RESOLUTION AV RÅDGIVANDE KOMMITTÉN FÖR EUROPEISKA KOL- OCH STÅLGEMENSKAPEN om import av stål till Europeiska unionen (96/C 138/07)

(Antagen genom enhälligt beslut med en nedlagd röst vid det 328:a mötet den 14 mars 1996)

RÅDGIVANDE KOMMITTÉN FÖR EUROPEISKA KOL- OCH STÅLUNIONEN UTFÄRDAR DENNA RESOLUTION

- med beaktande av de tidigare resolutioner som är helt eller delvis ägnade problemen med import till EU, särskilt resolutionerna av den 8 februari och 7 juni 1991, 2 juni och 20 november 1992, 2 och 19 april 1993 samt av den 16 december 1994, och

- med beaktande av följande:

- Det händer allt oftare att vissa tredje länder använder handelsmetoder som innebär illojal konkurrens, med underpriser som i extremfall är 50 % lägre än EU-producenternas priser för jämförbara produkter.

- Sådan handelsverksamhet vidtas i allmänhet av producenter som subventioneras öppet eller i smyg, och vars export inte underställs lönsamhetskrav.

- Inte ens de mest konkurrenskraftiga företagen inom EU har möjlighet att med gängse handelspolitiska medel stå emot denna typ av import.

- Dessa illojala metoder har bidragit till en fortsatt ökning av stålimporten till EU, som redan hade ökat betydligt under 1994. Enligt de senaste beräkningarna översteg denna import 14 miljoner ton 1995 (cirka 16 miljoner ton när det gäller råstål), vilket med stor marginal är ett rekord i gemenskapens historia.

- För praktiskt taget alla laminerade produkter ökade tredje länders andel av EU-marknaden avsevärt förra året. Mellan 1991 och 1995 ökade deras marknadsandel från 6 % till 15 % när det gäller varmvalsade stålband, och från 9 % till 24 % för grovplåt och mellanplåt.

- Under de senaste två åren motsvarade den ökade importen (cirka 8-9 miljoner ton) från tredje länder cirka 33 miljoner arbetstimmar. Särskild uppmärksamhet bör därför ägnas de sociala följderna för arbetstagarna.

- För vissa importerade produkter ges inte heller tillräckliga garantier avseende kvalitet och frånvaro av radioaktivitet.

- EU:s stålindustri har efter smärtsamma omstruktureringar avsevärt förbättrat sin ekonomiska och tekniska konkurrenskraft. Om effektivitet var det enda kriteriet för handels konkurrensen skulle EU:s stålindustri stå bättre rustad mot externa konkurrenter som verkar under onormala förhållanden, och importen skulle minska betydligt.

- anmodar kommissionen att

- inom ramen för dess löpande bevakning av marknaden och förberedelse av prognosprogram ägna särskild uppmärksamhet åt importutvecklingen, både när det gäller volymer och priser, samt åt importens följder för stålproducenternas och stålförädlingsföretagens situation inom EU,

- som redan begärts i tidigare resolutioner, med erforderlig snabbhet och effektivitet undersöka och handlägga de klagomål som anförts mot importen, samtidigt som handläggningen av antidumpningspolitiken skyddas mot eventuella politiska hänsyn - vilket är fallet i de flesta utomeuropeiska länder - så att sanktioner snabbt kan vidtas mot den import till EU som innebär illojal konkurrens,

- ombesörja särskild bevakning av importen från tredje länder där destinationsändringar företas eller skulle kunna företas. I detta perspektiv är det lämpligt och väsentligt att bibehålla och geografiskt utvidga systemet med dubbla licenser, som förvisso bör förbättras. Detta system bör i synnerhet utvidgas till att omfatta även förädlade stålprodukter,

- se till att de importerade produkterna håller en tillräcklig hög kvalitet för slutanvändningen och att adekvata kontroller av alla produkter (råvaror, halvfabrikat och färdigvaror) görs vid gränserna för att undvika de risker som är förknippade med import av radioaktivt kontaminerade material,

- på nytt ta kontakt med medlemsstaterna för att se till att de uppfyller sina skyldigheter, både när det gäller att utan dröjsmål till Europeiska gemenskapernas statistikkontor lämna in detaljerad handelsstatistik över den yttre handeln med stål och att lämna in de importhandlingar som föreskrivs i förordning (EG) nr 2914/95, samt att, om dessa åtgärder inte leder till något resultat inom några veckor, använda andra informationskällor som gör det möjligt att följa importutvecklingen i de medlemsstater vars statistik är otillräcklig eller ännu ej lämnats in. Otillräcklig statistik och dröjsmål innebär att stålindustrin inom EU inte kan använda de handelspolitiska medel som står till buds enligt antidumpningsavtalet inom ramen för GATT eller med samma tidplan som den amerikanska industrin. Rådgivande kommittén anser att det är allvarligt och oacceptabelt att statistiken över den yttre handeln publiceras med dröjsmål på upp till ett år, eller i vissa fall är helt okänd. Det är mot bakgrund av detta fortfarande nödvändigt att bibehålla ett förhandsbevakningssystem avseende alla tredje länder,

- vid förhandlingarna med tredje länder - i likhet med vad som föreskrivs i det internationella textilavtalet enligt vilket kvoterna höjs med i genomsnitt 3-4 % per år - beakta de prognoser som görs avseende stålförbrukningens utveckling inom EU, särskilt som vissa tidigare eftergifter (till exempel en höjning med 50 % på två år av kvoterna för Ryssland, Ukraina och Kazakstan) kan få vissa tredje länder att öka sin export till EU oproportionerligt,

- göra en förteckning på de tredje länder där stålproducenterna enligt kommissionens uppgifter får statligt stöd.