KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 675/92 av den 18 mars 1992 om ändring av bilaga I och III i rådets förordning (EEG) nr 2377/90 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa maximalt tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung(1), särskilt artiklarna 7 och 8 i denna, och

med beaktande av följande:

I enlighet med förordning (EEG) nr 2377/90 måste gränsvärden fortlöpande fastställas för alla farmakologiskt verksamma substanser som används inom gemenskapen i veterinärmedicinska läkemedel avsedda att ges till livsmedelsproducerande djur.

Gränsvärdena bör fastställas först efter det att en undersökning har skett inom Kommittén för veterinärmedicinska läkemedel av all relevant information om säkerheten hos ifrågavarande restmängder/resthalter när det gäller konsumtion av livsmedel med animaliskt ursprung samt sådana resthalters inverkan vid industriell bearbetning av livsmedel.

När gränsvärdena för resthalter av veterinärmedicinska preparat i livsmedel av animaliskt ursprung skall fastställas, är det nödvändigt att ange i vilka djurarter sådana resthalter kan förekomma, vilka koncentrationer som kan finnas i var och en av de relevanta vävnaderna från de behandlade djuren (målvävnad), samt arten av resthalt som blir föremål för kontroll (restmarkör).

För kontroll av resthalter bör, såsom fastställs i den tillämpliga gemenskapslagstiftningen, gränsvärden vanligtvis anges för målvävnad i lever eller njure. I den internationella handeln avlägsnas dock ofta lever och njure från djurkroppen och gränsvärden bör därför också alltid fastställas för muskelvävnad och fettvävnad.

När det gäller veterinärmedicinska läkemedel avsedda för äggläggande fåglar, mjölkdjur eller honungsbin, måste gränsvärden för resthalter också anges för ägg, mjölk eller honung.

När det gäller resthalter i kött bör substanser i sulfonamidgruppen, ivermectin, benzylpenicillin, ampicillin, amoxicillin, oxacillin, cloxacillin och dicloxacillin, införas i bilaga I i förordning (EEG) nr 2377/90.

Dimetridazol, ronidazol, kloramfenikol, azaperon och carazolol, nitrofuransgruppen, trimethoprim, dapson, ämnen inom tetracyklingruppen, spiramycin, febantel, fenbendazol, oxfendazol, levamisol och sulfonamidgruppen (ifråga om restämnen i mjölk) bör införas i bilaga III i förordning (EEG) nr 2377/90. Det är nödvändigt att fastställa giltighetstiden för de provisoriska gränsvärdena.

En tidsfrist på 60 dagar bör tillåtas innan denna förordning träder i kraft så att medlemsstaterna kan göra de nödvändiga anpassningarna till bestämmelserna i denna förordning ifråga om tillstånden att släppa ut de berörda veterinära produkterna på marknaden, vilka lämnats enligt rådets direktiv 81/851/EEG(2).

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Kommittén för anpassning till den tekniska utvecklingen av direktiven om avveckling av tekniska handelshinder för veterinärmedicinska preparat.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilaga I och III i förordning (EEG) nr 2377/90 ändras i enlighet med bilagan till denna förordning.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft sextio dagar efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 18 mars 1992.

På kommissionens vägnar

MARTIN BANGEMANN

Vice ordförande

(1) EGT nr L 224, 18.8.1990, s. 1.

(2) EGT nr L 317, 6.11.1981, s. 1.

BILAGA

A. Bilaga I ersätts med följande:

"BILAGA I

Förteckning över farmakologiskt verksamma substanser för vilka fastställts gränsvärden för högsta tillåtna resthalter

1. Anti-mikrobiella prepara

1.1 Kemoterapeutica

1.1.1. Sulfonamider

>Plats för tabell>

1.2 Antibiotika

1.2.1 Penicillin

>Plats för tabell>

2. Antiparasitära preparat

2.1 Medel mot endoparasiter

2.1.1 Avermectiner

>Plats för tabell>

"

B. Bilaga III ersätts med följande:

"BILAGA III

Förteckning över farmakologiskt verksamma substanser som används i veterinärmedicinska läkemedel och för vilka fastställts provisoriska gränsvärden för högsta tillåtna resthalter

1. Antimikrobiella preparat

1.1. Kemoterapeutica

1.1.1. Sulfonamider

>Plats för tabell>

1.1.2. Derivat av diaminopyrimidin

>Plats för tabell>

1.1.3. Nitrofuraner

>Plats för tabell>

1.1.4. Nitroimidazoler

>Plats för tabell>

1.1.n Andra kemoterapeutica

>Plats för tabell>

1.2. Antibiotika

1.2.2. Tetracycline

>Plats för tabell>

1.2.3. Macrolider

>Plats för tabell>

1.2.4. Kloramfenikol och därmed besläktade blandningar

>Plats för tabell>

2. Antiparasitära läkemedel

2.1. Medel mot endoparasiter

2.1.1. Benzimidazoler och probenzimidazoler

>Plats för tabell>

2.1.2. Tetra-hydro-imidazoler (imidazolthiazoler)

>Plats för tabell>

3. Medel som påverkar nervsystemet

3.1. Medel som påverkar det centrala nervsystemet

3.1.1. Lugnande medel som innehåller butyrofenon

>Plats för tabell>

3.2. Medel som påverkar det autonoma nervsystemet

3.2.1. Anti-adrenergica

>Plats för tabell>

"