Kommissionens beslut

av den 17 april 2002

om att en koncentration är förenlig med den gemensamma marknaden och med EES-avtalet

(Ärende nr COMP/M.2547 - Bayer/Aventis Crop Science)

[delgivet med nr K(2002) 1462]

(Endast den engelska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2004/304/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 57 i detta,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer(1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1310/97(2), särskilt artikel 8.4 i denna,

med beaktande av kommissionens beslut av den 4 december 2001 om att inleda ett förfarande i detta ärende,

efter att de berörda företagen fått tillfälle att yttra sig om kommissionens invändningar,

med beaktande av yttrandet från Rådgivande kommittén för koncentrationer(3),

med beaktande av den slutliga rapporten från förhörsombudet i detta ärende(4),

och av följande skäl:

(1) Den 29 oktober 2001 anmälde Bayer AG (nedan kallat Bayer) till kommissionen sin avsikt att förvärva alla aktier i Aventis Crop Science Holding S.A. (nedan kallat ACS), den del av Aventis S.A som står för den agrokemiska verksamheten.

(2) Efter att ha granskat anmälan konstaterade kommissionen att den anmälda transaktionen omfattas av förordning (EEG) nr 4064/89 (nedan kallad koncentrationsförordningen) och ger upphov till allvarliga tvivel beträffande dess förenlighet med den gemensamma marknaden och med EES-avtalet. Den 4 december 2001 beslutade kommissionen därför att inleda ett förfarande enligt artikel 6.1 c i koncentrationsförordningen.

(3) Efter en grundlig undersökning av ärendet har kommissionen dragit slutsatsen att den föreslagna koncentrationen, i den form den anmäldes, visserligen skulle skapa eller förstärka dominerande ställningar på en rad marknader, vilket medför att den effektiva konkurrensen skulle hämmas inom en väsentlig del av den gemensamma marknaden. Åtagandena från Bayers sida förändrar dock den föreslagna koncentrationen på ett sådant sätt att de farhågorna i samband med koncentrationen har skingrats.

I. PARTERNA

(4) Bayer är ett internationellt börsnoterat företag som är verksamt inom fyra verksamhetsområden: vård, jordbruk, polymerer och kemi. Verksamhetsområdet lantbruk, som är relevant för denna transaktion, omfattar divisionerna växtskydd och djurskydd. Inom växtskyddsdivisionen utvecklas, tillverkas och marknadsförs växtskyddsprodukter för att skydda grödor mot växtsjukdomar, skadegörare (insekter, andra smådjur) och ogräs. Inom djurskyddsdivisionen tillverkas en rad olika veterinärmediciner och veterinärvacciner för produktionsdjur och sällskapsdjur, samt olika skötselprodukter. Andra produkter som utvecklas och tillhandahålls av djurskyddsdivisionen är medel utformade för att skydda livsmedelslager och bekämpa smittbärande skadegörare.

(5) ACS bildades 1999 genom en sammanslagning av AgrEvo (Hoechsts och Scherings tidigare gemensamma företag) och Rhône-Poulencs jordbruksdivisioner. ACS är uppdelad på fyra olika verksamhetsområden: Växtskyddsdivisionen är verksam inom utveckling, tillverkning och marknadsföring av växtskyddsmedel för jordbruk, bl.a. ogräsbekämpningsmedel (nedan kallat ogräsmedel), insektsbekämpningsmedel (nedan kallat insektsmedel), svampbekämpningsmedel (nedan kallat svampmedel), tillväxtreglerande medel och utsädesbehandling. ACS miljövetenskapsdivision utvecklar, producerar och distribuerar produkter utanför jordbruksområdet, bl.a. insektsmedel för hushållsbruk, industriella ogräsmedel samt gräsmatte- och trädgårdsprodukter. Utsädesdivisionen är verksam inom forskning, tillverkning och förädling av utsäde och grönsaksfröer. Slutligen är ACS biovetenskapsdivision verksam inom utveckling av tekniker för att förbättra växtvärdet med hjälp av insatsegenskaper, agronomiska egenskaper och skördeegenskaper.

II. TRANSAKTIONEN

(6) Transaktionen innebär att Bayer förvärvar alla aktier i ACS. Den föreslagna koncentrationen leder till att Bayer får fullständig kontroll i den mening som avses i artikel 3.1 b i koncentrationsförordningen.

(7) Bayer rankas för närvarande som sjua av alla agrokemiska företag när det gäller försäljning på världsmarknaden. ACS rankas som fyra i världen. Tillsammans kommer de att bli det näst största företaget i världen med en marknadsandel på cirka [20-30] %, på andra plats efter det största agrokemiska företaget Syngenta men före BASF, DuPont, Dow och Monsanto.

III. GEMENSKAPSDIMENSION

(8) Bayer och ACS har en sammanlagd global omsättning på mer än 5000 miljoner euro(5) (Bayer: 30971 miljoner euro, ACS: 4034 miljoner euro). Vart och ett av företagen har en omsättning inom gemenskapen på mer än 250 miljoner euro (Bayer: 10905 miljoner euro, ACS: [...] miljoner euro) men de når inte mer än två tredjedelar av sin sammanlagda omsättning inom hela gemenskapen inom en och samma medlemsstat. Den anmälda transaktionen har därför en gemenskapsdimension och utgör ett samarbetsärende enligt EES-avtalets artikel 57.

IV. BEDÖMNING UR KONKURRENSHÄNSEENDE

INLEDNING

(9) Den föreslagna sammanslagningen kommer i första hand att påverka marknaderna för växtskyddsmedel inom jordbruket, vilka omfattar en rad olika produkter som utformats för att skydda gröda mot alla former av skadegörelse som orsakas av insekter, ogräs eller svamp.

(10) Parternas verksamhet överlappar varandra på följande huvudområden: insekts-, ogräs- och svampmedel samt utsädesbehandling för jordbrukssyften. Andra mindre överlappningsområden är verksamma ämnen (de molekyler som är verksamma mot ogräs, insekter eller sjukdomar), industriell ogräsbekämpning och insektsmedel för yrkesmässig bekämpning av skadegörare.

(11) Växtskyddsmedel för hem och trädgård (inte avsedda för jordbruk), bekämpningsmedel mot ektoparasiter hos smådjur (nedan kallat ektoparasitmedel) och insektsmedel för hushållsbruk är vertikalt påverkade marknader.

BRANSCH SOM DRIVS AV KONKURRENS INOM FoU-OMRÅDET

(12) Växtskyddsmedelsindustrin karakteriseras av ett litet antal stora internationella företag som är verksamma inom forskning och utveckling av nya och effektivare produkter och ett stort antal s.k. generiska tillverkare utan någon betydande forsknings- och utvecklingsverksamhet. FoU-baserade företag är för närvarande Syngenta, Aventis, BASF, Bayer, DuPont, Dow och Monsanto.

(13) De senaste åren har det skett en kraftig konsolidering inom den här gruppen av företag. Dow köpte år 2001 Rohm & Haas agrokemiska verksamhet. Syngenta bildades år 2000 genom avknoppning av AstraZenecas och Novartis agrokemiska verksamheter. BASF köpte år 2000 American Cyanamid, American Home Products agrokemiska verksamhet. Det finns dessutom flera japanska FoU-baserade företag som visserligen inte har någon stark ställning i Europa men som ofta väljer att licensiera sina produkter till företag med starka försäljningsorganisationer i Europa. Störst bland de generiska tillverkarna är Makhteshim Agan och Cheminova.

(14) Det har hävdats att den agrokemiska industrins dynamik till stor del härrör från FoU och tillträdet till marknaden. Under de senaste tre åren har industrin upplevt en allmän nedåtgående trend som har lett till ökad konkurrens på en krympande marknad. Tillväxt har endast förekommit då viktiga innovativa verkningssätt har lanserats på marknaden. Det har också hävdats att konkurrensen inom denna industri inte huvudsakligen är priskonkurrens utan konkurrens inom FoU-området mellan olika FoU-företag. Å andra sidan innebär effektiv forskning och utveckling att företag kan utnyttja de fördelar som nya verksamma ämnen erbjuder och skaffa sig en stor portfölj med nya produkter som kan utnyttjas för att bibehålla en stark marknadsställning på ett stort antal marknader. Genom att exempelvis kombinera produkter för vilka patenttiden gått ut med nya patenterade produkter till ett gemensamt produktutbud eller utveckla nya blandningar med patenterade verksamma ämnen, kan man förlänga livscykeln för en produkt för vilken patenttiden gått ut och begränsa konkurrenstrycket från de generiska företagen.

(15) Vidare minskar det eventuella konkurrenstrycket från de generiska företagen eftersom produkter och verksamma ämnen för vilka patenttiden gått ut kan skyddas ytterligare genom patentering av det tekniska kunnandet om tillverkningen. Viktigt kunnande är inte åtkomligt och är inte nödvändigtvis öppet för insyn genom publicerade patent eller den vetenskapliga litteraturen. Detta innebär att den bästa tekniken i allmänhet är skyddad betydligt längre än den ursprungliga patentskyddsperioden.

(16) På marknader med intensiv FoU-verksamhet kan eventuella inträden i allmänhet inte förväntas på kort eller medellång sikt, för det första på grund av den tid som krävs för att utveckla lika effektiva substanser och för det andra på grund av kostnaderna för att utveckla en produkt som kan konkurrera med den nya eller förbättrade produkten. Det är mycket svårt och resurskrävande att träda in på marknaden med hjälp av innovativa produkter. När det gäller växtskyddsmedelsbranschen varierar kostnaderna för FoU och registreringsprogrammen avsevärt. För innovativa produkter kan kostnaderna överstiga 100 miljoner euro och den totala tiden kan överskrida tio år. För ny produktutveckling krävs mer än ett decennium av kemiska synteser, laboratorietester, formulering, processutveckling, pilottillverkning, pilotförsök, fältförsök, toxicitetstestning, miljötestning, datainsamling, produktregistrering och byggande av produktionsanläggningar. När en produkt väl har lanserats på marknaden krävs ofta flera år för att vinna kundernas acceptans genom bevisad säkerhet, prestanda och tillförlitlighet vid en rad olika väderleksförhållanden. Endast FoU-baserade företag verkar ha möjlighet och tillräcklig ekonomisk styrka för att genomföra dessa aktiviteter och träda in på de olika europeiska produktmarknaderna och geografiska marknaderna och/eller öka försäljningen och marknadsandelarna.

(17) Efter sammanslagningen kommer den nya enhetens FoU-kapacitet att vara en av de största inom branschen. Baserat på uppskattningar från tredje part kommer FoU-budgeten för den sammanslagna enheten att uppgå till 750 miljoner US-dollar och därmed bli jämförbar med Syngentas FoU-budget. Den kommer att vara dubbelt så stor som hos andra FoU-företag, såsom BASF och DuPont. Undersökningen visar att inom växtskyddsmedelsbranschen är lansering av nya produkter den främsta drivkraften för att öka marknadsandelarna. Ju mer pengar ett företag har råd med att investera i FoU desto fler nya molekyler kommer det att upptäcka och ha råd att föra ut på marknaden.

(18) Det har påpekats att sammanslagningen av två starka produktportföljer leder till en rad omedelbara möjligheter till produktutveckling baserad på nya blandningar. Förutom de nya blandningarnas eventuella effekt när det gäller att utestänga generiska konkurrenter skulle sådana nya produkter kunna göra de kommersiella möjligheterna för konkurrerande nytt FoU-arbete mindre lockande. Tredje parter har vidare uppgett att transaktionen skulle förstärka parternas ställning på marknaden, där utvecklingen av nya produkter, innan sammanslagningen, skulle ha kränkt existerande patent. Efter sammanslagningen skulle sådana patentbegränsningar försvinna och ny utveckling skulle bli möjlig och komma att utgöra kärnan för en mycket stark marknadsställning. Slutligen har tredje parter hävdat att den föreslagna transaktionen leder till att en konkurrent försvinner från marknaden, och att detta även skulle kunna leda till en minskning av den totala FoU-potentialen på marknaden genom att antalet forskningscentrer minskar.

(19) Tidigare har kommissionen ofta sett anledning till farhågor vid sammanslagning av företag som är starka inom FoU och innovation. Inom ramen för det föreliggande beslutet anser kommissionen att hänsyn måste tas till parternas FoU-möjligheter och incitament när det gäller eventuell eliminering av framtida konkurrens på de aktuella produktmarknaderna och framtida marknader. Vidare anser kommissionen att det, i förekommande fall, kan vara nödvändigt att fokusera på koncentrationens effekter på FoU-konkurrensen mellan parterna och den totala FoU-potentialen.

BERÄKNING AV MARKNADSANDELAR

(20) För att kunna bedöma om den föreslagna transaktionen leder till någon påverkan på marknaden för formulerade produkter, inklusive insekts-, ogräs- och svampmedel samt produkter för utsädesbehandling, har parterna angett uppskattade marknadsandelar baserade på databasen Agrowin, som i sin tur är baserad på s.k. panelundersökningar i den mån det gäller de större medlemsstaterna. Dessa panelundersökningar ger detaljerade uppgifter om växtskyddsverksamheten i olika medlemsstater. De tas fram av oberoende marknadsundersökningsföretag, såsom Kleffman, som ofta är specialiserade på särskilda medlemsstater. När det gäller de mindre medlemsstaterna, som inte omfattas av någon panelundersökning, har beräkningarna av marknadsandelarna baserats på parternas bästa uppskattningar.

(21) På grund av arbetet med sammanslagningen och av interna bokföringsskäl har parterna endast kunnat uppge tillförlitliga uppgifter om marknadsandelarna för 1998, 1999 och 2000. Kommissionen har även begärt motsvarande uppgifter från tredje parter. Kommissionen har verifierat parternas uppgifter genom att jämföra dem med uppgifter från andra marknadsaktörer.

OMREGISTRERING AV VÄXTSKYDDSMEDEL TILL ÅR 2003

(22) Som en del av ett gemenskapspolitiskt initiativ inom miljöområdet krävs enligt rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden(6) senast ändrat genom förordning (EEG) nr 806/2003(7) att alla företag som har för avsikt att fortsätta att sälja sina växtskyddsmedel måste påbörja ett arbetsprogram för utvärdering av existerande verksamma ämnen (nedan kallat omregistreringsprocessen). Alla tillverkare av agrokemiska produkter är enligt lag skyldiga att dra tillbaka de produkter från marknaden som inte omregistrerats. I praktiken innebär detta att alla de produkter som inte har lämnats in för omregistrering kommer att försvinna från marknaden år 2003. Normalt kommer ingen registrering att sökas för en rad äldre produkter eftersom de normalt är mindre miljövänliga och/eller endast ger upphov till en obetydlig omsättning. Man har uppskattat att cirka 600 av de 900 existerande verksamma beståndsdelarna inte kommer att omregistreras.

(23) Den pågående omregistreringsprocessen kommer att påverka bedömningen av ärendet på två sätt. För det första måste man ta hänsyn till att dagens marknadsandelar inte behöver vara vägledande för marknadsställningarna inom den närmaste framtiden. För det andra (och direkt kopplat till det föregående), när det gäller de generiska företagens ställning, skulle avlägsnandet av ett stort antal äldre och mindre lönsamma produkter inom en snar framtid kunna försvaga ställningen för en rad generiska tillverkare. Det har de facto påpekats att omregistreringsprocessen kommer att slå hårt mot särskilt de generiska företagen eftersom de normalt marknadsför äldre produkter för vilka patenttiden gått ut och är verksamma inom marknadsnischer med lågt värde. I detta sammanhang har det hävdats att de generiska företagen inte har samma möjlighet som de stora FoU-baserade företagen att sprida kostnaderna för omregistreringen på ett stort antal produkter. Därför har man hävdat att kostnaderna för de generiska tillverkarna kan öka på grund av omregistreringen och att priset på äldre produkter i framtiden kan stiga som en följd av detta. Det har också påpekats att omregistreringen är mycket dyr och även skulle kunna ha en negativ inverkan på vissa andra, mindre företag som är aktiva på marknaden.

RELEVANTA GEOGRAFISKA MARKNADER

(24) Parterna har hävdat att på grund av redan tydliga standardiseringstrender på europeisk nivå omfattar den relevanta geografiska marknaden för alla växtskyddsmedel hela EES-området.

(25) Parterna har hänvisat till effekterna av direktiv 91/414/EEG. Enligt parterna föreskrivs i direktivet inte enbart om en positiv gemenskapsförteckning över verksamma ämnen, som på förhand bedömts som godtagbara för människors och djurs hälsa och för miljön. I direktivet föreskrivs även om ett system för medlemsstaterna att godkänna olika formuleringar som innehåller verksamma substanser - som är upptagna i den s.k. bilaga 1 - enligt kraven som fastställs i direktivet och enligt enhetliga principer. Parterna har också hävdat att ett system med ömsesidigt erkännande av medlemsstaternas godkännande medges enligt direktivet, under förutsättning att växtskydds-, jordbruks- och miljöförhållandena är jämförbara i regionerna i fråga. Detta system gör det möjligt för medlemsstaterna att godkänna registreringen av en produkt i det land där den först lanserades. Även om direktivet ännu inte till fullo har börjat gälla måste alla företag som vill fortsätta att sälja särskilda verksamma beståndsdelar påbörja omregistreringsprocessen. Den information som företagen måste tillhandahålla under denna process måste läggas fram innan maj 2003. Parterna har hävdat att även om det fortfarande krävs en enskild utvärdering av produkterna i varje medlemsstat, kan man förvänta sig att registreringsförfarandena kommer att ta lika lång tid på grund av det ömsesidiga godkännandeförfarandet.

(26) Kommissionen konstaterade i sitt beslut i ärendet M.1806 - AstraZeneca/Novartis att omfattningen för marknaderna för formulerade produkter och tillväxtreglerande medel måste anses vara nationell. Kommissionen anförde ett detaljerat resonemang för denna slutsats. Ett viktigt skäl var att växtskyddsmedel fortfarande måste registreras i en medlemsstat innan de kan marknadsföras. Vidare organiseras distributionen på det nationella planet med leverantörer som i de flesta fall har nationella försäljningsorganisationer eller distribuerar produkter via en annan tillverkares försäljningsorganisation som är verksam i den beträffade medlemsstaten. Parallellimporterade produkter anses svåra att marknadsföra, bl.a. för att produktnamn och formuleringar kan variera mellan medlemsstaterna, registreringsavgifterna kan vara höga och för att det tar lång tid att registrera produkterna.

(27) Marknadsundersökningen i detta ärende har bekräftat att de skäl som angavs i ärendet M.1806 - AstraZeneca/Novartis, för att hitta nationella marknader fortfarande till stor del gäller. Undersökningen har bekräftat att skillnader i biologiska förhållanden och jordbrukarnas behandlingsmetoder leder till att produkterna skiljer sig åt från ett land till ett annat. Aktörernas marknadsställning varierar i olika medlemsstater beroende på hur produkterna är avpassade till marknadens behov och försäljningsorganisationens styrka.

(28) Marknaderna för växtskyddsmedel (insekts-, blötdjurs-, ogräs- och svampmedel, utsädesbehandling, yrkesmässig bekämpning av skadegörare, ektoparasitmedel för smådjur och insektsmedel för hem och trädgård) kommer därför att bedömas på nationell basis.

A. INSEKTSMEDEL FÖR JORDBRUK

A.1 Relevanta produktmarknader

(29) Både Bayer och ACS är verksamma inom forskning, tillverkning och distribution av insektsmedel för jordbruk. Insektsmedel för jordbruk är produkter som är utformade för att bekämpa insekter som skadar odlade växter, särskilt grödor för livsmedelsproduktion.

(30) I enlighet med kommissionens tidigare beslut(8), föreslår parterna att marknaderna för insektsmedel skall definieras utifrån grödan i stället för insekten. De hävdar att de flesta insektsmedlen utformats för att bekämpa många olika typer av insekter som angriper vissa växter. Kommissionen har i tidigare beslut konstaterat att det i allmänhet är lämpligt att dela upp insektsmedlen efter växttyp i stället för efter insekt. Den främsta orsaken är att det endast finns en enda insekt som bara påverkar en viktig gröda, nämligen majsmotten som angriper majs. När det gäller alla andra viktiga grödor angrips växten av en rad olika insekter. Man konstaterade alltså att de flesta insektsmedel bekämpar en rad olika insekter.

(31) I sina beslut i ärendena BASF/American Cyanamid och M.1806 - AstraZeneca/Novartis (Syngenta), konstaterade kommissionen att en differentiering skulle kunna vara tänkbar mellan sugande och bitande insekter. Samtidigt som kommissionen i dessa fall konstaterade att detta snarare beskriver insekternas förtäringssätt än insektsmedlens verkningssätt, lämnades frågan i båda fallen öppen om huruvida denna uppdelning var lämplig.

Uppdelning av insektsmedel i jord- respektive bladverkande insektsmedel

(32) Parterna har hävdat att en uppdelning bör göras mellan jord- och bladverkande insektsmedel. I detta sammanhang har de hävdat att den viktigaste frågeställningen för jordbrukaren, vars gröda drabbas av en viss typ av skadegörare, är om problemet med insekten ligger ovan eller under jord eftersom detta avgör vilken typ av produkt och appliceringsutrustning som krävs. Enligt parterna skiljer sig sprututrustningen för bladbehandling, s.k. bredsprutning, normalt från sprututrustningen för jordbehandling(9). Vidare har parterna hävdat att jord- och bladverkande insektsmedel i allmänhet baserar sig på olika verksamma ämnen som inte är utbytbara. Parterna anser därför att jordverkande insektsmedel, utformade för att bekämpa jordinsekter i jorden genom att sprida medlen på eller i jorden och bladverkande insektsmedel, som sprids på grödorna genom besprutning, är separata marknader. Parterna anser trots detta att för en rad grödor - t.ex. majs, betor och spannmål - kan jordbrukaren välja mellan jord- eller bladverkande insektsmedel och att dessa två produkttyper därför delvis är utbytbara.

Uppdelning av insektsmedlen efter sugande och bitande insekter

(33) När det gäller segmentet för jordverkande insektsmedel har parterna hävdat att en uppdelning mellan sugande och bitande skadegörare i jorden inte är relevant eftersom det inte finns några viktiga sugande skadegörare i jorden.

(34) När det gäller frågan om en ytterligare uppdelning av marknaden bör göras utöver uppdelningen efter grödan samt blad- respektive jordbehandling, dvs. en uppdelning efter sugande och bitande insekter för bladbehandling, har parterna hävdat att en sådan uppdelning efter olika typer av skadegörargrupper samt sugande och bitande insekter inte är lämplig.

(35) Parterna anger mer specifikt att jordbrukarna i allmänhet köper produkter för att bekämpa grupper av skadliga insekter. Sammansättningen kan variera beroende på växttypen. Parterna har hävdat att jordbrukarna därför är benägna att köpa antingen bredverkande produkter, kombinationsprodukter eller smalt verkande insektsmedel som de själva blandar. Parterna har därför hävdat att bredverkande insektsmedel och smalt verkande insektsmedel utifrån jordbrukarnas synvinkel är utbytbara. Därför innebär en uppdelning av marknaderna efter växttyp i sig en uppdelning av insektsmedlen efter spektrumet skadegörare som de är utformade att bekämpa.

(36) Parterna anser vidare att det för jordbrukaren inte finns någon klar skillnad mellan sugande och bitande insekter eftersom grödan kan drabbas av endera typen eller båda, beroende på typ av gröda, årstid och klimat. Parterna har hävdat att sugande och bitande insekter kan uppträda som bladskadegörare, antingen var för sig eller tillsammans, beroende på den berörda skadegörarens livscykel, vilken påverkas av grödan, årstiden och klimatet. Därför anser parterna att jordbrukaren behöver insektsmedel som är verksamma mot både sugande och bitande insekter.

(37) Parterna har också framhållit att produkter som tillhör de viktigaste insektsmedelgrupperna, inklusive organiska fosforföreningar, pyretroider, karbamater och neonikotinoider, är verksamma mot både sugande och bitande insekter. En definition av marknaderna för insektsmedel som omfattar både sugande och bitande insekter stöds enligt parterna av att ett stort antal insektsmedel används mot både sugande och bitande insekter. I detta sammanhang anser parterna att insektsmedel ur nästan alla ämnesgrupper (t.ex. deltametrin, cyflutrin, beta-cyflutrin, cypermetrin, parationmetyl, karbaryl) används mot båda insektsgrupperna. Parterna har sålunda hävdat att pyretroider bl.a. används för potatis mot både Coloradoskalbaggen (bitande skadegörare) och bladlöss (sugande skadegörare) medan organiska fosforföreningar kan används för vissa fruktsorter mot äpplevecklare (bitande skadegörare) och bladlöss (sugande skadegörare). Parterna anser vidare att även produkter med en särskild verkan mot sugande skadegörare även gör det möjligt att bekämpa bitande skadegörare. Imidakloprid verkar t.ex. enligt parterna mot vita flygare och sköldlöss (sugande insekter) men kan även användas mot bladminerare (bitande insekter) i citrusfrukter.

(38) Tredje parter har i allmänhet hållit med om att det är meningsfullt att dela upp den relevanta marknaden i segment för bladverkande respektive jordverkande insektsmedel. När det gäller frågan om en ytterligare uppdelning skall göras i sugande och bitande skadegörare håller de flesta tredje parterna inte med parterna. Samtidigt som man generellt håller med om att särskiljning inte är relevant för segmentet för jordverkande insektsmedel hävdar de tredje parterna att det för bladbehandling är välgrundat och meningsfullt att kategorisera insekter och insektsmedel utifrån förtäringssättet. Vissa av de tillfrågade har till och med föreslagit att sugande och bitande insekter skall utgöra separata marknader.

(39) Undersökningen visar att samtidigt som det finns ett visst samband mellan insekter och grödor, är i själva verket grupperingar enligt grödor ofta konstgjorda uppdelningar som skapats av myndigheternas registreringsorgan och kemiföretagen. Registreringen baseras på en särskild gröda eller grupp av grödor. Kemiföretagen kan försöka få ett medel för vissa grödor registrerat utifrån grödans ekonomiska värde medan de avstår från att registrera medlet för andra grödor där effekten är likartad. Ett företag som kan erbjuda ett insektsmedel som är verksamt mot insekter som förekommer i olika grödor kan potentiellt täcka en hel rad grödor med denna produkt. Därför skulle en uppdelning av marknaderna efter växttyp inte nödvändigtvis återspegla en förenings hela potential. Samtidigt som vissa arter av skadegörare är växtspecifika uppträder de flesta skadegörare som är ekonomiskt intressanta bland många grödor. Särskilt sugande skadegörare, som bladlöss och vita flygare, är inga skadegörare som endast angriper en värdväxt utan de förekommer på flera olika typer av grödor.

(40) Det har påpekats att jordbrukarna tampas med skadeinsekter som förekommer på olika grödor vid olika tidpunkter under en odlingssäsong. Var och en av dessa skadeinsekter måste bekämpas vid en given tidpunkt, dvs. när den verkligen uppträder och vissa ekonomiska trösklar uppnåtts. Den exakta tidpunkten för bekämpning av olika skadeinsekter under en odlingssäsong är inte samma för de olika insekter som angriper en viss gröda.

(41) Eftersom insektsmedlen har olika efterverkningsprofiler är det viktigt att produkterna sprids vid den bästa tidpunkten så att skadegöraren i fråga kan bekämpas så effektivt som möjligt: om medlet appliceras för sent, t.ex. bara 2-3 dagar, kan det leda till avsevärd skada på grödan och om det appliceras för tidigt kommer bekämpningen av skadegöraren i fråga inte att vara effektiv. Följaktligen är perioden för optimal applicering relativt kort. Även om det stämmer att sugande och bitande insekter kan förekomma som bladskadegörare, antingen var för sig eller tillsammans beroende på livscykeln för den särskilda skadegöraren, vilken påverkas av grödan och årstiden, innebär det inte att den mycket korta appliceringsperioden för sådana skadegörare sammanfaller. I själva verket sammanfaller den optimala appliceringsperioden för två olika skadeinsekter sällan.

(42) Om jordbrukarna använder ett bredverkande insektsmedel och endast sprider det en gång kommer de att kunna bekämpa de skadegörare som förekommer under denna appliceringsperiod. De kommer dock endast delvis att kunna dra nytta av ytterligare bieffekter mot andra skadegörare. Det har därför hävdats att det inte finns något bredverkande insektsmedel för total bekämpning av alla olika typer av skadegörare som förekommer under en odlingssäsong. Det har hävdats att det inte finns någon utbytbarhet mellan smalt verkande och bredverkande insektsmedel. Utbytbarheten finns i stället mellan produkter som är verksamma mot de huvudsakliga skadegörare som skall bekämpas.

(43) I detta sammanhang har det också påpekats att de allra flesta insektsmedlen endast ger kommer bra bekämpning av antingen sugande eller bitande skadegörare, inte båda typerna av skadegörare. Det har påpekats att till och med bredverkande produkter främst är avsedda att angripa antingen sugande eller bitande insekter. Det är därför vanligen inte sant att jordbrukarna kan använda produkter som skyddar grödan mot en omfattande grupp skadeinsekter.

(44) Därför har det hävdats att man måste ta hänsyn till de viktigaste skadegörarna och att det i allmänhet är en viktig skadegörare som överskrider den ekonomiska tröskeln som är den utlösande faktorn för en behandling för att förhindra att grödan skadas. Således baseras jordbrukarens val av lämpligt insektsmedel på den skadegörare som utgör det största problemet. Två observationer visar tydligt de viktigaste skadegörarnas betydelse. För det första beviljas registrering av insektsmedel för en särskild gröda med en anvisning om skadegörarspektrumet och appliceringen vid en definierad tidpunkt med en definierad dosering. Detta görs med tanke på selektiviteten eftersom endast de viktigaste skadegörarna som förekommer vid en viss tidpunkt skall bekämpas utan att nyttoinsekterna skadas. För det andra har det hävdats att 80-90 % av insektsmedlen endast innehåller en verksam beståndsdel med ett visst verkningsområde. Det har hävdats att färdiga blandningar med flera verksamma beståndsdelar förekommer ytterst sällan och för det mesta används för att lösa resistensproblem eller öka effekten mot de viktigaste skadegörarna. Det har vidare hävdats att det inte är någon allmän praxis att jordbrukaren gör tankblandningar av olika insektsmedel. I detta sammanhang har det påpekats att det vanligen är dyrare att blanda smalt verkande produkter för att uppnå en bredare verkan än att sprida olika smalt verkande produkter efter varandra allteftersom skadegörarna uppträder och de ekonomiska trösklarna uppnås. Parterna själva framför i sitt svar på meddelandet om invändningar när det gäller ogräsmedel att "en tankblandning inte är lika lätt att hantera som en enskild produkt" och att kostnaden är högre. Parterna har inte lagt fram några argument som belyser varför inte samma resonemang även skulle gälla insektsmedel.

Skillnader mellan sugande och bitande insekter

(45) Insekter kan först och främst delas in i Collembola (hoppstjärtar) och Pterygota (bevingade insekter). Pterygota kan vidare delas in i tre stora undergrupper: Blattodea-Orthoptera, Hemiptera och Endopterygota. Blattodea-orthoptera omfattar insekter med bitande mundelar (t.ex. kackerlackor, termiter), Hemiptera omfattar insekter med sugande mundelar och Endopterygota omfattar insekter som genomgår en fullständig metamorfos och förpuppning. Hemiptera är sugande insekter och Endopterygota är bitande insekter.

(46) Den viktigaste underklassen av Hemiptera-ordningen är Hemiptera, som i huvudsak omfattar bladlöss, vita flygare och bladloppor. Endopterygota omfattar i huvudsak Lepidoptera (fjärilar och mott) och Coleoptera (skalbaggar och vivlar). Det har påpekats att besprutningsmedlen för dessa tre grupper av insektsmedel - Hemiptera, Lepidoptera och Coleoptera - är de kommersiellt viktigaste medlen i Europa. Bladlöss och vita flygare är de viktigaste sugande insekterna i Europa. Den relativa storleken på Hemiptera-marknaden (sugande insekter) är mer eller mindre densamma som marknaden för Lepidoptera och Coleoptera (bitande insekter) tillsammans.

(47) Med sugande insekter menas sådana insekter som livnär sig på växtsaft och flytande växtkomponenter (växtsugare). Bitande insekter river sönder och bryter ned växtkomponenter. De sugande och bitande insekternas olika sätt att inta föda hänger samman med en fundamental skillnad i deras fysiologi: bitande insekter utsöndrar stora mängder fast substans, medan sugande insekter utsöndrar stora mängder vätska med ett högt sockerinnehåll (honungsdagg). Sugande insekter orsakar skada genom att de överför sjukdomar, livnär sig på växten och orsakar svampinfektioner på grund av honungsdaggen. De fortplantar sig mycket snabbt och kan följaktligen snabbt utveckla resistens.

(48) Sugande insekter är mindre synliga eftersom de inte äter av bladverket. Bitande skadegörare såsom svärmarlarver och flyglarver är lätta att se för jordbrukaren eftersom skadan är helt synlig även vid en hastig kontroll. Bladlöss, vita flygare etc. är mycket små och upptäcks först genom honungsdaggen som de avsätter snarare än genom en synlig skada. Inga förebyggande varningar om angrepp förekommer så att sugande insekter kan förekommas och kontrollen innebär i allmänhet att man aktivt letar efter angrepp. Eftersom sugande insekter fortplantar sig mycket snabb måste man snabbt ta itu med angreppen. Sugande insekter brukar uppträda tidigt på säsongen.

(49) Bitande insekter har en lång och komplicerad livscykel och det tar därför längre tid för dem att utveckla resistens. Angrepp kan ofta övervakas genom fällor för de vuxna insekterna och det är möjligt att applicera i förebyggande syfte (t.ex. är ägg ett bevis på att larver snart kommer att angripa grödan). När det gäller bitande insekter är långsammare bekämpning möjlig. Bitande insekter kan angripa grödan vilken tid som helst.

(50) En grundläggande skillnad mellan sugande och bitande insekter är var de återfinns på växten. Medan bitande insekter sitter överallt på växten, sitter sugande insekter vanligen på bladens undersida. Detta beror på att sugande insekter suger i sig växtens vätska. Det finns mindre växtvax på undersidan av bladen och därmed underlättas sugningen.

(51) När det gäller insektsmedlens effektivitet innebär detta att sugande insekter är svårare att bekämpa än bitande insekter som förekommer överallt på växten. För att kunna bekämpa sugande insekter krävs viss kontakt med undersidan av bladen. Föreningar som endast träffar ovansidan av bladen och inte transporteras är inte särskilt verksamma. Vad som krävs är att föreningen har förmåga att transporteras i växten (systemiska egenskaper) eller åtminstone förmåga att transporteras från den ena sidan av bladet till den andra (translaminära egenskaper). Detta innebär att för att ett ämne skall vara verksamt mot sugande insekter måste det åtminstone kunna tränga in i bladen. Äldre verksamma ämnen, såsom karbamater och organiska fosforföreningar har viss translaminär funktion och de kan transporteras i växten men i allmänhet endast i begränsad utsträckning. Neonikotinoider är å andra sidan systemiska på så sätt att om t.ex. endast en del av växten har besprutats kommer ämnet att transporteras inom växten och skydda hela växten mot sugande insekter.

(52) Tredje parter har uppgett att uppdelningen mellan sugande och bitande insekter görs i branschens positioneringsdokument och marknadsföring för ett särskilt insektsmedel. Bayer använder själv termerna sugande skadegörare eller växtsugare för att klassificera en produkt. Vid granskning av webbplatser och reklam för Bayers produkter konstateras att bekämpning av sugande insekter är en nyckelfaktor knuten till produkternas kommersiella bärkraft.

Uppdelning efter ämnesgrupp

(53) När det gäller frågan om den relevanta produktmarknaden bör definieras utifrån ämnesgrupp har parterna hävdat att detta inte är meningsfullt. I detta sammanhang har parterna hävdat att en jordbrukare vars gröda drabbats av en viss skadegörare inte väljer insektsmedel efter ämnesgrupp utan efter produktens pris och verkan mot bestämda skadeinsekter på en given gröda.

(54) Parterna har hävdat att samma typ av skadegörare i allmänhet kan bekämpas med en rad insektsmedel från olika kemiska familjer. Mot bakgrund av utbytbarheten mellan olika verksamma ämnen när det gäller deras förmåga att på ett effektivt sätt bekämpa bestämda skadegörare är det enligt parterna inte lämpligt att definiera undermarknader efter ämnesgrupper. Detsamma gäller, hävdar parterna, i de fall då en särskild gröda kan skyddas på bästa sätt med ett insektsmedel ur en och samma ämnesgrupp.

(55) Vissa tredje parter har hävdat att marknaden bör delas upp efter ämnesgrupp. De anser i allmänhet att de verksamma beståndsdelarna mot insekter är samlade i ämnesgrupper som normalt hänger samman med ett visst verkningssätt. Det har hävdats att verkningssättet och de olika insektsmedelsklasserna är av avgörande betydelse för resistenshanteringen, såväl när det gäller att lösa problemet då det uppstår som för att undvika det till att börja med.

Utbytbarhet mellan jord- och bladbehandling för majs, betor och spannmål

(56) När det gäller parternas åsikt om att en jordbrukare som odlar majs, betor och spannmål kan välja mellan att använda jord- eller bladverkande insektsmedel, uppger tredje parter att utbytbarheten i allmänhet är begränsad. Parterna har reviderat sitt uttalande och hävdade vid ett senare skede av undersökningen att frågan inte var relevant för spannmål.

(57) Tredje parter har uppgett att sockerbetor, majs och spannmål i huvudsak skyddas mot sugande skadegörare, som förekommer tidigt på året, genom utsädesbehandling och att utsädesbehandlingen praktiskt taget eliminerat marknaden för att bekämpa sugande skadegörare som förekommer tidigt på året genom bladbehandling. Andra metoder krävs dock för att bekämpa skadegörarna i ett senare tillväxtskede.

(58) På samma sätt kan vissa systemiska jordverkande insektsmedel ersätta åtminstone en behandling av bladen. Bladskadegörare som uppträder under en senare tillväxtperiod kan inte behandlas effektivt med jordverkande insektsmedel. De måste fortfarande bekämpas med bladbehandling.

(59) Det har också uppgetts att jordverkande insektsmedel för bekämpning av bladskadegörare inte helt enkelt kan ersättas med bladverkande insektsmedel. Jordverkande insektsmedel används ofta för att skydda växterna mot bladskadegörare under den tidiga tillväxtperioden då grödan är mycket känslig för angrepp från skadegörare. Under denna tidiga tillväxtperiod ger bladverkande insektsmedel inte ett tillräckligt skydd eftersom besprutningsförhållandena inte är optimala och det därmed är svårt att behandla grödan med bladverkande insektsmedel.

(60) Även om marknaden för jord- och bladbehandling av dessa grödor kan minska som ett resultat av utsädesbehandlingen eller jordbehandling kan minska behovet av bladbehandling, ger undersökningen inget stöd för parternas argument om att jordbehandling och bladbehandling är utbytbara.

Slutsatser

(61) I detta beslut och enligt kommissionens praxis på detta område definieras den relevanta marknaden för insektsmedel enligt typen av gröda och underindelas i blad- och jordverkande insektsmedel. Särskild uppmärksamhet ägnas i detta beslut parternas bestämda styrka inom segmenten för sugande och bitande insekter vilka ingår i den övergripande marknadsdefinitionen. Särskild uppmärksamhet har även ägnats neonikotinoiderna och pyrazolerna vilka också omfattas av den övergripande marknadsdefinitionen.

A.2 Bedömning av konkurrensen

Inledning

(62) Efter sammanslagningen kommer den nya enheten att få en mycket stark ställning på marknaden för insektsmedel, både inom EES och på nationell nivå. Ett stort antal tredje parter har uppgett att parternas ställning när det gäller insektsmedel avsevärt skulle förstärkas inom den närmaste framtiden på grund av deras ställning när det gäller de s.k. nya ämnesgrupperna, neonikotinoiderna(10) och pyrazolerna(11). Denna förstärkta ställning skulle gälla både existerande produkter och framtida produkter.

(63) Marknadsundersökningen visar att fem viktiga framsteg gjorts inom insektsmedelstekniken:

- de organiska klorföreningarna under 1950-talet

- de organiska fosforföreningarna under 1960-talet

- karbamaterna under 1970-talet

- pyretroiderna under 1980-talet

- neonikotinoiderna/pyrazolerna under 1990- och 2000-talen.

(64) Enligt Wood Mackenzie-studien(12) har, till skillnad från andra sektorer inom den agrokemiska marknaden, färre ämnesgrupper befunnits ha användbar effekt när det gäller insektsmedel. Sökandet efter andra verksamma ämnen har lett till relativt få framgångar från lanseringen av de syntetiska pyretroiderna i mitten av 1970-talet till lanseringen av fenylpyrazolerna, neonikotinoidderivaten, pyrrolerna och spinosynerna i början av 1990-talet. Dessa produkter verkar på andra sätt än existerande verksamma ämnen och har därför förbättrat jordbrukarens valmöjligheter.

(65) Enligt Wood Mackenzie-studien har marknaden för insektsmedel baserade på de äldre ämnesgrupperna gått avsevärt tillbaka. 1995 nåddes toppnoteringen för försäljning av organiska fosforföreningar, karbamater respektive pyretroider och under de senaste åren har den genomsnittliga tillväxttakten för var och en av dessa kategorier minskat i absoluta termer. Den globala försäljningen av de äldre verksamma ämnena, som t.ex. organiska fosforföreningar, karbamater och pyretroider, sjönk för samtliga år 2000. Den enda positiva och starka tillväxten som kunnat konstateras gäller de nya naturbaserade produkterna och neonikotinoiderna, lett av imidakloprid. Neonikotinoiderna ökade med 8,3 % år 2000. Den verkliga tillväxttakten för neonikotinoidbaserade insektsmedel var 10,6 % under 1995-2000 och har uppskattats till 8,7 % under 2000-2005.

(66) Få kategorier insektsmedel förväntas uppnå en verklig tillväxt under de närmaste fem åren. Detta gäller bl.a. neonikotinoider, pyrroler och fenylpyrazoler. Bayers imidakloprid har haft en betydande tillväxt och imidakloprid är nu det ledande insektsmedlet i hela världen. Samtidigt som det visat sig vara ett realistiskt alternativ till insektsmedel med äldre ämnen för insektsmedel har imidakloprid även skapat nya marknader som t.ex. stjälkapplicering och som komponent i flera utsädesbehandlingar. Tillväxttakten för denna grupp förväntas bli snabb. Försäljningen av pyrazolen fipronil ökar också snabbt. Enligt marknadsundersökningsföretaget Phillips McDougall blir tillväxttakten för insektsmedel baserade på pyrazol 8,4 % år 2000-2005, nästan samma som för neonikotinoiderna. För alla andra ämnesgrupper i kategorin insektsmedel förväntas tillväxttakten att bli mycket långsammare eller till och med negativ.

Neonikotinoider

(67) Neonikotinoiderna är acetylkolinreceptorer. De är extremt effektiva insektsmedel som påverkar insekternas centrala nervsystem genom att blockera överföringen av nervimpulser. Detta leder till att insekterna slutar äta, blir paralyserade och dör av svält eller uttorkning eller äts upp av andra djur. Detta nya verkningssätt och verkningsställe - som skiljer sig från karbamaterna, de organiska fosforföreningar och pyretroiderna - gör neonikotinoiderna lämpliga att använda i resistenshanteringsstrategier eftersom de även skyddar mot skadegörare som har utvecklat resistens mot konventionella insektsmedel. Neonikotinoiderna är mycket effektiva mot bladlöss och vita flygare, som är de ekonomiskt viktigaste sugande insekterna inom EU.

(68) Bayer har haft framgång i utvecklingen av neonikotinoid och har redan marknadsfört en produkt, imidakloprid, som för närvarande är det insektsmedel som säljs mest i världen och som är försäljningsetta även i Europa. Bayer håller även på att utveckla två andra neonikotinoider: Tiakloprid och klotianidin [...]. ACS håller på att utveckla acetamiprid [...](13). Var och en av dess produkter kommer att diskuteras nedan.

a) Imidakloprid

(69) Det tog endast 6 år att utveckla imidakloprid. Det har funnits på marknaden sedan 1991 under handelsnamnen Gaucho, Confidor, Admire och Provado. Det säljs i över 80 länder och kan skydda fler än 60 olika typer av grödor.

(70) Imidakloprid är en verksam beståndsdel med systemisk verkan. Med systemisk menas att ämnet är verksamt inom växten till skillnad från icke-systemiska ämnen som appliceras på växten.

(71) Imidakloprid kan användas för behandling av utsäde, jord eller blad. Vid utsädesbehandling täcks utsädet med den verksamma beståndsdelen som sedan transporteras till den växande grödan och skyddar den mot attacker från skadegörare under de tidiga utvecklingsstadierna. När medlet används som jordbehandling transporteras den verksamma beståndsdelen med växtsaften, från jorden till rötterna och därifrån till bladen. Vid utsädes- och jordbehandling skyddar imidakloprid grödan under de känsligaste utvecklingsstadierna. När imidakloprid används för bladbehandling skyddar det grödan från insekter även då mängderna av den verksamma beståndsdelen som finns i bladen är små. Det leder till avskräckning mot förtäring och en minskad reproduktionstakt. Imidakloprid används också inom nya områden som t.ex. stjälkbehandling. Vid stjälkbehandling appliceras imidakloprid på stammen varvid den verksamma beståndsdelen fördelas med hjälp av den stigande växtsaften.

(72) Imidakloprid är mycket verksamt och har ett mycket brett verkningsområde. Det ger ett långvarigt skydd under flera veckor eller månader, i huvudsak mot sugande insekter som t.ex. bladlöss, bladloppor, vita flygare och vissa tripsar, sköldlöss och ullöss. Det verkar mot vissa bitande insekter som t.ex. olika arter av Coleoptera (skalbaggar som Coloradoskalbaggen och vivlar), vissa Diptera-arter (flugor) och ett begränsat antal Lepidoptera-arter (bladminerare). Imidakloprid är inte verksamt mot nematoder (jordinsekter) eller kvalster (sugande insekter).

(73) Imidakloprid har gynnsamma toxikologiska egenskaper och tolereras mycket väl av växterna. Medlets systemiska verkan skonar nyttoorganismerna.

b) Tiakloprid

(74) På samma sätt som imidakloprid stör tiakloprid transporten av kemiska signaler inom insektens nervsystem. Det har en systemisk verkan. Tiakloprid angriper i huvudsak sugande insekter (bladlöss, vita flygare, tripsar, sköldlöss, skalbaggar, ullöss, bladloppor) men kan även användas för att bekämpa vissa bitande skadegörare (vivlar, bladbaggar, larver, bladminerare, äpplevecklare och stjälkflyn). Det sägs vara effektivare än imidakloprid på flera skadegörare, särskilt när det gäller bladbehandling och säkrare för bin och andra pollinerande insekter. Tiakloprid skadar inte nyttoinsekter och det har endast låg toxicitet för varmblodiga djur.

(75) Parterna har hävdat att tiakloprid [...]. Tredje parter har uppgett att tiakloprid har fördelen att det skyddar mot äpplevecklare och närbesläktade insekter i frukt och nötter liksom bladlöss (sugande insekter) samtidigt som det är riskfritt för bin under blomningstiden. Bayer har [...].

(76) Bayer har hävdat att [...].

(77) [...] är de viktigaste grödorna i målgruppen för tiakloprid och marknadsandelarna för dessa grödor utgör betydande drivkrafter för tiakloprids värde. Strategiska dokument visar att Bayer räknar med att försäljningen inom EU skall uppnå [...] miljoner euro år [...] och [...] miljoner euro [...] år 2004. Försäljningsintäkterna har också beräknats [...], även om Bayer har hävdat att [...].

(78) Tiakloprid kommer att vara patentskyddat inom EU till år 2007, [...]. Bayer har förklarat att en förlängning av patentskyddet genom ett tilläggsskydd (SPC - Supplementary Protection Certificate) beviljas om tiden mellan inlämningen av patentansökan och den första registreringen är mycket lång. [...].

c) Klotianidin

(79) Bayers japanska dotterbolag Nihon Bayer Agrochem (nedan kallat NBA) och [...] forskade oberoende av varandra inom området neonikotinoidföreningar för insektsbekämpning i slutet av 1980-talet. Denna forskning ledde till att NBA fann en ny grupp föreningar som kunde användas för insektsbekämpning. [...].

(80) År [...].

(81) [...].

(82) [...].

(83) [...].

(84) Klotianidin är verksamt mot [...]. Bayer har rapporterat att klotianidin [...]. Jämfört med imidakloprid är klotianidin [...].

d) Acetamiprid

(85) Även ACS utvecklar neonikotinoider. [Konfidentiella ACS-uppgifter].

(86) [Konfidentiella ACS-uppgifter].

(87) [Konfidentiella ACS-uppgifter].

(88) [Konfidentiella ACS-uppgifter].

(89) Acetamiprid används mot [konfidentiella ACS-uppgifter]. Enligt parterna konkurrerar acetamiprid med [...] och kommer att bli en betydande konkurrerande produkt, särskilt till imidakloprid [...] i Europa.

(90) Tredje parter har uppgett att acetamiprid inte är särskilt verksamt för utsädesbehandling eftersom dess förmåga att stanna kvar i växten är begränsad jämfört med imidakloprid eller klotianidin. Det anses därför lämpligt för bladbehandling men inte för utsädesbehandling. ACS har lämnat in registreringsplanerna för acetamiprid till kommissionen. [Konfidentiella ACS-uppgifter].

Andra neonikotinoider

(91) Parterna har hävdat att en rad andra neonikotinoidföreningar kommer att lanseras inom EES: tiametoxam, dinotefuran, flonicamid, AKD-1022 och nitenpyram. Dessa kommer att diskuteras i korthet nedan.

a) Tiametoxam

(92) Tiametoxam verkar på sugande, lövätande och jordlevande insekter. Produkten är verksam vid låg dosering och dödar snabbt. Den kan användas för blad-, jord- eller utsädesbehandling.

(93) Tredje parter har uppgett att tiametoxam är ett mycket mångsidigt insektsmedel med samma verkningssätt som imidakloprid och de andra neonikotinoiderna. Det blir kvar i växten under en lång tid och är därför lämpligt för utsädesbehandling.

(94) Syngentas konkurrensläge var kraftigt begränsat under en tid, då en patenttvist med Bayer ledde till att företaget i praktiken hindrades från att konkurrera på alla de viktigaste marknaderna inom EES. Tiametoxam är för närvarande endast registrerat i Spanien, Finland och Österrike för viss begränsad användning på grödor. Bayer och Syngenta löste denna patenttvist den 20 december 2001. Enligt överenskommelsen mellan Bayer och Syngenta kommer det senare företaget att ha fullständigt och oomtvistat tillträde till världsmarknaden för tiametoxam och kan lansera insektsmedel baserade på denna verksamma beståndsdel på alla nationella marknader.

b) Dinotefuran (MTI-466)

(95) Parterna har hävdat att denna neonikotinoidprodukt utvecklad av Mitsui har ett brett verkningsområde som gör att den bör kunna användas för en rad olika sorters grödor. Lanseringen av dinotefuran på marknaden är beräknad till 2003 för Japan och 2004/2005 för Europa. Parterna har hävdat att dinotefuran kommer att bli en betydande konkurrerande produkt inom den närmaste framtiden.

(96) [Konfidentiella uppgifter om dinotefuran].

c) Flonicamid (IKI-220)

(97) Parterna har hävdat att flonicamid har utvecklats av Ishihara i samarbete med FMC. Det förväntas bli registrerat i Japan år 2003/2004 och i Europa år 2005/2006. Enligt parterna är flonicamid i huvudsak avsett för bladlöss, bladloppor, tripsar. Medlet har en utmärkt systemisk verkan och passar för IPM (integrerad bekämpning av skadegörare).

(98) Alla tredje parter har uppgett att flonicamid har en annan struktur och ett annat verkningssätt jämfört med neonikotinoiderna och därför inte kan anses vara en neonikotinoid. Tredje parter har också uppgett att eftersom flonicamid är ett långsamt verkande gnaghämmande bladlössmedel är det ingen konkurrerande produkt till neonikotinoiderna. Neonikotinoiderna är relativt snabbverkande och effektiva mot ett brett spektrum av Homoptera, inte enbart mot bladlöss. Den gnaghämmande verkan innebär att det finns en risk för att bladlössen inte påverkas förrän de har hunnit överföra virus till växten. En av de största följderna av en bladlusattack för många grödor är de virussjukdomar som de överför.

d) AKD-1022

(99) Parterna har hävdat att AKD-1022 är en ny neonikotinoid som har utvecklats av Agro-Kanesho. Enligt parterna har denna produkt ett relativt brett verkningsområde som gör att den bör kunna användas för en rad olika sorters grödor. Eftersom utvecklingen av denna produkt inte är avslutad enligt parterna kommer dess effekt på konkurrensen på EES-marknaden inte att ytterligare bedömas i detta beslut.

e) Nitenpyram

(100) Takeda har utvecklat neonikotinoiden nitenpyram och lanserade den år 1996 i Japan för behandling av ris, frukt, te och grönsaker. Nitenpyram har inte lanserats inom EES och det finns inga indikationer på att den kommer att lanseras inom den närmaste framtiden. Nitenpyrams effekt på konkurrensen på EES-marknaden kommer därför inte att bedömas ytterligare i detta beslut.

Pyrazoler

(101) ACS pyrazolkemi är unik. ACS har två existerande molekyler inom denna klass, fipronil och ethiprole. Fipronil har marknadsförts inom hela EES för olika grödor och tillämpningar. Ethiprole är ännu inte registrerat inom EES.

(102) Parterna har hävdat i sitt svar på meddelandet om invändningar att de inte är ensamma om pyrazolet. De har hävdat att både Mitsubishi Chemical och BASF håller på att utveckla pyrazoler. Enligt parterna äger Mitsubishi Chemical patentet för ETK-I-hämmaren tolfenpyrad (OMI 88) som är verksamt mot bladlöss, tripsar, vita flygare, kålmal, gallkvalster och begoniakvalster på frukt och grönsaker. Parterna har vidare hävdat att BASF åtnjuter patentskydd för den verksamma beståndsdelen klorfenapyr, som enligt parterna är en pyrazolanalog frikopplare för oxidativ fosforylering.

(103) Kommissionens undersökning visar dock att även om klorfenapyr och tolfenpyrad båda innehåller pyrazoler är de inga pyrazoler. De verkar på ett annat ställe, har ett annat spektrum och är i praktiken annorlunda på alla sätt. Dessa produkter kommer därför inte att bedömas ytterligare i detta beslut.

(104) Tredje parter har uppgett att pyrazoler för närvarande utgör de modernaste insektsmedlen mot Coleoptera (skalbaggar) och jordlevande Diptera (flugor).

a) Fipronil

(105) Undersökningen visar att fipronil är en [konfidentiella ACS-uppgifter]. Utöver användning inom jordbruket är det även verksamt mot [konfidentiella ACS-uppgifter]. Fipronil appliceras vanligen genom jordbehandling och betning men även genom bladbehandling. Det sägs att produkten konkurrerar med neonikotinoiderna när de gäller dessa tillämpningar.

(106) Enligt information från parterna rörande bekämpningen av bitande insekter [...]. Tredje parter har dock uppgett att både fipronil och imidakloprid är utmärkta mot Coleoptera (bitande skalbaggar) och särskilt Elateridae (knäpparlarver) som enligt vad som hävdas är den viktigaste gruppen av jordlevande insekter. Både imidakloprid och fipronil är också lämpliga för bekämpning av de viktigaste arterna av Lepidoptera, Agrotis (flylarver), som angriper växten när de första bladen kommer upp ur marken. När det gäller Diptera (jordlevande flugor), som har stor betydelse i fråga om en rad spannmål och grönsaker, har tredje parter hävdat att både imidakloprid och fipronil är mycket verksamma beroende på exakt vilken art det gäller.

(107) Medan fipronil [konfidentiella ACS-uppgifter].

(108) Tredje parter har uppgett att fipronil, som i huvudsak är ett insektsmedel mot bitande insekter, i allmänhet inte konkurrerar direkt med neonikotinoiderna för bekämpning av sugande insekter. De har uppgett att fipronil, eftersom det inte transporteras särskilt bra inom växten, inte har samma potential som neonikotinoiderna. Tredje parter har dock uppgett att fipronil används för bladbehandling t.ex. mot tripsar och Coleoptera (t.ex. Coloradoskalbaggen). Tredje parter har vidare uppgett att den effekt på konkurrensen som uppstår om imidakloprid och fipronil kombineras i parternas portfölj är den dubbla. För det första har det hävdats att det spektrum av skadegörare som omfattas av nya verksamma ämnen har utvidgats och kompletterats. Båda föreningarna kan användas på en rad olika grödor, ger en hög effektivitet och tillförlitlig bekämpning av de viktigaste skadegörarna och erbjuder ett nytt verkningssätt med förmåga att övervinna den existerande resistensen mot andra ämnesgrupper. I detta sammanhang kommer parternas möjligheter att erbjuda behandlingsprogram som är tekniskt överlägsna att vara unika och inte kunna överträffas av någon konkurrent. Därför har tredje parter hävdat att en kombination av imidakloprids överlägsna bekämpning av sugande skadegörare med fipronils överlägsna bekämpning av bitande skadegörare skulle leda till konkurrensproblem. För det andra, eftersom det förekommer överlappningar i fråga om de skadegörare som skall bekämpas, och verkningssättet för imidakloprid skiljer sig från fipronils verkningssätt, finns det goda möjligheter för resistenshantering genom att växla mellan de båda produkterna i de områden där de angriper samma skadegörare.

b) Ethiprole

(109) Ethiprole är ett [konfidentiella ACS-uppgifter] insektsmedel av typen fenylpyrazol. Tredje parter har uppgett att ethiprole är en andra generationens fipronilprodukt. [...].

(110) Ethiprole kan användas för [konfidentiella ACS-uppgifter]. Den toxikologiska profilen sägs vara bättre än för fipronil. [...].

(111) Parterna har hävdat att [konfidentiella ACS-uppgifter]. Kommissionen konstaterar också i detta avseende att ett vilande patent förhindrar inträde på marknaden och begränsar konkurrensen.

c) Acetoprole och vaniliprole

(112) Tredje parter har i den första fasen av undersökningen uppgett att ACS håller på att utveckla två andra föreningar inom pyrazolklassen: acetoprole och vaniliprole. När det gäller dessa verksamma beståndsdelar har parterna hävdat att [konfidentiella ACS-uppgifter]. Dessa produkter kommer därför inte att bedömas ytterligare i detta beslut.

Övriga produkter som parterna har under utveckling

(113) Förutom neonikotinoiderna har Bayer även andra produkter under utveckling som skall lanseras på marknaden inom den närmaste framtiden: metoxifenozid, spirodiklofen och spiromesifen.

a) Metoxifenozid

(114) Metoxifenozid [...].

(115) Enligt parterna är metoxifenozid [...].

b) Spirodiklofen

(116) Spirodiklofen [...]. Spirodiklofen, ett kvalstermedel [...].

(117) Spirodiklofen [...].

c) Spiromesifen

(118) Spiromesifen [...].

Effekter på konkurrensen av parternas portfölj med nya verksamma ämnen

(119) Efter sammanslagningen kommer den nya enheten att kunna erbjuda fyra av de sex befintliga och framtida neonikotinoider som har lanserats eller kommer att lanseras inom EES. Parterna kommer att ha imidakloprid, tiakloprid, klotianidin och acetamiprid, som i varierande grad omfattar hela skalan av blad-, jord- och utsädesbehandlingar. Den enda verkligt konkurrerande produkten till dessa verksamma ämnen som inte skulle ingå i parternas portfölj är Syngentas tiametoxam. Takedas klotianidin kommer att lanseras i EES, [konfidentiella uppgifter om klotianidin ](14). Kommissionen konstaterar också att [...]. Vidare skulle Bayer genom transaktionen kunna erbjuda pyrazolen fipronil inom EES. Inget annat företag har produkter från denna ämnesgrupp.

(120) När det gäller Syngentas tiametoxam, som visas nedan, anser kommissionen inte att tiametoxam kommer att kunna motverka den nya enhetens marknadsinflytande. Den nya enheten kommer att ha tre neonikotinoider och en pyrazol (och ethiprole) i sitt produktutbud för behandling av blad och jord. Parterna har hävdat i sitt svar på meddelandet om invändningar att kommissionen inte har tagit hänsyn till de konkurrerande neonikotinoidernas effekt på konkurrensen och hävdat att "endast två månader efter lösningen av patenttvisten mellan Bayer och Syngenta, registrerades tiametoxam i Spanien, Finland och Österrike". Samtidigt som parterna med detta exempel försöker visa hur snabbt tiametoxam kommer att lanseras på EES-marknaderna efter lösningen av patenttvisten, konstaterar kommissionen att tiametoxam redan var registrerat i dessa medlemsstater innan patenttvisten var löst, eftersom imidakloprid inte är patentskyddat i Spanien, Finland och Österrike, och att patenttvisten därför inte berörde dessa medlemsstater.

(121) Undersökningen visar att både neonikotinoiderna och pyrazolerna tillhör de snabbast växande klasserna av insektsmedel, vilka förväntas växa på bekostnad av äldre verksamma ämnen. Därför har tredje parter hävdat att parternas ställning på marknaderna för insektsmedel, särskilt inom segmentet växtsaftsugare, och i fråga om alla tre tillämpningarna - jord, blad och utsäde - kommer att förstärkas avsevärt inom den närmaste framtiden.

(122) Det har också hävdats att parterna, förutom inom neonikotinoider och pyrazoler, även har annan forskningsverksamhet som ytterligare skulle kunna förstärka den nya enhetens konkurrensställning på marknaden för insektsmedel. I detta sammanhang har det påpekats att ACS har patent på acetylkolinagonister, som utgör ett komplement till de existerande neonikotinoiderna. Enligt tredje parter skulle ett nytt medel mot nematoder (tienylpyrazol) kunna leda till särskild styrka inom området för bekämpning av jordlevande insekter och nematoder, när det kombineras med de bästa karbamaterna och organiska fosforföreningarna, och en stark teknisk närvaro inom utsädesbehandling. Slutligen har det hävdats att ACS utvecklar isobutylamider som skulle kunna vara effektiva för bekämpning av Lepidoptera. ACS har påpekat att [konfidentiella ACS-uppgifter].

(123) Parterna har i sitt svar på kommissionens begäran om upplysningar hävdat att neonikotinoiderna och pyrazolerna inte är de senaste ämnesgrupperna inom insektsmedel. De har hävdat att neonikotinoiderna har sålts på marknaden sedan 1990 och att pyrazolerna lanserades på marknaden 1994. Därför hävdar parterna att båda ämnesgrupperna är etablerade, och inte utgör några nya verksamma ämnen, och inte företräder den senaste tekniken. Den nya generationens insektsmedel som släpps ut på marknaden omfattar enligt parterna bensoylhydraziner, tetronsyror, spinosyner och karboxylater.

(124) Tredje parter har dock uppgett att även om det är sant att nyare verksamma ämnen än de som företräds av neonikotinoiderna och pyrazolerna har lanserats eller kommer att lanseras, är det nya med dessa föreningar i förhållande till neonikotinoiderna och pyrazolerna inte relevant utifrån ett kommersiellt perspektiv. Neonikotinoiderna och pyrazolerna sägs vara mycket viktigare ur kommersiellt hänseende än ämnen i någon av de ovan nämnda ämnesgrupperna. Marknadspotentialen för neonikotinoiderna och pyrazolerna ökar ytterligare eftersom de fungerar som ersättningsprodukter för de produkter som inte kommer att omregistreras och för äldre verksamma ämnen med resistensproblem. Även om ett antal produkter i de äldre ämnesgrupperna kommer att omregistreras och användas även i framtiden kommer neonikotinoidernas och pyrazolernas totala betydelse att öka i framtiden.

(125) När det gäller de specifika exemplen som parterna har angett ovan har tredje parter uppgett att bensoylhydraziner inte är någon ny klass och att t.ex. diflubensuron lanserades på marknaden för flera år sedan. Andra nya klasser som parterna nämner har ett relativt smalt tillämpningsspektrum och en mycket mindre marknadspotential. De används huvudsakligen för att bekämpa bitande skadegörare (tetronsyror kan endast används för att bekämpa kvalster). Bensoylhydraziner säljs för det mesta på marknaderna för grönsaker och kärnfrukter. Bensoylhydrazinerna motsvarar endast en liten marknadsandel och är ämnade för nischprodukter eftersom de verkar långsamt och endast är verksamma vid förtäring. De är med andra ord varken kontaktverkande eller systemiska. Karboxylater är i huvudsak verksamma vid förtäring och är till viss del kontaktverkande.

(126) Inga av de ämnesgrupper som parterna nämner konkurrerar på samma nivå som neonikotinoiderna på marknaden för bekämpning av sugande skadegörare, varken när det gäller blad-, jord- eller utsädesbehandling. Neonikotinoiderna är enligt marknadsundersökningen de enda moderna insektsmedlen på dessa marknader. Ingen av dem konkurrerar heller på samma nivå som fipronil.

Parterna hävdar att transaktionen inte kommer att påverka konkurrensen

(127) Parterna har hävdat att även om man bedömer den föreslagna transaktionen på nationell nivå kommer koncentrationen inte att ge upphov till några betänkligheter om marknadsdominans på någon av de berörda marknaderna. Parternas argument diskuteras nedan.

Utbytbara produkter

(128) Parterna har hävdat att kommissionen har överskattat neonikotinoidernas och pyrazolernas betydelse. De har hävdat att de organiska fosforföreningarna, karbamaterna och pyretroiderna kommer att fortsätta tillhöra de främsta ämnesgrupperna även efter omregistreringsförfarandet. Enligt parterna kommer ett tämligen stort antal produkter som tillhör de äldre grupperna av insektsmedel fortfarande att finnas på marknaden efter år 2003. Parterna hävdar att dessa produkter på grund av priset kommer att förbli extremt konkurrenskraftiga i jämförelse med neonikotinoiderna och pyrazolerna.

(129) Parterna har vidare hävdat att det finns utbytbara produkter för neonikotinoiderna och pyrazolerna inom alla ämnesgrupperna. Parterna har hävdat att exempelvis parationmetyl används som ett bladsprutmedel mot både sugande och bitande insekter. Enligt parterna är även de organiska fosforföreningarna (t.ex. acefat, lambda-cyhalotrin) tänkbara ersättningsprodukter för bekämpning av sugande insekter eftersom de erbjuder samma typ av biologiska aktivitet som Bayers imidakloprid och därför helt skulle kunna ersätta varje produkt i neonikotinoidfamiljen. I detta sammanhang har parterna även hävdat att imidakloprid inte är verksamt mot alla typer av sugande skadegörare utan är särskilt effektivt för bekämpning av Homoptera (växtsugare). Parterna har hävdat att Syngentas lambda-cyhalotrin är lika verksamt som imidakloprid för att bekämpa dessa skadegörare och Dows spinosad är mer effektivt mot tripsar. Bekämpning av bitande insekter kan enligt parterna uppnås med spinosad, indoxacarb och organiska fosforföreningar.

(130) Parterna har vidare hävdat att inte alla avvecklade produkter kan ersättas med antingen neonikotinoider eller pyrazoler. När det t.ex. gäller de organiska fosforföreningarna har parterna hävdat att varken imidakloprid eller fipronil kan täcka hela insektsspektrumet för de bredverkande organiska fosforföreningarna. Parterna har hävdat att jordbrukarna sannolikt inte kommer att köpa två produkter för att ersätta de organiska fosforföreningarna utan i stället leta efter det billigaste och effektivaste alternativet baserat på det insektsspektrum de vill bekämpa.

(131) Parterna har också hävdat att uppfattningen om att neonikotinoiderna är miljövänliga endast stämmer till viss del. Parterna har hävdat att exempelvis imidakloprid inte är riskfritt för bin och därför inte kan användas under grödornas blomningsperiod. [...]. Den verksamma beståndsdelen indoxacarb (från DuPont) som tillhör ämnesgruppen karboxylater har exempelvis inte dessa effekter.

(132) Slutligen har parterna hävdat att när det exempelvis gäller imidakloprid består den investering som jordbrukaren måste göra för att använda växtskyddsmedlen av produktpriset och appliceringskostnaderna (traktor, bränsle, vatten etc.). Även om produktpriset per hektar och behandling för en given produkt kan vara högre än priset på en ersättningsprodukt kan appliceringskostnaderna avvika eftersom den billigare produkten kan behöva appliceras oftare. Parterna har av detta skäl hävdat att jordbrukarens totala utgifter i dessa fall inte skiljer sig väsentligt åt och att det därför finns en utbytbarhet mellan produkterna i fråga på efterfrågesidan.

Tredje parters uppfattning

(133) Tredje parter har uppgett att det redan nu är ett faktum att mer än 55 % av insektsmedlen kommer att försvinna. Vidare kan det inte förväntas att ett positivt bilaga 1-beslut kommer att fattas för alla verksamma ämnen som fortfarande håller på att omregistreras. Därför har det hävdats att antalet verksamma ämnen kan minska till under 45 %. I framtiden kommer betydligt färre verksamma beståndsdelar som tillhör de äldre klasserna av insektsmedel att finnas tillgängliga. Omregistreringsprocessen kommer att leda till färre tillämpningar - både då det gäller grödor och skadegörare - för äldre produkter. Enligt Wood Mackenzie undergår för närvarande särskilt de organiska fosforföreningarna "en mycket sträng granskning" av de lagstiftande myndigheterna i USA och EU på grund av problemen i samband med långsiktig användning och kronisk toxicitet. De organiska fosforföreningarna är tillsammans med de organiska klorföreningarna den ämnesgrupp som minskar snabbast fram till 2005, med en minskning på 8,7 % enligt Phillips McDougall. Genom omregistreringsprocessen kommer de äldre teknikfamiljerna att gradvis avvecklas och nya ämnesgrupper förväntas utgöra de huvudsakliga ersättningsprodukterna och öka i andel på den totala marknaden.

(134) Ett viktigt resultat av undersökningen är att inverkan på miljön numera har blivit en nyckelfaktor tillsammans med bättre produkteffektivitet. Medan det tidigare var praxis att köpa ett insektsmedel med bred verkan är det i dagens konkurrensutsatta omgivning oftast motsatsen som gäller. Det har hävdats att det vid integrerad bekämpning av skadegörare (IPM) läggs vikt vid att skadliga arter av skadegörare bekämpas med minimal påverkan på nyttoinsekter och andra arter inom området. Med andra ord krävs enligt IPM att jordbrukarna använder insektsmedel som är särskilt inriktade på en särskild skadeinsekt och därmed undviker bredverkande insektsmedel. Vidare krävs enligt IPM att dessa produkter appliceras vid den tidpunkt då de kommer att ge bäst resultat. Med IPM strävar man efter att undvika att bredverkande insektsmedel appliceras under en lång tidsperiod, vilket kan leda till oacceptabla kumulerade bieffekter på skadegörare som inte skall bekämpas. Eftersom produkterna är specifika för olika skadegörare, kommer jordbrukare som följer IPM alltid att använda en IPM-vänlig produkt avsedd för sugande skadegörare mot sugande skadegörare och en annan IPM-vänlig produkt avsedd för bitande skadegörare mot bitande skadegörare.

(135) Tredje parter har även uppgett att allteftersom IPM och jordbruksnäringen blir mer komplicerad måste fler och fler jordbrukare förlita sig på konsulter som är specialister på grödor för att hjälpa till att bestämma vilka särskilda skadegörare inom området som måste bekämpas. Lagstiftande myndigheter ger företräde åt smalt verkande insektsmedel med reducerad risk. Enligt tredje parter har flera universitetsstudier utförts under de senaste åren för att dokumentera inverkan av IPM och smalt verkande insektsmedel. Produkter som passar in i denna kategori främjs, både av tillverkare av kemikalier, forskarvärlden och lagstiftande myndigheter.

(136) I detta sammanhang kan det konstateras att högre doser krävs exempelvis när det gäller karbamater och organiska fosforföreningar jämfört med de nyare verksamma ämnena. Medan cirka 50-75 g/hektar ofta är tillräckligt för neonikotinoiderna, kan det krävas 800-1000 g/hektar för karbamater och organiska fosforföreningar. De högre doserna som krävs orsakar problem när det gäller miljösäkerheten och IPM. Det finns även ett problem med restprodukter och tiden mellan besprutning och skörd som påverkar karenstiden, som tiden mellan besprutning och skörd. Det kan också konstateras att parterna själva är medvetna om vikten av insektsmedel med låg toxicitet. I sitt svar på meddelandet om invändningar har de hävdat att formuleringar av neonikotinoiderna och pyrazolerna lanseras som "alternativ till organiska fosforföreningar med låg toxicitet".

(137) När det gäller alla föregående skäl visar undersökningen att användningen av bredverkande insektsmedel minskar snabbt.

(138) När det gäller parternas uppfattning i deras svar på meddelandet om invändningar att kommissionen "ger en obalanserad syn på miljömässiga konsekvenser" och att imidakloprid [...], konstaterar kommissionen för det första att tredje parter har uppgett att en rad andra föreningar på marknaden är [...] toxiska för bin och inte kan appliceras under blomningsperioden. [...]. När det för det andra gäller parternas argument att imidakloprid tillfälligt har dragits in för användning på solrosor konstaterar kommissionen att denna åtgärd är begränsad till Frankrike och att det endast gäller utsädesbehandling. För det tredje konstaterar kommissionen att Bayer själva har motbevisat orsakssambandet mellan imidakloprid och binas symtom. På Bayers webbplats hävdas att "genom talrika kontrollerade försök har Bayer bevisat att det inte finns något faktastöd för det påstådda sambandet". Därför kommer ingen hänsyn att tas till toxicitet för bin i detta ärende.

(139) Undersökningen visar vidare att samtidigt som äldre insektsmedel - t.ex. organiska fosforföreningar, karbamater och pyretroider - är verksamma mot både sugande och bitande insekter, är nyare insektsmedel i allmänhet inte effektiva mot både växtsugare och bitande insekter utan mer specialiserade än sina föregångare. Även om både neonikotinoiderna och pyrazolerna har viss effekt mot både sugande och bitande insekter, är neonikotinoidkemin främst inriktad på sugande insekter och pyrazolkemin på bitande insekter.

(140) Kommissionen uppmanade konkurrenterna att ange vilka av deras produkter som kunderna skulle byta till om parterna höjde priset på sina produkter permanent med 5-10 %. Kommissionen uppmanade konkurrenterna att ta hänsyn till produkter som var utbytbara när det gällde t.ex. verkningssätt, vilka som var verksamma för samma gröda, vilka som var inriktade på samma insekter eller insektsgrupper och vilka som var mer eller mindre jämförbara när det gällde priset. När det gäller imidakloprid, som är den enda neonikotinoiden på de marknader som är intressanta ur ekonomisk synvinkel, visade resultatet av undersökningen tydligt att förutom andra neonikotinoider finns det inga gångbara ersättningsprodukter för imidakloprid i konkurrenternas produktportföljer. Detsamma gäller fipronil.

(141) Tredje parter har uppgett att neonikotinoider är mycket effektiva och snabba, vilket minskar risken för överföring av sjukdomar. Neonikotinoider är även systemiska och är bredverkande mot sugande insekter, dvs. de kan användas för en rad olika sorters grödor. Det har hävdats att när det gäller att bekämpa vita flygare är neonikotinoiderna de enda effektiva insektsmedlen som för närvarande finns tillgängliga. Andra produkter som registrerats för användning mot vita flygare har antingen problem med effektiviteten (detta gäller äldre produkter för vilka resistens redan förekommer) eller hastigheten med vilken skadegöraren dör.

(142) När det gäller parternas argument att pyretroiderna används för potatis mot Coloradoskalbaggen (bitande) och bladlöss (sugande) på samma gång har det påpekats att dessa två skadegörare ofta har olika appliceringsperioder vilket innebär att de förekommer vid olika tider på året. Vidare har det påpekats att godtagbar bekämpning av Coloradoskalbaggen endast uppnås i Västeuropa, där den begränsade bieffekten hos pyretroiderna är tillräcklig för att bekämpa skadegöraren, som inte utgör något verkligt problem. I USA där Coloradoskalbaggen utgör en viktig skadegörare måste den särbehandlas.

(143) När det gäller parternas exempel om att organiska fosforföreningar kan användas på vissa frukter mot äpplevecklare (bitande) och bladlöss (sugande) har det påpekats att samtidigt som organiska fosforföreningar används på detta sätt på äpplen appliceras de i särskilt tidsanpassade omgångar mot respektive skadegörare. Det har vidare påpekats att de organiska fosforföreningarna som först och främst används mot äpplevecklare (t.ex. Gusathion) inte är de bästa organiska fosforföreningarna mot bladlöss. Å andra sidan är andra organiska fosforföreningar, såsom vamidotion och dimetoat, först och främst avsedda för sugande insekter och kan inte effektivt bekämpa bitande skadegörare. De används därför inte för att bekämpa äpplevecklare.

(144) När det gäller parternas argument om totalkostnader har flera tredje parter uppgett att en rad parametrar gäller för en produkt och att priset endast är en faktor som påverkar jordbrukarens köpbeslut. Andra parametrar är exempelvis teknisk prestanda, anseende/produktnamn, miljöprofil och service från antingen återförsäljaren eller tillverkaren. Jordbrukaren förknippar ett växtskyddsmedel med ett visst värde för pengarna. Så länge detta upplevda värde är tillfredsställande eller konkurrenskraftigt kommer jordbrukaren inte att uppleva något behov av att byta till andra produkter.

(145) Det har särskilt påpekats att den verksamma beståndsdelens resistensstatus och selektivitet i fråga om nyttoinsekterna är en viktig parameter för slutanvändaren. Det har hävdats att dessa hänsynstaganden leder till en konstant strävan att övergå från äldre verksamma ämnen - karbamater, organiska fosforföreningar och pyretroider - till att använda de senast lanserade föreningarna med den bästa prestanda som finns tillgänglig för att förhindra och kontrollera resistens samt att välja insektsmedel med överlägsen selektivitet i fråga om nyttoinsekter och mindre påverkan på miljön. Enligt tredje parter förstärker myndigheterna denna strävan genom krav på registrering av nya föreningar och omregistrering av äldre föreningar och genom slutkonsumenternas krav.

(146) Det har också hävdats att jordbrukaren i allmänhet inte kan förutsäga antalet insektsangrepp på odlingarna och därmed är benägen att välja att använda nyare ämnesgrupper som erbjuder långvarigare bekämpning av insekter. På detta sätt kan jordbrukaren uppnå omedelbar bekämpning samtidigt som en viss grad av förebyggande bekämpning erhålles genom att de nya insektsmedlens verksamma ämnen har långvarig effekt. Om en äldre produkt används kan det hända att produkten inte skyddas mot insektsangreppet på ett effektivt sätt och upprepade insektsangrepp ökar jordbrukarens totala utgifter genom att appliceringskostnaderna ökar. Exempelvis kan bredverkande insektsmedel ofta leda till sekundära angrepp av skadegörare, som t.ex. bladlusangrepp i bomull efter behandling mot bitande insekter. Totalkostnaderna kan därför bli högre än vid användning av äldre verksamma ämnen. Det har därför påpekats att det inte finns någon utbytbarhet på efterfrågesidan mellan produkter med nya verksamma ämnen såsom imidakloprid och äldre verksamma ämnen.

(147) Av ovan anförda skäl drar kommissionen slutsatsen att det inte finns några effektiva ersättningsprodukter för neonikotinoiderna och fipronil i de äldre ämnesgrupperna.

FoU-konkurrens

(148) Parterna har hävdat att marknaderna för jordbruksprodukter karakteriseras av intensiv FoU-verksamhet som leder till att nya produkter lanseras i tät följd på marknaden.

(149) Mot bakgrund av det totala antalet produkter som är under utveckling för EES-marknaden för insektsmedel och att det tar runt 10 år att lansera en ny produkt, håller inte kommissionen med parterna om att nya produkter lanseras i tät följd efter varandra.

(150) Tredje parter har uppgett att jämfört med tidigare perioder spenderar de större företagen idag en större andel av sina försäljningsintäkter på att uppfylla kraven i direktiv 91/414/EEG om omregistrering av företagens befintliga produktportföljer. Många av de nya produktlanseringarna är i själva verket nya formuleringar eller kombinationer av tidigare verksamma beståndsdelar snarare än nya verksamma beståndsdelar.

(151) Som nämnts ovan härrör den agrokemiska industrins dynamik till stor del från FoU och tillträdet till marknaden. I detta sammanhang konstaterar kommissionen att Bayer och Aventis, enligt Phillips McDougall-studien, tillsammans har lanserat 39 nya produkter för att bekämpa skadegörare sedan 1980 jämfört med de 38 som Syngenta har lanserat. Parterna har för närvarande 13 produkter under utveckling medan Syngenta och BASF vardera har 8 produkter. Alla de andra konkurrenterna har 3 eller färre produkter under utveckling.

(152) Efter sammanslagningen kommer den nya enhetens FoU-kapacitet att vara en av de största inom branschen.

(153) Mot bakgrund av det föregående och med hänsyn till parternas framgångsrika utvecklingsprodukter inom insektsmedelsområdet, anser kommissionen att den nya enheten kommer att vara ett av få företag i ledande ställning som kommer att lansera nya föreningar på marknaden för insektsmedel.

Fluktuerande marknadsandelar

(154) Användningen av insektsmedel är direkt beroende av insektsangreppens intensitet och säsongsbundenhet. Flera faktorer såsom klimatet påverkar insekternas förekomst. Därför varierar marknadens totala storlek från år till år.

(155) Parterna har hävdat att marknadsandelarna varierar kraftigt över tiden och även om man har en stark marknadsställning vid en given tidpunkt är detta ingen garanti för att denna ställning kan bibehållas i framtiden.

(156) Som nämnts ovan har parterna inte kunnat ange några uppgifter om marknadsandelar för mer än en treårsperiod, vilket hindrar en tillförlitlig tidsserieanalys. På grundval av de uppgifter som har lämnats in har kommissionen dock kunnat dra slutsatsen att marknadsställningarna normalt bibehålls även om marknadens totala storlek ändras. Detta har även bekräftats av undersökningen.

Konkurrens från generiska företag

(157) Parterna har hävdat att alla parternas produkter kan ersättas av produkter som tillverkats inte enbart av något av de andra multinationella FoU-företagen utan även av leverantörer som säljer generiska produkter eller lättillgängliga standardvaror. Parterna har hävdat att patenttiden redan har gått ut för de flesta av Bayers och ACS verksamma ämnen och att dessa därför är föremål för generisk konkurrens. Eftersom generiska konkurrenter inte behöver investera i forskning och utveckling har parterna hävdat att dessa konkurrenter åtnjuter en konkurrensfördel jämfört med de multinationella leverantörerna. De generiska konkurrenterna kan inleda förhandlingar med återförsäljare och detaljister i olika medlemsstater med relativt låga priser och kan därmed säkerställa fritt marknadstillträde till alla kunder som parterna för närvarande levererar till. Parterna har hävdat att generiska företag kan erhålla och bibehålla godkännanden för verksamma beståndsdelar för vilka patenttiden gått ut till lägre kostnader och med mycket begränsade uppgiftspaket, jämfört med de insatser som myndigheterna kräver av de ursprungliga uppgiftsinnehavarna för att erhålla och bibehålla ett nationellt godkännande. Vidare är kostnaderna för marknadsföring och distribution låga eftersom de ursprungliga produkterna redan finns på marknaden och kunderna redan känner till deras konkurrensmässiga fördelar och nackdelar. Parterna har hävdat att den ökande närvaron av generiska tillverkare har lett till en hård konkurrens och en märkbar prissänkning under de senaste åren på nästan alla marknader för växtskyddsmedel.

(158) Det har påpekats för kommissionen att om produktprofilerna för en generisk produkt är exakt likadan som parternas produkt (dvs. formuleringstypen är identisk) skulle en prisökning leda till ökad försäljning av befintliga generiska produkter. Enligt vissa tredje parter förekommer detta sällan i praktiken. Tredje parter håller i allmänhet med om att generiska företag i sådana situationer i viss utsträckning har pressat ned priserna. Med detta har tredje parterna antytt att konkurrensen mellan FoU-tillverkarna är huvudskälet till alla prissänkningar. Allmänna problem inom jordbrukssektorn och konkurrensen på återförsäljarnivå har till stor del bidragit till pressen på priserna.

(159) Undersökningen visar att det är mycket svårare för de generiska företagen att komma in på marknaden än vad parterna beskriver. Trots att patenttiden gått ut för de flesta av parternas produkter, och de därmed är tillgängliga för generisk konkurrens, har det hävdats att parterna i allmänhet fortfarande har de högsta marknadsandelarna när det gäller dessa produkter. Detta visar enligt de generiska företagen att de inte med lätthet kan ta över betydande marknadsandelar även om de har en mer konkurrenskraftig kostnadsstruktur.

(160) I detta sammanhang har det hävdats att det tekniska kunnandet om tillverkningen oftast skyddas av en rad patent. Detta innebär att den bästa tekniken i allmänhet är skyddad betydligt längre än den ursprungliga patentskyddsperioden. Viktigt kunnande är inte åtkomligt och är inte nödvändigtvis öppet för insyn genom publicerade patent eller den vetenskapliga litteraturen. Därför måste de generiska företagen ofta utveckla konkurrerande tillverkningsprocesser för de produkter för vilka patenttiden håller på att gå ut. ACS har i sin interna dokumentation uppgett att processpatent [konfidentiella ACS-uppgifter]. Eftersom tillgången till råmaterial är avgörande för processutvecklingen och tillverkningen kan den ursprungliga tillverkaren hindra tillgången till viktiga råmaterial genom kommersiella avtal eller s.k. captive-produktion dvs. egenproduktion för vidare bruk inom samma företag. I detta sammanhang konstaterar kommissionen att ACS interna dokumentation visar att företaget [konfidentiella ACS-uppgifter]. På detta sätt kan tredje parters tillgång till verksamma beståndsdelar antingen hindras eller åtminstone styras. Ett annat skäl är att binda upp kapacitet och hålla eventuella generiska tillverkare tillbaka från marknaden. Generiska företag har också uppgett att det kan vara svårt att få tillverkningstillstånd för vissa råvaror som är föremål för miljömässiga eller toxikologiska farhågor.

(161) Undersökningen visar också att de ursprungliga tillverkarna har en mycket stark ställning på vissa marknader tack vare företagsnamnet och kända produktnamn på distributörs- och jordbrukarnivå. Eftersom varumärkesskydd inte upphör att gälla på samma sätt som patent kan generiska företag inte använda de ursprungliga, väletablerade produktnamnen. Det har hävdats att produkter i relativt hög grad känns igen via sina varumärken. I dessa fall kräver distributören/jordbrukaren ett betydande incitament för att byta till mindre välkända varumärken som levereras av företag som inte är så välkända. ACS interna dokumentation visar att [konfidentiella ACS-uppgifter].

(162) Det har också hävdats att den nya enheten ytterligare skulle begränsa de generiska leverantörernas tillgång till distribution via parterna. Generiska företag räknar inte med att exempelvis Bayer distribuerar en generisk version av en produkt som ursprungligen är utvecklad av ACS eller omvänt. Parternas komplementära produktportfölj kommer därför att lämna mindre utrymme för generiska företag.

(163) Det har hävdats att de generiska tillverkarnas tillträde till marknaden skulle begränsas av försäljning av kombinationsprodukter som innehåller en önskad patenterad produkt eller av rabattsystem som gör inköp av en produkt för vilken patenttiden har gått ut mycket attraktiv för köparen om den önskade patenterade produkten också köps. Det har påpekats att en konkurrent med en omfattande portfölj kan göra livet mycket besvärligt för generiska leverantörer med begränsade produktportföljer. Sammanfattningsvis förväntar sig en generisk leverantör en begränsad marknadsandel, och på en liten och ibland vikande marknad även en lägre vinst.

(164) Slutligen har det hävdats att eftersom generiska leverantörer inte kan sprida kostnaderna för omregistreringen över en stor produktportfölj, som FoU-företagen kan, förväntas priserna på äldre verksamma ämnen att stiga som en konsekvens av den stora investeringen som förknippas med omregistreringen av en beståndsdel för vilken patenttiden har gått ut. De produkter som kommer att drabbas av begränsningar i användningsområdet kommer att bli mindre konkurrenskraftiga och lämna en mycket snävare marknad för att få avkastning på investeringen.

(165) Därför anser kommissionen att generisk konkurrens inte är tillräcklig för att motverka den nya enhetens marknadsinflytande. Särskilt när det gäller imidakloprid anser kommissionen, av de skäl som nämns ovan, att generiska konkurrenter inte kan motverka den nya enhetens marknadsinflytande när patentet för imidakloprid går ut år 2006, vilket är tvärtemot vad parterna har hävdat.

Produkter som inte kommer att omregistreras

(166) Parterna har hävdat att flera av Bayers och ACS produkter inte kommer att omregistreras enligt rådets direktiv 91/414/EEG. Därmed kommer de att vara avvecklade senast år 2003. Vidare har parterna hävdat att s.k. TOX-I produkter - av WHO klassificerade som de giftigaste verksamma beståndsdelar som finns att tillgå som växtskyddsmedel - som saknar politisk acceptans och som inte kommer att överleva omregistreringen, utgör en relativt stor del av Bayers och ACS produktportfölj.

(167) Kommissionen delar inte parternas uppfattning. Att en antal av parternas produkter inte kommer att omregistreras för bedömningen av ärendets effekter på konkurrensen är inte relevant eftersom alla de andra konkurrenterna - både FoU-företagen och de generiska leverantörerna - kommer att stå inför samma förlust av sina portföljer. Kommissionen har erhållit konfidentiella uppgifter från parternas konkurrenter och drar slutsatsen att samtliga konkurrenter står inför produktförluster och begränsningar i produkters användningsområden.

(168) Mot bakgrund av ovanstående anser kommissionen därför att parternas argument på det hela taget inte är relevant i bedömningen av detta ärende.

Avtal med tredje part

(169) Parterna har hävdat att en del av Bayers och ACS omsättning på en rad marknader utgörs av distribution av tredjepartsprodukter. Eftersom tredjepartsprodukterna i många fall påverkar den sammanslagna enhetens produktportfölj, räknar parterna med att leveransen av dessa produkter i de flesta fall kommer att avbrytas av respektive leverantör.

(170) Parterna har rätt när de hävdar att distributionen av tredjepartsprodukter förmodligen kommer att påverkas av sammanslagningen. Samtidigt visar undersökningen att de produkter som med största sannolikhet kommer att dras tillbaka är de som klart överlappar den nya enhetens utökade produktportfölj och som inte förväntas stödjas av parterna. Parterna förväntas se över den nya enhetens produktportfölj och ersätta vissa produkter med sina egna lösningar. Vissa tredje parter har också hävdat att parternas portfölj med tredjepartsprodukter till stor del kommer att behållas eftersom den nya enheten skulle bli mycket stark och därmed skulle dra till sig sådana produkter. Undersökningen visar att en rad tredje parter är relativt intresserade av att fortsätta med distributionssamarbetet med parterna men är rädda för att deras produkter inte längre kommer att stödjas av parterna mot bakgrund av den överlappande produktportföljen. Därför kan man påstå att parternas produktportfölj på det hela taget inte kommer att påverkas.

Motverkande marknadsinflytande

(171) Parterna har hävdat att kunder som köper jordbruksprodukter - grossister och jordbrukskooperativ - är sofistikerade köpare som utövar ett betydande motverkande marknadsinflytande och är väl medvetna om de leveranskällor som finns tillgängliga. Mot bakgrund av detta marknadsinflytande skulle parterna inte kunna höja priserna som en konsekvens av sammanslagningen.

(172) Det har påpekats för kommissionen att leveranskällorna allmänt sett blir färre och urvalet därmed mindre. En stark marknadsställning kommer på ett betydande sätt att undergräva köparnas marknadsinflytande. Kommissionens undersökning visar att efterfrågesidan är relativt splittrad. Det har också konstaterats att efterfrågeelasticiteten är mycket låg på de marknader där det inte finns några effektiva ersättningsprodukter för parternas produkter (t.ex. imidakloprid och fipronil). Vidare kan kunderna inte producera produkterna internt. Det är inte heller lätt att få till stånd ett nytt inträde (kostnader för utveckling och registrering).

(173) Allmänt sett tror de flesta tredje parter som har yttrat sig att den nya enheten kommer att kunna höja priserna eller hålla en hög prisnivå jämfört med resten av marknaden på de marknader där de åtnjuter en stark marknadsställning.

(174) Kommissionen anser därför att efterfrågans omfattning inte är relevant i bedömningen av detta ärende.

Prissättning av produkter

(175) Parterna har hävdat att nästan alla deras produkter är registrerade och marknadsförs för en rad olika sorters grödor. Parterna har därför hävdat att en relativt hög marknadsandel på en sekundärmarknad inte ger upphov till några betänkligheter i fråga om marknadsdominans. Priserna på produkterna bestäms nämligen enligt konkurrensvillkoren på huvudmarknaden där produkten primärt används. Om försäljningen av särskilda produkter är mer eller mindre jämnt spridd mellan ett antal marknader fastställs priserna till och med enligt konkurrenssituationen på flera marknader. Eftersom de flesta produkter används för en rad olika sorters grödor och den sammanslagna enhetens konkurrenskraft varierar inom olika segment, har tillverkaren varken möjlighet eller incitament att höja priserna för vissa produkter för att sikta in sig på en särskild marknad. Eftersom huvudmarknaderna för parternas produkter är mycket konkurrenspräglade kommer inte den sammanslagna enheten att ha möjlighet att tillämpa någon oskälig prissättning.

(176) Parterna har också hävdat att prisdiskriminering och oskälig prissättning inte kan uppnås genom separat märkning av formulerade produkter för varje gröda. Parterna har hävdat att framtagandet av en ny formulering på grundval av existerande verksamma beståndsdelar kräver en finansiell investering på cirka [...] euro, beroende på produkten i fråga. Det tar cirka [...] år att genomföra registreringsförfarandet. På grund av de kostnader som uppstår och den tid som krävs för att lansera nya produkter på marknaden är åtminstone alla FoU-företag motiverade att registrera sina produkter för användning på så många grödor som möjligt.

(177) Tredje parter har bekräftat att för de produkter som används på flera grödor avgörs prisnivån av viken gröda och/eller marknad som är viktigast eller vilka grödor/marknader som sammantaget är viktigast. Undersökningen har också bekräftat att prisdiskriminering gentemot odlare av en särskild gröda och oskälig prissättning på marknaderna för sekundärgröda inte kan uppnås genom att utveckla separata formuleringar och ansöka om separata registreringar för varje gröda. Kommissionen har inga bevis för att separat märkning av formulerade produkter för varje gröda skulle bli allmän praxis inom växtskyddsmedelsbranschen.

Effekterna av ett stort produktutbud

(178) Den Europeiska växtskyddsorganisationen, EPPO(15), har definierat en rad resistenshanteringsstrategier, inklusive att alternera de produkter som tillhandahålls:

"Alternering (rotation) är endast effektivt om man vet att den eller de produkter som alternering sker med kommer från en annan korsresistensgrupp och bekämpar skadegöraren i fråga. De verkar genom att minska exponeringen och därmed minska selektionstrycket. Samtidigt gör de det möjligt att bekämpa eventuella resistenta biotyper som kan utvecklas med den alternerande parten."

(179) Insekter utvecklar hela tiden resistens mot verkningssätten. Från en biologisk ståndpunkt kommer en bred produktportfölj som innehåller verksamma beståndsdelar med olika verkningssätt att sörja för en bättre resistenshantering eftersom en rad verksamma beståndsdelar med olika verkningssätt kan användas växelvis.

(180) I detta sammanhang visar undersökningen att resistens har utvecklats mot en rad äldre produkter och att resistenshantering är ett av skälen till att användningen av äldre bredverkande produkter minskar. Eftersom appliceringen av en enskild typ av insektsmedel leder till resistens mot den ämnesgruppens verkningssätt byter jordbrukarna till en annan insektsmedelsklass.

(181) Till följd av den anmälda transaktionen skulle parterna ha tillgång till en rad olika verksamma beståndsdelar med olika verkningssätt. Den sammanlagda produktportföljen omfattar alla ämnesgrupper. Vad som är viktigare är dock att parterna skulle ha viktiga verksamma beståndsdelar från ämnesgrupperna neonikotinoid och pyrazol. Det nya verkningssättet är viktigt för att bekämpa resistens. Insekterna har ännu inte utvecklat resistens mot imidakloprid och fipronil inom EES. Parternas portfölj med insektsmedel är även viktig genom att den innehåller produkter med olika verkningssätt för att bekämpa liknande insekter.

(182) Eftersom kombinationen av produkter ger distributören möjlighet till s.k. one-stop shop-lösningar för en rad föreningar har vissa tredje parter uttryckt oro över att detta kan ha en negativ inverkan på konkurrensen.

(183) Sammanslagningen skulle leda till en enskild dominerande ställning på en rad marknader genom en horisontell överlappning, såväl på marknaderna för bladverkande som för jordverkande insektsmedel. Vidare har tredje parter hävdat att genom att kombinera neonikotinoiderna, fipronil och ethiprole, med parternas breda portfölj inom andra ämnesgrupper - t.ex. kvalstermedel, bensoylureaföreningar, karbamater, medel mot nematoder, organiska fosforföreningar, organiska klorföreningar, pyretroider - skulle parterna ha tillgång till det ojämförligt bredaste utbudet av olika verkningssätt inom branschen. I strid med vad parterna har hävdat skulle de vara de enda på marknaden som skulle kunna erbjuda en rad neonikotinoider och en pyrazol. De skulle därmed ha den mest kompletta produktportföljen på marknaden inom de viktigaste ämnesgrupperna. Samtidigt som neonikotinoiderna och pyrazolen fipronil överlappar varandra när det gäller vissa viktiga skadegörare (tripsar, Coloradoskalbaggen), kompletterar de även varandra och ger därmed parterna en unik ställning att erbjuda de effektivaste produkterna mot både jord- och bladskadegörare (och även den effektivaste utsädesbehandlingen, som kommer att diskuteras nedan.)

(184) Neonikotinoiderna och fipronil, men även parternas andra bra produkter inom de äldre ämnesgrupperna, skulle ge den nya enheten en unik ställning när det gäller resistenshantering, för vilken neonikotinoiderna och fipronil troligtvis kommer att användas som de viktigaste drivkrafterna. Detta skulle i själva verket göra parternas utbud oumbärligt, och det skulle ge dem makt att höja priserna och/eller utestänga konkurrensen. När det gäller det senare skulle parterna kunna erbjuda besprutningsprogram som består av deras egna produkter i resistenshanteringssyfte. Inom ett program ersätter produkter med olika verkningssätt varandra och produkterna roteras för att bekämpa de viktigaste skadegörarna inom särskilda segment av grödor under hela odlingssäsongen. Med en tillräckligt stor portfölj kan ett företag rekommendera ett rotationsprogram som endast innehåller deras egna produkter.

(185) Bayer rekommenderar sina kunder att använda särskilda besprutningsprogram för att undvika resistensproblem. Efter sammanslagningen skulle deras möjligheter att rekommendera program som endast innehåller deras egna produkter öka väsentligt. Parterna har hävdat att det inte finns några fördelar med att kombinera eller rotera två eller tre produkter som tillhör samma klass. Dock skulle parternas tre neonikotinoider jämfört med Syngentas enda neonikotinoid per definition ge dem fler möjligheter att konstruera besprutningsprogram. Tredje parter har även hävdat att två eller tre produkter är bättre än en enda, eftersom bekämpningsprofilen för skadegörare varierar mellan olika produkter inom samma ämnesgrupp. Att rotera produkter kanske inte förhindrar resistens men att välja den lämpligaste produkten hjälper mot resistens och ökar effektiviteten. Vidare har det påpekats att det finns ett helt spektrum av resistens (t.ex. penetrations