RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 3013/89 av den 25 september 1989 om den gemensamma organisationen av marknaden för får- och getkött

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag(1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och

med beaktande av följande:

För att den gemensamma marknaden för jordbruksprodukter skall kunna fungera och utvecklas måste den kompletteras av en gemensam jordbrukspolitik som framför allt innefattar en gemensam organisation av marknaderna för olika jordbruksprodukter. En sådan organisation kan utformas på olika sätt beroende på vilken produkt det är fråga om.

Det system som införts genom rådets förordning (EEG) nr 1837/80 av den 27 juni 1980 om den gemensamma organisationen av marknaden för får- och getkött(4), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1115/88(5), måste ses över i syfte att fullt ut uppnå en gemensam marknad.

För att uppnå målen i artikel 39 i fördraget, särskilt marknadsstabilitet och en skälig levnadsstandard för berörda jordbrukare, är det nödvändigt att behålla vissa åtgärder som underlättar anpassning av utbudet till marknadens krav. Det är särskilt viktigt att gemenskapens får- och getköttsproducenter fortsättningsvis får bidrag för att kompensera inkomstbortfall och att interventionsåtgärder behålls.

Bidragsbeloppet som producenterna får, vilket bestäms på grundval av ett enhetligt inkomstbortfallsbelopp inom gemenskapen, måste ta hänsyn till de olika specialiseringar av produktionssystemen som finns inom gemenskapen. För att begränsa ökningen av budgetkostnaderna inom denna sektor, bör det fastställas att det fulla bidraget högst får beviljas för 1 000 djur per producent i de mindre gynnade områdena, som definieras i direktiv 75/268/EEG(6), och för högst 500 djur per producent i övriga områden. Över dessa nivåer reduceras bidraget per djur med 50 %.

Interventionsåtgärder bör ske i form av stöd till privat lagring, vilket minst påverkar den normala avsättningen av produkterna.

Syftet med ovan nämnda bidrag är att tillförsäkra producenterna en skälig inkomst. Men med hänsyn till de avsättningsmöjligheter som finns på gemenskapens marknad och gemenskapens internationella åtaganden bör dock produktionen av får- och getkött inte längre uppmuntras när väl gemenskapens sammanlagda djurbestånd överstiger en viss nivå som fastställts med beaktande av marknadssituationen. Därför bör den garanti som interventionsåtgärderna ger reduceras, varvid den maximalt garanterade nivån bör fastställas till den nivå som gällde tackor den 31 december 1987 i de berörda områdena och det bör införas bestämmelser om en eventuell senare ändring av den garanterade nivån.

Det bör fastställas ett baspris, vid vilket interventionsåtgärder börjar tillämpas och som skyddar gemenskapens marknad mot fluktuationer i världsmarknadspriset på vissa produkter inom sektorn.

För att skapa en inre marknad för får- och getkött inom gemenskapen bör en gemensam organisation av handeln över gemenskapens yttre gränser införas. Åtgärder genom vilka importavgifter på vissa produkter ersätter tullar bör, i kombination med interventionsåtgärder, tjäna till att stabilisera gemenskapens marknad genom att förhindra att fluktuationer i de världsmarknadspriser som är lägre än baspriset stör prisbildningen inom gemenskapen.

Vid tillämpning av importavgifterna bör offertpriserna fritt gemenskapens gräns fastställas på grundval av de prisnoteringar som gjorts på de mest representativa marknaderna i tredje land. En särskild importavgift bör fastställas för de berörda produkterna om offertpriserna från tredje land är onormalt låga.

För de produkter som omfattas av KN-nummer 0204, för vilka tullsatsen är bunden i GATT, måste importavgifterna begränsas till det belopp som följer av denna bindning eller till det belopp som följer av avtal om frivilliga exportbegränsningar.För att kunna följa utvecklingen för import och export bör det införas ett system med import- och exportlicenser, inklusive att säkerhet ställs för importens eller exportens faktiska genomförande.

För export till tredje land bör det införas ett system med exportbidrag, som är lika med skillnaden mellan priset inom gemenskapen och världsmarknadspriset.

Förutom systemet med exportbidrag bör det införas möjlighet att helt eller delvis, när marknadssituationen så kräver, förbjuda tillämpning av aktiv eller passiv förädling.

Systemet med tullar och importavgifter gör det möjligt att avvara alla andra skyddsåtgärder vid gemenskapens yttre gränser. Dock kan systemet med gemensamma priser, tullar och importavgifter i undantagsfall visa sig vara bristfälligt. I sådana fall bör gemenskapen ha möjlighet att utan dröjsmål vidta alla nödvändiga åtgärder, i syfte att skydda marknaden mot de störningar som kan uppkomma som ett resultat av att de tidigare importhindren avskaffats.

De restriktioner i den fria rörligheten som uppkommer till följd av åtgärder avsedda att förhindra spridning av djursjukdomar kan skapa svårigheter på marknaden i en eller flera medlemsstater. För att lösa sådana situationer bör det införas undantagsåtgärder för att stödja marknaden.

För att underlätta verkställandet av de föreslagna åtgärderna bör det inrättas en förvaltningskommitté i vilken det upprättas ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen.

I den gemensamma organisationen av marknaden för får- och getkött måste tillbörlig hänsyn tas till målen i både artikel 39 och 110 i fördraget.

Upprättandet av en inre marknad baserad på ett gemensamt prissystem skulle äventyras om vissa stödformer beviljas. Därför bör de bestämmelser i fördraget som möjliggör utvärdering av stöd beviljat av medlemsstaterna samt förbud mot de stödformer som är oförenliga med den gemensamma marknaden tillämpas på får- och getköttssektorn.

Övergången från de bestämmelser som infördes genom förordning (EEG) nr 1837/80 till bestämmelserna i denna förordning bör ske på ett så smidigt sätt som möjligt. I detta syfte bör övergångsåtgärder vidtas som förlänger tillämpligheten av de stödformer som tidigare tillämpats i vissa regioner, särskilt det rörliga bidraget och de särbestämmelser som fastställs i artikel 5.5 och 5.5a i förordning (EEG) nr 1837/80. Om Förenade kungariket skulle besluta att behålla det rörliga bidraget under en övergångsperiod, måste systemet med garantibegränsning tillämpas på olika sätt i regionen Storbritannien och i resten av gemenskapen. En gradvis anpassning av alla tillämpliga bestämmelser måste leda till att det senast regleringsåret 1993 skapas ett gemensamt bidrag och en garantibegränsning.

Medlemsstaternas utgifter vid fullgörandet av de skyldigheter som denna förordning medför faller på gemenskapen i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 729/70 av den 21 april 1970 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken(7), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2048/88(8).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Den gemensamma organisationen av marknaden för får- och getkött skall omfatta regleringar av både priser och handel och täcka följande produkter:

>Plats för tabell>

Artikel 2

För att främja initiativ inom näringslivet som syftar till att underlätta anpassning av utbudet till marknadens behov får följande gemenskapsåtgärder vidtas med avseende på de produkter som nämns i artikel 1:

a) Åtgärder för att förbättra uppfödning av får och getter.

b) Åtgärder för att stödja en förbättring av produktions-, förädlings- och marknadsorganisationen.

c) Åtgärder för att förbättra kvaliteten.

d) Åtgärder för att möjliggöra upprättandet av prognoser på kort eller lång sikt på grundval av utnyttjade produktionsmedel.

e) Åtgärder för att lättare kunna följa utvecklingen av marknadspriserna.

Allmänna regler avseende dessa åtgärder skall antas i enlighet med artikel 43.2 i fördraget.

AVDELNING I Pris-, bidrags- och interventionsåtgärder

Artikel 3

1. I enlighet med förfarandet i artikel 43.2 i fördraget skall ett baspris för färska och kylda slaktkroppar av får fastställas årligen för nästföljande regleringsår.

2. När baspriset fastställs skall hänsyn särskilt tas till

a) situationen på marknaden för fårkött innevarande år,

b) framtidsutsikterna för produktion och konsumtion av fårkött,

c) produktionskostnaderna för fårkött,

d) marknadssituationen inom de andra sektorerna för animalieprodukter, särskilt nötköttssektorn,

e) tidigare erfarenheter.

Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen fastställa säsongsanpassade baspriser för att ta hänsyn till de normala säsongmässiga variationerna på gemenskapens marknad för fårkött.

3. Regleringsåret skall börja den första måndagen i januari och sluta dagen före denna dag nästföljande år, utom när rådet med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen fattar ett annat beslut.

Artikel 4

1. Varje vecka skall ett genomsnittligt, viktat pris på färska och kylda slaktkroppar av får fastställas på gemenskapens representativa marknader på grundval av de priser som noterats på den representativa marknaden eller marknaderna i varje prisnoteringsområde för gemenskapens standardkvalitet av färska och kylda slaktkroppar av får, med beaktande av den relativa volymen av den totala produktionen av fårkött inom varje prisnoteringsområde.

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 24, skall med prisnoteringsområde avses

- regionen Storbritannien,

- regionen Nordirland,

- alla andra medlemsstater var för sig.

2. Gemenskapens prisnotering för den standardkvalitet som avses i punkt 1 skall avse den i genomsnitt mest utbredda produktionen inom gemenskapen av besättningar specialiserade på produktion av fårkött från tunga lamm. Detta system skall vara infört i alla medlemsstater senast den 1 januari 1991.

Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen

- bestämma standardkvaliteten,

- fastställa en definition av vilka lamm som är uppfödda till tunga slaktkroppar.

3. Med producent av lätta lamm avses en fåruppfödare som avsätter fårmjölk eller produkter av fårmjölk. Alla andra fåruppfödare anses vara producenter av tunga lamm.

4. Medlemsstaterna skall, på ett för kommissionen tillfredsställande sätt och senast inför regleringsåret 1991, införa ett system för att kunna skilja mellan producenter av tunga lamm och producenter av lätta lamm.

5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall antas enligt förfarandet i artikel 30.

Artikel 5

1. Ett bidrag skall beviljas i den omfattning som är nödvändig för att kompensera ett inkomstbortfall för gemenskapens fårköttsproducenter under ett regleringsår.

I detta syfte skall ett enhetligt inkomstbortfallsbelopp fastställas, som uppgår till skillnaden, per 100 kg slaktvikt, mellan det baspris som avses i artikel 3.1 och det aritmetiska medelvärdet av de veckovisa marknadspriser som noteras i enlighet med artikel 4.

2. Storleken av det bidrag per tacka som skall betalas till de producenter av tunga lamm som avses i artikel 4.3 skall beräknas genom att multiplicera det inkomstbortfallsbelopp som avses i punkt 1 med en koefficient som för hela gemenskapen uttrycker den årliga, genomsnittliga produktionen av kött från tunga lamm per tacka som föder sådana lamm, uttryckt per 100 kg slaktvikt.

3. Storleken av det bidrag per tacka som skall betalas till de producenter av lätta lamm som avses i artikel 4.3 skall beräknas genom att multiplicera det inkomstbortfallsbelopp som avses i punkt 1 med en koefficient som uppgår till 70 % av koefficienten enligt punkt 2.

4. Varje producent skall få det bidrag som är beräknat för den kategori till vilken han tillhör. Dock kan en producent som avsätter fårmjölk eller fårmjölksprodukter, om han kan bevisa att minst 40 % av de lamm som fötts på hans anläggning har blivit uppfödda till tunga lamm i syfte att bli slaktade, efter ansökan bli berättigad att få bidraget för tunga lamm, i proportion till det antal lamm som fötts på anläggningen och som är uppfödda till tunga lamm.

5. För att kompensera inkomstbortfall för getköttsproducenter skall ett bidrag beviljas

- dels inom de områden som avses i bilaga 1,

- dels inom bergsområden enligt definitionen i artikel 3.3 i direktiv 75/268/EEG, vilka inte har tagits med i bilaga 1 till denna förordning, under förutsättning att det enligt förfarandet i artikel 30 fastställs att produktionen i dessa områden uppfyller följande två kriterier:

a) Getuppfödningen har som huvudsakligt syfte att producera getkött.

b) Metoderna för får- och getuppfödning liknar varandra.

Bidraget per honget skall vara 70 % av det bidrag per tacka som avses i punkt 2.

6. Före utgången av varje halvår skall kommissionen - i enlighet med förfarandet i artikel 30 - uppskatta det förväntade inkomstbortfallet för hela regleringsåret och det förväntade bidragsbeloppet.

På grundval av detta uppskattade inkomstbortfall, är medlemsstaterna bemyndigade att betala alla sina producenter ett halvårsvis förskottsbelopp på 30 % av det förväntade bidraget.

Medlemsstaterna får besluta att dessa två förskottsbelopp skall betalas som ett belopp vid utgången av det andra halvåret.

Det slutgiltiga bidragsbeloppet skall fastställas utan dröjsmål efter utgången av det berörda regleringsåret och inte senare än den 31 mars. Ett eventuellt restbelopp betalas då ut.

Bidragen skall utbetalas till producenterna på grundval av det antal tackor eller hongetter som producenten hållit på sin anläggning under en minimiperiod, vilken skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 30.

7. De bidrag till får- och getköttsproducenter som avses i denna förordning skall beviljas med det fulla beloppet för högst 1 000 djur per producent i de mindre gynnade områdena enligt artikel 3.3, 4 och5 i direktiv 75/268/EEG och för högst 500 djur per producent i övriga områden.

Över de gränser som anges i första stycket uppgår bidraget per djur till 50 % av bidragsbeloppet.

När det rör sig om grupper, sammanslutningar eller andra typer av samverkan mellan producenter, skall de gränser som anges i första stycket tillämpas individuellt på varje enskild uppfödare.

8. Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen anta allmänna bestämmelser för tilllämpningen av denna artikel, och särskilt definiera vilka producenter som skall beviljas ett bidrag, vilka tackor som är bidragsberättigande och, för de områden som avses i punkt 5, vilka getter som är bidragsberättigande.

Rådet får med samma förfarande besluta om följande:

- Bidraget får utvidgas till att gälla vissa tackor av bergsfår som föds upp i noggrant definierade områden med särskilt svåra produktionsvillkor och som inte är bidragsberättigande. I sådana fall skall bidraget uppgå till 70 % av det bidrag som beviljas för bidragsberättigande tackor enligt punkt 2.

- Bidraget får beviljas till enbart de producenter som har ett visst minimiantal tackor eller, i de områden som avses i punkt 5, ett visst minimiantal tackor eller hongetter.

9. Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 30 fastställa följande:

- I förekommande fall det tackbidrag, som betalas ut till de producenter som anges i punkterna 2 och 3, per tacka av bergsfår enligt punkt 8 och per honget i de områden som anges i punkt 5.

- De koefficienter som skall gälla för varje helt regleringsår och som avses i punkt 2.

- Tillämpningsföreskrifter för denna artikel som särskilt täcker inlämning av bidragsansökningarna och utbetalning av bidraget.

10. De utgifter som uppkommer inom ramen för det system som avses i denna artikel skall anses utgöra en del av de interventionsåtgärder som syftar till att stabilisera jordbruksmarknaderna.

Artikel 6

Interventionsåtgärder kan ta formen av stöd till privat lagring av lammkroppar och styckningsdelar därav.

Artikel 7

1. Om

- det pris som fastställs enligt artikel 4, å ena sidan, och

- marknadspriset i ett prisnoteringsområde enligt artikel 4.1, å andra sidan,

är lägre än 90 % av det säsongsanpassade baspris som avses i artikel 3.2 och om priserna sannolikt kommer att bibehållas på samma nivå, får beslut tas att bevilja det i artikel 6 angivna stödet till privat lagring i det berörda prisnoteringsområdet.

2. Om

- det pris som fastställs enligt artikel 4, å ena sidan, och

- marknadspriset i ett prisnoteringsområde, å andra sidan,

är lägre än 85 % av det säsongsanpassade baspriset och om priserna sannolikt kommer att bibehållas på samma nivå, får beslut tas att bevilja det i artikel 6 angivna stödet till privat lagring i det berörda prisnoteringsområdet. I detta fall skall beslutet endast tas inom ramen för ett anbudsförfarande.

3. Om marknadspriset i ett prisnoteringsområde är lägre än 70 % av det säsongsanpassade baspriset under två på varandra följande veckor, skall kommissionen besluta att genomföra ett anbudsförfarande för beviljande av stöd till privat lagring i det berörda prisnoteringsområdet.

4. Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen anta allmänna bestämmelser för tillämpningen av denna artikel.

5. Det förfarande som fastställs i artikel 30 skall användas för att bestämma följande:

a) De produkter och produktkvaliteter för vilka privat lagring medges.

b) Påbörjande av de åtgärder som avses i punkterna 1-3.

c) Stödet till privat lagring, godkända kvantiteter och tidpunkten för när stödet skall upphöra.

d) Andra bestämmelser för tillämpningen av denna artikel, särskilt de omständigheter under vilka interventionsåtgärderna får tillämpas.

Artikel 8

1. Den maximalt garanterade nivån fastställs härmed till 63 400 000 tackor.

2. För varje regleringsår gäller följande:

- Om det beräknade antalet tackor överstiger den maximalt garanterade nivån för samma regleringsår, skall det bidrag som föreskrivs i artikel 5 reduceras, vad gäller både tackor och hongetter, med en effekt på baspriset av en koefficient som motsvarar en nedsättning av baspriset med en procent för varje procents överstigande av den maximalt garanterade nivån.

- Om det system som föreskrivs i första strecksatsen, tillämpat på det faktiska antalet tackor för det föregående regleringsåret, leder till att bidraget inte motsvarar det beräknade bidraget, skall justeringen göras vid tidpunkten för fastställandet av det slutgiltiga bidraget för tackor för det berörda regleringsåret eller, om detta inte är möjligt, i samband med beräkningen av det bidrag som skall beviljas för nästföljande regleringsår.

3. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, särskilt om den koefficient och det bidrag som avses i punkt 2, skall utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 30.

4. Kommissionen skall före den 31 december 1989 överlämna förslag till rådet angående systemet med garantibegränsning.

Rådet skall, i enlighet med förfarandet i artikel 43 i fördraget, se över det ovannämnda stabiliseringssystemet senast den 31 december 1992.

AVDELNING II Handel med tredje land

Artikel 9

1. Tullsatserna i den gemensamma tulltaxan skall tillämpas på de produkter som anges i artikel 1 b, c och d.

2. Tullsatserna i den gemensamma tulltaxan skall inte tillämpas på de produkter som anges i artikel 1 a. För dessa produkter skall en importavgift fastställas enligt denna förordning.

Artikel 10

Importavgifterna skall fastställas varje månad av kommissionen.

Om det är nödvändigt får kommissionen ändra importavgifterna under månadens gång.

Artikel 11

1. Den avgift på färska eller kylda slaktkroppar som anges i bilaga 2 enligt KN-nummer 0204 10 00, 0204 21 00 och 0204 50 11 skall vara lika med skillnaden mellan det säsongsanpassade baspriset och offertpriset fritt gemenskapens gräns.

2. Det offertpris fritt gemenskapens gräns som avses i punkt 1 skall fastställas på grundval av de kvalitativt och kvantitativt mest representativa inköpsmöjligheter som noteras under en period, vilken skall definieras före fastställandet av avgiften, varvid särskilt skall beaktas

a) utbud och efterfrågan för färskt eller kylt fårkött,

b) världsmarknadspriset på sådant fryst fårkött som kan konkurrera med färskt eller kylt fårkött, och

c) tidigare erfarenheter.

Om det är nödvändigt, skall offertpriset fritt gemenskapens gräns fastställas på grundval av de mest representativa inköpsmöjligheter som noterats för levande får.

3. Importavgiften på levande djur som räknas till KN-nummer 0104 10 90 och 0104 20 90 och på det kött som anges i bilaga 2 enligt KN-nummer 0204 22 10, 0204 22 30, 0204 22 50, 0204 22 90, 0204 23 00, 0204 50 13, 0204 50 15, 0204 50 19, 0204 50 31, 0204 50 39, 0210 90 11 och 0210 90 19 skall vara samma som avgiften på den produkt som avses i punkt 1 multiplicerad med en standardkoefficient, som fastställts för var och en av produkterna i fråga.

4. Den importavgift som skall debiteras skall vara den som är tillämplig på dagen för införseln.

5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 30.

Artikel 12

1. Importavgiften på fryst kött som anges i bilaga 2 enligt KN-nummer 0204 30 00, 0204 41 00 och 0204 50 51 skall vara samma som skillnaden mellan

a) baspriset multiplicerat med en koefficient som uttrycker relationen i gemenskapen mellan priset på färskt kött av en typ som kan konkurrera med det frysta köttet i fråga och som presenteras i samma form och det genomsnittliga priset på färska och kylda slaktkroppar av får, och

b) offertpriset fritt gemenskapens gräns på det frysta köttet i fråga.

2. Det offertpris fritt gemenskapens gräns som avses i punkt 1 b skall fastställas på grundval av de kvalitativt och kvantitativt mest representativa inköpsmöjligheter för fryst kött som noteras under en period, vilken skall definieras före fastställandet av avgiften, varvid särskilt skall beaktas

a) den förväntade marknadstrenden för fryst kött,

b) de mest representativa priserna på färskt eller kylt kött, på tredje lands marknader, av en typ som kan konkurrera med det frysta köttet, och

c) tidigare erfarenheter.

3. För det frysta kött som anges i bilaga 2 enligt KN-nummer 0204 42 10, 0204 42 30, 0204 42 50, 0204 42 90, 0204 43 00, 0204 50 53, 0204 50 55, 0204 50 59, 0204 50 71 och 0204 50 79 skall importavgiften vara samma som för den produkt som avses i punkt 1 multiplicerad med en standardkoefficient som fastställts för var och en av produkterna i fråga.

4. Den importavgift som skall debiteras skall vara den som är tillämplig på dagen för införseln.

5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 30.

Artikel 13

1. En särskild importavgift får fastställas för produkter med ursprung i eller som införs från tredje land, om sådan export sker till onormalt låga priser.

2. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 30.

Artikel 14

Med avvikelse från artikel 11-13 begränsas importavgifterna i följande fall:

a) Importavgifterna på produkter enligt KN-nummer 0104 10 90 och 0104 20 90 skall begränsas till det belopp som följer av avtal om frivilliga exportbegränsningar.

b) Importavgifterna på produkter enligt KN-nummer 0204, för vilka tullsatsen är bunden i Allmänna tull- och handelsavtalet (GATT), begränsas till det belopp som följer av en sådan bindning eller till det belopp som följer av avtal om frivilliga exportbegränsningar.

Artikel 15

1. För import till gemenskapen eller export därifrån av någon av de produkter som anges i artikel 1 a, 1 c och 1 d fordras uppvisande av en import- eller exportlicens som utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande som så begär, oavsett var denne bedriver sin verksamhet inom gemenskapen.

Denna import- eller exportlicens skall vara giltig inom hela gemenskapen.

Utfärdandet av en sådan licens skall ske på villkor att en säkerhet lämnas som garanti för att importen eller exporten kommer att genomföras under den period som licensen är giltig. Säkerheten skall helt eller delvis förverkas om importen eller exporten inte genomförs, eller bara delvis genomförs, under perioden i fråga.

2. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel, vilka särskilt får fastställa en tidsfrist inom vilken licensen skall utfärdas, skall utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 30.

Artikel 16

1. I den utsträckning som det är nödvändigt för att kunna exportera de produkter som anges i artikel 1, får skillnaden mellan världsmarknadspriset på dessa produkter och priset inom gemenskapen täckas av ett exportbidrag.

2. Exportbidraget skall vara samma för hela gemenskapen. Det kan differentieras beroende på användningsområde eller bestämmelseort för produkterna.

Exportbidragen skall beviljas efter ansökan.

3. Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen anta allmänna bestämmelser för beviljandet av exportbidrag och förutfastställelse av dessa.

4. Exportbidrag skall fastställas med jämna mellanrum i enlighet med förfarandet i artikel 30. Om det är nödvändigt får kommissionen, på begäran av någon medlemsstat eller på eget initiativ, ändra exportbidraget under periodens gång.

5. Tillämpningsföreskrifter för denna artikel skall utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 30.

Artikel 17

Denna förordning skall tillämpas med vederbörlig hänsyn till gemenskapens förpliktelser enligt internationella överenskommelser.

Artikel 18

I den utsträckning som är nödvändig för att organisationen av marknaden för fårkött skall fungera på ett lämpligt sätt, får rådet med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen helt eller delvis förbjuda tillämpning av systemet med aktiv eller passiv förädling avseende de produkter som anges i artikel 1.

Artikel 19

1. De allmänna bestämmelserna för tolkningen av den gemensamma tulltaxan och de särskilda bestämmelserna för dess tillämpning skall tillämpas vid tullklassificeringen av de produkter som omfattas av denna förordning. Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordning skall föras in i den gemensamma tulltaxan.

Rådet får med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen ändra denna förordning när ändringen utförs som ett resultat av att den gemensamma tulltaxan ändrats, och får då ändra nomenklaturen i denna förordning.

2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller beslutas av rådet med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen, är följande förbjudet i handeln med tredje land:

- Uttag av avgifter med motsvarande verkan som tullar.

- Tillämpning av kvantitativa restriktioner eller andra åtgärder med motsvarande verkan.

Artikel 20

1. Om import eller export leder till att gemenskapens marknad för en eller flera av de produkter som anges i artikel 1 är, eller riskerar att bli, utsatt för allvarliga störningar som kan äventyra de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas avseende handeln med tredje land, tills störningen eller risken för störning upphört.

Rådet skall med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen utfärda tillämpningsföreskrifter för denna punkt och definiera i vilka fall och inom vilka gränser medlemsstaterna får införa skyddsåtgärder.

2. Om situationen som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ besluta om de nödvändiga åtgärderna, vilka skall meddelas medlemsstaterna och omedelbart bli tillämpliga. Om kommissionen får en begäran från en medlemsstat, skall den ta ställning till denna inom 24 timmar efter mottagandet.

3. Åtgärder som vidtagits av kommissionen får hänskjutas till rådet av en medlemsstat inom tre arbetsdagar efter det att medlemsstaten meddelats åtgärderna. Rådet skall samlas till möte utan dröjsmål. Rådet får med kvalificerad majoritet ändra eller upphäva åtgärderna i fråga.

AVDELNING III Övergångsbestämmelser

Artikel 21

Bestämmelserna i avdelning I skall vara tillämpliga till och med regleringsåret 1992, om inte annat följer av bestämmelserna i följande artiklar.

Artikel 22

1. Bestämmelserna i denna artikel skall vara tillämpliga regleringsåret 1990.

2. Följande regioner fastställs härmed:

- Region 1: Storbritannien.

- Region 2: Resten av den norra delen av gemenskapen.

- Region 3: Italien och Grekland.

- Region 4: Spanien och Portugal.

3. Det skall fastställas ett pris på färska eller kylda slaktkroppar av får för gemenskapens representativa marknader på grundval av de priser som noteras på den eller de representativa marknaderna i varje region eller, vad gäller regionerna 2, 3 och 4, i varje medlemsstat, på de olika kategorierna av färska eller kylda slaktkroppar av får, med beaktande av dels omfattningen av varje kategori och dels av den relativa omfattningen av fårproduktion i varje region, eller vad gäller regionerna 2, 3 och 4, i varje medlemsstat.

Dessutom skall det fastställas ett pris på färska eller kylda slaktkroppar av får på de representativa marknaderna i det område som omfattar Irland och Nordirland med beaktande av den relativa omfattningen av produktionsvolymen på var och en av dessa marknader.

4. Inkomstbortfallsbeloppet för varje region skall vara den eventuella skillnaden, per 100 kg slaktvikt, mellan det baspris som anges i artikel 3.1 och det aritmetiska medelvärdet av de veckovisa marknadspriser som noteras för varje region i enlighet med punkt 3.

5. Om inte annat följer av bestämmelserna i artikel 24, skall bidraget per tacka och per region beräknas genom att multiplicera det inkomstbortfallsbelopp som avses i punkt 4 med en koefficient som för varje region uttrycker den genomsnittliga årsproduktionen av lammkött per tacka, uttryckt per 100 kg slaktvikt, beräknad på grundval av de statistiska data som kommissionen samlat in.

Vad gäller hongetter inom det område som anges i artikel 5.5 och de hondjur av bergsfår som avses i artikel 5.8, skall bidraget uppgå till 80 % av bidraget per tacka.

6. Om det beviljas ett bidrag för tackor i region 2, får efter ansökan av de berörda parterna bidragen i region 3 ändras på följande sätt:

- I stället för det bidrag som ursprungligen beviljats i region 3, får ett bidrag per tacka som motsvarar bidraget i region 2 beviljas de berörda parter som på ett tillfredsställande sätt kan visa den behöriga myndigheten att lammen från de tackor de föder upp inte kommer att slaktas före två månaders ålder.

- I stället för det bidrag som ursprungligen beviljats i de områden i region 3 som avses i artikel 5.5, får ett bidrag per honget som uppgår till 80 % av bidraget per tacka i region 2 beviljas de berörda parter som på ett tillfredsställande sätt kan visa den behöriga myndigheten att killingarna från de getter de föder upp inte kommer att slaktas före två månaders ålder.

7. Det bidrag per tacka som beräknats för region 4 skall ökas med ett belopp som utgör hälften av skillnaden mellan det bidragsbelopp som ursprungligen beräknats för region 4 och det bidragsbelopp som betalas ut i region 2, om det sistnämnda beloppet är högre än bidragsbeloppet för region 4.

8. Om en eller flera av de medlemsstater som ingår i regionerna 3 och 4 från regleringsåret 1990 har infört de åtgärder som föreskrivs i artikel 4.4, skall den eller de medlemsstaterna beviljas, i stället för de belopp som anges i punkterna 6 och 7,

- det bidrag som beviljats för region 2, om det rör sig om producenter av tunga lamm, eller

- om det rör sig om producenter av lätta lamm, ett bidrag som motsvarar 70 % av det bidrag som beviljas producenter av tunga lamm. Detta bidrag skall även gälla för hongetter.

9. I syfte att tillämpa det stöd till privat lagring som föreskrivs i artikel 7, skall marknadspriserna i prisnoteringsområdet fastställas i enlighet med bestämmelserna i punkt 3.

Artikel 23

1. Bestämmelserna i denna artikel skall vara tillämpliga regleringsåren 1991 och 1992.

2. Följande regioner fastställs härmed:

- Region 1: Storbritannien.

- Region 2: Resten av gemenskapen.

3. Om bestämmelserna i artikel 24 tillämpas, skall inkomstbortfallsbeloppet beräknas för var och en av regionerna i enlighet med den beräkningsmetod som föreskrivs i artikel 5.1.

4. Om inte annat följer av bestämmelserna i artikel 24, skall bidraget per tacka och per region till de producenter av tunga lamm som avses i artikel 4.3 beräknas genom att inkomstbortfallsbeloppet multipliceras med en koefficient som för varje region uttrycker den normala genomsnittliga årsproduktionen av kött från tunga lamm per tacka som föder sådana lamm, uttryckt per 100 kg slaktvikt. Det bidrag per tacka som beviljas producenter av lätta lamm och bidraget per honget och per bergsfår av lantras skall vara 70 % av det bidrag per tacka som beviljas producenter av tunga lamm.

5. Dock får till slutet av regleringsåret 1992 följande avsteg göras:

- Italien och Grekland får, efter hemställan, tillämpa bestämmelserna i artikel 22.6.

- Spanien och Portugal får, efter hemställan, tillämpa bestämmelserna i artikel 22.7.

Om en eller flera av dessa medlemsstater använder sig av denna möjlighet, skall

- det bidrag i region 2 som tas med i beräkningen vara det bidrag som beräknats för producenter av tunga lamm, och

- hänsyn inte tas till uppgifterna från dessa medlemsstater vid beräkningen av det inkomstbortfallsbelopp och den tekniska koefficient som är giltiga för region 2.

Artikel 24

1. Bestämmelserna i denna artikel skall vara tillämpliga för regleringsåren 1990, 1991 och 1992.

2. Förenade kungariket får i regionen Storbritannien bevilja ett bidrag för slakt av får, under förutsättning att de priser som noterats på de representativa marknaderna i denna region är lägre än en "vägledande nivå" som motsvarar 85 % av det baspris som avses i artikel 3.2.

Den vägledande nivå som avses i första stycket skall vara säsongsanpassad på samma sätt som baspriset.

3. Om det rörliga bidraget tillämpas, skall för varje vecka under regleringsåret, det belopp av bidraget som avses i punkt 2 uppgå till en procentsats av skillnaden mellan den säsongsanpassade vägledande nivån och det marknadspris som noteras i den berörda regionen.

Denna procentsats skall uppgå till

- 75 % för regleringsåret 1990,

- 55 % för regleringsåret 1991,

- 40 % för regleringsåret 1992.

Innan de två sista regleringsåren börjar och på begäran av Förenade kungariket, får kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 30 bemyndiga denna medlemsstat att, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2, tillämpa en reduktion av de procentsatser som angivits för dessa regleringsår.

4. Om Förenade kungariket använder sig av bestämmelserna i punkterna 2 och 3, skall vid bestämningen av det bidrag per tacka som tillämpas i regionen Storbritannien inkomstbortfallsbeloppet reduceras med det viktade medelvärdet av de rörliga bidrag som faktiskt beviljats.

Detta medelvärde, uttryckt per 100 kg slaktvikt, skall beräknas genom att totalbeloppet av de bidrag som faktiskt beviljats divideras med vikten av de certifierade djur för vilka det rörliga bidraget kan beviljas vid slakt eller eventuellt när de för första gången släpps ut på marknaden.

Om, efter tillämpning av bestämmelserna i punkt 8, denna reduktion leder till att utvecklingen mot ett gemensamt bidrag per tacka inom gemenskapen störs, skall kommissionen, i enlighet med förfarandet i artikel 30, justera det bidrag per tacka som skall beviljas producenter i regionen Storbritannien, och i så fall skall i enlighet med samma förfarande ett belopp motsvarande justeringen dras av från det bidrag per tacka som skall beviljas i regionen Storbritannien det eller de följande regleringsåren.

5. Om det bidrag som avses i punkt 2 betalas ut, skall kommissionen besluta om de åtgärder som krävs för att försäkra att de produkter som anges i artikel 1 a och 1 c vid export från regionen Storbritannien beläggs med en avgift som motsvarar det bidrag som faktiskt betalats ut.

6. Då det stöd till privat lagring som avses i artikel 7 utlöses, skall de marknadspriser som noteras i regionen Storbritannien ökas med effekten av det rörliga bidraget.

7. Så länge som Förenade kungariket använder sig av bestämmelserna i denna artikel, skall ett inkomstbortfallsbelopp och en koefficient som uttrycker genomsnittsproduktionen av lammkött per tacka bestämmas separat för det område som omfattar Irland och regionen Nordirland. Detta inkomstbortfallsbelopp skall uppgå till skillnaden mellan baspriset och det aritmetiska medelvärdet av de veckovisa marknadspriser som noteras i området.

8. Inkomstbortfallsbeloppen i regionen Storbritannien å ena sidan (effekten av det rörliga bidraget oräknat) och i området Irland-Nordirland å andra sidan samt de koefficienter som avses i artikel 23.4 och punkt 7 i denna artikel, skall gradvis sammanfogas till ett gemensamt inkomstbortfallsbelopp och gemensamma koefficienter i proportion till det faktiska avskaffandet av det rörliga slaktbidraget under varje regleringsår.

9. Kommissionen skall, i enlighet med förfarandet i artikel 30, utfärda tillämpningsföreskrifter för denna artikel. Dessa får särskilt inkludera åtgärder för att förhindra varje störning av handeln med livdjur, kött eller beredda produkter som följer av tillämpningen av det bidragssystem som avses i punkt 2.

De utgifter som uppkommer inom ramen för det system som avses i denna artikel skall anses utgöra en del av de interventionsåtgärder som syftar till att stabilisera jordbruksmarknaderna.

Artikel 25

1. Så länge som Förenade kungariket använder sig av bestämmelserna i artikel 24, skall den maximalt garanterade nivå som fastställts i artikel 8 brytas ner på följande sätt:

- 18 100 000 tackor för regionen Storbritannien.

- 45 300 000 tackor för de andra regionerna.

2. Om artikel 8.2 tillämpas, skall den vägledande nivå som avses i artikel 24 och från vilken det rörliga bidraget beräknas, reduceras med samma procentsats som baspriset reduceras med enligt artikel 8.2 första strecksatsen.

3. Om Förenade kungariket tillämpar artikel 24, skall artikel 8.2 och punkt 2 i denna artikel tillämpas separat för regionen Storbritannien å ena sidan och alla övriga regioner å andra sidan.

4. De reduktioner av baspriset som avser regionen Storbritannien å ena sidan och resten av gemenskapen å andra sidan skall gradvis sammanfogas till en gemensam reduktion i proportion till det faktiska avskaffandet av det rörliga slaktbidraget under varje regleringsår.

AVDELNING IV Allmänna bestämmelser

Artikel 26

För att ta hänsyn till de begränsningar i den fria rörligheten för varor som kan bli följden av åtgärder för att hindra spridning av djursjukdomar, får undantagsbestämmelser i syfte att stödja varje marknad som berörs av sådana begränsningar utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 30, men bara i den utsträckning och för den period som ovillkorligen krävs för att marknaden skall stödjas.

Artikel 27

Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall artikel 92-94 i fördraget tillämpas på produktionen av och handeln med de produkter som anges i artikel 1 i denna förordning.

Artikel 28

Medlemsstaterna och kommissionen skall meddela varandra den information som behövs för tillämpningen av denna förordning.

Bestämmelser för överlämnandet och distributionen av sådan information skall utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 30.

Artikel 29

1. En förvaltningskommitté för får och getter (nedan kallad "kommittén") inrättas härmed. Den skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande.

2. I kommittén skall medlemsstaternas röster vägas enligt artikel 148.2 i fördraget. Ordföranden får inte rösta.

Artikel 30

1. När förfarandet i denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden hänskjuta ärendet till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.

2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med en majoritet av 54 röster.

3. Kommissionen skall besluta med omedelbar verkan. Om beslutet inte är förenligt med kommitténs yttrande skall kommissionen emellertid genast underrätta rådet. I sådana fall får kommissionen uppskjuta verkställandet av de beslutade åtgärderna under en tid som inte överstiger en månad från dagen då rådet underrättats.

Rådet får fatta ett annat beslut med kvalificerad majoritet inom en månad.

Artikel 31

Kommittén får överväga varje annan fråga som hänskjuts till den av dess ordförande antingen på dennes initiativ eller på begäran av företrädaren för en medlemsstat.

Artikel 32

Vid tillämpningen av denna förordning skall vederbörlig hänsyn tas till målen i både artikel 39 och artikel 110 i fördraget.

Artikel 33

Bilagorna får ändras av rådet med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen.

Artikel 34

De övergångsbestämmelser som behövs för att genomföra artikel 24.5 avseende handel med tredje land skall utfärdas i enlighet med förfarandet i artikel 30.

Artikel 35

1. Förordning (EEG) nr 1837/80 skall upphöra att gälla, med undantag för de åtgärder som föreskrivs i artikel 5, vars punkt 5a skall få en förlängd giltighet. Dessa åtgärder skall vara tillämpliga för de bidrag som beviljas för regleringsåret 1989.

2. Hänvisningar till den förordning som upphävs i punkt 1 skall tydas som hänvisningar till denna förordning.

Artikel 36

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 januari 1990.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 25 september 1989.

På rådets vägnar

H. NALLET

Ordförande

(1) EGT nr C 319, 12.12.1988, s. 36.

(2) EGT nr C 120, 16.5.1989, s. 196.

(3) EGT nr C 56, 6.3.1989, s. 41.

(4) EGT nr L 183, 16.7.1980, s. 1.

(5) EGT nr L 110, 29.4.1988, s. 36.

(6) EGT nr L 128, 19.5.1975, s. 1.

(7) EGT nr L 94, 28.4.1970, s. 13.

(8) EGT nr L 185, 15.7.1988, s. 1.

BILAGA 1

1. FRANKRIKE: Korsika.

2. GREKLAND: Hela landet.

3. ITALIEN: Latium, Abruzzerna, Molise, Kampanien, Apulien, Basilicata, Kalabrien, Sicilien och Sardinien.

4. SPANIEN: De autonoma landsdelarna Andalusien, Aragonien, Balearerna, Kastilien-La Mancha, Kastilien-Léon, Katalonien, Extremadura, Galicien (med undantag av provinserna La Coruña och Lugo), Madrid, Murcia, La Rioja och Valencia.

5. PORTUGAL: Hela landet, med undantag av Azorerna och Madeira.

BILAGA 2

>Plats för tabell>