2.

Följande artiklar ska införas: ”Artikel 3a Kriterier för att avgöra om det föreligger brister i hur förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar 1. Kommissionen ska göra sin bedömning av hur förvaltnings- och kontrollsystemen fungerar på grundval av resultaten av alla tillgängliga revisioner som utförts av medlemsstaterna, kommissionens avdelningar och revisionsrätten, resultaten av utredningar som utförts av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning samt all annan information om överensstämmelse med de utnämningsvillkor som avses i artikel 2.1 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1042/2014 (*1). Kommissionens bedömning ska omfatta det nationella programmets interna kontrollmiljö, den ansvariga myndighetens förvaltnings- och kontrollverksamhet samt revisionsmyndighetens kontroll- och revisionsverksamhet, och den ska göras på grundval av en kontroll av överensstämmelsen med de centrala krav som fastställs i tabell 1 i bilagan. 2. Överensstämmelse med de centrala krav som avses i punkt 1 utifrån de kategorier som anges i tabell 2 i bilagan ska användas för att bedöma hur varje behörig myndighet fungerar och för att dra en allmän slutsats om förvaltnings- och kontrollsystemet. Alla eventuella förmildrande eller försvårande faktorer ska beaktas i den allmänna slutsatsen om förvaltnings- och kontrollsystemet. 3. När ett av de centrala kraven 2, 4, 5, 8, 11, 12 eller 14 i tabell 1 i bilagan, eller minst två av de övriga centrala kraven i tabellen, bedöms falla inom kategori 3 eller 4 i tabell 2 i bilagan, ska detta betraktas som en allvarlig brist i hur förvaltnings- och kontrollsystemet fungerar. Artikel 3b Kriterier för tillämpning och fastställande av de finansiella korrigeringarnas nivå 1. Kommissionen ska tillämpa finansiella korrigeringar när den upptäcker en eller flera enskilda eller systembetingade oriktigheter eller en eller flera brister i hur förvaltnings- och kontrollsystemet fungerar (nedan kallade systembrister). Vid tillämpningen av denna förordning ska med oriktighet avses varje överträdelse av unionsrätten eller nationell rätt eller varje överträdelse av nationella regler som är följden av handling eller underlåtenhet av en eller flera stödmottagare som har lett eller skulle ha kunnat leda till en negativ ekonomisk effekt för Europeiska unionens allmänna budget genom en otillbörlig utgift. Beloppet av den finansiella korrigeringen ska fastställas från fall till fall där så är möjligt och ska motsvara det exakta belopp som felaktigt belastat unionens allmänna budget. Om kommissionen upptäcker oriktigheter i ett representativt urval av utgifter inom ett nationellt program eller en del av ett sådant, men det inte är kostnadseffektivt att kontrollera lagligheten och korrektheten hos resten av utgifterna, får korrigeringen fastställas genom att resultaten av granskningen av urvalet extrapoleras till resten av den population från vilken urvalet gjorts. Om kommissionen upptäcker systembetingade oriktigheter eller systembrister men det inte är möjligt, ens genom extrapolering, att beräkna korrigeringen exakt, ska en finansiell schablonkorrigering tillämpas på de utgifter som deklarerats för den del av systemet som påverkats, i enlighet med de vägledande kriterier och skalor som anges i punkterna 2 och 3. Schablonkorrigeringar får också tillämpas på enskilda oriktigheter. 2. Nivån på schablonkorrigeringen ska fastställas med beaktande av följande faktorer: a) Hur allvarlig oriktigheten eller systembristen är i förhållande till det allmänna systemet eller en del av detta eller i förhållande till de typer av utgifter som deklarerats. b) Hur stor risk för förluster som uppstått för unionens budget till följd av oriktigheten eller systembristen. c) Hur utsatta utgifterna blivit för bedrägerier till följd av oriktigheten eller systembristen. d) Eventuella förmildrande eller försvårande faktorer. 3. Nivån på korrigeringen ska fastställas på följande sätt: a) Om oriktigheten/oriktigheterna eller systembristen/systembristerna är så grundläggande, vanligt förekommande eller omfattande att den/de innebär ett fullständigt misslyckande för systemet och en risk för att de berörda utgifterna inte är lagliga och korrekta, ska en schablonsats på 100 % tillämpas. b) Om oriktigheten/oriktigheterna eller systembristen/systembristerna är så vanligt förekommande och omfattande att den/de innebär ett mycket allvarligt misslyckande för systemet och en risk att en mycket hög andel av de berörda utgifterna inte är lagliga och korrekta, ska en schablonsats på 25 % tillämpas. c) Om oriktigheten/oriktigheterna eller systembristen/systembristerna beror på att systemet fungerar endast delvis, ineffektivt eller sällan, så att de finns en risk att de berörda utgifterna inte är lagliga och korrekta, ska en schablonsats på 10 % tillämpas. d) Om oriktigheten/oriktigheterna eller systembristen/systembristerna beror på att systemet fungerar ojämnt, så att de finns en risk att de berörda utgifterna inte är lagliga och korrekta, ska en schablonsats på 5 % tillämpas. I enlighet med proportionalitetsprincipen får schablonsatsen minskas till 2 % om oriktighetens eller systembristens art och allvar inte anses motivera en korrigeringssats på 5 %. 4. Om en behörig myndighet inte har vidtagit nödvändiga korrigerande åtgärder efter att en finansiell korrigering tillämpats under ett budgetår och samma oriktighet[er] eller brist[er] upptäcks på nytt under ett efterföljande budgetår, får schablonsatsen för korrigeringen ökas till en nivå som inte överstiger följande nivå i skalan i punkt 3, eftersom oriktigheten/oriktigheterna eller bristen/bristerna kvarstår. (*1) Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1042/2014 av den 25 juli 2014 om komplettering av förordning (EU) nr 514/2014 med avseende på utnämning av ansvariga myndigheter, deras förvaltnings- och kontrollansvar samt revisionsmyndigheternas ställning och skyldigheter (EUT L 289, 3.10.2014, s. 3).”"