14.

Artikel 138 ska ändras på följande sätt: a) I punkt 3 ska leden a, b och c ersättas med följande: ”a) Nära förbindelser, enligt definitionen i punkt 2, som uppstår till följd av att det finns en enhet inom den offentliga sektorn i EES som har rätt att ta ut skatt och som är antingen i) en enhet som direkt, eller indirekt genom ett eller flera företag, äger 20 procent eller mer av kapitalet i motparten, eller ii) en tredje part som direkt, eller indirekt genom ett eller flera företag, äger 20 procent eller mer av kapitalet i motparten och 20 procent eller mer av kapitalet i den andra enheten, förutsatt att det inte finns några andra nära förbindelser mellan motparten och den andra enheten utöver de nära förbindelser som uppstår till följd av en eller flera enheter inom den offentliga sektorn i EES med rätt att ta ut skatt. b) Säkerställda obligationer reglerade genom EES-lagstiftning som i) uppfyller de krav som fastställs i artikel 129.1–129.3 och 129.6 i förordning (EU) nr 575/2013, ii) inte i sin säkerhetsmassa har skuldinstrument utan säkerhet som emitterats av motparten eller en enhet med nära förbindelse till den motparten, enligt definitionen i punkt 2, och som fullt ut garanteras av en eller flera enheter inom den offentliga sektorn i EES med rätt att ta ut skatt, och iii) har en ECAI-bedömning enligt definitionen i artikel 83 a som uppfyller kraven enligt bilaga IXb. c) Icke omsättbara skuldförbindelser med säkerhet i inteckning (RMBD) och skuldförbindelser med säkerhet i godtagbara kreditfordringar (DECC).” b) Följande punkt 4 ska läggas till: ”4. Om överensstämmelse med punkt 3 b ii behöver verifieras, dvs. för säkerställda obligationer reglerade genom EES-lagstiftning, där den tillämpliga lagstiftningen eller prospektet inte exkluderar skuldinstrument som avses i punkt 3 b ii som säkerhetsmassa och där motparten eller en enhet med nära förbindelser till denne har emitterat sådana skuldinstrument får de nationella centralbankerna vidta en eller flera av följande åtgärder för att genomföra ad-hoc kontroller av efterlevnaden av punkt 3 b ii. a) De nationella centralbankerna får erhålla regelbundna granskningsrapporter som ger en översikt över tillgångarna i säkerhetsmassan för de säkerställda obligationerna reglerade genom EES-lagstiftning. b) Om granskningsrapporter inte ger tillräcklig information för en verifiering, får de nationella centralbankerna kräva självcertifiering och utfästelser från den motpart som mobiliserar en säkerställd obligation reglerad genom EES-lagstiftning, där motparten försäkrar att säkerhetsmassan för de säkerställda obligationerna reglerade genom EES-lagstiftning inte i strid med punkt 3 b ii inkluderar bankobligationer utan säkerhet som emitterats av motparten, eller en enhet med nära förbindelse till denne, och som fullt ut garanteras av en eller flera offentliga EES-enheter med rätt att ta ut skatt. Motpartens självcertifiering ska undertecknas av motpartens VD, finanschef eller en chef på motsvarande nivå, eller av en firmatecknare å deras vägnar. c) De nationella centralbankerna kan årsvis i efterhand begära att en motpart som mobiliserar en säkerställd obligation reglerad genom EES-lagstiftning uppvisar en bekräftelse från externa revisorer eller emittentens granskare av säkerhetsmassan där det framgår att säkerhetsmassan för de säkerställda obligationerna reglerade genom EES-lagstiftning inte i strid med punkt 3 b ii inkluderar bankobligationer utan säkerhet som emitterats av motparten, eller en enhet med nära förbindelse till denne, och som fullt ut garanteras av en eller flera enheter inom den offentliga sektorn i EES med rätt att ta ut skatt. d) Om motparten inte på anmodan av en nationell centralbank tillhandahåller någon självcertifiering eller bekräftelse i enlighet med led b och c, ska den säkerställda obligationen reglerad genom EES-lagstiftning inte mobiliseras som säkerhet av motparten.”