Rådets yttrande

av den 12 februari 2001

om 2000 års uppdatering av Irlands stabilitetsprogram för 2001-2003

(2001/C 77/07)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR -

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken(1), särskilt artikel 5.3 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

ANTAGIT DETTA YTTRANDE:

Den 12 februari 2001 granskade rådet 2000 års uppdatering av Irlands stabilitetsprogram, som omfattar perioden 2001-2003.

Rådet konstaterar att Irlands ekonomi fortsatte att växa snabbt under 2000, med en real BNP-tillväxt på 10,7 % enligt prognosen i 2000 års uppdatering. Sysselsättningen kommer enligt prognosen att öka med 4,5 %, samtidigt som arbetslösheten sjunker till 4,1 % i genomsnitt. Inflationstrycket har ökat. Den genomsnittliga HIKP-inflationen steg till 5,3 % år 2000. Medan prisinflationen delvis beror på en del externa och tidsbegränsade faktorer, vars påverkan på konsumentprisindex gradvis beräknas minska, har den internt genererade inflationen också ökat. Huspriserna fortsätter att stiga mycket snabbt, likaså lönerna.

De offentliga finanserna har förbättrats betydligt mer än vad som angavs i prognoserna i 1999 års uppdatering av stabilitetsprogrammet, som ett resultat av den starka ekonomiska tillväxten. Rådet konstaterar med tillfredsställelse att de offentliga finanserna fortfarande visar ett klart överskott, och beräknas till cirka 4,7 % av BNP, och att en ytterligare kraftig minskning av skuldkvoten har uppnåtts.

Prognoserna för 2001-2003 pekar mot ett genomsnittligt överskott på 4,2 %, med påföljd att skuldkvoten förväntas sjunka ytterligare till mindre än en fjärdedel av BNP 2003. Rådet konstaterar med tillfredsställelse att Irland, liksom i det ursprungliga programmet och i 1999 års uppdatering, helt och med god marginal uppfyller alla kriterierna i stabilitets- och tillväxtpakten under den period som det uppdaterade programmet täcker. Det förväntade överskottet i den offentliga sektorns finanser innebär att det, vid normala konjunktursvängningar, varje år finns en tillräcklig säkerhetsmarginal till referensvärdet motsvarande ett underskott på 3 % av BNP.

Prognoserna bygger på ett makroekonomiskt scenario där såväl den reala BNP-tillväxten som inflationen förväntas avta något under programperioden. Det positiva BNP-gapet förväntas stiga från 4,5 % av den trendmässiga tillväxten 2000 till 5,4 % år 2001, och därefter successivt minska. Rådet anser under dessa omständigheter att 2001 års budget, som till sin karaktär ytterligare stimulerar ekonomin, utgör ett betydande hot mot de positiva prognoser för tillväxt och inflation som ingår i 2000 års uppdatering. Rådet anser att budgeten - vars huvudinslag är sänkningar av direkta och indirekta skatter och kraftigt ökade löpande offentliga utgifter och investeringar är konjunkturförstärkande. Enligt rådets uppfattning kommer åtgärderna i budgeten att medföra en ökning av efterfrågan med minst 0,5 % av BNP, medan motsvarande effekter på utbudet på kort sikt förväntas bli små, vilket torde förvärra överhettningen av ekonomin och öka inflationstrycket samt öka det positiva BNP-gapet.

Det finns i synnerhet en risk att strategin att öka arbetskraftsutbudet genom sänkning av de direkta skatterna, vilket rekommenderades för arbetsmarknaden i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken från 2000, kan bli mindre effektiv än tidigare, då den utfördes inom ramen för en expansiv budgetpolitik och att dessa skattesänkningar - med tanke på det starka trycket på arbetsmarknaden - inte heller kommer att räcka till för att hålla nere lönekraven. Sänkningar av de indirekta skatterna har visserligen en engångseffekt på prisnivån, men sannolikt ingen bestående effekt på inflationen, medan däremot efterfrågan ytterligare stimuleras.

Med tanke på att penningpolitiken nu gäller för hela euroområdet och inte längre kan användas som ett instrument på nationell nivå, måste annan politik, bl.a. budgetpolitiken, utnyttjas mer aktivt. Rådet anser därför att finanspolitikens bidrag till den makroekonomiska politiken i Irland i detta fall är olämpligt utformad. Rådet påminner om att det vid upprepade tillfällen, senast i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken för 2000, har uppmanat de irländska myndigheterna att verka för ekonomisk stabilitet genom finanspolitiska åtgärder. Rådet beklagar att detta råd inte återspeglas i 2001 års budget, trots att utvecklingen under 2000 visat allt starkare tecken på överhettning. Således bedömer rådet att Irlands politik inte överensstämmer med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken på det budgetpolitiska området. Rådet har därför beslutat att, utöver detta yttrande, även utfärda en rekommendation enligt artikel 99.4 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen i syfte att korrigera detta missförhållande.

Rådet konstaterar med tillfredsställelse att frågan om strukturreformer tas upp i 2000 års uppdatering. Det ser särskilt positivt på de framsteg som gjorts när gäller att skapa långsiktigt hållbara offentliga finanser, särskilt inrättandet av den nationella reservfonden för pensioner (National Pensions Reserve Fund), som i slutet av 2000 redan utgjorde 6,3 % av BNP. Rådet välkomnar också de fortsatta insatserna för att förbättra kvaliteten på de offentliga finanserna genom reform av skatte- och förmånssystem och ökade satsningar på offentliga investeringar för att täcka Irlands infrastrukturbehov.

(1) EGT L 209, 2.8.1997, p. 1.