KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 2454/93 |Na øy av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om en tullkodex för gemenskapen(1), nedan kallad "kodexen", särskilt artikel 249 i denna, och

(1) Denna kolumn innehåller nummer som motsvarar "Rewe Colour Index", 3:e utgåvan, 1971, Bradford, England.

med beaktande av följande:

Kodexen samlar den befintliga tullagstiftningen i en enda rättsakt. Samtidigt medför kodexen förändringar i lagstiftningen och gör den mer enhetlig, förenklar den och avhjälper vissa brister i den. Den utgör därför en fullständig gemenskapslagstiftning på detta område.

De skäl som angavs för att anta kodexen gäller även för att anta lagstiftningen för dess genomförande. Det är därför lämpligt att samla alla tillämpningsföreskrifter som för närvarande finns i ett stort antal gemenskapsförordningar och gemenskapsdirektiv i en enda förordning.

En sådan kodex om genomförande av gemenskapens tullkodex bör innehålla de nuvarande på tullområdet. Det är dock mot bakgrund av gjorda erfarenheter nödvändigt att

- göra vissa ändringar för att anpassa dessa regler till bestämmelserna i kodexen,

- utsträcka räckvidden av vissa bestämmelser som för närvarande endast gäller vissa tullförfaranden för att ta hänsyn till kodexens generella tillämpningar,

- formulera vissa föreskrifter mer noggrant för att uppnå större rättssäkerhet vid deras tillämpning.

De ändringar som gjorts avser huvudsakligen bestämmelser som rör tullskulder.

Det är lämpligt att begränsa tillämpningen av artikel 791.2 till den 1 januari 1995 och att på nytt granska frågan med stöd av de erfarenheter som görs innan dess.

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Tullkodexkommittén.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

DEL I

ALLMÄNNA TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER

AVDELNING I

ALLMÄNT

KAPITEL 1

Definitioner

Artikel 1

I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

1. kodexen:

rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen.

2. ATA-carnet:

det internationella tulldokument för temporär import som upprättas genom ATA-konventionen.

3. kommittén:

den tullkodexkommitté som inrättas enligt artikel 247 i tullkodexen.

4. Tullsamarbetsrådet:

den organisation som inrättas genom Konventionen om inrättandet av ett tullsamarbetsråd undertecknad i Bryssel den 15 december 1950.

5. uppgifter som krävs för varornas identifiering:

dels de uppgifter som används för att identifiera varorna kommersiellt och genom vilka tullmyndigheterna kan bestämma klassificeringen enligt tulltaxan, dels varornas kvantitet.

6. icke-kommersiella varor:

varor vars hänförande till tullförfarandet i fråga är av tillfällig karaktär, och vilkas beskaffenhet och mängd visar att de är ämnade för privat bruk för en resenär eller mottagare personligen eller för dennes familj eller som klart är avsedda som gåvor.

7. handelspolitiska åtgärder:

icke tariffära åtgärder som fastställs som en del av den gemensamma handelspolitiken i form av gemenskapsbestämmelser som gäller import och export av varor, såsom övervaknings- eller säkerhetsåtgärder, kvantitativa restriktioner eller begränsningar samt import- eller exportförbud.

8. tullnomenklaturen:

en av de nomenklaturer som avses i artikel 20.6 i kodexen.

9. Harmoniserade systemet:

Systemet för harmoniserad varubeskrivning och kodifiering.

10. fördraget:

Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen.

KAPITEL 2

Beslut

Artikel 2

Om en person som begär ett beslut inte har möjlighet att skaffa fram alla de handlingar och uppgifter som behövs för att ett beslut skall kunna fattas, skall tullmyndigheterna tillhandahålla de handlingar och uppgifter som de har tillgång till.

Artikel 3

Ett beslut om säkerhet som är gynnsamt för en person som har förbundit sig att betala förfallna belopp så snart tullmyndigheterna skriftligen begär detta skall upphävas om denna förpliktelse inte uppfylls.

Artikel 4

Ett upphävande skall inte påverka varor som, när upphävandet träder i kraft, redan har hänförts till ett tullförfarande med stöd av det upphävda beslutet.

Tullmyndigheterna får dock kräva att dessa varor hänförs till en tillåten godkänd tullbehandling inom den tidsperiod som de fastställer.

AVDELNING II

BINDANDE TULLTAXEUPPLYSNINGAR

KAPITEL 1

Definitioner

Artikel 5

I denna avdelning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

1. bindande tulltaxeupplysningar:

tulltaxeupplysningar som är bindande för förvaltningarna i alla gemenskapens medlemsstater, när de i artiklarna 6 och 7 fastställda villkoren är uppfyllda.

2. sökande:

en person som har ansökt om bindande tulltaxeupplysningar hos tullmyndigheterna.

3. mottagare:

den person i vars namn de bindande tulltaxeupplysningarna är utfärdade.

KAPITEL 2

Förfarande för att erhålla bindande tulltaxeupplysningar - Underrättelse om besked till sökande och överföring till kommissionen

Artikel 6

1. Ansökan om bindande tulltaxeupplysningar skall göras skriftligen antingen till de behöriga tullmyndigheterna i medlemsstaten eller medlemsstaterna där beskedet skall användas eller till de behöriga tullmyndigheterna i den medlemsstat där den sökande är etablerad.

2. En ansökan om bindande tulltaxeupplysningar skall gälla endast en typ av vara.

3. Ansökan skall innehålla följande uppgifter:

a) Mottagarens namn och adress.

b) Sökandens namn och adress, om denna inte är samma person som mottagaren.

c) Uppgift om den tullnomenklatur enligt vilken varorna skall klassificeras. Om en sökande önskar att varorna klassificeras enligt en av de nomenklaturer som anges i artiklel 20.3 b och 20.6 b i kodexen, skall nomenklaturen i fråga uttryckligen anges i ansökan om bindande tulltaxeupplysningar.

d) En utförlig beskrivning av varorna som gör det möjligt att identifiera dem och fastställa deras klassificering enligt tullnomenklaturen.

e) Varornas sammansättning och alla metoder för att fastställa detta, om klassificeringen beror på det.

f) Prover, fotografier, ritningar, kataloger eller andra tillgängliga handlingar som kan hjälpa tullmyndigheterna att fastställa en riktig klassificering av varorna i tullnomenklaturen, skall bifogas ansökan.

g) Förslag till klassificering.

h) Ett samtycke till att tillhandahålla en översättning av bifogade dokument till det officiella språket (eller ett av de officiella språken) i den berörda medlemsstaten, om tullmyndigheterna begär detta.

i) Uppgift om vilka upplysningar som skall behandlas konfidentiellt.

j) Upplysning från sökanden om denne känner till om någon redan har ansökt om bindande tulltaxeupplysningar för identiska eller liknande varor eller om något sådant redan utfärdats i gemenskapen.

k) Ett godkännande av att de uppgifter som lämnas får lagras i en databas hos Europeiska gemenskapernas kommission. Förutom artikel 15 i kodexen skall de sekretessbestämmelser som gäller i medlemsstaterna tillämpas.

4. Om tullmyndigheterna anser att ansökan inte innehåller alla uppgifter som krävs för att de skall kunna ge ett besked, skall de begära att den sökande tillhandahåller de uppgifter som saknas.

5. Den förteckning över tullmyndigheter som medlemsstaterna utsett att ta emot eller utfärda bindande tulltaxeupplysningar skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C.

Artikel 7

1. Bindande tulltaxeupplysningar skall lämnas skriftligen till sökanden så snart som möjligt. Om det inte är möjligt att utfärda bindande tulltaxeupplysningar till sökanden inom tre månader efter det att ansökan mottagits, skall tullmyndigheterna ta kontakt med den sökande, förklara orsaken till dröjsmålet och ange när de förväntas meddela beskedet.

2. Bindande tulltaxeupplysningar skall meddelas genom ett formulär som överensstämmer med den förlaga som visas i bilaga 1. Meddelandet skall ange vilka uppgifter som skall anses ha lämnats på konfidentiell grund. Upplysning skall lämnas om den möjlighet till överklagande som avses i artikel 243 i kodexen.

Artikel 8

1. En kopia av de meddelande bindande tulltaxeupplysningarna (kopia nr 2 i bilaga 1) och sakuppgifterna (kopia nr 4 i samma bilaga) skall utan dröjsmål överföras till kommissionen av tullmyndigheterna i den berörda medlemsstaten. Denna överföring skall verkställas på elektronisk väg så snart som möjligt.

2. Om en medlemsstat så begär, skall kommissionen utan dröjsmål sända de uppgifter som finns i kopian av formuläret och de övriga upplysningar som är tillämpliga. Denna överföring skall verkställas på elektronisk väg så snart som möjligt.

KAPITEL 3

Bestämmelser som skall tillämpas i händelse av avvikelse mellan utfärdade bindande tulltaxeupplysningar

Artikel 9

Om kommissionen finner att olika bindande tulltaxeupplysningar utfärdats i fråga om samma vara, skall den vid behov vidta åtgärder för att säkerställa en enhetlig tillämpning av tullnomenklaturen.

KAPITEL 4

Rättslig verkan av bindande tulltaxeupplysningar

Artikel 10

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 5 och 64 i kodexen får bindande tulltaxeupplysningar endast åberopas av mottagaren.

2. Tullmyndigheterna får begära att mottagaren vid fullgörandet av tullformaliteterna upplyser tullmyndigheterna om att han innehar ett bindande tulltaxeupplysning för de varor som tullklareras.

3. Mottagaren av ett bindande tulltaxeupplysning får endast använda detta för en viss vara, när det är nöjaktigt fastställt för tullmyndigheterna att varorna i fråga helt överensstämmer med de varor som beskrivs i de upplysningar som lämnats.

4. Tullmyndigheterna får begära att beskedet översätts till det officiella språket eller ett av de officiella språken i den berörda medlemsstaten.

Artikel 11

Bindande tulltaxeupplysning som utfärdats av tullmyndigheterna i en medlemsstat efter den 1 januari 1991 skall vara bindande för de behöriga myndigheterna i alla medlemsstater på samma villkor.

Artikel 12

1. Vid antagande av en av de rättsakter eller bestämmelser som anges i artikel 12.5 i kodexen, skall tullmyndigheterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att bindande tulltaxeupplysningar från och med denna dag endast utfärdas i överensstämmelse med rättsakten eller bestämmelsen i fråga.

2. Vid tillämpningen av punkt 1 skall följande dagar beaktas:

- För de förordningar som avses i artikel 12.5 a i kodexen om ändringar i tullnomenklaturen, den dag då de börjar tillämpas.

- För de förordningar som avses i a i samma artikel och punkt, vilka fastställer eller påverkar klassificeringen av varor i tullnomenklaturen, den dag då de offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie L.

- För de åtgärder som avses i b i samma artikel och punkt om ändringar i de förklarande anmärkningarna till Kombinerade nomenklaturen, dagen då de offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C.

- För de domar i EG-domstolen som avses i b i samma artikel och punkt, dagen för domen.

- För de åtgärder som avses i b i samma artikel och punkt om antagande av ett klassificeringsyttrande från Tullsamarbetsrådet eller om ändringar i de förklarande anmärkningarna till Harmoniserade systemet - nomenklaturen - dagen för kommissionens meddelande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C.

3. Kommissionen skall så snart som möjligt till tullmyndigheterna lämna upplysningar om de dagar då de i denna artikel angivna bestämmelserna och rättsakterna antas.

KAPITEL 5

Bestämmelser som skall tillämpas i händelse av att bindande tulltaxeupplysningar upphör att gälla

Artikel 13

Om en bindande tulltaxeupplysning eller upphör att gälla, enligt artikel 12.4 andra meningen och artikel 12.5 i kodexen, skall de tullmyndigheter som utfärdade det anmäla detta till kommissionen så snart som möjligt.

Artikel 14

1. Om en mottagare av en bindande tulltaxeupplysning som upphört att gälla av de skäl som anges i artikel 12.5 i kodexen önskar utnyttja möjligheten att åberopa denna upplysning under en bestämd tidsperiod enligt punkt 6 i den artikeln, skall han anmäla detta till tullmyndigheterna och tillhandahålla alla de styrkande handlingar som behövs för att göra det möjligt att kontrollera att de tillämpliga villkoren är uppfyllda.

2. Om kommissionen, i särskilda fall, enligt artikel 12.7 sista stycket i kodexen, antar en bestämmelse som avviker från bestämmelserna i punkt 6 i den artikeln eller om de i punkt 1 angivna villkoren om möjligheten att fortsätta att åberopa en bindande tulltaxeupplysning inte är uppfyllda, skall tullmyndigheterna skriftligen meddela innehavaren om detta.

KAPITEL 6

Övergångsbestämmelser

Artikel 15

Bindande tulltaxeupplysning som utfärdats nationellt före den 1 januari 1991 skall fortsätta att gälla.

Bindande tulltaxeupplysning som utfärdats nationellt och som gäller efter den 1 januari 1997 skall trots detta upphöra att gälla från den dagen.

AVDELNING III

GYNNSAM BEHANDLING I TULLHÄNSEENDE PÅ GRUND AV VARORNAS BESKAFFENHET

KAPITEL 1

Varor som omfattas av villkoret att de skall denatureras

Artikel 16

Klassificering enligt de undernummer i tulltaxan som förtecknas i kolumn 2 i tabellen nedan av de varor som finns förtecknade vid varje undernummer i kolumn 3 skall omfattas av villkoret att varorna skall denatureras för att bli olämpliga som människoföda, genom ett av de denatureringsmedel som anges i kolumn 4 i de kvantiteter som anges i kolumn 5.

>Plats för tabell>

Artikel 17

Denatureringen skall utföras på ett sådant sätt att den produkt som skall denatureras och denatureringsmedlet blandas homogent och inte kan separeras igen på ett ekonomiskt lönsamt sätt.

Artikel 18

Utan hinder av artikel 16 får en medlemsstat temporärt godkänna användningen av ett denatureringsmedel som inte finns angivet i kolumn 4 i tabellen som anges i den artikeln.

I sådant fall skall anmälan om detta göras till kommissionen inom 30 dagar med närmare uppgifter om sådana denatureringsmedel och vilka kvantiteter som använts. Kommissionen skall så snart som möjligt underrätta de övriga medlemsstaterna.

Frågan skall hänskjutas till kommittén.

Om kommittén inte har avgett ett yttrande, inom 18 månader från det att kommissionen mottagit anmälan, som innebär att denatureringsmedlet i fråga bör ingå i förteckningen i kolumn 4 i nämnda tabell, skall användningen av detta denatureringsmedel genast upphöra i alla medlemsstater.

Artikel 19

Detta kapitel skall tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av rådets direktiv 70/524/EEG(2).

(2) EGT nr L 302, 19.10.1992, s. 1.

KAPITEL 2

Villkor för klassificering enligt tulltaxan av vissa frösorter

Artikel 20

Klassificering enligt de undernummer i tulltaxan som förtecknas i kolumn 2 i tabellen nedan för de varor som förtecknas vid varje undernummer i kolumn 3 skall omfattas av villkoren i artikel 21 P24.

>Plats för tabell>

Artikel 21

Utsädespotatis skall uppfylla de villkor som fastställs på grundval av artikel 15 i rådets direktiv 66/403/EEG(3).

(3) EGT nr L 270, 14.2.1970, s. 1.

Artikel 22

Sockermajs, spält, hybridmajs, ris och sorghum för utsäde skall uppfylla de villkor som fastställs på grundval av artikel 16 i rådets direktiv 66/402/EEG(4).

(4) EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2320.

Artikel 23

Oljeväxtfrön och oljehaltiga frukter för utsäde skall uppfylla de villkor som fastställs på grundval av artikel 15 i rådets direktiv 69/208/EEG(5).

(5) EGT nr 125, 11.7.1966, s. 2309.

Artikel 24

Sockermajs, spält, hybridmajs, ris, hybridsorghum, oljeväxtfrön och oljehaltiga frukter av de slag som inte omfattas av rådets direktiv 66/402/EEG och 69/208/EEG skall inte klassificeras enligt undernumren i artikel 20, såvida inte den berörda personen kan fastställa på ett sätt som tillfredsställer medlemssaternas behöriga myndigheter, att de verkligen är ämnade att användas som utsäde.

KAPITEL 3

Villkor för klassificering enligt tulltaxan av siktduk som styckegods

Artikel 25

Klassificering enligt tulltaxan av okonfektionerad siktduk som omfattas av KN-nummer 5911 20 00 skall ske under förutsättning att duken märks enligt de anvisningar som anges nedan.

Ett märke i form av en rektangel med diagonaler skall avbildas med jämna mellanrum utefter tygets båda sidor utan att beröra stadkanterna, på sådant sätt att avståndet mellan två på varandra följande markeringar, mätt mellan de angränsande yttersidorna på rektanglarna, är högst en meter och att märkena på en standkant är spridda, så att de är halvvägs mellan dem som finns på den andra stadkanten (mittpunkten i varje markering skall vara på samma avstånd från mittpunkterna i de två närmaste märkena på motsatta stadkanten). Varje märke skall placeras så att rektangelns långsidor är parallella med tygets varp (se skissen nedan).>Hänvisning till >

Linjernas tjocklek på rektangelns sidor skall vara 5 mm och diagonalens linjer skall vara 7 mm. Rektangeln från linjernas ytterkanter skall vara minst 8 cm lång och 5 cm bred.

Märkena skall tryckas i en enda färg som avviker från tygets färg och de skall vara outplånliga.

KAPITEL 4

Varor för vilka ett äkthetsintyg, kvalitetsintyg eller annat intyg skall uppvisas

Artikel 26

1. Vid klassificering enligt de undernummer som anges i kolumn 2 i tabellen nedan av de varor som anges vid varje undernummer i kolumn 3 och som är importerade från de länder som anges i kolumn 5 måste ett intyg som uppfyller de i artikel 27 P34 angivna villkoren uppvisas.

Intygen visas i bilaga 2 P8, enligt vad som anges i kolumn 4 i tabellen.

Äkthetsintyg gäller för druvor, whisky, vodka och tobak, ursprungsintyg gäller för vin och kvalitetsintyg gäller för natriumnitrat.

2. För portvin, madeira, sherry och Moscatel de Setubal som omfattas av KN-nummer 2204 21 41, 2204 21 51, 2204 29 41 samt 2204 29 51 skall utan hinder av bestämmelserna i punkt 1 det godkända kommersiella dokumentet, ifyllt och bestyrkt enligt bestämmelserna i artikel 9.2 i kommissionens förordning (EEG) nr 986/89(6), uppvisas i stället för ursprungsintyget.

(6) EGT nr L 169, 10.7.1969, s. 3.

3. Tobak som är befriad från tull vid övergång till fri omsättning i kraft av en gemenskapsbestämmelse skall dock klassificeras enligt undernummer 2401 10 10 P2401 10 49 och 2401 20 10 P2401 20 49 utan att ett äkthetsintyg uppvisas. Om det finns fler än en tobakssort i samma förpackning skall detta intyg varken utfärdas eller godtas för dessa tobakssorter.

4. För varor som förtecknas under löpnummer 6 i tabellen nedan används i denna artikel följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) röktorkad Virginiatobak: tobak som har torkats under konstgjorda atmosfäriska förhållanden genom en process där värme och ventilation regleras utan att rök och ånga får komma i kontakt med tobaksbladen. Färgen på den torkade tobaken varierar normalt från citrongul till en mycket mörk orange eller röd färg. Andra färger och färgkombinationer uppstår ofta genom skillnader i mognadsgrad eller olika odlings- och torkningstekniker.

b) ljus lufttorkad Burleytobak (inbegripet Burleyhybrider): tobak som har torkats under naturliga atmosfäriska förhållanden och som inte luktar rök om extra värme eller luft har tillförts. Bladens färg skiftar vanligtvis från ljust brun till rödaktig färg. Andra färger och färgkombinationer uppstår ofta genom skillnader i mognadsgrad eller olika odlings- och torkningstekniker.

c) ljus lufttorkad Marylandtobak: tobak som har torkats under naturliga atmosfäriska förhållanden och som inte luktar rök om extra värme eller luft har tillförts. Bladens färg skiftar vanligtvis från ljust gul till mörkt körsbärsröd färg. Andra färger och färgkombinationer uppstår ofta genom skillnad i mognadsgrad eller olika torkningstekniker.

d) eldtorkad tobak: tobak som har torkats under konstgjorda atmosfäriska förhållanden genom användning av öppen eld från vilken tobaksbladen delvis har tagit åt sig vedröken. Eldberedda tobaksblad är vanligtvis tjockare än röktorkade blad av Burley, eller Maryland från motsvarande plats på stjälken. Bladens färg skiftar vanligtvis från gulbrun till mycket mörkbrun färg. Andra färger och färgkombinationer uppstår ofta genom skillnader i mognadsgrad eller olika odlings- och torkningstekniker.

>Plats för tabell>

Artikel 27

1. Intygen skall stämma överens med förlagorna i de tillämpliga bilagor som anges i kolumn 4 i den tabell som avses i artikel 26. De skall tryckas och ifyllas på ett av Europeiska ekonomiska gemenskapens officiella språk och, om så behövs, på ett i exportlandet officiellt språk.

2. Intygen skall vara cirka 210 × 297 mm.

Det papper som används skall uppfylla följande krav:

- För varor förtecknade under löpnummer 3 i den tabell som avses i artikel 26, vitt skrivpapper utan inblandning av mekanisk massa, och som väger minst 55 g/m² och högst 65 g/m².

Intygets framsida skall ha en tryckt rosa guillochering som bakgrund så att alla förfalskningar på mekanisk eller kemisk väg kan upptäckas.

- För varor förtecknade under löpnummer 4 och 5 i den tabell som avses i artikel 26, vitt papper som har en gul kant och väger minst 40 g/m².

- För andra varor i tabellen, vitt papper som väger minst 40 g/m².

3. För varor som är förtecknade under ordernummer 3 i den tabell som avses i artikel 26 får intyget ha dekorativa mönster längs ytterkanterna i ett band med en bredd av högst 13 mm.

4. För varor som anges under löpnummer 2 i den tabell som avses i artikel 26 skall intyget utfärdas i ett original och två kopior. Originalet skall vara vitt, den första kopian rosa och den andra kopian gul.

5. För varor som anges under löpnummer 2 i den tabell som avses i artikel 26 skall varje intyg uppvisa ett individuellt löpnummer, som fastställs av det utfärdande organet, samt den nationalitetssymbol som är tillämplig för detta organ.

Kopiorna skall ha samma löpnummer och nationalitetssymbol som originalet.

6. Tullmyndigheterna i den medlemsstat där varorna deklareras för övergång till fri omsättning får begära en översättning av intyget.

Artikel 28

Intyget skall fyllas i antingen på maskin eller för hand. I det senare fallet skall det fyllas i med bläck och med tryckbokstäver.

Artikel 29

1. Intyget eller - om det gäller uppdelade sändningar av varor angivna under löpnummer 1, 6 och 7 i den tabell som avses i artikel 26 - en kopia av intyget enligt artikel 34 skall uppvisas för tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten tillsammans med de varor som det omfattar inom följande tidsfrister som gäller från och med den dag som intyget utfärdades:

- Två månader, för varor som är förtecknade under löpnummer 2 i tabellen.

- Tre månader, för varor som är förtecknade under löpnummer 1, 3 och 4 i tabellen.

- Sex månader, för varor som är förtecknade under löpnummer 5 och 7 i tabellen.

- 24 månader, för varor som är förtecknade under ordningsnummer 6 i tabellen.

2. För varor som är förtecknade under löpnummer 2 i den tabell som avses i artikel 26 skall

- originalet och den första kopian av intyget uppvisas för vederbörlig myndighet,

- den andra kopian av intyget sändas av det utfärdande organet direkt till tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten.

Artikel 30

1. Ett intyg skall endast gälla om det är vederbörligen attesterat av ett utfärdande organ som anges i kolumn 6 i den tabell som avses i artikel 26.

2. Ett vederbörligen attesterat intyg skall innehålla ort och datum för utfärdandet och det utfärdande organets stämpel samt underskrift av den person eller de personer som är behöriga att underteckna det.

Artikel 31

1. Ett utfärdande organ får endast anges i den tabell som avses i artikel 26 om

a) det exporterande landet erkänner det som sådant organ,

b) organet åtar sig att styrka de uppgifter som anges i intygen, och

c) organet åtar sig att på kommissionens och medlemsstaternas begäran tillhandahålla alla tillämpliga upplysningar, för att göra det möjligt att bedöma uppgifterna i intygen.

2. Den tabell som avses i artikel 26 skall revideras, när de i punkt 1 a fastställda villkoren inte längre är uppfyllda eller när ett utfärdande organ inte uppfyller en eller flera av sina förpliktelser.

Artikel 32

De fakturor som uppvisas till stöd för deklarationer för övergång till fri omsättning skall ha det eller de löpnummer som finns på motsvarande intyg.

Artikel 33

De länder som är förtecknade i kolumn 5 i den tabell som avses i artikel 26 skall sända kommissionen prov på avtryck av de stämplar som deras utfärdande organ och behöriga kontor använder. Kommissionen skall underrätta tullmyndigheterna i medlemsstaterna om dessa upplysningar.

Artikel 34

Om en sändning av de varor som är förtecknade under löpnummer 1, 6 och 7 i den tabell som avses i artikel 26 är delad, skall originalintyget fotokopieras för varje delsändning. Fotokopiorna och originalintyget skall uppvisas för det tullkontor där varorna finns.

Varje fotokopia skall innehålla mottagarens namn och adress och vara märkt med röd skrift "Utdrag giltigt för ... kilogram" (med siffror och bokstäver) samt den plats där och det datum då försändelsen delades. Dessa uppgifter skall bestyrkas genom tullkontorets stämpel och den ansvarige tulltjänstemannens underskrift. Uppgifter som rör försändelsens delning skall införas i originalintyget, vilket det berörda kontoret skall behålla.

AVDELNING IV

VARORS URSPRUNG

KAPITEL 1

Ursprung som inte medför förmånsbehandling

Avsnitt 1

Behandling eller bearbetning eller behandling som ger ursprungsstatus

Artikel 35

Detta kapitel fastställer för textilvaror som omfattas av avdelning 11 i Kombinerade nomenklaturen och för vissa andra varor än textilier den behandling eller bearbetning som skall anses uppfylla de kriterier som fastställs i artikel 24 i kodexen, och som skall tilldela de berörda varorna ursprungsstatus i det land där behandlingen eller bearbetningen utförs. "Land" innebär antingen ett tredje land eller gemenskapen, beroende på omständigheterna.

Underavsnitt 1

Textilvaror som omfattas av avdelning 11 i Kombinerade nomenklaturen

Artikel 36

För textilvaror som omfattas av avdelning 11 i Kombinerade nomenklaturen skall en fullständig bearbetning, enligt artikel 37, anses vara en behandling eller bearbetning som ger ursprungsstatus enligt artikel 24 i kodexen.

Artikel 37

En behandling eller bearbetning genom vilken de erhållna varorna får en klassificering enligt ett annat nummer i Kombinerade nomenklaturen än de nummer som de olika icke- ursprungsmaterial som använts omfattas av skall anses som en fullständig bearbetning.

För varor som anges i bilaga 10 skall dock endast de särskilda bearbetningar som anges i kolumn 3 i den bilagan i samband med varje framställd vara anses som fullständiga vare sig det innebär en ändring av nummer eller ej.

Den metod som skall användas vid tillämpning av bestämmelserna i bilaga 10 beskrivs i de inledande anmärkningarna i bilaga 9.

Artikel 38

Vid tillämpningen av föregående artikel skall under alla omständigheter följande anses som otillräckliga behandlingar eller bearbetningar för att ge varor ursprungsstatus, vare sig en ändring av nummer sker eller ej.

a) Åtgärder för att bevara varan i gott skick under transport och lagring (ventilering, utspridning, torkning, borttagande av skadade delar och liknande åtgärder).

b) Enklare åtgärder som damning, siktning, sortering, klassificering, ihoppassning (inbegripet sammansättning av av varor i set), tvättning, tillskärning.

c) i) Byte av förpackningar samt uppdelning och sammansättning av varusändningar.

ii) Enkel förpackning i påsar, packlårar, lådor, fastgöring på kort eller skyltar och skivor m.m., samt alla övriga enkla packningsförfaranden.

d) Anbringande av märken, etiketter eller liknande märkning på varor eller deras förpackningar.

e) Enkel montering av delar för att skapa en komplett vara.

f) En kombination av två eller flera åtgärder angivna i a Pe.

Underavsnitt 2

Andra varor än textilvaror som omfattas av avdelning 11 i Kombinerade nomenklaturen

Artikel 39

Beträffande framställda varor som anges i bilaga 11 skall den behandling eller bearbetning som anges i kolumn 3 i bilagan anses som en behandling eller bearbetning som ger ursprungsstatus enligt artikel 24 i kodexen.

Den metod som skall användas vid tillämpning av bestämmelserna i bilaga 11 beskrivs i de inledande anmärkningarna i bilaga 9.

Underavsnitt 3

Gemensamma bestämmelser för alla varor

Artikel 40

Om det föreskrivs i förteckningarna i bilagorna 10 och 11 att ursprungsstatus ges om värdet av de använda icke-ursprungsmaterialen inte överstiger en viss procentandel av de framställda varornas pris fritt fabrik, skall denna procentandel beräknas på följande sätt:

- värde: tullvärdet den dag då de använda icke-ursprungsmaterialen importerades eller, om detta inte är känt och inte kan fastställas det första fastställbara pris som betalats för dessa material i bearbetningslandet.

- pris fritt fabrik: den framställda varans pris fritt fabrik med avdrag för alla interna avgifter som återbetalats eller får återbetalas, när denna vara exporteras.

- värde förvärvat genom montering: den värdeökning som uppstår genom själva monteringen, tillsammans med eventuella slutprocesser och kontroller, samt inmonteringen av eventuella delar med ursprung i det land där processerna i fråga ägde rum, inbegripet förtjänster och de allmänna omkostnader som uppstått i landet till följd av dessa processer.

Avsnitt 2

Tillämpningsföreskrifter för reservdelar

Artikel 41

Viktiga reservdelar som används tillsammans med en utrustning, maskin, apparat eller ett fordon som övergått till fri omsättning eller tidigare exporterats skall anses ha samma ursprung som utrustningen, maskinen, apparaten eller fordonet, under förutsättning att de villkor som fastställs i detta avsnitt är uppfyllda.

Artikel 42

Det ursprung som förutsätts i föregående artikel skall godkännas endast om

- detta behövs för import till bestämmelselandet,

- inmonteringen av denna viktiga reservdel i utrustningen, maskinen, apparaten eller fordonet i fråga vid framställningen inte skulle ha hindrat utrustningen, maskinen, apparaten eller fordonet från att ha ursprung i gemenskapen eller i tillverkningslandet.

Artikel 43

I artikel 41 används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) utrustning, maskin, apparat eller fordon: varor som omfattas av avdelningarna 16, 17 och 18 i den kombinerade nomenklaturen.

b) viktiga reservdelar: delar av varor som är

- beståndsdelar utan vilka de varor som avses i a och som har övergått till fri omsättning eller som tidigare exporterats inte kan fungera tillfredsställande och

- karakteristiska för dessa varor, och

- avsedda att användas vid normalt underhåll av dessa varor och att ersätta delar av samma slag som är skadade eller har blivit oanvändbara.

Artikel 44

Om en ansökan lämnas till de behöriga myndigheterna eller godkända organen i medlemsstaterna om ursprungsintyg för viktiga reservdelar enligt artikel 41, skall fält 6 (artikelnummer, fabrikat, nummer, antal och typ av kollin, varubeskrivning) i det intyget, och ansökan om detta innehålla en deklaration av den berörda personen om att de i ansökan upptagna varorna är avsedda att användas för normalt underhåll av en utrustning, maskin, apparat eller ett fordon som tidigare exporterats, tillsammans med exakta uppgifter om denna utrustning, maskin, apparat eller fordon.

När det är möjligt skall den berörda personen även lämna uppgifter om det ursprungsintyg (utfärdande myndighet, intygets nummer och datum) som användes vid exporten av den utrustning, maskin, apparat eller det fordon, för vars underhåll delarna är avsedda.

Artikel 45

Om ursprunget för viktiga reservdelar enligt artikel 41 skall bevisas genom uppvisande av ett ursprungsintyg för att de skall kunna övergå till fri omsättning i gemenskapen, skall intyget innehålla de uppgifter som avses i artikel 44.

Artikel 46

För att säkerställa att de bestämmelser som fastställs i detta avsnitt tillämpas, får de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna begära ytterligare bevis och särskilt kräva uppvisande av

- fakturan eller en kopia av fakturan för den utrustning, maskin, apparat eller det fordon som övergått till fri omsättning eller tidigare exporterats,

- kontraktet eller en kopia av kontraktet eller någon annan handling som visar att leveransen utgör en normal del av underhållsservicen.

Avsnitt 3

Tillämpningsföreskrifter för ursprungsintyg

Underavsnitt 1

Bestämmelser om allmänna ursprungsintyg

Artikel 47

När en varas ursprung styrks eller skall styrkas vid importen genom uppvisande av ett ursprungsintyg, skall intyget uppfylla följande villkor:

a) Det skall vara utfärdat av en ansvarig myndighet eller ett organ som i det utfärdande landet givits behörighet för detta syfte.

b) Det skall innehålla alla uppgifter som behövs för att identifiera den vara som intyget omfattar, särskilt

- antalet kollin, deras beskaffenhet samt märkningar och nummer,

- typ av vara,

- varans brutto- och nettovikt, dessa uppgifter får dock ersättas av andra uppgifter, såsom antal eller volym om varan väsentligt förändrar sin vikt under transport eller om dess vikt inte kan fastställas eller om varan normalt identifieras med hjälp av dessa andra uppgifter,

- avsändarens namn.

c) Intyget skall entydigt bekräfta att den vara som det omfattar har sitt ursprung i ett visst land.

Artikel 48

1. Ett ursprungsintyg som utfärdats av behöriga myndigheter eller godkända organ i medlemsstaterna skall uppfylla de villkor som föreskrivs i artikel 47 a och 47 b.

2. Intyg och ansökningar som gäller intyg skall vara utskrivna på formulär som motsvarar de förlagor som visas i bilaga 12.

3. Sådana ursprungsintyg skall intyga att varorna har ursprung i gemenskapen.

När så krävs för exporthandeln, får de dock intyga att varorna har ursprung i en viss medlemsstat.

Om villkoren i artikel 24 i kodexen endast uppfylls som en följd av flera processer eller bearbetningar som utförts i olika medlemsstater, får intyget endast ange att varorna har ursprung i gemenskapen.

Artikel 49

Ursprungsintyg skall utfärdas på den berörda personens skriftliga begäran.

Om omständigheterna så tillåter, särskilt om den sökande bedriver en fortlöpande exporthandel, får medlemsstaterna besluta att inte begära en ansökan vid varje exporttillfälle, under förutsättning att bestämmelserna om ursprung följs.

När så krävs för handeln får en eller flera extra kopior av ett ursprungsintyg utfärdas.

Dessa kopior skall skrivas ut på formulär som motsvarar förlagan i bilaga 12.

Artikel 50

1. Intyget skall mäta 210 × 297 mm. En avvikelse på mellan minus 5 mm och plus 8 mm i längd skall tillåtas. Papperet skall vara vitt, träfritt skrivpapper och väga minst 64 gram per m² eller mellan 25 och 30 g per m² om flygpostpapper används. Papperet skall ha en tryckt, sepiafärgad guillochering som bakgrund, som gör varje förfalskning på mekanisk eller kemisk väg uppenbar.

2. Ansökningsformuläret skall vara tryckt på den exporterande medlemsstatens officiella språk eller på ett eller flera av dess officiella språk. Formuläret för ursprungsintyget skall vara tryckt på ett eller flera av gemenskapens officiella språk eller, beroende på handelsbruk eller krav från handeln, på något annat språk.

3. Medlemsstaterna får förbehålla sig rätten att själva trycka formulären för ursprungsintyg eller låta trycka dem hos godkända tryckerier. I det senare fallet skall varje intyg innehålla en hänvisning till ett sådant godkännande. Varje formulär för ursprungsintyg skall innehålla tryckeriets namn och adress eller ett kännetecken, genom vilket tryckeriet kan identifieras. Intyget skall även ha ett löpnummer, tryckt eller påstämplat, genom vilket det kan identifieras.

Artikel 51

Ansökningsformuläret och ursprungsintyget skall fyllas i på maskin eller för hand med tryckbokstäver, på samma sätt, och på ett av gemenskapens officiella språk eller, beroende på handelsbruk eller krav från handeln, på något annat språk.

Artikel 52

Varje ursprungsintyg enligt artikel 48 skall vara försett med ett löpnummer, genom vilket det kan identifieras. Ansökan om intyget och alla kopior av själva intyget skall ha samma nummer.

Dessutom får de behöriga myndigheterna eller de godkända organen i medlemsstaterna numrera dessa dokument i den ordning de utfärdas.

Artikel 53

De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall fastställa vilka ytterligare uppgifter som eventuellt skall lämnas i ansökan. Sådana ytterligare uppgifter ska begränsas till minsta möjliga antal.

Varje medlemsstat skall underrätta kommissionen om de bestämmelser som den fastställer enligt föregående stycke. Kommissionen skall omedelbart överlämna dessa uppgifter till de övriga medlemsstaterna.

Artikel 54

De behöriga myndigheter eller de godkända organ i medlemsstaterna som har utfärdat ursprungsintygen skall spara ansökningarna i minst två år.

Även kopior av ansökningarna får sparas under förutsättning att dessa har samma beviskraft enligt lagen i den berörda medlemsstaten.

Underavsnitt 2

Särskilda bestämmelser om ursprungsintyg för vissa jordbruksvaror som omfattas av speciella importordningar

Artikel 55

I artikel 56 P65 fastställs villkoren för användning av ursprungsintyg för jordbruksvaror med ursprung i tredje land, för vilka särskilda importordningar som inte medför förmånsbehandling har fastställts, i den mån dessa ordningar hänvisar till följande bestämmelser.

a) Ursprungsintyg

Artikel 56

1. Ursprungsintyg för jordbruksprodukter med ursprung i tredje land, för vilka särskilda importordningar som inte medför förmånsbehandling har fastställts, skall utfärdas på ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 13.

2. Dessa intyg skall utfärdas av de behöriga statliga myndigheterna i berörda tredje land, nedan kallade utfärdande myndigheter, om de varor som intygen avser kan anses som varor med ursprung i dessa länder enligt de gällande bestämmelserna i gemenskapen.

3. Dessa intyg skall även bestyrka alla uppgifter som krävs enligt gemenskapslagstiftningen som gäller de särskilda importordningar som avses i artikel 55.

4. Utan att det påverkar tillämpningen av de särskilda bestämmelserna för importordningar som avses i artikel 55, skall giltighetstiden för ursprungsintyg vara tio månader från och med den dag de utfärdas av de utfärdande myndigheterna.

Artikel 57

1. Ursprungsintyg upprättade enligt bestämmelserna i detta underavsnitt skall bestå av ett enda ark där ordet "original" finns angivet bredvid dokumentets namn.

Om ytterligare kopior behövs skall ordet "kopia" finnas angivet bredvid dokumentets namn på dessa kopior.

2. De behöriga myndigheterna i gemenskapen skall endast godkänna originalexemplaret av ursprungsintyget.

Artikel 58

1. Ursprungsintyget skall mäta 210 × 297 mm. En avvikelse på mellan minus 5 mm och plus 8 mm i längd skall tillåtas. Papperet skall vara vitt, träfritt och väga minst 40 gram per m². Papperet skall ha en tryckt gul guillochering som bakgrund, som gör varje förfalskning på mekanisk eller kemisk väg uppenbar.

2. Intygen skall tryckas och fyllas i på ett av gemenskapens officiella språk.

Artikel 59

1. Intyget skall fyllas i på maskin eller med hjälp av ett databehandlingssystem eller liknande förfarande.

2. Uppgifter får inte raderas eller skrivas över. Alla ändringar skall ske genom överstrykning av de felaktiga uppgifterna och vid behov tillägg av de riktiga uppgifterna. Dessa ändringar skall vara bekräftade av den person som utfört dem och vara attesterade av de utfärdande myndigheterna.

Artikel 60

1. Fält 5 i ursprungsintyg som utfärdas enligt artikel 56 P59 skall innehålla alla ytterligare uppgifter som kan krävas för genomförandet av de särskilda importordningar som de avser, enligt artikel 56.3.

2. Oanvända utrymmen i fält 5, 6 och 7 skall strykas över på sådant sätt att ingen text kan läggas till vid ett senare tillfälle.

Artikel 61

Varje ursprungsintyg skall ha ett löpnummer, som kan vara tryckt, genom vilket det kan identifieras samt vara stämplat av den utfärdande myndigheten och undertecknat av den person eller de personer som är behöriga att göra detta.

Intyget skall utfärdas när de varor som det avser exporteras, och den utfärdande myndigheten skall behålla en kopia av varje utfärdat intyg.

Artikel 62

I undantagsfall får de ovan nämnda ursprungsintygen utfärdas efter det att de varor som de avser har exporterats, om orsaken till att de inte utfärdades vid exporttillfället var en oavsiktlig felhantering, försummelse eller särskilda omständigheter.

De utfärdande myndigheterna får inte utfärda ett ursprungsintyg enligt artikel 56 P61 i efterhand, förrän de har kontrollerat att uppgifterna i exportörens ansökan överrensstämmer med de uppgifter som finns i det tillämpliga exportdokumentet.

Intyg som utfärdas i efterhand skall innehålla en av följande texter i fältet med rubriken "Kommentarer":

- expedido a posteriori,

- udstedt efterfølgende,

- Nachträglich ausgestellt,

- ÅêäïýÝí åê ôùí õóôÝñùí,

- Issued retrospectively,

- Délivré a posteriori,

- rilasciato a posteriori,

- afgegeven a posteriori,

- emitido a posteriori.

b) Administrativt samarbete

Artikel 63

1. Om de särskilda importordningarna för vissa jordbruksvaror möjliggör användningen av de ursprungsintyg som avses i artikel 56 P62, skall rätten att använda dessa ordningar vara beroende av upprättandet av ett förfarande för administrativt samarbete, såvida inte annat närmare anges i ordningen i fråga.

I detta syfte skall berörda tredje land till Europeiska gemenskapernas kommission överlämna

- namn och adress på de myndigheter som utfärdar ursprungsintyg, tillsammans med prov på de stämplar som dessa myndigheter använder,

- namn och adress på de statliga myndigheter till vilka begäran om den efterföljande kontrollen av ursprungsintyg enligt artikel 64 skall sändas.

Kommissionen skall överlämna dessa upplysningar till de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna.

2. Om tredje landet i fråga underlåter att sända de i punkt 1 angivna uppgifterna till kommissionen, skall de behöriga myndigheterna i gemenskapen vägra att ge detta land rätt att använda de särskilda importordningarna.

Artikel 64

1. Den efterföljande kontroll av ursprungsintyg som avses i artikel 56 P62 skall utföras som stickprovskontroll samt varje gång det uppstått rimligt tvivel om intygets äkthet eller om riktigheten i de lämnade uppgifterna.

I fråga om ursprungsärenden skall kontrollen ske på tullmyndigheternas initiativ.

Vid tillämpningen av jordbruksbestämmelser får kontrollen i förekommande fall utföras av andra behöriga myndigheter.

2. Vid tillämpningen av punkt 1 skall de behöriga myndigheterna i gemenskapen sända tillbaka ursprungsintyget eller en kopia av detta till den av exportlandet utsedda statliga myndigheten, och i förekommande fall uppge de formella eller sakliga skälen till undersökningen. Om fakturan har uppvisats, skall originalet eller en kopia av det bifogas det återsända intyget. Myndigheterna skall även tillhandahålla alla upplysningar de erhållit som tyder på att de lämnade uppgifterna i intyget inte är riktiga eller att intyget inte är äkta.

Om tullmyndigheterna i gemenskapen skulle besluta att tills vidare upphäva tillämpningen av de särskilda importordningarna i fråga, i avvaktan på resultaten av kontrollen, skall de tillåta att varorna frigörs, under sådana försiktighetsåtgärder som de anser nödvändiga.

Artikel 65

1. Resultaten av efterföljande kontroller skall så snart som möjligt överlämnas till de behöriga myndigheterna i gemenskapen.

Dessa resultat skall göra det möjligt att fastställa om de ursprungsintyg som återsänts enligt villkoren i artikel 64 avser de varor som faktiskt exporterats, och om varorna verkligen ger anledning till tillämpning av den särskilda importordningen ifråga.

2. Om inget svar på begäran om efterföljande kontroll erhålls inom en tid av högst sex månader skall de behöriga myndigheterna i gemenskapen definitivt vägra att bevilja rätt till den särskilda importordningen.

KAPITEL 2

Ursprung som medför förmånsbehandling

Avsnitt 1

Systemet för allmän förmånsbehandling

Underavsnitt 1

Definition av begreppet ursprungsvaror

Artikel 66

Vid tillämpningen av de bestämmelser om allmän förmånsbehandling i tullhänseende som gemenskapen beviljar för vissa varor med ursprung i utvecklingsländerna, skall följande varor anses ha sitt ursprung i ett land som är berättigat till denna förmånsbehandling (nedan kallat förmånsland), under förutsättning att dessa varor har transporterats direkt till gemenskapen enligt artikel 75:

a) Varor som i sin helhet framställts i landet i fråga.

b) Varor som erhållits i landet i fråga och i vilkas tillverkning andra varor än de som avses i a använts, förutsatt att dessa varor har genomgått tillräcklig behandling eller bearbetning enligt artikel 68.1.

Artikel 67

1. Följande varor skall anses som varor som i sin helhet framställts i ett förmånsland enligt artikel 66 a:

a) Mineralvaror som utvunnits ur dess jord eller dess havsbotten.

b) Vegetabiliska varor som skördats där.

c) Levande djur som fötts och uppfötts där.

d) Varor som erhållits från levande djur där.

e) Varor från jakt och fiske som bedrivits där.

f) Varor från havsfiske och andra varor som hämtats ur havet av dess fartyg.

g) Varor som framställts ombord på dess fabriksfartyg av de varor som avses i f.

h) Begagnade varor som insamlats där och endast är lämpade för återvinning av råmaterial.

i) Avfall och skrot som härrör från tillverkningsprocesser som utförts där.

j) Varor som utvunnits från havsbottnen eller dess underliggande lager utanför dess territorialvatten, under förutsättning att det har ensamrätt på att exploatera denna havsbotten eller dess underliggande lager.

k) Varor som har tillverkats där uteslutande av sådana varor som avses i a Pj.

2. Med uttrycket dess fartyg i punkt 1 f avses endast fartyg

- som är registrerade eller anmälda för registrering i förmånslandet,

- som seglar under förmånslandets flagg,

- som till minst hälften ägs av medborgare i förmånslandet eller av ett företag med huvudkontor i landet, i vilket direktören eller direktörerna, ordföranden i bolagsstyrelsen eller i annan styrelse samt majoriteten av medlemmarna i dessa styrelser är medborgare i landet och i vilket dessutom, när det gäller handelsbolag eller bolag med begränsat ansvar, minst hälften av kapitalet tillhör landet eller dess offentliga organ eller medborgare i landet,

- vars kapten och befäl är medborgare i förmånslandet,

- vars besättning är sammansatt så att minst 75 % är medborgare i förmånslandet.

3. Med begreppet i ett förmånsland avses även landets territorialvatten.

4. Fartyg som är verksamma på öppna havet, inbegripet fabriksfartyg där den fångade fisken behandlas eller bearbetas ombord, skall anses ingå i det förmånslands territorium som de tillhör, under förutsättning att de uppfyller de villkor som fastställs i punkt 2.

Artikel 68

1. Vid tillämpningen av artikel 66 b skall icke-ursprungsmaterial anses vara tillräckligt behandlade eller bearbetade när den framställda varan klassificeras enligt ett annat nummer än de nummer, enligt vilka alla de icke-ursprungsmaterial som använts i dess tillverkning klassificeras, med beaktande av punkterna 2 och 3 nedan.

Bilaga 14 innehåller anmärkningarna om varor som är framställda av icke-ursprungsmaterial.

Med uttrycken kapitel och nummer avses i dessa bestämmelser de kapitel och nummer (fyrsiffriga nummer) som används i nomenklaturen till Harmoniserade systemet.

Med begreppet klassificerad avses klassificeringen av en vara eller ett material enligt ett bestämt nummer.

2. För en vara som anges i kolumnerna 1 och 2 i förteckningen i bilaga 15 skall de villkor som fastställs i kolumn 3 för varan i fråga vara uppfyllda i stället för bestämmelsen i punkt 1.

a) Med begreppet värde i förteckningen i bilaga 15 avses tullvärdet vid importtillfället av de använda icke-ursprungsmaterialen eller, om detta inte är känt och inte kan fastställas, det första fastställbara pris som betalats för dessa material i landet i fråga. Om värdet av de använda ursprungsmaterialen behöver fastställas, skall detta stycke gälla i tillämpliga delar.

b) Med begreppet pris fritt fabrik i förteckningen i bilaga 15 avses det pris som betalas för den framställda varan till den tillverkare vid vilkens företag den sista behandlingen eller bearbetningen utförs, under förutsättning att priset inbegriper värdet av allt material som används vid tillverkningen med avdrag för alla interna skatter som återbetalas eller får återbetalas, när den framställda varan exporteras.

3. Vid tillämpning av artikel 66 b skall under alla omständigheter följande alltid anses som otillräcklig behandling eller bearbetning för att ge en vara ursprungsstatus, vare sig en ändring av nummer sker eller ej:

a) Åtgärder för att bevara varan i gott skick under transport och lagring (ventilering, utspridning, torkning, kylning, lagring i salt, svaveldioxid eller andra vattenhaltiga lösningar, borttagande av skadade delar och liknande åtgärder).

b) Enkla åtgärder som damning, siktning eller sållning, sortering, klassificering, ihoppassning (inbegripet sammansättning av varor i set), tvättning, målning, styckning eller tillskärning:

c) i) Byte av förpackningar samt uppdelning och sammansättning av varusändningar.

ii) Enkel förpackning i flaskor, kolvar påsar, lådor, fastgöring på kort eller skyltar och skivor m.m., samt alla övriga enkla packningsförfaranden.

d) Anbringande av märken, etiketter eller liknande märkning på varor eller deras förpackningar.

e) Enkel blandning av varor, även av olika slag, om en eller flera av blandningens beståndsdelar inte uppfyller de villkor i denna avdelning som gör det möjligt att anse dem som ursprungsvaror.

f) Enkel montering av delar för att skapa en komplett vara.

g) En kombination av två eller flera åtgärder, angivna i a Pf.

h) Slakt av djur.

Artikel 69

För att bestämma om en vara har ursprung i ett förmånsland, skall det inte vara nödvändigt att fastställa om kraftkällan och bränslet, fabriken och utrustningen samt maskiner och redskap som använts för att framställa dessa varor har ursprung i tredje land eller inte.

Artikel 70

1. Utan hinder av artikel 66 skall, vid bestämmandet om en vara tillverkad i ett förmånsland som är medlem i en regional grupp har ursprung där enligt den artikeln, alla varor som har ursprung i något av länderna i den regionala gruppen och som använts vid en vidare bearbetning i ett annat land i den gruppen behandlas som om de har ursprung i det land där de vidarebearbetas.

2. Slutproduktens ursprungsland skall fastställas enligt artikel 71.

3. Regional kumulation skall tillämpas för tre olika regionala grupper av GSP-berättigade länder.

a) Den politiska och ekonomiska samarbetsorganisationen i Sydostasien (ASEAN).

b) Centralamerikas gemensamma marknad (CACM),

c) Andinska gruppen.

4. Med uttrycket regional grupp avses ASEAN, CACM eller Andinska gruppen, alltefter omständigheterna.

Artikel 71

1. Varor med ursprungsstatus med stöd av artikel 70 skall anses ha ursprung i det land i den regionala gruppen där den sista behandlingen eller bearbetningen utfördes, under förutsättning att

- värdeökningen, enligt punkt 3 i denna artikel, är större än det högsta tullvärdet av de använda varorna med ursprung i något av de andra länderna i den regionala gruppen,

- den behandling eller bearbetning som utförts där överstiger den som anges i artikel 68.3, och för textilvaror även de behandlingar som avses i bilaga 16.

2. I alla andra fall skall varor anses ha ursprung i det land i den regionala gruppen som redovisar det högsta tullvärdet på de använda ursprungsvaror som kommer från andra länder i den regionala gruppen.

3. Uttrycket värdeökning avser priset fritt fabrik med avdrag för tullvärdet på varje använd vara som har ursprung i ett annat land i den regionala gruppen.

Artikel 72

1. Artikel 70 P71 skall endast tillämpas om

a) de bestämmelser som reglerar handeln i fråga om regional kumulation, liksom mellan länderna i den regionala gruppen, är likvärdiga med dem som fastställs i detta avsnitt,

b) varje land i den regionala gruppen har åtagit sig att uppfylla eller säkerställa att villkoren i detta avsnitt uppfylls och att sörja för det administrativa samarbete som behövs, både för gemenskapen och de andra länderna i den regionala gruppen, för att säkerställa att ursprungsintyg formulär A utfärdas på ett korrekt sätt samt att ursprungsintyg, formulär A och formulär APR kontrolleras.

Detta åtagande skall meddelas kommissionen genom sekretariatet i den regionala gruppen. Sekretariaten är, följande:

- ASEAN:s generalsekretariat,

- Det ständiga sekretariatet för Centralamerikas gemensamma marknad,

- Junta del Acuerdo de Cartagena.

2. Kommissionen skall underrätta medlemsstaterna om när de i punkt 1 fastställda villkoren är uppfyllda i fråga om varje regional grupp.

Artikel 73

Tillbehör, reservdelar och verktyg som sänds tillsammans med en utrustning, maskin, apparat eller ett fordon och som är en del av deras normala utrustning och som ingår i priset/sp/ eller inte faktureras separat anses vara en del av utrustningen, maskinen, apparaten eller fordonet i fråga.

Artikel 74

Varuset skall enligt definitionen i den allmänna bestämmelsen 3 i Harmoniserade systemet anses som ursprungsvaror, när beståndsdelarna är ursprungsvaror. När ett set består av ursprungsvaror och icke-ursprungsvaror skall hela setet dock anses ha ursprungsstatus, förutsatt att värdet av icke-ursprungsvarorna inte överstiger 15 % av setets pris fritt fabrik.

Artikel 75

1. Följande varor skall anses som direkt transporterade från det exporterande förmånslandet till gemenskapen:

a) Varor som transporteras utan att passera genom något annat lands territorium utom, vid tillämpning av artikel 70, ett annat land som ingår i samma regionala grupp.

b) Varor som transporteras genom andra länders territorier än det exporterande förmånslandets eller, vid tillämpning av artikel 70, andra territorier än de som tillhör andra länder i samma regionala grupp, med eller utan omlastning eller tillfällig upplagring i dessa länder, under förutsättning att transporten genom dessa länder är berättigad av geografiska skäl eller uteslutande av transportskäl, och att varorna

- har förblivit under övervakning av tullmyndigheterna i transit eller upplagringslandet, och

- inte har kommit ut i handeln eller övergått till fri konsumtion där, och

- inte har varit föremål för andra behandlingar än lossning, omlastning eller annan behandling för att bevara dem i gott skick.

c) Varor som transporteras genom territorier som tillhör Finland, Norge, Schweiz, Sverige eller Österrike och därefter helt eller delvis återexporteras till gemenskapen, förutsatt att varorna

- har förblivit under övervakning av tullmyndigheterna i transit eller upplagringslandet, och

- inte har varit föremål för andra behandlingar än lossning, omlastning eller annan behandling för att bevara dem i gott skick där.

d) Varor som transporteras via rörledningar genom ett annat territorium än det exporterande förmånslandets territorium.

2. Bevis på att de i punkt 1 b och 1 c angivna villkoren är uppfyllda skall överlämnas till tullen i gemenskapen genom uppvisande av

a) ett enda transportdokument som utfärdats i det exporterande förmånslandet och som omfattar transporten genom transitlandet, eller

b) ett intyg, utfärdat av tullmyndigheterna i transiteringslandet, som innehåller

- en exakt beskrivning av varorna,

- uppgifter om tidpunkten för varornas lossning och omlastning eller deras inlastning eller avlastning, med angivande av de använda fartygen, och

- uppgifter om under vilka förhållanden varorna befann sig i transitlandet, eller

c) andra bestyrkande dokument, om de övriga punkterna inte kan uppfyllas.

Artikel 76

De villkor om erhållande av ursprungsstatus som anges i detta underavsnitt skall uppfyllas utan avbrott i förmånslandet.

Om ursprungsvaror som exporterats från förmånslandet till ett annan land återsänds skall de anses som icke-ursprungsvaror, såvida det inte tillfredsställande kan bevisas för de behöriga myndigheterna att de återsända varorna

- är samma varor som de som exporterades och

- inte har genomgått någon behandling utöver sådan behandling som krävs för att bevara dem i gott skick under uppehållet i landet i fråga.

Artikel 77

1. Undantag från dessa bestämmelser får göras för de minst utvecklade förmånsländerna GSP-berättigade, när de befintliga industriernas utveckling eller skapandet av nya industrier berättigar detta. De minst utvecklade länderna är angivna i de årliga förordningar från rådet och de årliga EKSG-beslut som avser allmänna tullpreferenser.

För detta ändamål skall det berörda landet överlämna en begäran till Europeiska gemenskapernas kommission om att undantag görs och samtidigt ange skälen till begäran i enlighet med punkt 3.

2. Undersökningen av denna begäran skall särskilt ta hänsyn till

a) de fall då tillämpningen av gällande ursprungsregler avsevärt skulle påverka möjligheten för en befintlig industri i det berörda landet att fortsätta att exportera till gemenskapen, särskilt i fråga om de fall då detta kan leda till att dess verksamhet upphör,

b) särskilda fall, då det klart kan visas att ursprungsreglerna kan hindra betydande investeringar i en industri, och då ett undantag som gynnar förverkligandet av investeringsprogrammet skulle göra det möjligt att uppfylla dessa regler i etapper,

c) beslutets ekonomiska och sociala inverkan, framför allt beträffande sysselsättning.

3. För att underlätta kontrollen av ansökningar om undantag skall det land som framställer en begäran tillhandahålla så fullständiga upplysningar som möjligt som styrker ansökan, framför allt vad gäller

- beskrivning av den färdiga varan,

- kvantiteten och beskaffenheten av de varor som har bearbetats där,

- tillverkningsprocessen,

- värdeökningen,

- antalet anställda i det berörda företaget,

- förväntad exportvolym till gemenskapen,

- anledning till den begärda tidsfristen

- andra anmärkningar.

Samma regler skall tillämpas för varje ansökan om förlängning.

Underavsnitt 2

Ursprungsbevis

a) Ursprungsintyg formulär A

Artikel 78

1. Ursprungsvaror enligt detta avsnitt skall vid import till gemenskapen vara berättigade till den förmånsbehandling enligt tulltaxan som avses i artikel 66 mot uppvisande av ett ursprungsintyg formulär A, av vilket en förlaga visas i bilaga 17, utfärdat antingen av tullmyndigheterna eller av någon annan statlig myndighet i förmånslandet, under förutsättning att detta land

- har överlämnat de uppgifter som krävs enligt artikel 93 till Europeiska gemenskapernas kommission, och

- biträder gemenskapen genom att tillåta tullmyndigheterna i medlemsstaterna att kontrollera att dokumentet är äkta eller att uppgifterna beträffande de ifrågavarande varornas verkliga ursprung är riktiga.

2. Ett ursprungsintyg formulär A, får endast utfärdas om det kan användas som det skriftliga bevis som krävs för den förmånsbehandling som avses i artikel 66.

3. Ett ursprungsintyg formulär A skall endast utfärdas på skriftlig ansökan av exportören eller hans bemyndigande representant.

4. Exportören eller dennes representant skall tillsammans med ansökan överlämna alla tillämpliga bestyrkande handlingar som bevisar att de varor som skall exporteras är berättigade till utfärdandet av ett ursprungsintyg formulär A.

5. Intyget skall utfärdas av den behöriga statliga myndigheten i förmånslandet, om de varor som skall exporteras kan anses ha ursprung i det landet enligt underavsnitt 1.

6. För att kunna kontrollera att de i punkt 5 angivna villkoren är uppfyllda, skall den behöriga statliga myndigheten ha rätt att begära alla de skriftliga bevis eller att utföra alla de undersökningar som den finner lämpliga.

7. De behöriga statliga myndigheterna i det exporterande förmånslandet skall ansvara för att intyg och ansökningar är korrekt ifyllda.

8. Fält 2 i ursprungsintyget formulär A behöver inte fyllas i. Följaktligen skall fält 12 fyllas i med "Europeiska ekonomiska gemenskapen" eller med namnet på en medlemsstat. Vid tillämpning av det transiteringsförfarande som avses i artiklarna 75.1 c och 80 skall dock ett av de länder som anges som importerande land i artikel 80 anges i stället, enligt det sista stycket i artikel 83.3.

9. Den dag då ursprungsintyget formulär A utfärdades skall anges i fält 11. Underskriften i detta fält, som är reserverat för den intygande myndigheten, skall vara handskriven.

10. Ett ursprungsintyg formulär A skall utfärdas av de behöriga myndigheterna i det exporterande förmånslandet, när de varor som det avser exporteras. Det skall vara tillgängligt för exportören så snart som exporten verkligen ägt rum eller när det säkert kan visas att exporten kommer att genomföras.

Artikel 79

Eftersom ursprungsintyget formulär A utgör det skriftliga beviset för tillämpningen av bestämmelserna om förmånsbehandling i tullhänseende enligt artikel 66, skall den behöriga statliga myndigheten i det exporterande landet ansvara för att alla nödvändiga åtgärder vidtas för att kontrollera varornas ursprung och de övriga uppgifterna i intyget.

Artikel 80

Ursprungsvaror enligt detta avsnitt skall vid import till gemenskapen vara berättigade till den i artikel 66 angivna förmånsbehandlingen mot uppvisandet av ett ursprungsintyg formulär A, utfärdat av tullmyndigheterna i Finland, Norge, Schweiz, Sverige eller Österrike på grundval av ett ursprungsintyg, formulär A, utfärdat av de behöriga myndigheterna i det exporterande förmånslandet, förutsatt att de villkor som fastställs i artikel 75 har uppfyllts, och under förutsättning att Finland, Norge, Schweiz, Sverige och Österrike bistår gemenskapen genom att tillåta gemenskapens tullmyndigheter att kontrollera äktheten och riktigheten i ursprungsintygens period formulär A. Det kontrollförfarande som fastställs i artikel 95 skall gälla i tillämpliga delar. Den tid som fastställs i artikel 95.3 första stycket skall förlängas till åtta månader.

Artikel 81

1. I undantagsfall får ett ursprungsintyg formulär A utfärdas efter det att den faktiska exporten av de varor som intyget avser har skett, om det inte utfärdades vid exporttillfället på grund av oavsiktlig felhantering eller försummelse eller andra särskilda omständigheter, och förutsatt att varorna inte exporterades innan de uppgifter som krävs enligt artikel 93 överlämnades till Europeiska gemenskapernas kommission.

2. Den behöriga statliga myndigheten får utfärda ett intyg i efterhand endast efter att ha kontrollerat att uppgifterna i exportörens ansökan stämmer överens med uppgifterna i motsvarande exporthandlingar, och att inget ursprungsintyg, formulär A utfärdades, när varorna i fråga exporterades.

3. Ursprungsintyg formulär A som utfärdats i efterhand skall innehålla texten "Délivré a posteriori" eller "issued retrospectively" i fält 4.

Artikel 82

1. I händelse av stöld, förlust eller förstörande av ett ursprungsintyg formulär A får exportören hos den behöriga statliga myndigheten som utfärdade intyget ansöka om ett duplikat som de skall utfärda på grundval av de exportdokument som de innehar. I fält 4 på det på detta sätt utfärdade duplikatet formulär A skall "Duplicata" eller "Duplicate" anges samt dagen för utfärdandet av orginalet och dess löpnummer.

2. För ändamålen i artikel 85 skall duplikatet gälla från och med den dag då originalet utfärdades.

Artikel 83

1. Det skall alltid vara möjligt att ersätta ett eller flera ursprungsintyg, formulär A, med ett eller flera andra sådana intyg, förutsatt att det görs av de tullmyndigheter i gemenskapen som är ansvariga för kontrollen av varorna.

2. Det ersättningsintyg som utfärdas enligt denna artikel eller enligt artikel 80 skall anses som ett slutgiltigt ursprungsintyg för de angivna varorna. Ersättningsintyget skall utfärdas på grundval av en skriftlig ansökan från återexportören.

3. I det översta högra fältet på ersättningsintyget skall namnet på det transitland som utfärdat intyget anges.

Fält 4 skall innehålla en av följande påskrifter: "replacement certificate" eller "certificat de remplacement" samt det ursprungliga originalintygets datum och löpnummer.

I fält 1 skall återexportörens namn anges.

I fält 2 skall den slutliga mottagarens namn anges.

I fält 3 P9 skall uppgifterna i originalintyget om de återexporterade varorna lämnas.

I fält 10 skall hänvisningar till återexportörens faktura lämnas.

Den myndighet som utfärdade ersättningsintyget skall föra in sitt intygande i fält 11. Myndighetens ansvar omfattar endast utfärdandet av ersättningsintyget.

Uppgifterna i fält 12 om ursprungsland och bestämmelseland skall vara de uppgifter som anges på originalintyget. Detta fält skall innehålla återexportörens underskrift. En återexportör som undertecknar detta fält i god tro ansvarar inte för att de lämnade uppgifterna på originalintyget är riktiga.

4. Det tullkontor som utför uppgiften skall på originalintyget anteckna de sända varornas vikt, antal och beskaffenhet samt löpnumret på det motsvarande ersättningsintyget eller ersättningsintygen. Originalintyget skall förvaras under minst två år av tullkontoret i fråga.

5. En fotokopia av originalintyget får bifogas ersättningsintyget.

Artikel 84

1. Om inte annat följer av bestämmelserna i punkt 4 nedan skall det äkthetsintyg som föreskrivs i artikel 1.4 i rådets förordning (EEG) nr 3833/90(7) anges i fält 7 på det ursprungsintyg formulär A som föreskrivs i artikel 78.

(7) EGT nr L 106, 18.4.1989, s. 1.

2. Det i punkt 1 angivna intyget skall bestå av den varubeskrivning som fastställs i punkt 3 nedan, den behöriga statliga myndighetens stämpel samt en handskriven underskrift av den tjänsteman som är behörig att intyga äktheten av varubeskrivningen i fält 7.

3. Varubeskrivningen i fält 7 i ursprungsintyget skall, beroende på varan i fråga, anges med

- "tabac brut ou non-fabriqué du type Virginia `flue-cured` " eller "unmanufactured flue-cured tobacco Virginia type",

- "eau-de-vie d`àgave `tequila` en récipients contenant deux litres ou moins" eller "agave brandy `tequila` in containers holding two litres or less",

- "eau-de-vie à base de raisins, appeleé `Pisco` en récipients contenant deux litres ou moins" eller "spirits produced from grapes, called `Pisco` in containers holding two litres or less",

- "eau-de-vie à base de raisins, appelée `Singani` en récipients contenant deux litres ou moins" eller "spirits produced from grapes, called `Singani` in containers holding two litres or less".

4. Utan hinder av punkterna 1 och 2 ovan och utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3 skall stämpeln för de myndigheter som är behöriga att intyga äktheten av varubeskrivningen enligt punkt 3 inte placeras i fält 7 på ursprungsintyget formulär A, om den myndighet som har befogenhet att utfärda ursprungsintyget är den statliga myndighet som har befogenhet att utfärda äkthetsintyget.

Artikel 85

1. Ett ursprungsintyg formulär A skall inom 10 månader efter den dag då intyget utfärdades av de statliga myndigheterna i det exporterande förmånslandet överlämnas till tullmyndigheterna i den importerande medlemsstat där varorna uppvisas.

2. Ursprungsintyg formulär A som uppvisas för tullmyndigheterna efter det att den giltighetstid som fastställs i punkt 1 har gått ut, får godkännas för den förmånsbehandling i tullhänseende som anges i artikel 66, om orsaken till att denna tid inte iakttogs var force majeure eller exceptionella omständigheter.

3. Tullen får även godkänna dessa intyg, om varorna har uppvisats för tullen innan tidsfristen gått ut.

Artikel 86

1. Varor som sänds från ett förmånsland i syfte att ställas ut i ett annat land och som säljs för att importeras till gemenskapen skall vid importen beviljas den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 66, på villkor att varorna uppfyller de villkor i detta avsnitt som ger dem rätt att erkännas som ursprungsvaror i det exporterande förmånslandet och under förutsättning att det på ett tillfredsställande sätt kan bevisas för tullmyndigheterna att

a) en exportör har sänt varorna från det exporterande förmånslandets territorium direkt till det land i vilket utställningen äger rum,

b) varorna har sålts eller avyttrats på annat sätt av exportören till en person i gemenskapen,

c) varorna har sänts till gemenskapen i det skick i vilket de sändes till utställningen,

d) varorna inte, efter det att de sändes till utställningen, har använts för något annat ändamål än visning på utställningen.

2. Ett ursprungsintyg formulär A skall uppvisas för tullmyndigheterna på vanligt sätt. Utställningens namn och adress skall anges i intyget. Vid behov kan ytterligare skriftliga bevis begäras på varornas beskaffenhet och de villkor under vilka de har ställts ut.

3. Punkt 1 skall tillämpas för alla handels-, industri-, jordbruks- och hantverksmässor, marknader och liknande offentliga visningar eller utställningar som inte organiseras för privata ändamål i butiker eller affärslokaler för försäljning av utländska varor, och där varorna under utställningstiden befinner sig under tullmyndigheternas övervakning.

Artikel 87

Ursprungsintyget formulär A skall uppvisas för tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten till stöd för tulldeklarationen.

Tullmyndigheterna får även begära att deklarationen om övergång till fri omsättning åtföljs av en förklaring från importören om att varorna uppfyller de villkor som krävs för förmånsbehandling enligt artikel 66.

Artikel 88

När en omonterad eller nedmonterad vara som omfattas av kapitel 84 eller 85 i Harmoniserade systemet importeras i olika delsändningar enligt av tullmyndigheterna angivna villkor, på begäran av den person som deklarerar varorna för tullen, skall denna, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 68.3, anses som en enda vara och ett ursprungsintyg formulär A får lämnas för hela varan vid importen av den första delsändningen.

b) Formulär APR

Artikel 89

1. Utan hinder av artikel 78 skall för varor som ingår i postförsändelser (inbegripet paket) bevis på ursprungsstatus enligt denna förordning lämnas på formulär APR, av vilket en förlaga visas i bilaga 18, under förutsättning att försändelserna endast innehåller ursprungsvaror och att värdet inte överstiger 3 000 ecu per försändelse, och på villkor att den medverkan som avses i artikel 78.1 kommer att ges i fråga om detta formulär.

2. Formulär APR skall fyllas i och undertecknas av exportören eller på exportörens ansvar av hans representant. Underskriften i fält 6 i formuläret skall vara handskriven.

3. Ett APR-formulär skall fyllas i för varje postförsändelse. Vid postpaketförsändelser skall exportören efter att ha fyllt i och undertecknat formuläret fästa det vid speditionsdokumentet. Vid brevförsändelser skall exportören lägga formuläret inuti försändelsen.

4. Om de varor som ingår i försändelsen redan har blivit föremål för kontroll i det exporterande landet med avseende på begreppet ursprungsvaror får exportören hänvisa till denna kontroll i fält 7, "Anmärkningar", i APR-formuläret.

5. Dessa bestämmelser befriar inte exportörerna från förpliktelsen att uppfylla alla andra formaliteter som anges i tull- eller postföreskrifterna.

6. Artiklarna 85 och 87 skall gälla för APR-formulären i tillämpliga delar.

c) Andra bestämmelser om ursprungsbevis

Artikel 90

Varor som sänds som småpaket från privatpersoner till privatpersoner eller som en resande medför som personligt bagage skall få införas som ursprungsvaror berättigade till förmånsbehandling enligt artikel 66, utan att ett ursprungsintyg formulär A behöver uppvisas eller ett APR-formulär behöver fyllas i, under förutsättning att denna import inte är av kommersiell natur och har förklarats uppfylla de villkor som krävs för tillämpningen av den artikeln, och där det inte råder något tvivel om denna förklarings trovärdighet.

Det totala värdet av dessa varor skall inte överstiga 215 ecu för småpaket eller 600 ecu för en resandes personliga bagage.

Artikel 91

1. Vid tillämpningen av artikel 70 skall bevis fastställas på ursprungsstatus för varor som exporteras från ett land som tillhör en regional grupp till ett annat land inom samma grupp för att användas vid vidare behandling eller bearbetning eller för återexport utan ytterligare behandling eller bearbetning genom ett ursprungsintyg formulär A eller ett APR-formulär som är utfärdat eller utställt i det första landet.

2. Myndigheterna i det förmånsland som är ansvarigt för utfärdandet av ett intyg formulär A för varor vid vars tillverkning varor med ursprung i ett annat medlemsland i samma regionala grupp används, skall ta hänsyn till det ursprungsintyg formulär A som utfärdats av de behöriga myndigheterna i det andra landet eller det APR-formulär som utfärdats där. Ursprungslandet, fastställt i enlighet med artikel 71, skall anges i fält 12 på ursprungsintyget formulär A eller i fält 8 på APR-formuläret.

3. Ursprungsintyg formulär A som är utfärdade på detta sätt skall innehålla påskriften "cumul régional" eller "regional cumulation" i fält 4.

Artikel 92

Om små skillnader upptäcks mellan uppgifterna i intyget och de uppgifter som lämnats i de handlingar som uppvisats för tullkontoret vid genomförandet av formaliteterna för import av varorna, skall detta i sig inte göra intyget ogiltigt, under förutsättning att det vederbörligen kan fastställas att uppgifterna i intyget överensstämmer med de uppvisade varorna.

Underavsnitt 3

Metoder för administrativt samarbete

Artikel 93

1. Förmånsländerna skall underrätta Europeiska gemenskapernas kommission om namnen på och adresserna till de statliga myndigheter som får utfärda ursprungsintyg, formulär A, tillsammans med prov på de stämplar som dessa myndigheter använder samt namnen på och adresserna till de statliga myndigheter som ansvarar för genomförandet av kontroller av formulär A och formulär APR.

2. Förmånsländerna skall även underrätta Europeiska gemenskapernas kommission om namnen på och adresserna till de statliga myndigheter som får utfärda de äkthetsintyg som avses i artikel 84, tillsammans med prov på deras stämplar.

3. Kommissionen skall överlämna dessa uppgifter till tullmyndigheterna i medlemsstaterna.

Artikel 94

Vid tillämpningen av bestämmelserna om förmånsbehandling i tullhänseende enligt artikel 66, skall varje förmånsland följa reglerna om ifyllande och utfärdande av ursprungsintyg formulär A, villkoren för användning av APR-formulär och de bestämmelser som avser administrativt samarbete, eller säkerställa att reglerna och villkoren följs.

Artikel 95

1. Efterkontroll av ursprungsintyg formulär A och APR-formulär skall utföras som stickprovskontroller eller när tullmyndigheterna har rimlig anledning till tvivel om ett dokuments äkthet eller om att uppgifterna om de ifrågavarande varornas verkliga ursprung är riktiga.

2. Vid tillämpningen av punkt 1 skall tullmyndigheterna återsända ursprungsintyget formulär A eller APR-formuläret till den behöriga statliga myndigheten i det exporterande förmånslandet och i förekommande fall uppge skälen för undersökningen. Om fakturan har uppvisats, skall fakturan eller en kopia av denna bifogas APR-formuläret. Tullmyndigheterna skall även tillhandahålla alla upplysningar som de innehar, som tyder på att de lämnade uppgifterna i intyget eller formuläret inte är äkta.

Om de berörda myndigheterna beslutar att tills vidare upphäva den förmånsbehandling som avses i artikel 66, i avvaktan på resultaten av kontrollen, skall de medge att varorna frigörs med beaktande av eventuella försiktighetsåtgärder som de anser nödvändiga.

3. När en ansökan om efterkontroll har lämnats i enlighet med bestämmelserna i punkt 1, skall denna kontroll genomföras och resultaten lämnas till tullmyndigheterna i gemenskapen inom en tid av högst sex månader. Med hjälp av de erhållna resultaten skall det vara möjligt att avgöra om det ifrågavarande ursprungsintyget formulär A eller APR-formuläret avser de varor som verkligen exporterats, och om dessa varor verkligen var berättigade till förmånsbehandling enligt artikel 66.

4. För ursprungsintyg formulär A som utfärdats enligt artikel 91 skall svaret innehålla hänvisningar till de ursprungsintyg formulär A eller APR-formulär som beaktats.

5. Om i de fall då rimliga tvivel föreligger inget svar lämnas inom de sex månader som anges i punkt 3 eller om svaret inte innehåller tillräckliga upplysningar för att fastställa det ifrågavarande dokumentets äkthet eller varornas verkliga ursprung, skall en andra förfrågan göras hos de behöriga myndigheterna. Om resultaten från kontrollen inte har överlämnats till den myndigheten som begärt detta inom fyra månader efter den andra förfrågan eller om dessa resultat inte gör det möjligt att fastställa det ifrågavarande dokumentets äkthet eller varornas verkliga ursprung, skall dessa myndigheter, utom vid force majeure eller vid särskilda omständigheter, inte bevilja rätt till allmän förmånsbehandling.

6. Om kontrollförfarandet eller några andra tillgängliga upplysningar tycks visa att bestämmelserna i detta avsnitt överträds, skall det exporterande förmånslandet på eget initiativ eller på begäran av gemenskapen göra lämpliga undersökningar eller se till att dessa undersökningar utförs med vederbörlig skyndsamhet för att fastställa och förhindra sådana överträdelser, och i detta syfte får det berörda förmånslandet erbjuda gemenskapen att medverka i dessa undersökningar.

7. För efterkontroller av ursprungsintyg formulär A skall kopior av intygen och av alla exportdokument avseende dem förvaras under minst två år av den behöriga statliga myndigheten i det exporterande förmånslandet.

Artikel 96

Bestämmelserna i artiklarna 75.1 c och 80 skall endast tillämpas i den mån Finland, Norge, Schweiz, Sverige och Österrike tillämpar bestämmelser liknande de ovan angivna inom ramen för den förmånsbehandling som dessa länder bestämmer för vissa varor med ursprung i utvecklingsländerna.

Underavsnitt 4

Slutbestämmelse

Artikel 97

Utan hinder av artikel 87 får ursprungsintyg formulär A tillsammans med skriftligt bevis på direkt transport utställas för en tid av sex månader från den dag då ett land eller territorium godkänns eller på nytt godkänns som GSP-berättigat för de varor som anges i rådets förordningar och EKSG-beslut för det ifrågavarande året och som antingen är under transitering eller under tillfällig förvaring i gemenskapen eller är hänförda till tullagerförfarandet eller är upplagda i en frizon eller ett frilager.

Avsnitt 2

Ockuperade områden

Underavsnitt 1

Definition av begreppet ursprungsvaror

Artikel 98

1. Vid tillämpningen av de bestämmelser om förmånsbehandling i tullhänseende som gemenskapen beviljar för vissa varor med ursprung i de ockuperade områdena, skall, på villkor att de transporterats direkt enligt artikel 103, följande varor anses som

a) varor med ursprung i de ockuperade områdena,

i) varor som i sin helhet framställts i dessa områden,

ii) varor framställda i dessa områden, vid vilkas tillverkning andra varor än de som i sin helhet framställts i dessa områden används, under förutsättning att dessa varor har genomgått tillräcklig behandling eller bearbetning i enlighet med artikel 100. Detta villkor skall dock inte tillämpas för varor som enligt detta underavsnitt har ursprung i gemenskapen.

b) varor med ursprung i gemenskapen,

i) varor som i sin helhet framställts inom gemenskapen,

ii) varor framställda i gemenskapen, vid vilkas tillverkning andra varor än de som i sin helhet framställts i gemenskapen används, under förutsättning att dessa varor har genomgått tillräcklig behandling eller bearbetning i enlighet med artikel 100. Detta villkor skall dock inte tillämpas för varor som enligt detta underavsnitt har ursprung i de ockuperade områdena.

2. Beteckningen ockuperade områden skall omfatta Jordanflodens västra strand samt Gazaremsan, vilka båda är ockuperade av Israel.

Artikel 99

Följande varor skall anses som varor som i sin helhet framställts i de ockuperade områdena:

a) Mineralvaror som utvunnits ur deras jord eller deras havsbotten.

b) Vegetabiliska varor som skördats där.

c) Levande djur som fötts och uppfötts där.

d) Varor som erhållits från levande djur uppfödda där.

e) Varor från jakt och fiske som bedrivits där.

f) Begagnade varor som insamlats där och endast är lämpade för återvinning av råmaterial.

g) Avfall och skrot som härrör från tillverkningsprocesser som utförts där.

h) Varor som utvunnits ur havsbottnen eller dess underliggande lager utanför deras territorialvatten, under förutsättning att området i fråga har ensamrätt på att exploatera denna havsbotten eller dess underliggande lager.

i) Varor som har framställts där uteslutande av sådana varor som avses i punkterna a Ph.

Artikel 100

1. Vid tillämpningen av artikel 98.1 a ii och 98.1 b ii skall icke-ursprungsmaterial anses vara tillräckligt behandlade eller bearbetade, när den framställda varan klassificeras enligt ett annat nummer än de nummer enligt vilka alla icke-ursprungsmaterial som används vid tillverkning av varan klassificeras, med beaktande av punkterna 2 och 3.

Artikel 68.1 andra, tredje och fjärde styckena skall tillämpas.

2. För en vara som anges i kolumnerna 1 och 2 i förteckningen i bilaga 19, skall de angivna villkoren i kolumn 3 för varan i fråga uppfyllas i stället för regeln i punkt 1.

a) Med beteckningen värde i förteckningen i bilaga 19 avses tullvärdet vid importtillfället på de använda icke-ursprungsmaterialen eller, om detta inte är känt och inte kan fastställas, det första fastställbara pris som betalats för dessa material i det berörda området.

Om värdet av använda ursprungsmaterial behöver fastställas, skall det föregående stycket gälla i tillämpliga delar.

b) Med beteckningen pris fritt fabrik i förteckningen i bilaga 19 avses det pris som betalats till tillverkaren vid vilkens företag den sista behandlingen eller bearbetningen utfördes, under förutsättning att priset inbegriper värdet av allt material som använts vid tillverkningen med avdrag för alla interna skatter som återbetalats eller kan komma att återbetalas, när den framställda varan exporteras.

3. Vid tillämpningen av artikel 98.1 a ii och 98.1 b ii skall de åtgärder som avses i artikel 68.3 a Ph anses som otillräcklig behandling eller bearbetning för att ge varorna ursprungsstatus, vare sig det har skett en ändring av nummer eller ej.

Artikel 101

För att fastställa om varor har ursprung i de ockuperade områdena, skall det inte vara nödvändigt att fastställa om kraftkällan, bränslet, fabriken och utrustningen samt maskiner och redskap som använts för att framställa dessa varor eller om några material eller varor som används under framställningen och som inte ingår eller var avsedda att ingå i den slutliga sammanställningen av varorna har sitt ursprung i ett tredje land eller inte.

Artikel 102

Bestämmelserna i artiklarna 73 och 74 skall tillämpas för detta avsnitt.

Artikel 103

1. Följande varor skall anses som direkt transporterade från de ockuperade områdena till gemenskapen och från gemenskapen till de ockuperade områdena:

a) Varor som transporteras utan att passera något annat lands territorium.

b) Varor som transporteras genom andra territorier än de ockuperade områdena eller gemenskapen, med eller utan omlastning eller tillfällig lagring, under förutsättning att transporten genom dessa territorier är berättigad av geografiska skäl eller uteslutande av transportskäl, och att varorna

- inte har övergått till fri konsumtion där, och

- inte har varit föremål för andra behandlingar än lossning, omlastning eller annan behandling för att bevara dem i gott skick.

c) Varor som transporteras via rörledningar genom andra territorier än de som tillhör de ockuperade områdena.

2. Bevis på att de i punkt 1 b angivna villkoren har uppfyllts skall lämnas till tullmyndigheterna i gemenskapen eller till handelskamrarna i de ockuperade områdena genom uppvisande av

a) ett enda transportdokument som utfärdats i de ockuperade områdena eller i gemenskapen och som omfattar transporten genom transiteringslandet, eller

b) ett intyg, utfärdat av tullmyndigheterna i transiteringslandet, som innehåller

- en exakt beskrivning av varorna,

- uppgifter om tidpunkten för varornas lossning och omlastning eller deras inlastning eller avlastning, med angivande av de använda fartygen

- uppgifter om under vilka förhållanden varorna blivit kvar i transiteringslandet, eller

c) andra bestyrkande dokument, om de övriga punkterna inte kan uppfyllas.

Artikel 104

De villkor om erhållande av som anges i detta underavsnitt ursprungsstatus skall uppfyllas utan avbrott i gemenskapen eller i de ockuperade områdena.

Om ursprungsvaror som exporterats från gemenskapen eller de ockuperade områdena till ett annat land återsänds skall de anses som icke-ursprungsvaror, såvida det inte tillfredsställande kan bevisas för de behöriga myndigheterna att de återsända varorna

- är samma varor som de varor som exporterades, och

- inte har genomgått någon behandling utöver sådan behandling som krävs för att bevara dem i gott skick under uppehållet i landet i fråga.

Underavsnitt 2

Ursprungsbevis

a) Varucertifikat EUR.1

Artikel 105

Ett varucertifikat EUR.1, av vilket en förlaga visas i bilaga 21, skall utgöra bevis på ursprungsstatus i enlighet med detta avsnitt.

Artikel 106

1. Ett varucertifikat EUR.1 skall utfärdas efter en skriftlig ansökan av exportören eller, på dennes ansvar, av dennes representant. Denna ansökan skall göras på ett formulär, av vilket en förlaga visas i bilaga 21 och som skall ifyllas i överensstämmelse med bestämmelserna i detta underavsnitt.

Ansökningar om varucertifikat EUR.1 skall förvaras under minst två år av handelskamrarna i de ockuperade områdena.

2. Exportören eller dennes representant skall tillsammans med ansökan överlämna alla tillämpliga bestyrkande dokument som bevisar att de varor som skall exporteras uppfyller kraven för utfärdandet av ett varucertifikat EUR.1.

Exportören skall förbinda sig att på begäran av de behöriga myndigheterna överlämna alla ytterligare bevis de begär för att kunna fastställa rätt ursprungsstatus för de varor som är berättigade till förmånsbehandling, och skall förbinda sig att godkänna alla kontroller av dessa myndigheter av sin bokföring och av de omständigheter under vilka varorna framställts.

3. Ett varucertifikat EUR.1 får endast utfärdas om det kan användas som det skriftliga bevis som krävs för tillämpningen av den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 98.

4. Varucertifikat EUR.1 skall utfärdas av handelskamrarna i de ockuperade områdena eller av tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten, om de varor som skall exporteras kan anses som ursprungsvaror enligt detta avsnitt.

5. Eftersom varucertifikat EUR.1 utgör det skriftliga beviset för tillämpning av den fastställda tullförmånsordningen skall handelskamrarna i de ockuperade områdena eller tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten ansvara för att nödvändiga åtgärder vidtas för kontroll av varornas ursprung och de övriga uppgifterna i certifikatet.

6. För att kontrollera om de i punkt 4 angivna villkoren är uppfyllda skall handelskamrarna i de ockuperade områdena eller tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten ha rätt att begära bestyrkande handlingar eller att göra de kontroller som de anser nödvändiga.

7. Handelskamrarna i de ockuperade områdena eller tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten skall ansvara för att de formulär som avses i punkt 1 är rätt ifyllda. De skall särskilt kontrollera att det fält som är avsett för varubeskrivning har fyllts i på ett sådant sätt att alla möjligheter att göra bedrägliga tillägg är uteslutna. Varubeskrivningen skall därför fyllas i utan mellanrum mellan raderna. Om fältet inte är helt ifyllt skall en horisontell linje dras under den sista raden i beskrivningen, så att det tomma utrymmet stryks över.

8. Dagen för utfärdandet av varucertifikatet skall anges i den del i certifikatet som är reserverad för tullmyndigheterna.

9. Ett varucertifikat EUR.1 skall utfärdas av handelskamrarna i de ockuperade områdena eller av tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten, när de varor som certifikatet avser exporteras. Det skall vara tillgängligt för exportören, så snart som exporten verkligen har skett eller är säkerställd.

Artikel 107

1. I undantagsfall får ett varucertifikat EUR.1 även utfärdas efter export av de varor det gäller, om det inte har utfärdats vid exporttillfället på grund av oavsiktlig felhantering, försummelse eller särskilda omständigheter. I sådana fall skall certifikatet innehålla ett särskilt angivande av under vilka omständigheter det är utfärdat.

2. Vid tillämpningen av punkt 1 skall exportörens ansökan

- ange platsen och dagen för exporten av de varor som certifikatet gäller,

- intyga att inget varucertifikat EUR.1 var utfärdat vid tidpunkten för exporten av de ifrågavarande varorna samt uppge skälen för detta.

3. Handelskamrarna i de ockuperade områdena eller tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten får utfärda ett varucertifikat EUR.1 i efterhand endast efter att ha kontrollerat att de uppgifter som lämnas i exportörens ansökan överensstämmer med de uppgifter som finns i motsvarande exporthandlingar.

Certifikat som utfärdas i efterhand skall ha en av följande påskrifter:

- expedido a posteriori,

- udstedt efterfølgende,

- Nachträglich ausgestellt,

- ÅêäïõÝí åê ôùí õóôÝñùí,

- Issued retrospectively,

- Délivré a posteriori,

- rilasciato a posteriori,

- afgegeven a posteriori,

- emitido a posteriori.

4. Den påskrift som avses i punkt 3 skall göras i fältet "Anmärkningar" på varucertifikat EUR.1.

Artikel 108

1. Vid eventuell stöld, förlust eller förstörande av ett varucertifikat EUR.1 får exportören ansöka hos handelskamrarna i de ockuperade områdena eller hos tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten som utfärdade det om ett duplikat på grundval av de exportdokument som finns hos dem.

2. Ett duplikat som utfärdas på detta sätt skall ha en av följande påskrifter:

- DUPLICADO,

- DUPLIKAT,

- DUPLIKAT,

- ÁÍÔÉÃÑÁÖÏ,

- DUPLICATE,

- DUPLICATA,

- DUPLICATO,

- DUPLICAAT,

- SEGUNDA VIA.

3. Den påskrift som avses i punkt 2 skall göras i fältet "Anmärkningar" på varucertifikat EUR.1.

4. Duplikatet, som skall ha samma dag för utfärdande som originalet av varucertifikat EUR.1 skall gälla från och med den dagen.

Artikel 109

1. Det skall alltid vara möjligt att ersätta ett eller flera varucertifikat EUR.1 med ett eller flera andra varucertifikat EUR.1 förutsatt att detta sker vid det tullkontor i gemenskapen där varorna finns.

Artikel 110

1. Ett varucertifikat EUR.1 skall överlämnas till tullmyndigheterna i den medlemsstat där varorna uppvisas inom fem månader från den dag handelskamrarna i de ockuperade områdena utfärdade det.

2. Ett EUR.1-certifikat som överlämnas till tullmyndigheterna i en medlemsstat efter den sista dagen för överlämnandet enligt punkt 1 får godkännas för tillämpning av förmånsbehandlingen, om försummelsen att inge certifikatet före den fastställda sista dagen beror på force majeure eller exceptionella omständigheter.

3. I övriga fall av försenat överlämnande får tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten godkänna certifikaten, om varorna har uppvisats för dem före denna sista dag.

Artikel 111

1. Varor som sänds från de ockuperade områdena för att visas på en utställning i ett tredje land och som sedan säljs efter utställningen för att importeras till gemenskapen skall vid importen omfattas av förmånsbehandling i tullhänseende enligt artikel 98, på villkor att varorna uppfyller de krav i detta underavsnitt som gör att de anses ha ursprung i de ockuperade områdena, och förutsatt att det tillfredsställande kan bevisas för tullmyndigheterna att

a) en exportör har sänt dessa varor från de ockuperade områdena till det land i vilket utställningen äger rum och har ställt ut varorna där,

b) varorna har sålts eller avyttrats på annat sätt av den exportören till en person i gemenskapen,

c) varorna har sänts till gemenskapen under eller omedelbart efter utställningen i samma skick som de sändes till utställningen,

d) varorna inte, efter det att de sändes till utställningen, har använts för något annat ändamål än visning på utställningen.

2. Ett varucertifikat EUR.1 skall uppvisas för tullmyndigheterna på vanligt sätt. Utställningens namn och adress skall anges i certifikatet. Vid behov får ytterligare bevis begäras på varornas beskaffenhet och de villkor under vilka de har ställts ut.

3. Punkt 1 skall tillämpas för alla handels-, industri-, jordbruks- och hantverksmässor, marknader och liknande offentliga visningar eller utställningar, som inte organiseras för privata ändamål i butiker eller affärslokaler för försäljning av utländska varor, och där varorna under utställningstiden kvarstår under tullmyndigheternas kontroll.

Artikel 112

Varucertifikat EUR.1 skall överlämnas till tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten i enlighet med de förfaranden som fastställs i detta avsnitt. Dessa myndigheter får begära att certifikatet översätts.

De får även begära att deklarationen för övergång till fri omsättning skall åtföljas av en förklaring från importören att varorna uppfyller de villkor som krävs för tillämpningen av den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 98.

Artikel 113

När en omonterad eller nedmonterade vara som omfattas av kapitel 84 eller 85 i Harmoniserade systemet importeras i olika delsändningar enligt av tullmyndigheten angivna villkor, på begäran av den person som deklararar varorna för tullen, skall denna, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 68.3, anses som en enda vara och ett ursprungsintyg formulär A får lämnas för hela varan vid importen av den första delsändningen.

Artikel 114

Varucertifikat EUR.1 skall förvaras av tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten enligt gällande regler.

b) Formulär EUR.2

Artikel 115

1. Utan hinder av artikel 106 skall för försändelser som endast innehåller ursprungsvaror, vilkas värde inte överstiger 2 820 ecu per försändelse, bevis på ursprungsstatus i enlighet med detta avsnitt lämnas på formulär EUR.2, av vilket en förlaga visas i bilaga 22.

2. Formulär EUR.2 skall fyllas i och undertecknas av exportören eller av dennes representant på exportörens ansvar.

3. Ett formulär EUR.2 skall fyllas i för varje försändelse.

4. Dessa bestämmelser befriar inte exportörerna från förpliktelsen att uppfylla alla andra formaliteter som tull- eller postföreskrifterna kräver.

5. Exportören som har fyllt i formulär EUR.2 skall på begäran av handelskamrarna i de ockuperade områdena överlämna alla bestyrkande dokument som avser användningen av detta formulär.

Artikel 116

Om små skillnader upptäcks mellan uppgifterna i intyget och de uppgifter som lämnats i de handlingar som uppvisats för tullkontoret vid genomförandet av formaliteterna för import av varorna, skall detta i sig inte göra intyget ogiltigt, under förutsättning att det vederbörligen kan fastställas att uppgifterna i intyget överensstämmer med de uppvisade varorna.

Artikel 117

1. Följande varor får importeras till gemenskapen som ursprungsvaror i enlighet med detta avsnitt, utan att de dokument som avses i artiklarna 105 eller 115 behöver uppvisas:

a) Varor som sänds som småpaket från privatpersoner till privatpersoner, under förutsättning att deras värde inte överstiger 200 ecu.

b) Varor i en resandes personliga bagage, under förutsättning att varornas värde inte överstiger 565 ecu.

2. Dessa bestämmelser skall endast tillämpas om denna import inte sker i kommersiellt syfte och de importerade varorna har deklarerats uppfylla de villkor som krävs för tillämpningen av den fastställda förmånsbehandlingen och när det inte finns tvivel om att deklarationen är riktig.

Underavsnitt 3

Metoder för administrativt samarbete

Artikel 118

De ockuperade områdena skall sända kommissionen prov på de stämplar som används av handelskamrarna tillsammans med adresserna till de myndigheter som är behöriga att utfärda varucertifikat EUR.1 och genomföra efterkontrollerna av dessa certifikat och av formulär EUR.2.

Kommissionen skall sända dessa uppgifter till tullmyndigheterna i medlemsstaterna.

Artikel 119

1. Efterkontroller av varucertifikat EUR.1 eller av formulär EUR.2 skall utföras som stickprovskontroller eller när tullmyndigheterna har rimlig anledning till tvivel om ett dokuments äkthet eller om att uppgifterna om de ifrågavarande varornas verkliga ursprung är riktiga.

2. För att säkerställa en riktig tillämpning av underavsnitt 1 skall de ockuperade områdena hjälpa gemenskapen genom att tillåta tullmyndigheterna i medlemsstaterna att kontrollera äktheten av varucertifikat EUR.1 och formulär EUR.2 och att uppgifterna om de ifrågavarande varornas verkliga ursprung är riktiga.

3. Vid tillämpning av punkt 1 skall tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten eller det importerande området sända tillbaka varucertifikat EUR.1 eller formulär EUR.2 eller en kopia av dessa till handelskamrarna i de ockuperade områdena eller till tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten och i förekommande fall uppge de formella eller reella skälen till undersökningen.

De begärande myndigheterna skall bifoga de tillämpliga kommersiella dokumenten eller en kopia av dessa till varucertifikat EUR.1 eller formulär EUR.2 och som underlag för begäran om en efterkontroll överlämna alla dokument och uppgifter som de erhållit och som tyder på att de lämnade uppgifterna i det angivna certifikatet eller formuläret inte är riktiga.

Om tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten beslutar att tills vidare upphäva tillämpningen av förmånsbehandlingen i avvaktan på resultaten av kontrollen skall de tillåta att varorna frigörs under sådana försiktighetsåtgärder som de anser nödvändiga.

4. Tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten eller handelskamrarna i de ockuperade områdena skall underrättas om resultaten av kontrollen inom sex månader. Dessa resultat skall göra det möjligt att fastställa om de återsända dokumenten enligt punkt 3 avser de varor som verkligen exporterats, och om dessa varor verkligen är berättigade till tillämpning av förmånsbehandling.

Bestämmelserna i artikel 95.5 skall tillämpas för denna punkt.

5. För att kunna utföra efterkontroll av certifikat EUR.1 skall handelskamrarna i de ockuperade områdena eller tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten förvara exportdokumenten eller kopior av de certifikat som ersätter dem under minst två år.

Avsnitt 3

Republikerna Bosnien-Herzegovina, Kroatien, Slovenien och den före detta jugoslaviska republiken Makedoniens territorium

Underavsnitt 1

Definition av begreppet ursprungsvaror

Artikel 120

Vid tillämpningen av bestämmelserna om förmånsbehandling i tullhänseende som gemenskapen beviljat vissa varor med ursprung i republikerna Bosnien-Herzegovina, Kroatien, Slovenien och den före detta jugoslaviska republiken Makedoniens territorium, nedan kallad förmånsberättigad republik skall följande varor, på villkor att de transporterats direkt i enlighet med artikel 125, anses som

1. varor med ursprung i en förmånsberättigad republik

a) varor som i sin helhet framställts i en förmånsberättigad republik,

b) varor framställda i en förmånsberättigad republik vid vilkas tillverkning andra varor än de som i sin helhet framställts i denna republik används, under förutsättning att dessa varor har genomgått tillräcklig behandling eller bearbetning i enlighet