antar sådana bestämmelser skall dessa innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 10

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 21 september 1992.

På rådets vägnar

J. GUMMER

Ordförande

(1) EGT nr C 192, 23.7.1991, s. 17.

(2) EGT nr C 150, 15.6.1992, s. 228.

(3) EGT nr C 49, 24.12.1992, s. 1.

(4) EGT nr C 328, 7.12.1987, s. 1.

(5) EGT nr L 120, 11.5.1990, s. 1.

BILAGA 1

>PLATS FöR TABELL>

BILAGA 2

>PLATS FöR TABELL>

BILAGA 3

>PLATS FöR TABELL>

BILAGA 4

>PLATS FöR TABELL>

BILAGA 5

>PLATS FöR TABELL>