KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 12/97 av den 18 december 1996 om ändring av förordning (EEG) nr 2454/93 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (1), senast ändrad genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige, särskilt artikel 249 i denna, och

med beaktande av följande:

I kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 (2), senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2153/96 (3), fastställs vissa tillämpningsföreskrifter för förordning (EEG) nr 2913/92.

Rådet har den 22 december 1994 tagit beslut 94/800/EG (4) om slutande, å Europeiska gemenskapens vägnar, av avtal vilka rör områden som faller under gemenskapens kompetens och vilka är resultatet av Uruguayrundans multilaterala förhandlingar (1986-1994). I och med tillämpningen av bilaga 1 A till detta beslut, rörande överenskommelsen om ursprungsregler, åtog sig gemenskapen att etablera ett system för bindande ursprungsinformation.

Med betraktande av nödvändigheten att med hänsyn till varje system av regler för ursprung förbättra sammanhanget mellan varje system för att underlätta den sammantagna läsbarheten och särskilt för de autonoma reglerna för ursprung, är det nödvändigt att i betraktande av ikraftträdandet av den kombinerade nomenklaturen, antagen enligt tillägget om det harmoniserade systemet för artikelbeskrivning och kodning, tillsammans med ikraftträdandet av intyget om ursprung, formulär A, enligt tillägg av Förenta nationernas konferens om handel och utveckling (UNCTAD).

Vilka dokument som skall bifogas deklarationen om hänförande till ett tullförfarande med ekonomisk verkan, bör fastställas i syfte att minska formaliteterna i samband med ansökan om dessa förfaranden.

Det är lämpligt att fastställa de minimiuppgifter som skall finnas med i det kvitto som utfärdas efter betalning av tull med anledning av en muntlig deklaration, för att göra det lättare att bevisa att tullformaliteterna för de varor det gäller har fullgjorts.

Genom kommissionens förordning (EG) nr 482/96 (5) om ändring av förordning (EEG) nr 2454/93 infördes större flexibilitet då det gäller att förete alternativ bevisning, som gör det möjligt att avsluta gemenskapstransiteringar i de fall då blad 5 av enhetsdokumentet inte återsänts. Samma flexibilitet för företeende av alternativ bevisning bör införas beträffande TIR- eller ATA-carneter.

I förordning (EG) nr 482/96 har också intagits bestämmelser i gemenskapens transiteringsförfarande om föreskrivande av färdväg, särskilt beträffande transport av varor för vilka användningen av samlad säkerhet upphävts. Likadana kontrollåtgärder bör också införas i TIR-förfarandet beträffande samma varor.

Det bör föreskrivas att återbetalning av importtullar kan beviljas på grund av att varor har exporterats i oförändrat skick enligt förfarandet för aktiv förädling (restitutionssystemet).

Enligt artiklarna 871 och 905 i förordning (EEG) nr 2454/93 skall kommissionen på grundval av de uppgifter som medlemsstaterna skickar fatta beslut om dels de situationer där det inte skall ske någon uppbörd i efterhand av importtullar eller exporttullar, dels om ansökningar om återbetalning eller eftergift av importtullar eller exporttullar.

Det bör säkerställas att både de personer som berörs av ett beslut om uppbörd i efterhand av importtullar eller exporttullar och de som ansöker om återbetalning eller eftergift av importtullar eller exporttullar garanteras rätten att bli hörda.

För att undvika uppbörd i fall då det är troligt att en återbetalning senare måste beviljas är det nödvändigt att föreskriva att gäldenären i sådana fall skall medges anstånd med skyldigheten att betala tullarna, i överensstämmelse särskilt med artikel 222.2 i förordning (EEG) nr 2913/92.

Artikel 24 i förordning (EEG) nr 2913/92 innehåller regler för bestämning av ursprung av varor. För att säkerställa en enhetlig tolkning och tillämpning av ovannämnda artikel 24 samt under följande omständigheter måste bilaga 11 i förordning (EEG) nr 2454/93 ändras; då flera komponenter som kan ha sitt ursprung i fler än ett land och som kan förmonteras i andra länder än det i vilket de sedan slutligen sätts ihop till oinspelade magnetiska disketter, under förutsättning att hopsättning utgående från förmonterade delar inte tilldelar ursprungsstatus.

Genom beslut nr 4/92 av Samarbetskommittén EEG- San Marino av den 22 december 1992 (6) och beslut nr 1/96 av Gemensamma kommittén EG-Andorra av den 1 juli 1996 (7) medges användning av gemenskapens transitering mellan å ena sidan gemenskapen och å andra sidan San Marino och Andorra. Följaktligen bör den förteckning över koder som används i fält 51, 52 och 53 i det administrativa enhetsdokumentet kompletteras.

Det är önskvärt att av ekonomiska skäl utöka förteckningen i bilaga 87.

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Tullkodexkommittén.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EEG) nr 2454/93 ändras på följande sätt:

1. Del I avdelning II skall ersättas med följande:

"AVDELNING II

BINDANDE BESKED

KAPITEL 1

Definitioner

Artikel 5

I denna avdelning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

1. bindande besked:

klassificeringsbesked och ursprungsbesked som är bindande för förvaltningarna i alla gemenskapens medlemsstater, när de i artiklarna 6 och 7 fastställda villkoren är uppfyllda.

2. sökande:

- vad gäller klassificeringsbesked: en person som har ansökt om bindande klassificeringsbesked hos tullmyndigheterna.

- vad gäller ursprungsbesked: en person som har giltiga skäl och som har ansökt om bindande ursprungsbesked hos tullmyndigheterna.

3. innehavare:

den person i vars namn de bindande beskeden är utfärdade.

KAPITEL 2

Förfarande för att erhålla de bindande beskeden - Meddelande om besked till sökande och överföring till kommissionen

Artikel 6

1. Ansökan om bindande besked och skall göras skriftligen antingen till de behöriga tullmyndigheterna i medlemsstaten eller medlemsstaterna där beskedet skall användas eller till de behöriga tullmyndigheterna i den medlemsstat där den sökande är etablerad.

2. En ansökan om bindande klassificeringsbesked skall gälla endast en typ av vara. En ansökan om bindande ursprungsbesked skall gälla endast en typ av vara och en kombination av omständigheter som ger varan ursprung.

3. A. Ansökan om bindande klassificeringsbesked skall innehålla följande uppgifter:

a) Innehavarens namn och adress.

b) Sökandens namn och adress, om denna inte är samma person som innehavaren.

c) Uppgift om den tullnomenklatur enligt vilken varorna skall klassificeras. Om en sökande önskar att varorna klassificeras enligt en av de nomenklaturer som anges i artikel 20.3 b och 20.6 b i kodexen, skall nomenklaturen i fråga uttryckligen anges i ansökan om bindande klassificeringsbesked.

d) En utförlig beskrivning av varorna som gör det möjligt att identifiera dem och fastställa deras klassificering enligt tullnomenklaturen.

e) Varornas sammansättning och alla metoder för att fastställa detta, om klassificeringen beror på det.

f) Prover, fotografier, ritningar, kataloger eller andra tillgängliga handlingar som kan hjälpa tullmyndigheterna att fastställa en riktig klassificering av varorna i tullnomenklaturen, skall eventuellt bifogas ansökan.

g) Förslag till klassificering.

h) Ett samtycke till att tillhandahålla en översättning av bifogade dokument till det officiella språket (eller ett av de officiella språken) i den berörda medlemsstaten, om tullmyndigheterna begär detta.

i) Uppgift om vilka upplysningar som skall behandlas konfidentiellt.

j) Upplysning från sökanden om denne känner till om någon redan har ansökt om bindande klassificeringsbesked för identiska eller liknande varor eller om något sådant redan utfärdats i gemenskapen.

k) Ett godkännande av att de uppgifter som lämnas får lagras i en databas hos kommissionen. Förutom artikel 15 i kodexen skall de sekretessbestämmelser som gäller i medlemsstaterna tillämpas.

B. Ansökan om bindande ursprungsbesked skall innehålla följande uppgifter:

a) Innehavarens namn och adress.

b) Sökandens namn och adress, om denna inte är samma person som innehavaren.

c) Tillämplig rättslig grund som avses i artiklarna 22 och 27 i tullkodexen.

d) En utförlig beskrivning av varorna och deras klassificering enligt tullnomenklaturen.

e) Varornas sammansättning och alla metoder som används för att fastställa detta, om så erfordras. Varornas pris fritt fabrik.

f) Villkor för fastställande av ursprung (regler om ändring av tulltaxenummer, mervärde, beskrivning av behandling eller bearbetning eller andra särskilda regler), beskrivning av material som används och dess ursprung, klassificering och motsvarande värden samt en beskrivning av de omständigheter som gör det möjligt att uppfylla villkoren i fråga. Den exakta lydelsen av den tillämpade ursprungsregeln och det ursprung varan förutsätts få skall särskilt anges.

g) Prover, fotografier, ritningar, kataloger eller andra tillgängliga handlingar rörande varans sammansättning och ingående material som kan bidra till att visa tillverkningsprocessen eller den behandling materialet har undergått skall eventuellt bifogas ansökan.

h) Ett samtycke till att tillhandahålla en översättning av bifogade dokument till det officiella språket (eller ett av de officiella språken) i den berörda medlemsstaten, om tullmyndigheterna begär detta.

i) Uppgift om vilka upplysningar som skall behandlas konfidentiellt, i förhållande till allmänheten eller myndigheterna.

j) Upplysning från sökanden om denne känner till huruvida bindande klassificeringsbesked eller bindande ursprungsbesked för varor eller material som är identiska med eller liknande dem som anges i punkterna d och f redan har ansökts om eller utfärdats i gemenskapen.

k) Ett godkännande av att de uppgifter som lämnas får lagras i en databas hos kommissionen, tillgänglig för allmänheten. Förutom artikel 15 i kodexen skall de sekretessbestämmelser som gäller i medlemsstaterna tillämpas.

4. Om tullmyndigheterna vid mottagandet av ansökan anser att ansökan inte innehåller alla uppgifter som krävs för att de skall kunna ge ett besked, skall de begära att den sökande tillhandahåller de uppgifter som saknas. De tidsfrister på tre månader respektive 150 dagar som anges i artikel 7, skall börja löpa då tullmyndigheterna har alla de uppgifter som krävs för ett beslut. Tullmyndigheterna skall underrätta den sökande om att de mottagit ansökan och från och med vilken dag tidsfristen skall börja löpa.

5. Den förteckning över tullmyndigheter som medlemsstaterna utsett att ta emot eller utfärda bindande besked, skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C.

Artikel 7

1. Bindande besked skall delges sökanden så snart som möjligt.

a) Vad gäller klassificeringsbesked: Om det inte är möjligt att utfärda bindande klassificeringsbesked till sökanden inom tre månader efter det att ansökan har mottagits, skall tullmyndigheterna ta kontakt med den sökande, förklara orsaken till dröjsmålet och ange när de förväntas meddela beskedet.

b) Vad gäller ursprungsbesked: Besked skall ha lämnats inom 150 dagar från och med den dag ansökan godtogs.

2. Bindande besked skall meddelas genom ett formulär som överensstämmer med den förlaga som visas i bilaga 1 (klassificeringsbesked) eller i bilaga 1a (ursprungsbesked). På dessa formulär skall anges vilka uppgifter som skall anses ha lämnats på konfidentiell grund. Upplysning skall lämnas om den möjlighet till överklagande som avses i artikel 243 i kodexen.

Artikel 8

1. En kopia av det meddelade bindande klassificeringsbeskedet (kopia nr 2 i bilaga 1) och sakuppgifterna (kopia nr 4 i samma bilaga) eller en kopia av det meddelade ursprungsbeskedet och sakuppgifterna, skall utan dröjsmål överföras till kommissionen av tullmyndigheterna i den berörda medlemsstaten. Denna överföring skall verkställas på elektronisk väg så snart som möjligt.

2. Om en medlemsstat så begär skall kommissionen till den utan dröjsmål sända de uppgifter som finns i kopian av formuläret och de övriga upplysningar som är tillämpliga. Denna överföring skall verkställas på elektronisk väg så snart som möjligt.

KAPITEL 3

Bestämmelser som skall tillämpas i händelse av avvikelse mellan utfärdade bindande besked

Artikel 9

1. Om avvikande bindande besked förekommer, skall

- kommissionen antingen på eget initiativ eller på begäran av en företrädare för en medlemsstat ta upp frågan på dagordningen för kommitténs möte månaden därpå eller om detta inte är möjligt på nästa möte,

- kommissionen i enlighet med kommittéförfarandet i artikel 249 i tullkodexen snarast möjligt och senast inom sex månader efter det möte som avses i första strecksatsen, vidta åtgärder för att säkra en enhetlig tillämpning av bestämmelserna om tulltaxe- och statistiknomenklatur eller varors ursprung.

2. I punkt 1 förstås med avvikande bindande ursprungsbesked sådana besked som anger olika ursprung för varor som

- omfattas av samma tulltaxenummer och vars ursprung fastställts enligt samma ursprungsregler, och

- framställts med samma tillverkningsmetod.

KAPITEL 4

Rättslig verkan av bindande besked

Artikel 10

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 5 och 64 i kodexen får bindande besked endast åberopas av innehavaren.

2. a) Vad gäller bindande klassificeringsbesked: Tullmyndigheterna får begära att innehavaren vid fullgörandet av tullformaliteterna upplyser tullmyndigheterna om att han innehar ett bindande klassificeringsbesked för de varor som tullklareras.

b) Vad gäller bindande ursprungsbesked: De myndigheter som är behöriga att kontrollera om bindande ursprungsbesked är tillämpliga, får begära att innehavaren vid fullgörandet av tullformaliteterna upplyser myndigheterna i fråga om att han innehar ett bindande ursprungsbesked för de varor som är föremål för formaliteterna i fråga.

3. Innehavaren av ett bindande besked får endast använda detta för en viss vara

a) vad gäller bindande klassificeringsbesked: när det är nöjaktigt fastställt för tullmyndigheterna att varorna i fråga helt överensstämmer med de varor som beskrivs i det besked som har uppvisats,

b) vad gäller bindande ursprungsbesked: när det är nöjaktigt fastställt för de myndigheter som avses i 2 b att varorna i fråga och de omständigheter som bestämmer varornas ursprung helt överensstämmer med dem som beskrivs i det besked som uppvisats.

4. Tullmyndigheterna (för bindande klassificeringsbesked) eller de myndigheter som avses i punkt 2 b (för bindande ursprungsbesked) får begära att beskedet översätts till det officiella språket eller ett av de officiella språken i den berörda medlemsstaten.

Artikel 11

Bindande klassificeringsbesked som utfärdats av tullmyndigheterna i en medlemsstat från och med den 1 januari 1991, skall vara bindande för de behöriga myndigheterna i alla medlemsstater på samma villkor.

Artikel 12

1. Vid antagande av en av de rättsakter eller bestämmelser som anges i artikel 12.5 i kodexen, skall tullmyndigheterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att bindande besked från och med denna dag endast utfärdas i överensstämmelse med rättsakten eller bestämmelsen i fråga.

2. a) Vad gäller bindande klassificeringsbesked skall vid tillämpningen av punkt 1 följande dagar beaktas:

- För de förordningar som avses i artikel 12.5. a i i kodexen om ändringar i tullnomenklaturen, den dag då de börjar tillämpas.

- För de förordningar som avses i artikel 12.5 a i i kodexen, vilka fastställer eller påverkar klassificeringen av varor i tullnomenklaturen, den dag då de offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie L.

- För de förordningar som avses i artikel 12.5 a ii i kodexen om ändringar i de förklarande anmärkningarna till Kombinerade nomenklaturen, dagen då de offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C.

- För de domar i EG-domstolen som avses i artikel 12.5 a ii i kodexen, dagen för domen.

- För de åtgärder som avses i artikel 12.5 a ii i kodexen, om antagande av ett klassificeringsuttalande från Världstullorganisationen eller om ändringar i de förklarande anmärkningarna till Harmoniserade systemet - nomenklaturen - dagen för kommissionens meddelande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C.

b) Vad gäller bindande ursprungsbesked skall vid tillämpningen av punkt 1 följande dagar beaktas:

- För de förordningar som avses i artikel 12.5 b i i kodexen om varors ursprung och bestämmelserna i artikel 12.5 b ii, den dag då de börjar tillämpas.

- För de åtgärder som avses i artikel 12.5 b ii i kodexen om ändringar i de förklarande anmärkningar och yttranden som antas på gemenskapsnivå, dagen då de offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C.

- För de domar i EG-domstolen som avses i artikel 12.5 b ii i kodexen, dagen för domen.

- För de åtgärder som avses i artikel 12.5 b ii i kodexen om yttranden om ursprung eller förklarande anmärkningar som antas av Världshandelsorganisationen, dagen för kommissionens meddelande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, serie C.

- För de åtgärder som avses i artikel 12.5 b ii i kodexen om bilagan till Världshandelsorganisationens avtal om ursprungsregler och de ursprungsregler som antas inom ramen för avtalen, den dag då de börjar tillämpas.

3. Kommissionen skall så snart som möjligt till tullmyndigheterna lämna upplysningar om de dagar då de i denna artikel angivna bestämmelserna och rättsakterna antas.

KAPITEL 5

Bestämmelser som skall tillämpas i händelse av att bindande besked upphör att gälla

Artikel 13

Om ett bindande besked upphävs eller upphör att gälla, enligt artikel 12.4 andra meningen och artikel 12.5 i kodexen, skall de tullmyndigheter som utfärdade det anmäla detta till kommissionen så snart som möjligt.

Artikel 14

1. Om en innehavare av bindande besked som upphört att gälla av de skäl som anges i artikel 12.5 i kodexen önskar utnyttja möjligheten att åberopa sådant besked under en bestämd tidsperiod enligt punkt 6 i den artikeln, skall han anmäla detta till tullmyndigheterna och tillhandahålla alla de styrkande handlingar som behövs för att göra det möjligt att kontrollera att de tillämpliga villkoren är uppfyllda.

2. Om kommissionen, i särskilda fall, enligt artikel 12.7 andra stycket i kodexen antar en bestämmelse som avviker från bestämmelserna i punkt 6 i den artikeln eller om de i punkt 1 i denna artikel angivna villkoren om möjligheten att fortsätta att åberopa bindande besked inte är uppfyllda, skall tullmyndigheterna skriftligen meddela innehavaren om detta."

2. I del I avdelning IV skall kapitel 2 ersättas med följande:

"KAPITEL 2

Ursprung som medför förmånsbehandling

Artikel 66

I detta kapitel används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) tillverkning: all typ av bearbetning eller behandling inbegripet sammansättning eller särskilda åtgärder.

b) material: alla ingredienser, råmaterial, komponenter eller delar osv. som används vid tillverkningen av produkten.

c) produkt: den vara som framställs, även om den är avsedd för senare användning i en annan tillverkningsprocess.

d) varor: både material och produkter.

e) tullvärde: tullvärdet såsom det fastställs i överenskommelsen 1994 om genomförande av artikel VII i Allmänna tull- och handelsavtalet (WTO-överenskommelsen om tullvärdeberäkning).

f) pris fritt fabrik: med detta begrepp avses i förteckningarna i bilagorna 15, 19 och 20 det pris som betalas till den tillverkare vid vilkens företag den sista bearbetningen eller behandlingen har utförts, inbegripet värdet av allt material som använts vid tillverkningen och med avdrag för alla inhemska skatter som återbetalas eller kan återbetalas när den färdiga produkten exporteras.

g) värde: i förteckningarna i bilagorna 15, 19 och 20 avses med detta begrepp tullvärdet vid tidpunkten för importen av de använda icke-ursprungsmaterialen eller, om det inte är känt och inte kan fastställas, det första fastställbara pris som betalats för dessa material i gemenskapen eller i förmånslandet enligt artikel 67.1, republiken eller området enligt artikel 98.1. Om värdet av de använda ursprungsmaterialen behöver fastställas, skall detta stycke ha motsvarande tillämpning.

h) kapitel och tulltaxenummer: de kapitel och tulltaxenummer (med fyrställig sifferkod) som används i den nomenklatur som utgör Harmoniserade systemet.

i) klassificeras: klassificeringen av en produkt eller ett material enligt ett bestämt tulltaxenummer.

j) försändelse: produkter som antingen sänts samtidigt från en bestämd exportör till en bestämd mottagare eller som täcks av ett enda transportdokument, vilket omfattar transporten från exportören till mottagaren eller, i avsaknad av ett sådant dokument, täcks av en enda faktura.

Avsnitt 1

Allmänna preferenssystemet

Underavsnitt 1

Definition av begreppet ursprungsprodukter

Artikel 67

1. Vid tillämpningen av de bestämmelser om allmän förmånsbehandling i tullhänseende som gemenskapen beviljar för vissa produkter med ursprung i utvecklingsländer (nedan kallade `förmånsländer`), skall följande produkter anses ha sitt ursprung i ett förmånsland:

a) Produkter som helt har framställts i det landet enligt artikel 68.

b) Produkter som har framställts i det landet och vid vilkas tillverkning andra produkter än de som avses i a har använts, förutsatt att dessa produkter har genomgått tillräcklig bearbetning eller behandling enligt artikel 69.

2. Vid tillämpningen av detta avsnitt skall produkter med ursprung i gemenskapen enligt punkt 3 som i ett förmånsland undergår bearbetning eller behandling utöver den som beskrivs i artikel 70, anses ha sitt ursprung i det förmånslandet.

3. Punkt 1 skall på motsvarande sätt gälla för att fastställa ursprunget för de produkter som framställs i gemenskapen.

4. I de fall då Norge och Schweiz beviljar allmänna tullförmåner för produkter med ursprung i de förmånsländer som avses i punkt 1 och tillämpar en definition på begreppet ursprung som motsvarar den som fastställs i detta avsnitt, skall de produkter med ursprung i gemenskapen, Norge eller Schweiz som i ett förmånsland är föremål för behandling eller bearbetning utöver vad som beskrivs i artikel 70, anses ha sitt ursprung i det förmånslandet.

Bestämmelserna i första stycket skall endast tillämpas på produkter med ursprung i gemenskapen, Norge eller Schweiz (i överensstämmelse med de ursprungsregler som gäller för tullförmånerna i fråga) som exporteras direkt till förmånsländerna.

Kommissionen skall i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (C-serien) offentliggöra den tidpunkt då bestämmelserna i första och andra stycket skall börja tillämpas.

5. Bestämmelserna i punkt 4 skall tillämpas under förutsättning att Norge och Schweiz på ömsesidig basis beviljar gemenskapsprodukter samma behandling.

Artikel 68

1. Följande produkter skall anses som produkter som helt framställts i ett förmånsland eller i gemenskapen:

a) Mineraliska produkter som har utvunnits ur dess jord eller havsbotten.

b) Vegetabiliska produkter som har skördats där.

c) Levande djur som har fötts och uppfötts där.

d) Produkter som har erhållits från levande djur som har uppfötts där.

e) Produkter från jakt och fiske som har bedrivits där.

f) Produkter från havsfiske och andra produkter som har hämtats ur havet av dess fartyg utanför dess territorialvatten.

g) Produkter som ombord på dess fabriksfartyg har framställts uteslutande av de produkter som avses i f.

h) Begagnade artiklar som har insamlats där och endast är lämpade för återvinning av råvaror.

i) Avfall och skrot som härrör från tillverkningsprocesser som har utförts där.

j) Produkter som har utvunnits från havsbottnen eller dess underliggande lager utanför förmånslandets territorialvatten, under förutsättning att det har ensamrätt på att exploatera denna havsbotten eller dess underliggande lager.

k) Produkter som har tillverkats där uteslutande av produkter som avses i a-j.

2. Begreppen dess fartyg eller dess fabriksfartyg i punkt 1 f och 1 g skall gälla endast fartyg och flytande fabriker

- som är registrerade eller anmälda för registrering i förmånslandet eller i en medlemsstat,

- som för förmånslandets eller en medlemsstats flagg,

- som till minst 50 % ägs av medborgare i förmånslandet eller i medlemsstater eller av ett företag med huvudsäte i detta land eller i en av dessa stater, i vilket direktören eller direktörerna, ordföranden i styrelsen eller i tillsynsorganet samt majoriteten av medlemmarna i dessa organ är medborgare i förmånslandet eller i medlemsstaterna och i vilket dessutom, i fråga om företag, minst hälften av kapitalet tillhör förmånslandet eller medlemsstaterna eller deras offentliga organ eller deras medborgare,

- vars befäl är medborgare i förmånslandet eller i medlemsstater, och

- vars besättning till minst 75 % består av medborgare i förmånslandet eller i medlemsstaterna.

3. Med begreppen förmånsland och gemenskapen skall även avses förmånslandets eller medlemsstaternas territorialvatten.

4. Fartyg som är verksamma på öppna havet, inbegripet fabriksfartyg på vilka den fångade fisken bearbetas eller behandlas, skall anses ingå i det förmånslands eller den medlemsstats territorium som de tillhör, förutsatt att de uppfyller de villkor som fastställs i punkt 2.

Artikel 69

1. Vid tillämpningen av artikel 67 skall icke-ursprungsmaterial anses vara tillräckligt bearbetade eller behandlade när den erhållna produkten klassificeras enligt ett annat nummer än de nummer enligt vilka vart och ett de icke-ursprungsmaterial som använts i dess tillverkning klassificeras, med förbehåll för punkt 2 nedan.

2. För en produkt som anges i kolumnerna 1 och 2 i förteckningen i bilaga 15 skall de villkor som fastställs i kolumn 3 för produkten i fråga vara uppfyllda i stället för bestämmelsen i punkt 1.

Artikel 70

Följande åtgärder skall anses utgöra otillräcklig bearbetning eller behandling för att tilldela en produkt ursprungsstatus, oavsett om kraven i artikel 69.1 är uppfyllda eller inte:

a) Åtgärder för att bevara produkten i gott skick under transport och lagring (ventilering, utspridning, torkning, kylning, lagring i saltvatten, svavelsyrlighetsvatten eller andra vattenlösningar samt borttagande av skadade delar och liknande åtgärder).

b) Enklare åtgärder som damning, siktning eller sållning, sortering, klassificering, ihoppassning (inbegripet sammanföring av artiklar till satser), tvättning, målning eller delning.

c) i) Ompackning samt uppdelning och sammansättning av försändelser.

ii) Enklare förpackning i flaskor, säckar, fodral, askar, uppsättning på kartor, skivor m.m. samt alla övriga enklare förpackningsåtgärder.

d) Anbringande av varumärken, etiketter eller annan liknande särskiljande märkning på produkter eller på deras förpackningar.

e) Enklare blandning av produkter, även av olika slag, där en eller flera beståndsdelar i blandningen inte uppfyller de villkor i detta avsnitt som gör det möjligt att anse dem som produkter med ursprung i ett förmånsland eller i gemenskapen.

f) Enklare sammansättning av delar av produkter i avsikt att framställa en komplett produkt.

g) En kombination av två eller flera åtgärder angivna i a-f.

h) Slakt av djur.

Artikel 71

1. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 69 får icke-ursprungsmaterial användas vid tillverkning av en viss produkt, förutsatt att deras totala värde inte överstiger 5 % av slutproduktens pris fritt fabrik och att de krav som anges i anmärkning 3.4 i bilaga 14 iakttas.

2. Punkt 1 skall inte gälla produkter som omfattas av kapitlen 50-63 i Harmoniserade systemet.

Artikel 72

1. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 67 skall, vid fastställandet av om en produkt som är tillverkad i ett förmånsland som är medlem i en regional grupp har ursprung i detta land enligt den artikeln, alla produkter som har ursprung i något av länderna i den regionala gruppen och som har använts i fortsatt tillverkning i ett annat land i den gruppen behandlas som om de hade ursprung i det land där den fortsatta tillverkningen sker (regional kumulation).

2. Slutproduktens ursprungsland skall fastställas enligt artikel 72a.

3. Regional kumulation skall tillämpas för tre separata regionala grupper av förmånsländer som omfattas av Allmänna preferenssystemet:

a) ASEAN (Sydostasiastiska nationers förbund) (Brunei, Filippinerna, Indonesien, Malaysia, Singapore, Thailand, Vietnam).

b) Centralamerikanska gemensamma marknaden (MCCA) (Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua).

c) Andinska gemenskapen (Bolivia, Colombia, Ecuador, Peru, Venezuela).

4. Med uttrycket `regional grupp` avses ASEAN, MCCA eller Andinska gemenskapen, alltefter omständigheterna.

Artikel 72a

1. Om varor med ursprung i ett land som är medlem i en regional grupp bearbetas eller behandlas i ett annat land i samma regionala grupp, skall de ha ursprung i det land i den regionala gruppen där den sista bearbetningen eller behandlingen utfördes, under förutsättning att

a) det värde som har tillförts där, enligt punkt 3 i denna artikel, är högre än det högsta tullvärdet av de använda produkterna med ursprung i något av de andra länderna i den regionala gruppen, och

b) den bearbetning eller behandling som har utförts där är mer omfattande än den som anges i artikel 70 och, för textilprodukter, även de åtgärder som anges i bilaga 16.

2. Om villkoren i 1 a och 1 b inte uppfylls skall produkterna ha ursprung i det land i den regionala gruppen som svarar för det högsta tullvärdet av de använda ursprungsprodukter som kommer från andra länder i den regionala gruppen.

3. Uttrycket det värde som tillförts avser priset fritt fabrik med avdrag för tullvärdet av varje ingående produkt som har ursprung i ett annat land i den regionala gruppen.

4. Bevis om ursprungsstatus för varor som exporteras från ett land i en regional grupp till ett annat land i samma grupp för ytterligare bearbetning eller behandling, eller för återexport när ingen vidare bearbetning eller behandling sker, skall utgöras genom ett ursprungscertifikat formulär A som har utfärdats av det förstnämnda landet.

5. Bevis om den ursprungsstatus som har uppnåtts eller behållits på de villkor som anges i artiklarna 72, 72a och artikel 72b i fråga om varor som exporteras från ett land i en regional grupp till gemenskapen, skall utgöras av ett ursprungscertifikat formulär A eller en fakturadeklaration som har utfärdats eller upprättats i det landet på grundval av ett ursprungscertifikat formulär A som har utfärdats enligt bestämmelserna i punkt 4.

6. Ursprungslandet skall anges i fält 12 i ursprungscertifikatet formulär A eller på fakturadeklarationen och skall vara

- vad gäller varor som exporteras utan att ha genomgått den vidare bearbetning eller behandling som avses i punkt 4, tillverkningslandet,

- vad gäller varor som exporteras efter ytterligare bearbetning eller behandling, det ursprungsland som fastställs enligt punkt 1.

Artikel 72b

1. Artiklarna 72 och 72a skall endast tillämpas om

a) de bestämmelser som reglerar handeln i fråga om regional kumulation mellan länderna i den regionala gruppen överensstämmer med dem som fastställs i detta avsnitt,

b) varje land i den regionala gruppen har åtagit sig att uppfylla eller säkerställa att villkoren i detta avsnitt uppfylls och att sörja för det administrativa samarbete som behövs, både för gemenskapen och de andra länderna i den regionala gruppen, för att säkerställa att ursprungscertifikat formulär A utfärdas på ett korrekt sätt samt att ursprungscertifikaten och fakturadeklarationerna kontrolleras.

Detta åtagande skall överlämnas till kommissionen genom den regionala gruppens sekretariat.

Sekretariaten är, alltefter omständigheterna, följande:

- ASEAN:s generalsekretariat.

- Det ständiga sekretariatet för MCCA.

- `Junta del Acuerdo de Cartagena`.

2. Kommissionen skall underrätta medlemsstaterna om när de i punkt 1 fastställda villkoren är uppfyllda i fråga om varje regional grupp.

3. Artikel 78.1 b skall inte tillämpas på varor med ursprung i något av länderna i den regionala gruppen när de passerar genom ett annat lands territorium som ingår i samma regionala grupp, vare sig ytterligare bearbetning eller behandling äger rum där eller ej.

Artikel 73

Tillbehör, reservdelar och verktyg som sänds tillsammans med en utrustning, maskin, apparat eller ett fordon och som ingår i dess normala utrustning och pris eller inte faktureras separat, anses vara en del av utrustningen, maskinen, apparaten eller fordonet i fråga.

Artikel 74

Varor i satser enligt definitionen i den allmänna tolkningsregeln 3 i Harmoniserade systemet skall anses vara ursprungsvaror när alla beståndsdelarna är ursprungsvaror. När en sats består av ursprungsvaror och icke-ursprungsvaror skall hela satsen dock anses ha ursprungsstatus, förutsatt att värdet av icke-ursprungsvarorna inte överstiger 15 % av satsens pris fritt fabrik.

Artikel 75

För att avgöra om en produkt är en ursprungsvara skall det inte vara nödvändigt att fastställa ursprunget för följande faktorer som kan användas vid dess tillverkning:

a) Energi och bränsle.

b) Anläggningar och utrustning.

c) Maskiner och verktyg.

d) Varor som inte ingår och som inte är avsedda att ingå i den slutliga sammansättningen av produkten.

Artikel 76

1. Undantag från bestämmelserna i detta avsnitt får göras till förmån för de minst utvecklade förmånsländer som omfattas av Allmänna preferenssystemet, när de befintliga industriernas utveckling eller skapandet av nya industrier motiverar detta. De minst utvecklade förmånsländerna är förtecknade i de EG-förordningar av rådet och det EKSG-beslut som avser tillämpning av allmänna tullförmåner under innevarande år. För detta ändamål skall det berörda landet överlämna en ansökan till kommissionen om att undantag görs och samtidigt ange skälen till ansökan i enlighet med punkt 3.

2. Undersökningen av ansökningar skall särskilt ta hänsyn till

a) de fall då tillämpningen av gällande ursprungsregler avsevärt skulle påverka möjligheten för en befintlig industri i det berörda landet att fortsätta att exportera till gemenskapen, särskilt i fråga om de fall då detta kan leda till att dess verksamhet upphör,

b) särskilda fall där det klart kan visas att ursprungsreglerna kan utgöra hinder för betydande investeringar i en industri, och där ett undantag som gynnar förverkligandet av investeringsprogrammet skulle göra det möjligt att uppfylla dessa regler i etapper,

c) beslutets ekonomiska och sociala inverkan, framför allt beträffande sysselsättningen, i förmånsländerna och i gemenskapen.

3. För att underlätta undersökningen av ansökningarna om undantag skall det land som ansöker tillhandahålla så fullständiga upplysningar som möjligt till stöd för sin ansökan, särskilt om följande:

- Beskrivning av den färdiga produkten.

- Arten och mängden av material med ursprung i tredje land.

- Tillverkningsprocessen.

- Tillfört värde.

- Antalet anställda i företaget i fråga.

- Förväntad exportvolym till gemenskapen.

- Andra tänkbara inköpskällor för råmaterial.

- Skälen till den tid för vilken undantag begärs.

- Övriga anmärkningar.

4. Kommissionen skall hänskjuta ansökan om undantag till kommittén. Beslut i frågan skall fattas enligt det kommittéförfarande som föreskrivs i artikel 249 i kodexen.

5. När ett undantag utnyttjas skall följande anteckning göras i fält 4 på ursprungscertifikatet formulär A eller på den fakturadeklaration som avses i artikel 90:

`Undantag - förordning (EG) nr . . .`

6. Bestämmelserna i punkterna 1-5 skall också gälla eventuella förlängningar.

Artikel 77

De villkor för erhållande av ursprungsstatus som anges i detta avsnitt skall uppfyllas utan avbrott i förmånslandet eller i gemenskapen.

Om ursprungsvaror som exporterats från förmånslandet eller gemenskapen till ett annat land återsänds skall de anses vara icke-ursprungsvaror, såvida det inte tillfredsställande kan visas för de behöriga myndigheterna att de återsända varorna

- är samma varor som de som exporterades, och

- inte har genomgått någon behandling utöver sådan behandling som krävs för att bevara dem i gott skick under uppehållet i det landet.

Artikel 78

1. Följande skall anses vara direkttransporterat från förmånslandet till gemenskapen eller från gemenskapen till förmånslandet:

a) Varor som transporteras utan att passera genom något annat lands territorium, utom då det rör sig om ett annat lands territorium som ingår i samma regionala grupp och om artikel 72 tillämpas.

b) Varor som utgör en enda försändelse och som transporteras genom andra länders territorier än förmånslandets territorium eller gemenskapen, med eventuell omlastning eller tillfällig förvaring i dessa länder, under förutsättning att varorna har förblivit under övervakning av tullmyndigheterna i transit- eller lagringslandet, och inte har varit föremål för andra åtgärder än lossning eller lastning eller för någon åtgärd för att bevara dem i gott skick.

c) Varor som transporteras genom territorier som tillhör Norge eller Schweiz och därefter helt eller delvis återexporteras till gemenskapen, förutsatt att varorna har förblivit under övervakning av tullmyndigheterna i transiterings- eller lagringslandet, och inte har varit föremål för andra åtgärder än lossning, lastning eller någon åtgärd för att bevara dem i gott skick där.

d) Produkter som transporteras utan avbrott i rörledningar genom ett annat territorium än det exporterande förmånslandets eller gemenskapens territorium.

2. Som bevis på att de i punkt 1 b och 1 c angivna villkoren är uppfyllda, skall det för de behöriga tullmyndigheterna uppvisas

a) en genomgående frakthandling som omfattar transporten genom transitlandet,

eller

b) ett intyg utfärdat av tullmyndigheterna i transitlandet, som innehåller

i) en exakt beskrivning av varorna,

ii) uppgifter om tidpunkterna för varornas lossning och lastning och om de använda fartygen eller andra transportmedel, och

iii) ett intygande om under vilka förhållanden varorna befann sig i transitlandet,

eller

c) andra styrkande handlingar, om de andra handlingarna inte kan uppvisas.

Artikel 79

1. Produkter som har sänts från ett förmånsland för utställning i ett annat land och som har sålts för att importeras till gemenskapen, skall vid importen beviljas den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 67, på villkor att produkterna uppfyller de krav i detta avsnitt som ger dem rätt att anses som produkter med ursprung i förmånslandet och under förutsättning att det på ett tillfredsställande sätt kan bevisas för gemenskapens behöriga tullmyndigheter att

a) en exportör har sänt produkterna från det exporterande förmånslandets territorium direkt till det land i vilket utställningen äger rum,

b) produkterna har sålts eller avyttrats på annat sätt av den exportören till en person i gemenskapen,

c) produkterna har sänts till gemenskapen i det skick i vilket de sändes till utställningen,

d) produkterna inte, efter det att de sändes till utställningen, har använts för något annat ändamål än visning på utställningen.

2. Ett ursprungscertifikat formulär A skall avlämnas till gemenskapens tullmyndigheter på vanligt sätt. Utställningens namn och adress skall vara angivet i certifikatet. Vid behov kan ytterligare dokument begäras angående produkternas beskaffenhet och de förhållanden under vilka de har ställts ut.

3. Punkt 1 skall tillämpas för alla handels-, industri-, jordbruks- eller hantverksmässor, marknader och liknande offentliga visningar eller utställningar som inte organiseras för privata ändamål i butiker eller affärslokaler för försäljning av utländska produkter, och där produkterna under utställningstiden befinner sig under tullmyndighetens kontroll.

Underavsnitt 2

Ursprungsintyg

Artikel 80

Produkter med ursprung i förmånsländer skall omfattas av bestämmelserna i detta avsnitt om ett av följande intyg avlämnas:

a) Ursprungscertifikat formulär A, till vilket en förlaga återges i bilaga 17.

b) I de fall som avses i artikel 90.1, en deklaration vars lydelse anges i bilaga 18 och som upprättas av exportören på en faktura, följesedel eller annat kommersiellt dokument som beskriver de berörda produkterna tillräckligt utförligt för att de skall kunna identifieras (i det följande kallad `fakturadeklaration`).

a) Ursprungscertifikat formulär A

Artikel 81

1. Ursprungsvaror enligt detta avsnitt skall vid import till gemenskapen vara berättigade till den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 67, förutsatt att dessa varor har direkttransporterats till gemenskapen enligt artikel 78, mot uppvisande av ett ursprungsintyg formulär A, utfärdat antingen av tullmyndigheterna eller av andra statliga myndigheter i förmånslandet, under förutsättning att detta land

- har överlämnat de uppgifter som krävs enligt artikel 93 till kommissionen,

- biträder gemenskapen genom att tillåta tullmyndigheterna i medlemsstaterna att kontrollera att dokumentet är äkta eller att uppgifterna beträffande de ifrågavarande produkternas verkliga ursprung är riktiga.

2. Ett ursprungscertifikat formulär A får endast utfärdas om det kan användas som det skriftliga bevis som krävs för den förmånsbehandling som avses i artikel 67.

3. Ett ursprungscertifikat formulär A får endast utfärdas på skriftlig ansökan av exportören eller dennes befullmäktigade ombud.

4. Exportören eller dennes ombud skall tillsammans med ansökan överlämna alla tillämpliga bestyrkande handlingar som bevisar att de produkter som skall exporteras uppfyller kraven för utfärdandet av ett ursprungscertifikat formulär A.

5. Certifikatet skall utfärdas av den behöriga statliga myndigheten i förmånslandet, om de produkter som skall exporteras kan anses ha ursprung där enligt underavsnitt 1. Det skall ställas till exportörens förfogande så snart som exporten ägt rum eller säkerställts.

6. För att kunna kontrollera att det i punkt 5 angivna villkoret är uppfyllt, skall den behöriga statliga myndigheten ha rätt att begära alla de skriftliga bevis eller att utföra alla de undersökningar som den finner lämpliga.

7. Den behöriga statliga myndigheten i förmånslandet skall ansvara för att certifikatet och ansökningar är korrekt ifyllda.

8. Fält 2 i ursprungscertifikat formulär A behöver inte fyllas i. I fält 12 skall det anges `Europeiska gemenskapen` eller namnet på en medlemsstat.

9. Datumet för utfärdandet av ursprungscertifikat formulär A skall anges i fält 11. Underskriften i detta fält, som är reserverat för den behöriga statliga myndighet som utfärdar intyget, skall vara handskriven.

Artikel 82

1. Ett ursprungscertifikat formulär A skall inom tio månader efter den dag då intyget utfärdades av de behöriga statliga myndigheterna i förmånslandet, avlämnas till tullmyndigheterna i den importerande medlemsstat där produkterna uppvisas.

2. Ursprungscertifikat formulär A som avlämnas till tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten efter det att den giltighetstid som fastställs i punkt 1 har gått ut, får godkännas för tillämpning av den förmånsbehandling i tullhänseende som anges i artikel 67, om orsaken till att denna tidsfrist inte iakttogs är särskilda omständigheter.

3. Vid andra fall av förseningar får tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten godkänna dessa certifikat om produkterna har uppvisats för dem inom den tidsfrist som fastställs i punkt 1.

4. På begäran av importören och på villkor som fastställts av tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten kan ett enda ursprungsintyg avlämnas till tullmyndigheterna vid importen av den första försändelsen, om varorna

a) importeras ofta och kontinuerligt inom ramen för handel av ett betydande kommersiellt värde,

b) omfattas av ett och samma köpekontrakt vars parter är etablerade i exportlandet och gemenskapen,

c) klassificeras enligt samma (åttasiffriga) nummer i Kombinerade nomenklaturen,

d) kommer från en och samma exportör, är avsedda för en och samma importör och genomgår importformaliteterna vid ett och samma tullkontor i gemenskapen.

Detta förfarande är tillämpligt på de kvantiteter och under den period som fastställts av de behöriga tullmyndigheterna. Den nämnda perioden får inte i något fall överstiga tre månader.

Artikel 83

Om på begäran av importören och på villkor som fastställs av tullmyndigheterna i importlandet, en isärtagen eller icke hopsatt produkt, enligt den allmänna bestämmelsen 2 a i Harmoniserade systemet som omfattas av avdelningarna XVI och XVII eller nummer 7308 och 9406 i Harmoniserade systemet importeras i olika delsändningar, skall ett enda bevis om ursprung lämnas till tullmyndigheterna vid importen av den första delsändningen.

Artikel 84

Eftersom ursprungscertifikatet formulär A utgör det skriftliga bevis som krävs för tillämpningen av bestämmelserna om förmånsbehandling i tullhänseende enligt artikel 67, skall den behöriga statliga myndigheten i exportlandet ansvara för att alla nödvändiga åtgärder vidtas för att kontrollera produkternas ursprung och de övriga uppgifterna i intyget.

Artikel 85

Ursprungsintygen skall lämnas till tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten i enlighet med förfarandena i artikel 62 i tullkodexen. Dessa myndigheter kan begära en översättning av ett certifikat. De kan också kräva att deklarationen för övergång till fri omsättning skall åtföljas av en försäkran av importören att produkterna uppfyller de villkor som gäller för tillämpning av detta avsnitt.

Artikel 86

1. Genom avvikelse från artikel 81.5 får i undantagsfall ett ursprungscertifikat formulär A utfärdas efter det att den faktiska exporten av de produkter som certifikatet avser har skett, om

a) certifikatet inte utfärdades vid exporttillfället på grund av oavsiktlig felhantering eller försummelse eller andra särskilda omständigheter,

b) det för tullmyndigheterna på ett tillfredsställande sätt visas att ett ursprungscertifikat formulär A har utfärdats men av tekniska skäl inte har godkänts vid import.

2. Den behöriga statliga myndigheten får utfärda ett intyg i efterhand endast efter att ha kontrollerat att uppgifterna i exportörens ansökan stämmer överens med uppgifterna i de motsvarande exporthandlingarna, och att inget giltigt ursprungscertifikat formulär A enligt bestämmelserna i detta avsnitt utfärdades när produkterna i fråga exporterades.

3. Ett ursprungscertifikat formulär A som utfärdats i efterhand skall ha påskriften `Délivré a posteriori` eller `Issued retrospectively` i fält 4.

Artikel 87

1. Om ett ursprungscertifikat formulär A stulits, förlorats eller förstörts får exportören hos den behöriga statliga myndighet som utfärdade certifikatet ansöka om ett duplikat, som myndigheten skall utfärda på grundval av de exporthandlingar som den har tillgång till. I fält 4 på duplikat av formulär A som utfärdats på detta sätt skall ordet `Duplicata` eller `Duplicate` samt dagen för utfärdandet av och löpnummer för det ursprungliga intyget anges.

2. Vid tillämpning av artikel 82 skall duplikatet gälla från och med den dag då originalet utfärdades.

Artikel 88

1. I de fall när ursprungsvaror befinner sig under kontroll av ett tullkontor i gemenskapen får det ursprungliga ursprungsintyget ersättas med ett eller flera ursprungscertifikat formulär A i syfte att produkterna i fråga helt eller endast till viss del skall kunna sändas till en annan ort i gemenskapen eller till Schweiz eller Norge. Ersättningsursprungscertifikatet eller -certifikaten formulär A skall utfärdas av det tullkontor i gemenskapen som är ansvarigt för kontrollen av varorna.

2. Det ersättningsintyg som utfärdas enligt punkt 1 eller enligt artikel 89 skall anses vara ett slutgiltigt ursprungsintyg för de angivna produkterna. Ersättningscertifikatet skall utfärdas på grundval av en skriftlig ansökan från återexportören.

3. I det översta högra fältet på ersättningscertifikatet skall anges namnet på det mellanliggande land som utfärdat intyget.

Fält 4 skall innehålla påskriften `Replacement certificate` eller `Certificat de remplacement` samt även det ursprungliga certifikatets utfärdandedatum och serienummer.

I fält 1 skall återexportörens namn anges.

I fält 2 kan den slutliga mottagarens namn anges.

I fält 3-9 skall alla uppgifter i det ursprungliga certifikatet om de återexporterade varorna lämnas.

I fält 10 skall hänvisningar till återexportörens faktura lämnas.

Den tullmyndighet som utfärdar ersättningscertifikatet skall bestyrka det i fält 11. Myndighetens ansvar omfattar endast utfärdandet av ersättningscertifikatet. Uppgifterna i fält 12 om ursprungsland och bestämmelseland skall tas från de uppgifter som anges på det ursprungliga certifikatet. Detta fält skall innehålla återexportörens underskrift. En återexportör som undertecknar detta fält i god tro ansvarar inte för att de lämnade uppgifterna på det ursprungliga certifikatet är riktiga.

4. Det tullkontor som skall vidta den åtgärd som avses i punkt 1 skall på det ursprungliga certifikatet anteckna de sända varornas vikt, antal och beskaffenhet samt motsvarande ersättningcertifikats serienummer. Tullkontoret skall förvara det ursprungliga certifikatet i minst tre år.

5. En fotokopia av det ursprungliga certifikatet får bifogas ersättningscertifikatet.

6. När varor införs i gemenskapen med tillämpning av de tullförmåner som avses i artikel 67 inom ramen för ett undantag enligt artikel 76 skall det förfarande som föreskrivs i den här artikeln endast tillämpas på de varor som är avsedda för gemenskapen.

Artikel 89

Ursprungsvaror enligt detta avsnitt skall vid import till gemenskapen vara berättigade till den i artikel 67 angivna förmånsbehandlingen i tullhänseende mot avlämnande av ett ersättningsursprungscertifikat formulär A utfärdat av tullmyndigheterna i Norge eller Schweiz på grundval av ett ursprungscertifikat formulär A utfärdat av de behöriga myndigheterna i förmånslandet, förutsatt att de villkor som fastställs i artikel 78 har uppfyllts, och under förutsättning att Norge eller Schweiz bistår gemenskapen genom att tillåta gemenskapens tullmyndigheter att kontrollera ursprungscertifikaten formulär A med avseende på äkthet och riktighet. Det kontrollförfarande som fastställs i artikel 94 skall ha motsvarande tillämpning. Den tidsfrist som fastställs i artikel 94.3 skall förlängas till åtta månader.

b) Fakturadeklaration

Artikel 90

1. En fakturadeklaration får upprättas

a) av en gemenskapsexportör som godkänts enligt artikel 90a,

b) av vilken exportör som helst vad gäller försändelser bestående av ett eller flera paket innehållande ursprungsvaror vars totala värde inte överstiger 3 000 ecu, under förutsättning att det bistånd som avses i artikel 81.1 tillämpas också på detta förfarande.

2. En fakturadeklaration får upprättas om produkterna i fråga kan anses ha ursprung i gemenskapen eller i ett förmånsland samt uppfyller de övriga villkor som anges i detta avsnitt.

3. Den exportör som upprättar en fakturadeklaration skall vara beredd att när som helst, på begäran av exportlandets tullmyndigheter eller statliga myndigheter, avlämna all tillämplig dokumentation som visar de berörda produkternas ursprungsstatus och som styrker att de övriga villkor som anges i detta avsnitt är uppfyllda.

4. En fakturadeklaration skall upprättas av exportören genom att den deklaration vars text återges i bilaga 18 maskinskrivs, stämplas eller trycks på fakturan, följesedeln eller annat kommersiellt dokument, på antingen franska eller engelska. Om deklarationen skrivs för hand, skall den skrivas med bläck och med tryckbokstäver.

5. Fakturadeklarationer skall undertecknas för hand av exportören. En i enlighet med artikel 90a godkänd exportör behöver dock inte underteckna sådana deklarationer, om han lämnar en skriftlig förbindelse till tullmyndigheterna eller de statliga myndigheterna att han påtar sig fullt ansvar för varje fakturadeklaration som identifierar honom som om den undertecknats av honom för hand.

6. För de fall som avses i punkt 1 b får en fakturadeklaration användas på följande särskilda villkor:

a) En fakturadeklaration skall utfärdas för varje försändelse.

b) Om varorna i en försändelse redan i exportlandet har genomgått en kontroll med avseende på om de motsvarar definitionen av begreppet ursprungsvaror kan exportören göra en hänvisning till denna kontroll i fakturadeklarationen.

Bestämmelserna i första stycket befriar i förekommande fall inte exportören från skyldigheten att fullgöra andra formaliteter som anges i tull- eller postföreskrifterna.

Artikel 90a

1. Tullmyndigheterna i gemenskapen kan ge en exportör, nedan kallad `godkänd exportör`, som ofta försänder gemenskapsprodukter som avses i artikel 67.2, tillstånd att upprätta fakturadeklarationer, om denne på ett för tullmyndigheterna tillfredsställande sätt lämnar de garantier som är nödvändiga för att styrka att produkterna har ursprungsstatus liksom att övriga krav i detta avsnitt är uppfyllda.

2. Tullmyndigheterna får bevilja tillstånd som godkänd exportör på de villkor som de anser lämpliga.

3. Tullmyndigheterna skall tilldela den godkände exportören ett tillståndsnummer som skall anges i fakturadeklarationen.

4. Tullmyndigheterna skall övervaka hur den godkände exportören använder sitt tillstånd.

5. Tullmyndigheterna kan återkalla tillståndet när som helst. De skall göra det om den godkände exportören inte längre lämnar de garantier som avses i punkt 1, inte uppfyller de villkor som avses i punkt 2 eller på något sätt använder tillståndet oriktigt.

Artikel 90b

1. Bevis om ursprungsstatus för gemenskapsprodukter som avses i artikel 67.2 skall utgöras av antingen

a) ett varucertifikat EUR.1, vars förlaga anges i bilaga 21, eller

b) den deklaration som avses i artikel 90.

2. Exportören eller hans befullmäktigade ombud skall ange `GSP beneficiary countries` och `EC` eller `pays bénéficiaires du SPG` och `CE` i fält 2 på varucertifikatet EUR.1.

3. Bestämmelserna i detta avsnitt angående utfärdandet, användningen och efterkontrollen av ursprungsintyg formulär A skall ha motsvarande tillämpning för varucertifikat EUR.1 och, med undantag för bestämmelserna om utfärdande, fakturadeklarationer.

Artikel 90c

1. Produkter som sänds som småpaket från privatpersoner till privatpersoner eller som ingår i resandes personliga bagage skall godtas som ursprungsvaror som åtnjuter förmånsbehandling enligt artikel 67 utan att ett ursprungscertifikat formulär A eller en fakturadeklaration behöver uppvisas, under förutsättning att denna import inte är av kommersiell art och att den har deklarerats uppfylla de villkor som krävs för tillämpningen av detta avsnitt, och att det inte råder något tvivel om denna deklarations trovärdighet.

2. Tillfällig import som uteslutande består av produkter för den resandes, mottagarens eller deras familjers personliga bruk skall anses vara av icke-kommersiell art, om det av produkternas beskaffenhet och mängd är uppenbart att de inte importeras av kommersiella skäl.

Dessutom får produkternas sammanlagda värde inte överstiga 215 ecu i fråga om småpaket eller 600 ecu i fråga om produkter i resandes personliga bagage.

Artikel 91

1. När punkterna 2, 3 eller 4 i artikel 67 är tillämpliga, skall de behöriga myndigheterna i det förmånsland som anmodas att utfärda ett ursprungsintyg formulär A för produkter till vilkas framställning används material med ursprung i gemenskapen, Norge eller Schweiz beakta varucertifikat EUR.1 eller i förekommande fall fakturadeklarationen.

2. På de ursprungscertifikat formulär A som utfärdas i de fall som avses i punkt 1 skall påskriften `cumul CE`, `cumul Norvège`, `cumul Suisse`, eller `EC cumulation`, `Norway cumulation`, `Switzerland cumulation` föras in i fält 4.

Artikel 92

Om små skillnader upptäcks mellan uppgifterna i ett ursprungscertifikat formulär A, ett varucertifikat EUR.1 eller en fakturadeklaration och de uppgifter som lämnats i de handlingar som uppvisats för tullkontoret vid genomförandet av formaliteterna för import av varorna, skall detta i sig inte medföra att intyg eller certifikat blir ogiltigt, under förutsättning att det vederbörligen kan fastställas att uppgifterna i dokumentet avser de uppvisade varorna.

Fel av uppenbart formell karaktär, som skrivfel på ett ursprungscertifikat formulär A eller ett varucertifikat EUR.1 eller på en fakturadeklaration, får inte leda till att dokumentet underkänns, om inte felen är av sådan natur att det finns anledning att betvivla att de uppgifter som lämnats på dokumentet är riktiga.

Underavsnitt 3

Metoder för administrativt samarbete

Artikel 93

1. Förmånsländerna skall sända kommissionen namnen på och adresserna till de statliga myndigheter på deras territorium som får utfärda ursprungscertifikat formulär A, samt prov på de stämplar som dessa myndigheter använder och namn på och adress till de statliga myndigheter som ansvarar för kontrollen av ursprungscertifikat formulär A och fakturadeklarationer. Dessa stämplar skall vara giltiga från och med den dag kommissionen mottog proven. Kommissionen skall vidarebefordra dessa uppgifter till tullmyndigheterna i medlemsstaterna. Om sändandet av dessa uppgifter sker inom ramen för uppdatering av tidigare uppgifter, skall kommissionen ange datum då de nya stämplarna börjar gälla enligt förmånsländernas behöriga myndigheters angivelser. Dessa uppgifter är konfidentiella; i samband med övergång till fri omsättning skall de behöriga tullmyndigheterna i fråga dock låta berörda personer ta del av proven på de stämplar som avses i denna punkt.

2. Kommissionen skall i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (C-serien) offentliggöra det datum då de nya förmånsländer som avses i artikel 97 har uppfyllt de förpliktelser som fastställs i punkt 1.

3. Kommissionen skall till förmånsländerna skicka prov på de stämplar som medlemsstaternas tullmyndigheter använder vid utfärdandet av varucertifikat EUR.1.

Artikel 93a

Vid tillämpningen av bestämmelserna om förmånsbehandling i tullhänseende enligt artikel 67, skall varje förmånsland följa reglerna om varors ursprung, ifyllande och utfärdande av ursprungscertifikat formulär A, villkoren för användning av fakturadeklarationer och metoderna för administrativt samarbete, eller säkerställa att dessa regler och metoder följs.

Artikel 94

1. Efterkontroll av ursprungsintyg formulär A och fakturadeklarationer skall utföras som stickprovskontroller eller när tullmyndigheterna i gemenskapen har rimlig anledning att betvivla ett dokuments äkthet eller att uppgifterna om de ifrågavarande produkternas verkliga ursprung är riktiga.

2. Vid tillämpningen av punkt 1 skall tullmyndigheterna i gemenskapen återsända en kopia av ursprungsintyget formulär A eller fakturadeklarationen till den behöriga statliga myndigheten i det exporterande förmånslandet och i förekommande fall uppge de skäl vad gäller form och innehåll som motiverar undersökningen. Om fakturan har uppvisats, skall fakturan eller en kopia av denna bifogas kopian av ursprungsintyget formulär A eller av fakturadeklarationen, tillsammans med övriga handlingar av betydelse. Tullmyndigheterna skall även vidarebefordra alla upplysningar som de har tillgång till och som tyder på att de lämnade uppgifterna i intyget eller fakturadeklarationen inte är riktiga.

Om de berörda myndigheterna, i avvaktan på resultaten av kontrollen, beslutar att tills vidare uppskjuta den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 67 skall de medge att produkterna frigörs till importören med förbehåll för eventuella säkerhetsåtgärder som de anser nödvändiga.

3. När en begäran om efterkontroll har lämnats i enlighet med bestämmelserna i punkt 1, skall denna kontroll genomföras och resultaten därav meddelas till tullmyndigheterna i gemenskapen inom en tid av högst sex månader. Med hjälp av de erhållna resultaten skall det vara möjligt att avgöra om det ifrågavarande ursprungscertifikatet formulär A eller den berörda fakturadeklarationen avser de produkter som verkligen exporterats, och om dessa produkter verkligen är berättigade till förmånsbehandling i tullhänseende enligt artikel 67.

4. För ursprungscertifikat formulär A som utfärdats enligt artikel 91 skall svaret åtföljas av kopia (kopior) av det (de) varucertifikat EUR.1 eller den (de) fakturadeklaration(-er) som intyget baserats på.

5. Om det i de fall då rimliga tvivel föreligger inte lämnas något svar inom de sex månader som anges i punkt 3 eller om svaret inte innehåller tillräckliga upplysningar för att göra det möjligt att fastställa det ifrågavarande dokumentets äkthet eller produkternas verkliga ursprung, skall en andra begäran göras hos de behöriga myndigheterna. Om det inom fyra månader efter den andra begäran inte har lämnats några resultat av kontrollen till den myndighet som begärt den eller om dessa resultat inte gör det möjligt att fastställa det ifrågavarande dokumentets äkthet eller produkternas verkliga ursprung, skall den begärande myndigheten inte medge rätt till förmånsbehandling i tullhänseende, utom vid särskilda omständigheter.

Bestämmelserna i första stycket skall tillämpas mellan länder i samma regionala grupp vid kontroller i efterhand av de ursprungscertifikat formulär A som utfärdats eller de fakturadeklarationer som upprättats i enlighet med detta avsnitt.

6. Om kontrollförfarandet eller några andra tillgängliga upplysningar tycks visa att man handlar mot bestämmelserna i detta avsnitt, skall det exporterande förmånslandet på eget initiativ eller på begäran av gemenskapen göra lämpliga undersökningar eller se till att dessa undersökningar utförs med vederbörlig skyndsamhet för att avslöja och förhindra sådana handlingssätt. I detta syfte kan gemenskapen delta i dessa undersökningar.

7. För att möjliggöra efterkontroll av ursprungscertifikat formulär A skall kopior av certifikaten och av alla exportdokument som hänvisar till dem förvaras i minst tre år av den behöriga statliga myndigheten i det exporterande förmånslandet.

Artikel 95

Artiklarna 78.1 c och 89 skall endast tillämpas i den mån Norge och Schweiz tillämpar likadana bestämmelser som gemenskapen i fråga om den förmånsbehandling som dessa länder beviljar vissa produkter med ursprung i utvecklingsländer.

Kommissionen skall upplysa tullmyndigheterna i medlemsstaterna om när Norge och Schweiz antar sådana bestämmelser och skall meddela dem vilken dag bestämmelserna i artiklarna 78.1 c och 89 liksom de likadana bestämmelser som antagits av Norge och Schweiz skall börja tillämpas.

Dessa bestämmelser skall vara tillämpliga under förutsättning att gemenskapen, Norge och Schweiz har ingått ett avtal enligt vilket parterna bl.a. ömsesidigt skall ge varandra nödvändigt bistånd vad gäller administrativt samarbete.

Underavsnitt 4

Ceuta och Melilla

Artikel 96

1. Begreppet gemenskapen i detta avsnitt skall inte omfatta Ceuta och Melilla. Begreppet produkter med ursprung i gemenskapen skall inte avse produkter med ursprung i Ceuta och Melilla.

2. Detta avsnitt skall ha motsvarande tillämpning vid avgörandet av huruvida produkter kan anses ha sitt ursprung i ett exporterande förmånsland som omfattas av Allmänna preferenssystemet då de importeras till Ceuta och Melilla eller ha sitt ursprung i Ceuta och Melilla.

3. Ceuta och Melilla skall anses vara ett enda territorium.

4. Bestämmelserna i detta avsnitt om utfärdande, användning och efterkontroll av ursprungscertifikat formulär A skall ha motsvarande tillämpning för produkter med ursprung i Ceuta och Melilla.

5. De spanska tullmyndigheterna skall ansvara för tillämpningen av detta avsnitt i Ceuta och Melilla.

Underavsnitt 5

Slutbestämmelse

Artikel 97

När ett land eller område får eller återfår status som förmånsland beträffande produkter som avses i de relevanta EG-förordningarna av rådet eller i EKSG-beslutet, får varor med ursprung i det landet eller området åtnjuta förmånerna i det allmänna preferenssystemet, under förutsättning att de exporterats från landet eller området i fråga från och med den dag som avses i artikel 93.2.

Avsnitt 2

Republikerna Bosnien-Hercegovina och Kroatien. Förbundsrepubliken Jugoslavien. Före detta jugoslaviska republiken Makedonien. Områdena Västbanken och Gazaremsan.

Underavsnitt 1

Definition av begreppet ursprungsvaror

Artikel 98

1. Vid tillämpningen av de bestämmelser om tullförmåner som gemenskapen beviljar för produkter med ursprung i republikerna Bosnien-Hercegovina och Kroatien, Förbundsrepubliken Jugoslavien, före detta jugoslaviska republiken Makedonien, samt områdena Västbanken och Gazaremsan (nedan kallade `förmånsrepubliker eller förmånsområden`), skall följande produkter anses ha sitt ursprung i en förmånsrepublik eller ett förmånsområde:

a) Produkter som helt framställts i denna förmånsrepublik eller detta förmånsområde, i den mening som avses i artikel 99.

b) Produkter som framställts i denna förmånsrepublik eller detta förmånsområde och vid vilkas tillverkning andra produkter än de som avses i a använts, förutsatt att produkterna har genomgått tillräcklig bearbetning eller behandling enligt artikel 100.

2. Vid tillämpningen av detta avsnitt skall produkter med ursprung i gemenskapen enligt punkt 3 som i en förmånsrepublik eller ett förmånsområde undergår bearbetning eller behandling utöver den som beskrivs i artikel 101 anses ha sitt ursprung i den förmånsrepubliken eller det förmånsområdet.

3. Punkt 1 skall ha motsvarande tillämpning för att fastställa ursprunget för de produkter som framställs i gemenskapen.

Artikel 99

1. Följande produkter skall anses som produkter som helt framställts antingen i en förmånsrepublik eller ett förmånsområde eller i gemenskapen:

a) Mineralprodukter som utvunnits ur dess jord eller ur dess havsbotten.

b) Vegetabiliska produkter som skördats där.

c) Levande djur som fötts och uppfötts där.

d) Produkter som erhållits från levande djur som uppfötts där.

e) Produkter från jakt och fiske som bedrivits där.

f) Produkter från havsfiske och andra produkter som hämtats ur havet av deras fartyg utanför deras territorialvatten.

g) Produkter som ombord på deras fabriksfartyg framställts uteslutande av de produkter som avses i f.

h) Begagnade artiklar som insamlats där och endast är lämpade för återvinning av råvaror.

i) Avfall och skrot som härrör från tillverkningsprocesser som utförts där.

j) Produkter som utvunnits från havsbottnen eller dess underliggande lager utanför förmånslandets territorialvatten, under förutsättning att det har ensamrätt på att exploatera denna havsbotten eller dess underliggande lager.

k) Produkter som har tillverkats där uteslutande av produkter som avses i a-j.

2. Begreppen deras fartyg eller fabriksfartyg i punkt 1 f och g skall gälla endast fartyg och flytande fabriker

- som är registrerade eller anmälda för registrering i förmånslandet, förmånsområdet eller i en medlemsstat,

- som för förmånslandets, förmånsområdets eller en medlemsstats flagg,

- som till minst 50 % ägs av medborgare i förmånsrepubliken eller förmånsområdet eller i medlemsstater eller av ett företag med huvudkontor i en av dessa republiker eller i ett av dessa områden, i vilket direktören eller direktörerna, ordföranden i styrelsen eller i tillsynsorganet samt majoriteten av medlemmarna i dessa organ är medborgare i förmånsrepubliken, förmånsområdet eller i medlemsstaterna och i vilket dessutom, i fråga om företag, minst hälften av kapitalet tillhör denna förmånsrepublik eller detta förmånsområde eller medlemsstaterna eller deras offentliga organ eller deras medborgare,

- vars befäl är medborgare i förmånsrepubliken, förmånsområdet eller i medlemsstater, och

- vars besättning till minst 75 % består av medborgare i förmånsrepubliken, förmånsområdet eller i medlemsstaterna.

3. Med begreppen `förmånsrepublik eller förmånsområde` och `gemenskapen` skall även avses förmånslandets, förmånsområdets eller medlemsstaternas territorialvatten.

4. Fartyg som är verksamma på öppna havet, inbegripet fabriksfartyg på vilka den fångade fisken bearbetas eller behandlas, skall anses ingå i den förmånsrepubliks, det förmånsområdets eller den medlemsstats territorium som de tillhör, förutsatt att de uppfyller de villkor som fastställs i punkt 2.

Artikel 100

1. Vid tillämpningen av artikel 98 skall icke-ursprungsmaterial anses vara tillräckligt bearbetade eller behandlade när den framställda produkten klassificeras enligt ett annat nummer än de nummer enligt vilka vart och ett de icke-ursprungsmaterial som använts i dess tillverkning klassificeras, med förbehåll för punkt 2 nedan.

2. För en produkt som anges i kolumnerna 1 och 2 i förteckningen

- i bilaga 19 i fråga om områdena Västbanken eller Gazaremsan, eller

- i bilaga 20 i fråga om republikerna Bosnien-Hercegovina och Kroatien, Federala republiken Jugoslavien och före detta jugoslaviska republiken Makedonien,

skall de villkor som fastställs i kolumn 3 för produkten i fråga vara uppfyllda i stället för bestämmelsen i punkt 1.

Artikel 101

Följande åtgärder skall anses utgöra otillräcklig bearbetning eller behandling för att tilldela en produkt ursprungsstatus, oavsett om kraven i artikel 100.1 är uppfyllda eller inte:

a) Åtgärder för att bevara produkten i gott skick under transport och lagring (ventilering, utspridning, torkning, kylning, lagring i saltvatten, svavelsyrlighetsvatten eller andra vattenlösningar, borttagande av skadade delar och liknande åtgärder).

b) Enklare åtgärder som damning, siktning eller sållning, sortering, klassificering, ihoppassning (inbegripet sammanföring av artiklar till satser), tvättning, målning eller delning.

c) i) Ompackning samt uppdelning och sammansättning av försändelser.

ii) Enklare förpackning i flaskor, säckar, fodral, askar, uppsättning på kartor, skivor m.m., samt alla övriga enklare förpackningsåtgärder.

d) Anbringande av märken, etiketter eller annan liknande särskiljande märkning på produkter eller deras förpackningar.

e) Enklare blandning av produkter, även av olika slag, där en eller flera beståndsdelar i blandningen inte uppfyller de villkor i detta avsnitt som gör det möjligt att anse dem som produkter med ursprung i en förmånsrepublik, ett förmånsområde eller i gemenskapen.

f) Enklare sammansättning av delar av produkter i avsikt att framställa en komplett produkt.

g) En kombination av två eller flera åtgärder angivna i a-f.

h) Slakt av djur.

Artikel 102

1. Trots bestämmelserna i artikel 100 får icke-ursprungsmaterial användas vid tillverkning av en viss produkt, förutsatt att deras totala värde inte överstiger 5 % av slutproduktens pris fritt fabrik och att de villkor som anges i anmärkning 3.4 i bilaga 14 iakttas.

2. Punkt 1 skall inte gälla produkter som omfattas av kapitel 50-63 i Harmoniserade systemet.

Artikel 103

Tillbehör, reservdelar och verktyg som sänds tillsammans med en utrustning, maskin, apparat eller ett fordon och som ingår i deras normala utrustning och pris eller inte faktureras separat anses vara en del av utrustningen, maskinen, apparaten eller fordonet i fråga.

Artikel 104

Varor i satser enligt definitionen i den allmänna tolkningsregeln 3 i Harmoniserade systemet skall anses vara ursprungsvaror, när alla beståndsdelarna är ursprungsvaror. När en sats består av ursprungsvaror och icke-ursprungsvaror skall hela satsen dock anses ha ursprungsstatus, förutsatt att värdet av icke-ursprungsvarorna inte överstiger 15 % av satsens pris fritt fabrik.

Artikel 105

För att avgöra om en produkt är en ursprungsvara skall det inte vara nödvändigt att fastställa ursprunget för följande faktorer som kan användas vid dess tillverkning:

a) Energi, bränsle.

b) Anläggningar och utrustning.

c) Maskiner och verktyg.

d) Varor som inte ingår och som inte är avsedda att ingå i den slutliga sammansättningen av produkten.

Artikel 106

De villkor för erhållande av ursprungsstatus som anges i detta avsnitt skall uppfyllas utan avbrott i förmånsrepubliken, förmånsområdet eller gemenskapen.

Om ursprungsvaror som exporterats från förmånsrepubliken, förmånsområdet eller gemenskapen till ett annat land återsänds skall de anses vara icke-ursprungsvaror, såvida det inte tillfredsställande kan visas för de behöriga myndigheterna att de återsända varorna

- är samma varor som de som exporterades, och

- inte har genomgått någon behandling utöver sådan som krävs för att bevara dem i gott skick under uppehållet i det landet eller under utförsel.

Artikel 107

1. Följande varor skall anses vara direkt transporterade från förmånsrepubliken eller förmånsområdet till gemenskapen eller från gemenskapen till förmånsrepubliken eller förmånsområdet:

a) Varor som transporteras utan att passera genom något annat lands territorium.

b) Varor som utgör en enda försändelse och som transporteras genom andra länders territorier än exporterande förmånsrepublik, förmånsområde eller gemenskapen, med eventuell omlastning eller tillfällig lagring i dessa länder, under förutsättning att varorna har förblivit under övervakning av tullmyndigheterna i transit- eller lagringslandet, och inte har varit föremål för andra åtgärder än lossning, lastning eller någon åtgärd för att bevara dem i gott skick.

c) Produkter som transporteras utan avbrott i rörledningar genom ett annat område än exporterande förmånsrepublik, förmånsområde eller gemenskapens territorium.

2. Som bevis på att de i punkt 1 b angivna villkoren är uppfyllda skall det för de behöriga tullmyndigheterna uppvisas

a) en genomgående frakthandling som omfattar transporten genom transitlandet, eller

b) ett intyg, utfärdat av tullmyndigheterna i transitlandet, som innehåller

- en exakt beskrivning av varorna,

- uppgifter om tidpunkterna för varornas lossning och lastning och om de använda fartygen eller andra transportmedel, och

- ett intygande om under vilka förhållanden varorna befann sig i transitlandet, eller

c) andra styrkande handlingar, om de andra handlingarna inte kan uppvisas.

Artikel 108

1. Produkter som sänts från en förmånsrepublik eller ett förmånsområde för utställning i ett annat land och som sålts efter utställningen för att importeras till gemenskapen skall vid import till gemenskapen beviljas den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 98, på villkor att produkterna uppfyller de krav i detta avsnitt som ger dem rätt att anses som produkter med ursprung i den exporterande förmånsrepubliken eller förmånsområdet och under förutsättning att det på ett tillfredsställande sätt kan bevisas för gemenskapens behöriga tullmyndigheter att

a) en exportör har sänt produkterna från förmånsrepubliken eller förmånsområdet direkt till det land i vilket utställningen äger rum,

b) produkterna har sålts eller avyttrats på annat sätt av exportören till en person i gemenskapen,

c) produkterna under utställningen eller omedelbart därefter har sänts till gemenskapen i det skick i vilket de sändes till utställningen,

d) produkterna inte, efter det att de sändes till utställningen, har använts för något annat ändamål än visning på utställningen.

2. Ett varucertifikat EUR.1 skall avlämnas till tullmyndigheterna i gemenskapen på vanligt sätt. Utställningens namn och adress skall vara angivet. Vid behov kan ytterligare dokument begäras angående produkternas beskaffenhet och de förhållanden under vilka de har ställts ut.

3. Punkt 1 skall tillämpas för alla handels-, industri-, jordbruks- eller hantverksmässor, marknader och liknande offentliga visningar eller utställningar som inte organiseras för privata ändamål i butiker eller affärslokaler för försäljning av utländska produkter, och där produkterna under utställningstiden befinner sig under tullmyndighetens kontroll.

Underavsnitt 2

Ursprungsintyg

Artikel 109

Produkter med ursprung i förmånsrepubliker eller förmånsområden skall omfattas av bestämmelserna i detta avsnitt om ett av följande intyg visas upp:

a) Varucertifikat EUR.1, till vilket en förlaga återges i bilaga 21.

b) I de fall som avses i artikel 117.1, en deklaration vars lydelse anges i bilaga 22 och som upprättas av exportören på en faktura, följesedel eller annat kommersiellt dokument som tillräckligt utförligt beskriver de berörda produkterna för att de skall kunna identifieras (i det följande kallad `fakturadeklaration`).

a) Varucertifikat EUR.1

Artikel 110

1. Ursprungsvaror enligt detta avsnitt skall vid import till gemenskapen vara berättigade till den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 98, förutsatt att dessa produkter har transporterats direkt till gemenskapen enligt artikel 107, mot uppvisande av ett varucertifikat EUR.1 utfärdat av

- tullmyndigheter eller statliga myndigheter i Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Federala republiken Jugoslavien eller före detta jugoslaviska republiken Makedonien, eller

- handelskamrarna i områdena Västbanken eller Gazaremsan,

under förutsättning att dessa behöriga myndigheter i förmånsrepublikerna eller förmånsområdena

- har överlämnat de uppgifter som krävs enligt artikel 121 till kommissionen, och

- biträder gemenskapen genom att tillåta tullmyndigheterna i medlemsstaterna att kontrollera att dokumentet är äkta eller att uppgifterna beträffande de ifrågavarande produkternas verkliga ursprung är riktiga.

2. Ett varucertifikat EUR.1 får endast utfärdas om det kan användas som det skriftliga bevis som krävs för den förmånsbehandling som avses i artikel 98.

3. Ett varucertifikat EUR.1 skall endast utfärdas på skriftlig ansökan av exportören eller på exportörens ansvar av dennes befullmäktigade ombud. Denna ansökan skall göras på ett formulär, av vilket en förlaga visas i bilaga 21 och som skall ifyllas i överensstämmelse med bestämmelserna i detta underavsnitt.

Ansökningar om varucertifikat EUR.1 skall förvaras under minst tre år av de behöriga myndigheterna i förmånsrepubliken eller förmånsområdet.

4. Exportören eller hans ombud skall tillsammans med ansökan överlämna alla tillämpliga styrkande handlingar som bevisar att de produkter som skall exporteras uppfyller kraven för utfärdandet av ett varucertifikat EUR.1.

Exportören skall åta sig att på de behöriga myndigheternas begäran avlämna allt övrigt bevismaterial som dessa myndigheter finner nödvändigt för att fastställa ursprungsstatusen hos de förmånsberättigade produkterna samt godta nämnda myndigheters kontroller av räkenskaperna och omständigheterna vid framställandet av produkterna.

5. Varucertifikatet EUR.1 skall utfärdas av de behöriga myndigheterna i förmånsrepublikerna eller förmånsområdena eller av tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten, om de produkter som skall exporteras kan anses vara ursprungsvaror enligt detta avsnitt.

6. Då varucertifikatet EUR.1 är det skriftliga beviset för tillämpningen av den förmånsbehandling i tullhänseende som föreskrivs i artikel 98 är det de behöriga myndigheterna i förmånsrepubliken eller förmånsområdet eller tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten som skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att kontrollera varornas ursprung eller andra uppgifter i certifikatet.

7. De behöriga myndigheterna i förmånsrepubliken eller förmånsområdet eller tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten skall ha rätt att kräva all sorts skriftlig bevisning och att utföra de kontroller som de anser vara nödvändiga för att verifiera om de i punkt 5 upptagna villkoren är uppfyllda.

8. De behöriga myndigheterna i förmånsrepubliken eller förmånsområdet eller tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten skall ansvara för att de formulär som avses i punkt 1 är korrekt ifyllda.

9. Dagen för utfärdandet av varucertifikatet EUR.1 skall anges i den del av certifikatet som är reserverad för tullmyndigheterna.

10. Varucertifikat EUR.1 skall utfärdas av de behöriga myndigheterna i förmånsrepubliken eller förmånsområdet eller av tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten, när de produkter som certifikatet avser exporteras. Det skall vara tillgängligt för exportören, så snart som exporten verkligen har skett eller är säkerställd.

Artikel 111

Om på begäran av importören och på villkor som fastställs av tullmyndigheterna i importlandet, en isärtagen eller icke hopsatt produkt, som enligt den allmänna bestämmelsen 2 a i Harmoniserade systemet omfattas av avdelningarna XVI och XVII eller nummer 7308 och 9406 i Harmoniserade systemet, importeras i olika delsändningar, skall ett enda ursprungsbevis om ursprung lämnas till tullmyndigheterna vid importen av den första delsändningen.

Artikel 112

Ursprungsintyg skall lämnas till tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten i enlighet med förfarandena i artikel 62 i tullkodexen. Dessa myndigheter kan begära att ett certifikat översätts. De kan också kräva att deklaration för övergång till fri omsättning skall åtföljas av en försäkran av importören att produkterna uppfyller de villkor som gäller för tillämpning av detta avsnitt.

Artikel 113

1. Trots bestämmelserna i artikel 110 punkt 10 får undantagsbevis ett varucertifikat EUR.1 undantagsvis utfärdas efter utförseln av de produkter som certifikatet avser om:

a) Det inte utfärdats vid utförseltillfället på grund av misstag, oavsiktliga förbiseenden eller särskilda omständigheter,

b) Det visas på ett tillfredsställande sätt för tullmyndigheterna att ett varucertifikat EUR. 1 utfärdades men av tekniska skäl inte godkändes vid import.

2. De behöriga myndigheterna får utfärda ett varucertifikat EUR.1 i efterhand endast efter att ha kontrollerat att de uppgifter som lämnas i exportörens ansökan överensstämmer med de uppgifter som finns i motsvarande exporthandlingar, samt att intyget giltigt varucertifikat EUR.1 enligt bestämmelserna i detta avsnitt utfärdades när produkterna fördes ut.

3. Varucertifikat EUR.1 som utfärdas i efterhand skall ha en av följande påskrifter:

`EXPEDIDO A POSTERIORI`, `UDSTEDT EFTERFØLGENDE`, `NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT`, `ÅÊÄÏÈÅÍ ÅÊ ÔÙÍ ÕÓÔÅÑÙÍ`, `ISSUED RETROSPECTIVELY`, `DELIVRE A POSTERIORI`, `RILASCIATO A POSTERIORI`, `AFGEGEVEN A POSTERIORI`, `EMITIDO A POSTERIORI`, `ANNETTU JÄLKIKÄTEEN`, `UTFÄRDAT I EFTERHAND`.

4. Den påskrift som avses i punkt 3 skall göras i fältet `Anmärkningar` på varucertifikatet EUR.1.

Artikel 114

1. Om ett varucertifikat EUR.1 stulits, förlorats eller förstörts får exportören hos de behöriga myndigheter eller tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten som utfärdade certifikatet ansöka om ett duplikat, som myndigheten skall utfärda på grundval av de exporthandlingar som den har tillgång till.

2. Ett duplikat som utfärdas på detta sätt skall ha en av följande påskrifter:

`DUPLICADO`, `DUPLIKAT`, `DUPLIKAT`, `ÁÍÔÉÃÑÁÖÏ`, `DUPLICATE`, `DUPLICATA`, `DUPLICATO`, `DUPLICAAT` `SEGUNDA VIA`, `KAKSOISKAPPALE`, `DUPLIKAT`.

3. Den påskrift som avses i punkt 2 skall göras i fältet `Anmärkningar` på varucertifikatet EUR.1.

4. Duplikatet, som skall ha samma datum för utfärdande som det ursprungliga varucertifikatet EUR.1, skall gälla från och med den dagen.

Artikel 115

I de fall när ursprungsvaror befinner sig under kontroll av ett tullkontor i gemenskapen får det ursprungliga ursprungsbeviset om ersättas med ett eller flera varucertifikat EUR.1 i syfte att produkterna i fråga helt eller endast till viss del skall kunna sändas till en annan ort i gemenskapen. Ersättningsvarucertifikat EUR.1 skall utfärdas av det tullkontor som är ansvarigt för kontrollen av varorna.

Artikel 116

1. Ett varucertifikat EUR.1 skall vara giltigt under 5 månader efter dagen för dess utfärdande i förmånsrepubliken, förmånsområdet eller gemenskapen och skall inom samma tidsfrist lämnas till tullmyndigheterna i den medlemsstat eller det förmånsland eller förmånsområdet där importen sker.

2. Ett varucertifikat EUR.1 som avlämnas till tullmyndigheterna i en medlemsstat efter den sista dagen för avlämnandet enligt punkt 1 får godkännas för tillämpning av förmånsbehandlingen, om underlåtenheten att inge certifikatet före den fastställda sista dagen beror på exceptionella omständigheter.

3. I övriga fall av försenat avlämnande utöver dem som anges i punkt 2 får tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten godkänna varucertifikaten EUR.1, om produkterna har uppvisats för dem före denna sista dag.

b) Fakturadeklaration

Artikel 117

1. En fakturadeklaration får upprättas

a) av en exportör som godkänts enligt artikel 118,

b) av vilken exportör som helst vad gäller försändelser bestående av ett eller flera paket innehållande ursprungsprodukter vars totala värde inte överstiger 3 000 ecu, under förutsättning att det biträdande som avses i artikel 110.1 tillämpas också på detta förfarande.

2. En fakturadeklaration får upprättas om produkterna i fråga kan anses som produkter med ursprung i gemenskapen eller i en förmånsrepublik eller ett förmånsområde i enlighet med detta avsnitt,

3. Den exportör som upprättar en fakturadeklaration skall vara beredd att när som helst, på begäran av gemenskapens tullmyndigheter eller behöriga myndigheter i en förmånsrepublik eller ett förmånsområde, förete all tillämplig dokumentation som visar de berörda produkternas ursprungsstatus liksom att fullgöra det administrativa samarbete som avses i detta avsnitt.

4. En fakturadeklaration skall upprättas av exportören genom att den deklaration vars text återges i bilaga 22 maskinskrivs, stämplas eller trycks på fakturan, följesedeln eller annat kommersiellt dokument, med användning av en av de språkversioner som finns i bilagan och i enlighet med importlandets interna lagstiftning. Om deklarationen skrivs för hand, skall den skrivas med bläck och med tryckbokstäver.

5. Fakturadeklarationer skall undertecknas för hand av exportören. En i enlighet med artikel 118 godkänd exportör behöver dock inte underteckna sådana deklarationer, om han lämnar en skriftlig förbindelse till behöriga myndigheter att han påtar sig fullt ansvar för varje fakturadeklaration som identifierar honom som om den undertecknats av honom för hand.

6. I de fall som avses i punkt 1 b får en fakturadeklaration användas på följande särskilda villkor:

a) En fakturadeklaration skall utfärdas för varje försändelse.

b) Om varorna i en försändelse redan i det exporterande landet eller området har genomgått en kontroll med avseende på om de motsvarar definitionen av begreppet ursprungsvaror kan exportören göra en hänvisning till denna kontroll i fakturadeklarationen.

Bestämmelserna i första stycket befriar i förekommande fall inte exportören från skyldigheten att fullgöra andra formaliteter som anges i tull- och postföreskrifterna.

Artikel 118

1. Tullmyndigheterna i gemenskapen kan ge en exportör, nedan kallad `godkänd exportör`, som ofta försänder gemenskapsprodukter enligt artikel 98.2, tillstånd att upprätta fakturadeklarationer, oavsett vilket värde det rör sig om, om denne på ett för tullmyndigheterna tillfredsställande sätt lämnar de garantier som är nödvändiga för att styrka att produkterna har ursprungsstatus liksom att övriga krav i detta avsnitt är uppfyllda.

2. Tullmyndigheterna får bevilja tillstånd som godkänd exportör på de villkor som de anser lämpliga.

3. Tullmyndigheterna skall tilldela den godkände exportören ett tillståndsnummer som skall anges i fakturadeklarationen.

4. Tullmyndigheterna skall övervaka hur den godkände exportören använder sitt tillstånd.

5. Tullmyndigheterna kan återkalla tillståndet när som helst. De skall göra det om den godkände exportören inte längre lämnar de garantier som avses i punkt 1, inte uppfyller de villkor som avses i punkt 2 eller på något sätt använder tillståndet oriktigt.

Artikel 119

1. Produkter som sänds som småpaket från privatpersoner till privatpersoner eller som ingår i resandes personliga bagage får införas som ursprungsprodukter som åtnjuter förmånsbehandling enligt artikel 98 utan att ett varucertifikat EUR.1 eller en fakturadeklaration behöver avlämnas, under förutsättning att denna import inte är av kommersiell art och att den har förklarats uppfylla de villkor som krävs för tillämpningen av detta avsnitt, och att det inte råder något tvivel om denna förklarings trovärdighet.

2. Tillfällig import som uteslutande består av produkter för den resandes eller mottagarens eller deras familjers personliga bruk skall anses vara av icke-kommersiell art, om det av produkternas beskaffenhet och mängd är uppenbart att de inte importeras av kommersiella skäl.

Vidare får produkternas sammanlagda värde inte överstiga 215 ecu för småpaket eller 600 ecu för innehållet i resandes personliga bagage.

Artikel 120

Om små skillnader upptäcks mellan uppgifterna i ett ursprungsintyg och de uppgifter som lämnats i de handlingar som uppvisats för tullkontoret vid genomförandet av formaliteterna för import av varorna, skall detta i sig inte medföra att detta certifikat blir ogiltigt eller att denna deklaration blir ogiltig, under förutsättning att det vederbörligen kan fastställas att uppgifterna i dokumentet avser de uppvisade varorna.

Fel av uppenbart formell karaktär, som skrivfel på ursprungsintyg, får inte leda till att dokumentet underkänns, om inte felen är av sådan natur att det finns anledning att betvivla att de uppgifter som lämnats på dokumentet är riktiga.

Underavsnitt 3

Metoder för administrativt samarbete

Artikel 121

1. Förmånsrepublikerna eller förmånsområdena skall sända kommissionen prov på de stämplar som deras statliga myndigheter använder tillsammans med namnen på och adresserna till de myndigheter som är behöriga att utfärda varucertifikat EUR.1 och i efterhand kontrollera dessa certifikat och fakturadeklarationer. Dessa stämplar skall vara giltiga från och med den dag kommissionen mottog proven. Kommissionen skall vidarebefordra dessa uppgifter till tullmyndigheterna i medlemsstaterna. Om sändandet av dessa uppgifter sker inom ramen för uppdatering av tidigare uppgifter, skall kommissionen ange datum då de nya stämplarna börjar gälla enligt förmånsrepublikernas eller förmånsområdenas behöriga myndigheters angivelser. Dessa uppgifter är konfidentiella; i samband med övergång till fri omsättning skall tullmyndigheterna i fråga dock låta berörda personer ta del av proven på de stämplar som avses i denna punkt.

2. Kommissionen skall till förmånsrepublikerna och förmånsområdena skicka prov på de stämplar som medlemsstaternas tullmyndigheter använder vid utfärdandet av varucertifikat EUR.1.

Artikel 122

1. Efterkontroller av varucertifikat EUR.1 eller fakturadeklarationer skall utföras som stickprovskontroller eller när tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten eller behöriga myndigheter i förmånsrepubliken eller förmånsområdet har rimlig anledning att betvivla ett dokuments äkthet eller berörda varors ursprungsstatus eller att övriga krav enligt dessa föreskrifter är uppfyllda.

2. Vid tillämpningen av punkt 1 skall de behöriga myndigheterna i den importerande medlemsstaten eller i den importerande förmånsrepubliken eller förmånsområdet återsända varucertifikatet EUR.1 eller fakturadeklarationen eller en kopia av detta certifikat eller denna deklaration till behöriga myndigheter i den exporterande förmånsrepubliken eller det exporterande förmånsområdet, eller till tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten, och i förekommande fall uppge de skäl vad gäller form och innehåll som motiverar undersökningen.

Myndigheterna skall till varucertifikaten EUR.1 eller fakturadeklarationen bifoga alla relevanta kommersiella dokument eller en kopia av dessa och som underlag för begäran om en efterkontroll överlämna alla dokument och uppgifter som de erhållit och som tyder på att de uppgifter som lämnats i certifikatet eller deklarationen i fråga inte är riktiga.

Om tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten beslutar att uppskjuta tillämpningen av förmånsbehandlingen för berörda produkter i avvaktan på resultaten av kontrollen skall de medge att produkterna frigörs till importören med förbehåll för eventuella säkerhetsåtgärder som de anser nödvändiga.

3. Tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten eller de behöriga myndigheterna i förmånsrepubliken eller förmånsområdet som begärt kontrollen skall underrättas om resultaten av kontrollen inom sex månader. Dessa resultat skall göra det möjligt att fastställa om varucertifikatet EUR.1 eller fakturadeklarationen avser de produkter som verkligen exporterats, och om dessa produkter verkligen är berättigade till den förmånsbehandling som avses i artikel 98.

4. För att kunna utföra efterkontroll av varucertifikat EUR.1 och fakturadeklarationer skall de behöriga myndigheterna i förmånsrepubliken eller förmånsområdet eller tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten under minst tre år förvara varucertifikat, EUR.1, fakturadeklaration och exportdokument som har en hänvisning till dessa.

5. Om det i de fall då rimliga tvivel föreligger inte lämnas något svar inom tio månader efter det att efterkontroll begärts eller om svaret inte innehåller tillräckliga upplysningar för att göra det möjligt att fastställa det ifrågavarande dokumentets äkthet eller produkternas verkliga ursprung, skall den begärande myndigheten inte medge rätt till förmånsbehandling i tullhänseende, utom vid särskilda omständigheter.

Underavsnitt 4

Ceuta och Melilla

Artikel 123

1. Begreppet `gemenskapen` i detta avsnitt skall inte omfatta Ceuta och Melilla. Begreppet `produkter med ursprung i gemenskapen` skall inte avse produkter med ursprung i Ceuta och Melilla.

2. Detta avsnitt skall ha motsvarande tillämpning vid avgörandet av huruvida produkter kan anses ha sitt ursprung i den förmånsrepublik eller det förmånsområde som beviljas förmånsbehandling i tullhänseende då de importeras till Ceuta och Melilla eller ha sitt ursprung i Ceuta och Melilla.

3. Ceuta och Melilla skall anses vara ett enda territorium.

4. Bestämmelserna i detta avsnitt om utfärdande, användning och efterkontroll av varucertifikat EUR.1 skall ha motsvarande tillämpning för produkter med ursprung i Ceuta och Melilla.

5. De spanska tullmyndigheterna skall ansvara för tillämpningen av detta avsnitt i Ceuta och Melilla."

3. Artikel 220 skall ersättas med följande:

"Artikel 220

1. Utan att det påverkar tillämpningen av särskilda bestämmelser skall följande dokument bifogas deklarationen om hänförande till ett tullförfarande med ekonomisk verkan:

a) Tullagerförfarandet:

- Tullager av typ D: De dokument som anges i artikel 218.1 a och b.

- Annat tullager än typ D: Inga dokument.

b) Förfarandet för aktiv förädling:

- Restitutionssystemet: De dokument som anges i artikel 218.1.

- Suspensionssystemet: De dokument som anges i artikel 218.1 a och b.

Vid behov skall det skriftliga tillståndet för tullförfarandet i fråga eller en kopia av ansökan om tillståndet bifogas vid tillämpning av artikel 556.1 andra stycket.

c) För bearbetning under tullkontroll skall de dokument som anges i artikel 218.1 a och b och vid behov det skriftliga tillståndet för tullförfarandet i fråga bifogas.

d) Förfarandet för temporär import:

- Partiell befrielse från tull: De dokument som anges i artikel 218.1.

- Fullständig befrielse från tull: De dokument som anges i artikel 218.1 a och b.

Vid behov skall det skriftliga tillståndet för tullförfarandet i fråga bifogas.

e) För förfarandet för passiv förädling skall de dokument som anges i artikel 221.1 och vid behov det skriftliga tillståndet för tullförfarandet i fråga eller en kopia av ansökan om tillstånd bifogas vid tillämpning av artikel 751.1 andra stycket.

2. Artikel 218.2 skall tillämpas för deklarationer om hänförande till alla tullförfaranden med ekonomisk verkan.

3. Tullmyndigheterna får godkänna att det skriftliga tillståndet för tullförfarandet i fråga eller en kopia av ansökan om tillstånd står till deras förfogande i stället för att bifogas deklarationen."

4. I artikel 228 skall följande stycken läggas till:

"Detta kvitto skall åtminstone innehålla följande uppgifter:

a) En beskrivning av varorna som är tillräckligt tydlig för att möjliggöra identifiering av dessa. Beskrivningen kan vid behov kompletteras med angivande av numret i tulltaxan.

b) Fakturerat värde och/eller, allt efter vad det gäller, mängden varor.

c) Specificering av uppburna avgifter.

d) Datum för dess upprättande.

e) Identifiering av den myndighet som utfärdat det.

Medlemsstaterna skall informera kommissionen om modellerna för de kvitton som används vid tillämpning av denna artikel. Kommissionen skall vidarebefordra dessa uppgifter till övriga medlemsstater."

5. I artikel 455 skall punkt 3 ersättas med följande text:

"3. Det bevis som avses i punkt 2 skall framläggas, på ett för tullmyndigheten tillfredsställande sätt genom

a) uppvisande av ett av tullmyndighet bestyrkt tull- eller handelsdokument av vilket det framgår att ifrågavarande varor uppvisats för bestämmelsekontoret; dokument skall innehålla de uppgifter som behövs för att identifiera varorna, eller

b) uppvisande av ett tulldokument eller en avskrift eller fotokopia av det, varav det framgår att varorna hänförts till ett tullförfarande i tredje land. Avskriftens eller fotokopians överensstämmelse med originalet skall intygas antingen av det organ som påtecknade det ursprungliga dokumentet eller av myndighet i det tredje landet i fråga eller av myndighet i en medlemsstat. Dokumentet skall innehålla de uppgifter som behövs för att identifiera varorna, eller

c) bevis enligt artikel 8 i ATA-konventionen, när det gäller den konventionen."

6. I slutet av avsnitt 2 skall följande artikel 457b införas:

"Artikel 457b

1. När en TIR-sändning upptar samma varor som dem, på vilka artikel 362 tillämpas, eller när tullmyndigheterna anser det nödvändigt, kan avgångskontoret/infartskontoret föreskriva färdväg för sändningen. Färdvägen får, på begäran av carnetinnehavaren, ändras endast av tullmyndigheterna i den medlemsstat där sändningen befinner sig under den föreskrivna transporten. Tullmyndigheterna skall göra tillämpliga anteckningar på TIR-carneten och utan dröjsmål underrätta tullmyndigheten på avgångskontoret/infartskontoret.

Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att verka mot alla överträdelser och oegentligheter och belägga dessa med kraftfulla påföljder.

2. I händelse av force majeure får fraktföraren avvika från den föreskrivna färdvägen. Sändningen och TIR-carneten skall utan dröjsmål visas upp för närmaste tullmyndighet i den medlemsstat där sändningen finns. Tullmyndigheten skall utan dröjsmål underrätta avgångskontoret/infartskontoret och göra tillämpliga anteckningar på TIR-carneten."

7. Artikel 629 skall ersättas med följande:

"Artikel 629

Deklarationen eller ansökan om att hänföra förädlingsprodukter eller i förekommande fall varor i oförändrat skick till en av de godkända tullbehandlingarna eller användningarna enligt artikel 128 i kodexen skall innehålla alla uppgifter som behövs för att styrka en begäran om återbetalning."

8. Artikel 630 skall ersättas med följande:

"Artikel 630

Utan att det påverkar användningen av de förenklade förfarandena skall alla förädlingsprodukter och i förekommande fall alla varor i oförändrat skick som skall hänföras till en av de godkända tullbehandlingarna eller användningarna enligt artikel 128 i kodexen uppvisas vid avslutningskontoret och underkastas de tullformaliteter som är fastställda för behandlingen i fråga i enlighet med de tillämpliga allmänna bestämmelserna."

9. I artikel 631 skall punkt 1 ersättas med följande:

"Deklarationen som hänför förädlingsprodukterna och i förekommande fall varorna i oförändrat skick till en av de godkända tullbehandlingarna eller användningarna enligt artikel 128 i kodexen skall utom när artikel 568 tillämpas inges till ett av de avslutningskontor som anges i tillståndet."

10. I artikel 640.1 skall j ersättas