ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(3)

Programmet innehåller två olika scenarier för de makroekonomiska beräkningarna och budgetberäkningarna: ett basscenario och ett alternativt scenario. Basscenariot används som referensscenario vid bedömningen av budgetberäkningarna, eftersom det är det enda som innehåller närmare beräkningar av de storheter som ingår i budgetaggregaten och de makroekonomiska aggregaten. Enligt detta kommer reala BNP, som under de båda föregående åren ökat måttligt med cirka 1 %, att minska med 0,9 % under 2009, innan tillväxten åter tar fart under 2010 och 2011 med 1,6 respektive 2,5 %. Mot bakgrund av nu tillgänglig information (4) förefaller basscenariot bygga på utpräglat optimistiska tillväxtantaganden för hela programperioden, delvis med hänsyn till att försämringen av tillväxtutsikterna för Ungerns handelspartner troligen kommer att bli mer uttalad än vad som antas i programscenariot. Under antagandet att utrikeshandeln ger sämre resultat och att investeringarna minskar ytterligare något kommer enligt kommissionens interimsprognos från januari BNP att minska med 1,6 % under 2009 och sedan öka med 1 % under 2010. Nya faktorer, bl.a. den abrupta minskningen av industriproduktionen i december och den kraftigt avtagande kreditgivningen till företag och hushåll under slutet av 2008, ger dock anledning att förvänta sig ett mycket sämre resultat (cirka – 3,25 % under 2009). Programmets inflationsprognos, 4,5 % under 2009, förefaller också vara väl tilltagen. De starka exportsiffrorna med åtföljande förbättring av den privata sektorns finansieringskapacitet under programperioden förefaller dessutom bygga på aningen optimistiska antaganden.
(2)

Enligt kommissionens interimsprognos från januari 2009 beräknas BNP-tillväxten avta från 5 % under 2008 till ca 2 % under 2009, främst till följd av den globala finanskrisen. Den minskande världshandeln påverkar Polens exportsektorer, medan finanskrisen hämmar de utländska direktinvesteringarna och minskar tillgången på extern finansiering för både den finansiella och den icke-finansiella sektorn. Den relativt höga andelen hypotekslån noterade i utländsk valuta hämmar ytterligare den privata konsumtionen i tider med en markant valutanedskrivning, samtidigt som Polens byggnadsindustri lider av fallande priser och efterfrågan på bostadsmarknaden. Efter att ha höjt räntorna under första halvåret 2008 (från 5,25 % i januari 2008 till 6 % i juni 2008) mildrade Polens centralbank penningpolitiken genom att sänka räntorna till 5 % under de två sista månaderna av 2008. Den polska zlotyns nominella effektiva växelkurs skrevs ned med 11,2 % under 2008. Med hänsyn till den ekonomiska nedgången har regeringen antagit vissa expansiva åtgärder (i huvudsak skattesänkningar och ökade offentliga investeringar) både före krisen och efter att dess effekter blivit kännbara. De planerade finanspolitiska åtgärderna kommer att stimulera både den samlade efterfrågan på kort sikt och stärka den polska ekonomins utbudssida på längre sikt. Enligt kommissionens interimsprognos från januari 2009 beräknas underskottet i den offentliga sektorns finanser försämras med omkring 1 procentenhet till 3,5 % av BNP under 2009. Om inga korrigerande åtgärder vidtas, kommer underskottet att enbart minska marginellt under 2010.
(12)

Som svar på den ekonomiska nedgången är den övergripande finanspolitiska inriktningen expansiv under 2009 och 2010. Under det senare året väntas underskottet överskrida referensvärdet. För 2011 planeras en betydande strukturförbättring i programmet (med 1 procentenhet), med ett ytterligare om än mindre steg 2012. Visserligen är underskottets minskningstakt i stort sett förenlig med stabilitets- och tillväxtpakten, men under programperioden uppnås inte en tillräcklig säkerhetsmarginal för att hålla ett underskott inom referensvärdet på 3 % av BNP. Dessutom är den tecknade konsolideringsplanen föremål för betydande risker. Slutligen ökar skuldkvoten under programperioden, vilket återspeglar den expansiva inriktningen under 2009 och 2010 och finansiella överföringar i samband med räddningsinsatserna för bankerna.
(3)

Enligt programmets bakomliggande makroekonomiska scenario beräknas den reala BNP-tillväxten sjunka från 3 % under 2008 till 1,1 % under 2009 och åter öka till i genomsnitt 1,75 % under resten av programperioden. Mot bakgrund av nu tillgängliga uppgifter (4) förefaller scenariot bygga på optimistiska tillväxtantaganden för 2009 och framåt. I programmet beräknas särskilt den privata konsumtionen och i mindre grad investeringstillväxten förbli stabil, mot bakgrund av en god sysselsättningstillväxt och en optimistisk bedömning av aktuella initiativ för att främja investeringar och förbättra utnyttjandet av medel från EU:s strukturfonder. Nedgången i den ekonomiska aktiviteten bland Greklands handelspartners och de försvagade utsikterna vad gäller den internationella handeln innebär betydande nedåtrisker för programmets makroekonomiska scenario, vilket främst avspeglar sjöfarts- och turistnäringens sårbarhet i den rådande krisen. Programmets inflationsberäkningar förefaller realistiska, medan utvecklingen av de externa obalanserna på medellång sikt är något optimistisk.
(2)

Under 2008 förstärkte den globala finanskrisen konjunkturnedgången genom lägre tillförsikt bland konsumenter och företag samt kreditåtstramning. Efter industriproduktionens kollaps under fjärde kvartalet 2008 väntas en stark minskning av BNP 2009. De viktigaste politiska utmaningarna under nedgången är att stabilisera finanssektorn, återställa konsumenternas och företagens tillförsikt samt främja investeringar. Avmattningen kommer att få betydande effekter på de offentliga finanserna, eftersom underskottet 2008 överskridit 3 % av BNP. Detta meddelade den franska ministern för ekonomi, näringsliv och sysselsättning i en skrivelse av den 6 februari 2009 till EU-kommissionären för ekonomi och finans. Underskottet väntas överskrida 5 % av BNP 2009 enligt kommissionens interimsprognos från januari 2009. Prognosen återspeglar också den effekt på budgetbalansen på 0,8 % av BNP som orsakas av den återhämtningsplan som antogs i december. Huvudåtgärderna i återhämtningsplanen utgörs av tidigarelagda offentliga investeringar och finansiellt stöd till företag. Regeringen har genomfört ett antal strukturella reformer som väntas få positiva effekter på ekonomins tillväxtpotential.
(3)

Enligt det underliggande makroekonomiska scenariot väntas BNP-tillväxten sjunka från 0,2 % under 2008 till – 0,2 % under 2009 och därefter återhämta sig till 0,7 % under 2010, för att sedan i genomsnitt ligga på 1,7 % under resten av programperioden. Återhämtningen 2011-2012 återspeglar tekniska antaganden om att produktions- och arbetslöshetsgapen kommer att upphöra 2012, enligt de danska myndigheternas beräkningar med hjälp av nationella metoder. Det underliggande antagandet är att kapacitetsutnyttjandet gradvis ökar till en normal nivå, stött av en begynnande återhämtning utomlands samt låga räntor. Utifrån nu tillgängliga uppgifter (2) förefaller scenariot bygga på optimistiska tillväxtantaganden. I ljuset av den senaste utvecklingen förefaller nedgången av den inhemska efterfrågan under 2009 att vara underskattad. Från 2011 och framåt förefaller tillväxten i överkant, mot bakgrund av den historiska produktivitetstillväxten och den beräknade potentiella tillväxten. Inflationen väntas sjunka betydligt under 2009 och minska till 1,3 %, för att sedan fluktuera kring knappt 2 % under resten av programperioden. Orsaken till fluktuationerna är oklar, men den beräknade utvecklingen av BNP-deflatorn förefaller realistisk.
(9)

Det finanspolitiska ramverket bygger på en regel om nominellt saldo i de offentliga finanserna ex ante i balans eller med överskott. Även om regeln inte har någon rättslig grund, har den vanligtvis respekterats under de år som föregått den nuvarande nedgången. De senaste åren har förvaltningen anpassat tillämpningen av regeln genom att ta bättre hänsyn till konjunkturförhållandena, eftersom vissa budgetar vid konjunkturcykelns kulmen antogs med överskott ex ante. Ramen för utgiftsplanering förblir emellertid svag, eftersom de ursprungliga utgiftsmålen systematiskt har höjts i tilläggsbudgetarna, vilket underlättats av högre intäkter än förväntat under de föregående ekonomiskt goda tiderna. Att stärka utgiftsramarna på medellång sikt och öka utgifternas effektivitet blir därför särskilt viktigt i den nuvarande ekonomiska nedgången och skulle hjälpa till att mildra de lägre intäkternas inverkan på de offentliga finanserna. Enligt konvergensprogrammet avser förvaltningen att gå mot resultatbudgetering och periodiserad budgetering, inledningsvis i form av pilotprojekt, i syfte att stärka den medelfristiga budgeteringsprocessen.
(2)

Cypern har på senare år upplevt en stark ekonomisk tillväxt på i genomsnitt 4 %, i ett läge med närmast full sysselsättning och låg inflation. Enligt kommissionens interimsprognos från januari 2009 dämpades BNP-tillväxten något till 3,7 % under 2008. På grund av fallande efterfrågan från utlandet beräknas BNP-tillväxten 2009 bromsa in till drygt 1 % och förbli positiv men ligga under potentialen 2010. De cypriotiska myndigheterna har sedan slutet av 2008 och i linje med den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa vidtagit olika finanspolitiska åtgärder för att stimulera den ekonomiska aktiviteten på motsvarande omkring 1½ % av BNP under 2009. Utöver dessa diskretionära åtgärder kommer avmattningen i kombination med ett tillväxtförlopp som genererar mindre skatteintäkter leda till ansträngda offentliga finanser. Cypern har också ett stort nettoupplåningsbehov gentemot utlandet, vilket återspeglar inte bara den privata sektorns låga nettosparande utan också en försämring av de offentliga finansernas nettoställning. Cypern står därmed inför utmaningen att stärka tillväxten i en allvarlig och utdragen global konjunkturnedgång och samtidigt åtgärda existerande makroekonomiska obalanser genom en fortsatt ansvarsfull finanspolitik. Långsiktigt behöver landet stärka de offentliga finansernas hållbarhet mot bakgrund av en åldrande befolkning.
(2)

Kommissionen rekommenderade också medlemsstaterna att vidta alla rimliga åtgärder för att garantera säkerheten för de fartyg som för deras flagg och som är utrustade med sådana ventiler, bland annat åtminstone följande: a) Att de undersöker alla incidenter som kan tyda på ventilfel, särskilt hamring och trycktoppar under lastning och lossning. b) Att de ser till att inga fartyg utrustade med sådana ventiler får tillstånd att föra last med ett största provspalthöjdsvärde under 0,9 mm.
2.

Under lagringsplatsens driftsperiod gäller följande: — Under normala förhållanden medför de gasformiga och flytande radioaktiva utsläppen ingen exponering som riskerar att påverka hälsan hos befolkningen i andra medlemsstater. — Fast radioaktivt avfall som produceras på platsen kommer att lagras under marken. — Oplanerade radioaktiva utsläpp som kan inträffa till följd av en olycka av det slag och den storleksordning som betraktas som allmänna upplysningar riskerar inte att påverka hälsan hos befolkningen i andra medlemsstater.
2.

Sloveniens stabila ekonomiska tillväxt de senaste åren, som i genomsnitt varit 5 % under 2004–2008, har präglats av starka resultat vad gäller export och investeringar. På grund av den höga graden av öppenhet har ekonomin drabbats hårt av den globala krisen. Aktiviteten minskade markant under 2008, med en skarp nedgång under sista kvartalet. Samtidigt uppvisade ekonomin en ökning av enhetsarbetskostnaderna. Den privata konsumtionen stimulerades visserligen av den starka ökningen av sysselsättning och löner, men hölls tillbaka av hög inflation och minskat konsumentförtroende. För att använda det finanspolitiska manöverutrymme som erbjöds genom de måttliga underskotts- och skuldnivåerna vid krisens början, har myndigheterna antagit åtgärder för att stödja ekonomin, som syftar till att stabilisera finanssystemet, bevara arbetstillfällen och förbättra tillväxtpotentialen, samtidigt som företagen gynnas av skattelättnader som beslutades före krisen. Mot bakgrund av att de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet måste förbättras har konsolideringsåtgärder vidtagits och beslut fattats om ytterligare besparingar efter det att programmet lades fram (i den tilläggsbudget som antogs av regeringen den 17 juni) för att hejda den snabba ökningen av underskottet i de offentliga finanserna, från under 1 % av BNP 2008 till över 5 % av BNP 2009 (omkring hälften av försämringen speglar de automatiska stabilisatorernas effekter). Avskaffandet av finanspolitisk stimulans och återgången till budgetkonsolidering är en viktig utmaning framöver, tillsammans med behovet av att förbättra den långsiktiga hållbarheten genom en reform av pensionssystemet. Med tanke på löne- och produktivitetsutvecklingen under den senaste tiden: en annan utmaning är att förbättra konkurrenskraften genom en väl avvägd lönepolitik och insatser inom området forskning och innovation som bör bidra till att öka tillverkningssektorns teknikintensitet.
2.

Mellan 2002 och 2008 växte Rumäniens BNP med i genomsnitt 6,3 % per år. Denna boom, som drevs på med utländska direktinvesteringar och andra inflöden av kapital, har lett till överhettning och ohållbara obalanser. Underskottet i bytesbalansen nådde som högst 13,5 % av BNP under 2007 och minskade sedan endast marginellt till 12,3 % av BNP 2008. Den höga nivån på utlandslånen drevs också upp av en konjunkturförstärkande finanspolitik: underskottet i de offentliga finanserna mer än fördubblades från 2,5 % av BNP 2007 till 5,4 % av BNP 2008. Under första halvåret 2008 blev penningpolitiken betydligt restriktivare med på varandra följande höjningar av styrräntorna upp till 10,25 % i juli som reaktion på alltför hög inhemsk efterfrågan, försvagningar av valutan och negativa utbudschocker. Sedan början av 2009 har centralbanken konsekvent fört en försiktig penningpolitik och med början i februari sänkt styrräntan i två steg med sammanlagt 75 punkter till följd av minskat efterfråge- och inflationstryck. Den ekonomiska nedgången världen över och ökad riskobenägenhet hos investerarna när det gäller inhemska osäkra objekt har utlöst en markant minskning av inflödet av kapital till Rumänien. Detta ledde till att BNP-tillväxten tappade fart kraftigt under fjärde kvartalet 2008, följt av en nedgång med 6 ¼ % på årsbasis under första kvartalet 2009. Också valutakursen kom under ökat tryck: den rumänska leuen tappade ytterligare 7 % i januari 2009 efter att ha deprecierats med 10 % under 2008. Som buffert mot verkningarna av det tvära fallet i inflödet av privat kapital och för att underlätta en ordnad korrigering av underskottet mot omvärlden har Rumänien beviljats ett stort (20 miljarder EUR) internationellt finansiellt biståndspaket (2) av EU, IMF, Världsbanken, EIB och EBRD. Ett grundläggande ekonomisk-politiskt villkor för stödpaketet är att de offentliga finanserna konsolideras med inriktning på en gradvis minskning av underskottet från 5,4 % av BNP 2008 till 5,1 % 2009, 4,1 % 2010 och mindre än 3 % 2011. Den rumänska regeringen har dessutom åtagit sig att genomföra vissa särskilda åtgärder i syfte att förbättra utgiftskontrollen och styrningen av de offentliga finanserna, bl.a. en omstrukturering av det offentliga ersättningssystemet, införande av ett enhetligt lönesystem för offentliganställda, en reform av det offentliga pensionssystemet, ett tvingande medelfristigt ramverk för de offentliga finanserna och inrättande av ett oberoende finanspolitiskt råd. Åtgärder kommer också att vidtas för att förbättra tillsynen över finanssektorn och öka takten i strukturreformen.
2.

Efter flera års hög BNP-tillväxt började den slovakiska ekonomin mattas under fjärde kvartalet 2008, då BNP-tillväxten sjönk till 2,5 % på årsbasis. Slovakiens ekonomi är liten, öppen och relativt specialiserad inom bil- och elektroniksektorerna och påverkas av den ekonomiska nedgången genom en betydande minskning av efterfrågan från utlandet. Exporten har sjunkit kraftigt sedan fjärde kvartalet 2008, med negativ påverkan på industriproduktionen och näringslivets framtidstro. Tillverkningssektorn har drabbats hårdast av krisen, medan banksektorn bara påverkats marginellt. Efter en successiv nedgång började arbetslösheten stiga under fjärde kvartalet 2008, till följd av avskedanden i konjunkturnedgångens spår. De offentliga finanserna beräknas försämras betydligt under 2009 och 2010. Försämringen av de offentliga finansernas ställning och av det strukturella saldot gör att det finanspolitiska manöverutrymmet snabbt minskar. Det stimulanspaket mot krisen som de slovakiska myndigheterna antagit beräknas uppgå till cirka ½ % av BNP 2009. Dessutom har landets konkurrensläge urholkats genom kronans appreciering innan euron infördes samt genom den relativt starka löneutvecklingen 2008, som kan bli ett ytterligare problem.
(2)

De direkta verkningarna av den globala finanskrisen på Österrikes ekonomi har varit relativt begränsade, även om finanssektorn drabbats av massiva intäktsminskningar särskilt från bankernas utlandsaktivitet i länderna i Central- och Östeuropa under 2008. Österrike har en liten och starkt exportorienterad ekonomi, och påverkas därför av den globala recessionen främst via en åtstramning av den internationella handeln som för 2009 leder till en minskning av den utländska efterfrågan. Tillverkningssektorn förväntas bli hårdast drabbad, eftersom exporten av varor beräknas minska kraftigt och dra med sig de privata fasta investeringarna. Enligt kommissionens vårprognos för 2009 beräknas den reala BNP-tillväxten sjunka med 4 % 2009, följt av en stagnation 2010. Den ökade arbetslösheten har hittills hållits i schack genom minskat övertidsarbete och införande av korttidsarbete, men i spåren efter den recession som ekonomin gått in i beräknas andelen arbetslösa öka kraftigt från 3,8 % 2008 till 7 % 2010. Följaktligen kommer Österrikes offentliga finanser att tyngas av betydande förluster i de offentliga intäkterna och ytterligare utgifter på grund av automatiska stabilisatorer (beräknade till 2 ¼ % av BNP 2009) samt diskretionära åtgärder (beräknade till 1 ¼ % av BNP 2009) för att upprätthålla företagens verksamhet och hushållens inkomst och för att stabilisera finansmarknaderna.
(7)

I programmet presenteras ingen välgrundad finanspolitisk strategi på medellång sikt och viktiga krav i stabilitets- och tillväxtpakten uppfylls inte. I artikel 3.2 c i rådets förordning (EG) nr 1466/97 begärs särskilt [en] detaljerad och kvantitativ bedömning av budgetmässiga och andra vidtagna […] ekonomisk-politiska åtgärder. Dessutom anges i uppförandekoden uttryckligen att uppgifter bör bifogas om utgifts- och inkomstkvoter och deras separat angivna komponenter samt en [uppdelning] i sektorer av de offentliga finanserna. Sådana uppgifter har inte lämnats. Programmet innehåller en budgetplan med sjunkande totala underskott från och med 2011, men inga uppgifter om åtgärderna för att uppnå dessa mål. Uppgifter saknas också om den planerade utvecklingen av viktigare inkomst- och utgiftsslag samt om målen för den offentliga förvaltningens olika nivåer. Det totala underskottet beräknas öka ytterligare till 4 % år 2010, för att sedan sjunka till 1,5 % vid programperiodens slut. Det primära saldot kommer att utvecklas på liknande sätt. Det omräknade strukturella underskottet väntas försämras med ytterligare 0,2 procentenheter år 2010, för att sedan successivt förbättras, särskilt 2012 och 2013. Enligt programmet kommer inte målet för de offentliga finanserna på medellång sikt att uppnås under programperioden (ett överskott på 0,5 % av BNP i konjunkturrensade termer exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder). För att uppnå dessa underskottsmål kommer det enligt programmet att krävas korrigeringsåtgärder, särskilt som tidigare beslutade åtgärder och det finanspolitiska stimulanspaketet har fortsatt expansiva effekter under större delen av programperioden. I det uppdaterade programmet beräknas den offentliga skulden uppgå till 89,6 % av BNP år 2008, jämfört med 84 % år 2007. Förutom det ökade underskottet och den sjunkande BNP-tillväxten bidrar betydande stock/-flödesjusteringar (6 % av BNP) till ökningen av skuldkvoten. Dessa avser främst räddningsinsatser för banker. I programmet väntas skuldkvoten öka till 95 % år 2010, stabiliseras 2011 och sedan långsamt sjunka. Enligt kommissionens vårprognos 2009 kommer skuldkvoten att uppgå till 96 % av BNP år 2009 och drygt 100 % år 2010, där skillnaden gentemot det uppdaterade stabilitetsprogrammet förklaras med avvikande siffror för tillväxten och det offentliga underskottet.
(5)

Enligt uppskattningarna i programmet uppgår underskottet i den offentliga sektorn till 3,2 % av BNP 2009. Den avsevärda försämringen från ett saldo i balans 2008 är till stor del en effekt av de automatiska stabilisatorerna, men har också framkallats av stimulansåtgärder motsvarande omkring 1,75 % av BNP, vilka regeringen vidtagit i överensstämmelse med den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa. Det större underskottet beror främst på högre utgifter på grund av ökade sociala transfereringar, högre offentliga investeringar samt bidrag för att stödja arbetstidsförkortningar. Fortsatt finanspolitiskt stöd planeras under 2010, innan åtstramningar sker under de senare åren av programperioden. Med tanke på Tysklands relativt gynnsamma offentliga finanser och ekonomiska situation är en fortsatt expansiv finanspolitik under 2010 lämplig och överensstämmer med den ekonomiska återhämtningsplanen för Europa. I överensstämmelse med den exitstrategi som rådet ställt sig bakom kommer finanspolitikens expansiva inriktning under 2009 och 2010 att följas av avsevärda åtstramningar från och med 2011, i syfte att korrigera det alltför stora underskottet fram till 2013 och återgå till hållbara offentliga finanser.
(8)

Budgetutfallen kan under hela programperioden bli sämre än vad som beräknas i programmet. För det första skulle den reala BNP-tillväxten kunna bli mindre positiv än beräknat, vilket skulle innebära lägre skatteintäkter än väntat. Om det alternativa, mer försiktiga och rimliga scenariot slår in skulle underskottet 2012, enligt programmet, hamna i närheten av 5 % av BNP, och det alltför stora underskottet skulle inte korrigeras inom den tidsfrist som rådet fastställt. För det andra är de finanspolitiska målen för 2011 och 2012 inte underbyggda med konkreta åtgärder. Den digra tidsplanen för valen de kommande två åren (president- och lokalval under hösten 2010 och parlamentsval hösten 2011) gör att det är osäkert när sådana åtgärder kan utformas och genomföras. För det tredje har Polen haft blandade resultat när det gäller att uppnå de mål för de offentliga utgifterna som angivits i påföljande uppdateringar av konvergensprogrammen, och nya initiativ för att stärka ramarna för de offentliga finanserna räcker kanske inte för att ändra detta mönster under den tidsperiod som programmet avser. Den föreslagna nya ”tillfälliga” utgiftsregeln, som ska tillämpas tills den ”målbaserade” utgiftsregeln har införts, omfattar en mycket liten del av de offentliga utgifterna (mindre än 15 %) och kommer att innebära en liten årlig korrigering även om den genomförs fullt ut (mindre än 0,2 % av BNP per år under 2011–2012) (5). Totalt sett skulle utfallet för de offentliga finanserna kunna bli sämre än enligt beräkningarna i programmet.