SV Europeiska unionens officiella tidning L 130/1

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2017/821

av den 17 maj 2017

om fastställande av skyldigheter avseende tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan för unionsimportörer av tenn, tantal och volfram, malmer av dessa metaller, samt guld med ursprung i konfliktdrabbade områden och högriskområden

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 207,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och

av följande skäl:

(1) Naturresurser i form av mineral i konfliktdrabbade eller högriskområden kan, även om de har en stor potential för utveckling, vara en orsak till tvist när inkomster från dem utlöser eller driver fortsatta våldsamma konflikter och undergräver strävanden för att uppnå utveckling, goda styrelseformer och upprätthållande av rättsstaten. I sådana områden är det av avgörande betydelse att bryta sambandet mellan konflikter och olaglig exploatering av mineral för att garantera fred, utveckling och stabilitet.

(2) Regeringar och internationella organisationer har tillsammans med ekonomiska aktörer och organisationer i det civila samhället antagit utmaningen att förhindra finansieringen av väpnade grupper och säkerhetsstyrkor i resursrika områden. Till dessa organisationer räknas också de kvinnoorganisationer som leder arbetet med att uppmärksamma den exploatering som dessa grupper och styrkor infört, såväl som våldtäkter och våld som används för att kontrollera lokalbefolkningarna.

(3) Det är vanligt att de mänskliga rättigheterna kränks i resursrika konfliktdrabbade områden och högriskområden, t.ex. genom barnarbete, sexuellt våld, människors försvinnande, tvångsförflyttningar och förstörande av religiöst eller kulturellt betydelsefulla platser.

(4) Unionen har tagit aktiv del i ett initiativ från Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) för att främja en ansvarsfull anskaffning av mineral från konfliktområden som har resulterat i en statsstödd process med flera berörda parter och som ledde till antagandet av OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet (OECD Due Diligence Guidance for Responsible Supply Chains of Minerals from Conflict-Affected and High-Risk Areas), inbegripet alla bilagor och tillägg. I maj 2011 rekommenderade OECD:s ministerkonferens att efterlevnaden av dessa riktlinjer aktivt skulle främjas.

(5) Principen om ansvarsfull anskaffning tas upp i OECD:s uppdaterade riktlinjer för multinationella företag (2) och ligger i linje med FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter (3). Dessa dokument har till syfte att främja iakttagandet av tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan när företag anskaffar råvaror från områden som drabbats av konflikter och instabilitet. På högsta internationella nivå inriktade sig FN:s säkerhetsråds resolution 1952 (2010) specifikt på Demokratiska republiken Kongo och dess centralafrikanska grannstater med en uppmaning om iakttagande av tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan. FN:s expertgrupp för Demokratiska republiken Kongo, som följer upp säkerhetsrådets resolution 1952 (2010), uppmanade också till efterlevnad av OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet.

(6) I Lusaka den 15 december 2010 gjorde stats- och regeringscheferna från området kring de afrikanska stora sjöarna ett politiskt åtagande för att utöver dessa multilaterala initiativ bekämpa den olagliga exploateringen av naturresurser i området och godkände bland annat ett regionalt certifieringssystem baserat på OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet.

(7) Genom att kontrollera handeln med mineral från konfliktområden är denna förordning ett av sätten att få slut på väpnade gruppers finansiering. Unionens utrikespolitiska åtgärder och utvecklingsåtgärder bidrar också till att bekämpa lokal korruption, stärka gränser samt tillhandahålla utbildning för lokalbefolkningen och deras företrädare för att hjälpa dem att påvisa missbruk.

(8) Kommissionen underströk i sitt meddelande av den 4 november 2008 med titeln Råvaruinitiativet – att uppfylla våra kritiska behov av tillväxt och arbetstillfällen i Europa att det var viktigt för unionens konkurrenskraft att säkerställa en tillförlitlig och störningsfri tillgång till råvaror. Råvaruinitiativet som ingår i det meddelandet från kommissionen är en integrerad strategi för att hantera olika utmaningar rörande tillgången till andra råvaror än energi och jordbruksprodukter. Initiativet understryker betydelsen av och främjar finansiell öppenhet, insyn i leveranskedjan och tillämpningen av normerna för företagens sociala ansvar.

(9) I sina resolutioner av den 7 oktober 2010, 8 mars 2011, 5 juli 2011 och 26 februari 2014 uppmanade Europaparlamentet unionen att lagstifta i linje med den amerikanska konfliktminerallagen, dvs. avsnitt 1502 i Dodd-Frank Wall Street Reform and Consumer Protection Act. I sina meddelanden av den 2 februari 2011 med titeln Råvaror och marknader för basprodukter: Att möta utmaningarna och av den 27 januari 2012 med titeln Handel, tillväxt och utveckling – Att skräddarsy handels- och investeringspolitik för de länder som bäst behöver det uttryckte kommissionen sin avsikt att undersöka möjligheterna att förbättra insynen i leveranskedjan, inklusive aspekter som rör tillbörlig aktsamhet. I det senare meddelandet och i linje med det åtagande som kommissionen gjorde i maj 2011 vid OECD:s ministerkonferens förordade kommissionen också ett större stöd för och användning av OECD:s riktlinjer för multinationella företag och OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet, även för länder som inte är medlemmar av OECD.

(10) Unionsmedborgare och det civila samhällets aktörer har uppmärksammat att ekonomiska aktörer i unionen inte hålls ansvariga för den potentiella kopplingen till olaglig utvinning av och handel med mineral från konfliktområden. Dessa mineral, som kan förekomma i konsumentprodukter, knyter följaktligen konsumenter till konflikter utanför unionen. På så sätt är konsumenter indirekt knutna till konflikter med allvarliga konsekvenser för mänskliga rättigheter, särskilt vad gäller kvinnors rättigheter, eftersom beväpnade grupper ofta använder massvåldtäkter som en avsiktlig strategi för att skrämma och kontrollera lokalbefolkningar i syfte att skydda sina intressen. Unionsmedborgare har därför, framför allt genom framställningar, begärt att kommissionen för Europaparlamentet och rådet lägger fram ett lagstiftningsförslag för att göra ekonomiska aktörer ansvariga enligt de relevanta riktlinjer som FN och OECD utfärdat.

(11) När det gäller denna förordning och i enlighet med OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet betraktas tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan som en fortlöpande både proaktiv och reaktiv process genom vilken ekonomiska aktörer övervakar och förvaltar sina inköp och sin försäljning i syfte att säkerställa att de inte bidrar till konflikter eller konflikters negativa konsekvenser.

(12) En oberoende extern granskning av en ekonomisk aktörs system för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan säkerställer trovärdigheten, vilket är positivt för ekonomiska aktörer i senare led och bidrar till en förbättring av systemet för tillbörlig aktsamhet i tidigare led.

(13) En ekonomisk aktörs offentliga rapportering om strategier och åtgärder för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan ger den insyn som krävs för att skapa ett förtroende hos allmänheten för de åtgärder som ekonomiska aktörer vidtar.

(14) Unionsimportörer har ett individuellt ansvar att uppfylla kraven på tillbörlig aktsamhet enligt denna förordning. Många befintliga och framtida system för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan (nedan kallade system för tillbörlig aktsamhet) skulle dock kunna bidra till att målen för denna förordning uppnås. Det finns redan system för tillbörlig aktsamhet som syftar till att bryta kopplingen mellan konflikter och anskaffning av tenn, tantal, volfram och guld. Dessa system använder oberoende externa granskare för att certifiera smältverk och raffinaderier som har system för att säkerställa att mineral anskaffas på ett ansvarsfullt sätt. Dessa system bör kunna erkännas i unionssystemet för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan (nedan kallat unionssystemet). De metoder och kriterier som ska gälla för att sådana system ska erkännas som likvärdiga med kraven i denna förordning bör fastställas i en delegerad akt, så att enskilda ekonomiska aktörer som ingår i dessa system kan uppfylla kraven i denna förordning och för att undvika dubbel granskning. Sådana system bör omfatta de övergripande principerna om tillbörlig aktsamhet, säkerställa att kraven är anpassade till de särskilda rekommendationerna i OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet och uppfylla de förfarandemässiga kraven, såsom berörda aktörers engagemang, varningsförfaranden och reaktionsförmåga.

(15) Ekonomiska aktörer i unionen har vid offentliga samråd uttryckt sitt intresse för en ansvarsfull anskaffning av mineral och rapporterat om nuvarande system för tillbörlig aktsamhet som syftar till att uppfylla målen för företagens sociala ansvar, kundernas önskemål och en säker tillgång på råvaror. Ekonomiska aktörer i unionen har emellertid också rapporterat om otaliga svårigheter och praktiska utmaningar vid tillämpningen av tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan på grund av de utdragna och komplexa globala leveranskedjorna som omfattar ett stort antal ekonomiska aktörer som ofta inte är tillräckligt medvetna om eller intresserade av de etiska problemen. Kommissionen bör se över kostnaden för en ansvarsfull anskaffning av råvaror och för tredjepartsgranskning, de administrativa konsekvenserna av sådan anskaffning och granskning och den eventuella effekten på konkurrenskraften, framför allt när det gäller små och medelstora företag, och bör rapportera sina resultat till Europaparlamentet och rådet. Kommissionen bör se till att mikroföretag och små och medelstora företag får lämpligt tekniskt stöd och bör underlätta informationsutbytet för att genomföra denna förordning. Mikroföretag och små och medelstora företag som är etablerade i unionen och som importerar mineral och metaller bör därför få tillgång till Cosme-programmet som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1287/2013 (4).

(16) Smältverk och raffinaderier är viktiga länkar i globala leveranskedjor för mineral eftersom de vanligtvis är det sista steget där tillbörlig aktsamhet faktiskt kan säkerställas genom insamling, redovisning och kontroll av uppgifter om mineralernas ursprung och kontrollkedja. Efter denna bearbetningsfas bedöms det ofta vara ogenomförbart att spåra mineralernas ursprung. Detsamma gäller återvunna metaller som har genomgått ännu fler steg i bearbetningsprocessen. En unionsförteckning över ansvarstagande smältverk och raffinaderier globalt kan därför ge ekonomiska aktörer i senare led insyn och säkerhet när det gäller åtgärder för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan. I överensstämmelse med OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet bör ekonomiska aktörer i tidigare led i leveranskedjan, t.ex. smältverk och raffinaderier, genomgå oberoende tredjepartsgranskningar av sina åtgärder för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan, även med syftet att tas upp på förteckningen över ansvarstagande smältverk och raffinaderier globalt.

(17) Unionsimportörer av mineral och metaller som omfattas av denna förordnings tillämpningsområde måste iaktta dess bestämmelser, inbegripet smältverk och raffinaderier i unionen som importerar och förädlar mineral och koncentrat av dessa.

(18) För att säkerställa att unionssystemet fungerar väl, samtidigt som man garanterar att den allra största delen mineral och metaller som omfattas av denna förordnings tillämpningsområde och importeras till unionen är föremål för dess krav, bör denna förordning inte gälla i situationer där unionsimportörernas årliga importvolymer för varje mineral eller metall i fråga ligger under de volymtröskelvärden som anges i bilaga I till denna förordning.

(19) För att säkerställa att unionssystemet fungerar väl och för att underlätta bedömningen av sådana system för tillbörlig aktsamhet som kan komma att erkännas enligt denna förordning, bör befogenheten att anta rättsakter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt delegeras till kommissionen när det gäller att ändra bilaga I till denna förordning genom att fastställa och ändra volymtröskelvärdena för mineral och metaller och fastställa de metoder och kriterier som ska tillämpas vid denna bedömning, med beaktande av OECD:s arbete i detta sammanhang. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför ordentliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (5). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.

(20) Medlemsstaternas behöriga myndigheter bör vara ansvariga för att säkerställa att unionsimportörer av de mineral eller metaller som omfattas av denna förordnings tillämpningsområde enhetligt uppfyller kraven genom att utföra lämpliga kontroller i efterhand. Register över sådana kontroller bör sparas i minst fem år. Medlemsstaterna bör uppmanas att fastställa regler för överträdelser av denna förordning.

(21) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. De genomförandebefogenheter som rör erkännandet av system för tillbörlig aktsamhet som likvärdiga, återkallandet av ett erkännande av likvärdighet vid brister samt fastställandet av förteckningen över ansvarstagande smältverk och raffinaderier globalt bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (6). Mot bakgrund av dessa genomförandeakters natur, med tanke på kommissionens begränsade diskretionära befogenheter, varigenom dessa akter bör baseras på de metoder och kriterier som ska antas genom en delegerad akt för kommissionens erkännande av system för tillbörlig aktsamhet, anses det rådgivande förfarandet vara det lämpliga förfarandet för antagandet av dessa genomförandeakter.

(22) För att garantera ett effektivt genomförande av denna förordning bör en övergångsperiod införas, bland annat så att medlemsstaternas kan inrätta behöriga myndigheter, så att kommissionen kan erkänna system för tillbörlig aktsamhet och så att ekonomiska aktörer kan bekanta sig med sina skyldigheter enligt denna förordning.

(23) Kommissionen och unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik bör regelbundet se över sitt finansiella stöd till och sina politiska åtaganden när det gäller konfliktdrabbade områden och högriskområden där tenn, tantal, volfram och guld utvinns, framför allt området kring de afrikanska stora sjöarna, för att säkerställa en konsekvent politik och för att uppmuntra till och stärka respekten för goda styrelseformer, rättsstatsprincipen och etisk utvinning.

(24) Kommissionen bör regelbundet rapportera till Europaparlamentet och rådet om effekterna av det unionssystem som inrättas genom denna förordning. Senast den 1 januari 2023 och därefter vart tredje år bör kommissionen se över unionssystemets funktionssätt och ändamålsenlighet samt dess effekter på plats när det gäller främjandet av ansvarsfull anskaffning av mineral som omfattas av denna förordnings tillämpningsområde från konfliktdrabbade områden och högriskområden och effekter på ekonomiska aktörer i unionen, inbegripet små och medelstora företag, samt rapportera till Europaparlamentet och rådet. Dessa rapporter kan vid behov åtföljas av lämpliga lagstiftningsförslag, som även kan omfatta ytterligare obligatoriska åtgärder.

(25) I det gemensamma meddelandet av den 5 mars 2014 med titeln Ansvarsfull anskaffning av mineral från konfliktdrabbade områden och högriskområden: mot en integrerad EU-strategi (nedan kallat det gemensamma meddelandet av den 5 mars 2014), åtog sig kommissionen och unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik att genomföra kompletterande åtgärder som leder till en integrerad unionsstrategi för ansvarsfull anskaffning parallellt med denna förordning, inte bara för att få många ekonomiska aktörer att delta i unionssystemet enligt denna förordning utan också för att se till att en global, konsekvent och heltäckande strategi tillämpas för att främja ansvarsfull anskaffning från konfliktdrabbade områden och högriskområden.

(26) Genom att med hjälp av tillbörlig aktsamhet och transparens förhindra att vinsterna från handeln med mineral och metaller finansierar väpnade konflikter kommer goda styrelseformer och hållbar ekonomisk utveckling att främjas. Denna förordning täcker därför även områden som omfattas av unionens politik för utvecklingssamarbete, utöver det huvudsakliga område som omfattas av unionens gemensamma handelspolitik.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte och tillämpningsområde

1. Genom denna förordning inrättas ett unionssystem för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan (nedan kallat unionssystemet) i syfte att begränsa möjligheterna för väpnade grupper och säkerhetsstyrkor att handla med tenn, tantal och volfram, malmer av dessa metaller, samt guld. Denna förordning är avsedd att ge insyn och säkerhet när det gäller unionsimportörers samt smältverks och raffinaderiers anskaffning av råvaror från konfliktdrabbade områden och högriskområden.

2. I denna förordning fastställs skyldigheter avseende tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan för de unionsimportörer av mineral eller metaller som innehåller eller består av tenn, tantal, volfram eller guld, i enlighet med vad som fastställs i bilaga I.

3. Denna förordning är inte tillämplig på unionsimportörer av mineral eller metaller vars årliga importvolymer för varje mineral eller metall i fråga ligger under de volymtröskelvärden som fastställs i bilaga I.

Alla volymtröskelvärden har fastställts till en nivå som säkerställer att den allra största delen, men minst 95 %, av de totala importerade volymerna till unionen av varje mineral och metall enligt KN-numret är föremål för unionsimportörernas skyldigheter enligt denna förordning.

4. Kommissionen ska anta en delegerad akt i enlighet med artiklarna 18 och 19, om möjligt före den 1 april 2020 och senast den 1 juli 2020, för att ändra bilaga I genom att fastställa volymtröskelvärdena för tantal eller niobmalm, även anrikad, guldmalm, även anrikad, tennoxider och tennhydroxider, tantalater och tantalkarbider.

5. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artiklarna 18 och 19 för att ändra de befintliga tröskelvärdena i bilaga I vart tredje år efter den 1 januari 2021.

6. Med undantag för artikel 7.4 är denna förordning inte tillämplig på återvunna metaller.

7. Denna förordning är inte tillämplig på lager, om unionsimportören visar att dessa lager skapades i sin nuvarande form vid ett verifierbart datum före den 1 februari 2013.

8. Denna förordning är tillämplig på de mineral och metaller i bilaga I som erhålls som biprodukter i enlighet med artikel 2 t.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning avses med

a) mineral : följande enligt förteckningen i del A i bilaga I:

— malm och anrikad malm som innehåller tenn, tantal eller volfram, samt

— guld,

b) metaller : metaller som innehåller eller består av tenn, tantal och volfram eller guld, i enlighet med vad som förtecknas i del B i bilaga I,

c) leveranskedjan för mineral : det system av verksamheter, organisationer, aktörer, teknik, information, resurser och tjänster som behövs för att flytta och bearbeta mineral från utvinningsplatsen till deras införlivande i den slutliga produkten,

d) tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan : skyldigheter för unionsimportörer av tenn, tantal och volfram, malmer av dessa metaller, samt guld avseende förvaltningssystem, riskhantering, oberoende extern granskning och uppgiftslämnande som syftar till att identifiera och åtgärda faktiska och potentiella risker i konfliktdrabbade områden och högriskområden för att förhindra eller minska de negativa konsekvenserna av importörernas anskaffning av råvaror,

e) kontrollkedja eller system för spårbarhet i leveranskedjan : uppgifter om den rad av ekonomiska aktörer som har haft kontrollen över mineral och metaller när de rör sig genom en leveranskedja,

f) konfliktdrabbade områden och högriskområden : områden i väpnad konflikt eller områden instabila efter en konflikt samt områden med svag eller obefintlig styrning och säkerhet, såsom sönderfallande stater, samt med omfattande och systematiska kränkningar av internationell rätt, inklusive brott mot de mänskliga rättigheterna,

g) beväpnade grupper och säkerhetsstyrkor : de grupper som avses i bilaga II i OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet,

h) smältverk och raffinaderier : varje fysisk eller juridisk person som utövar former av utvinningsmetallurgi med olika bearbetningsled i syfte att producera en metall från ett mineral,

i) ansvarstagande smältverk och raffinaderier : smältverk och raffinaderier som är belägna i eller utanför unionen och som anses uppfylla skyldigheterna i denna förordning,

j) tidigare led : led i leveranskedjan för mineral från utvinningsplatserna till och med smältverk och raffinaderier,

k) senare led : led i leveranskedjan för metaller från det led som kommer efter smältverk och raffinaderier och fram till den slutliga produkten,

l) unionsimportör : varje fysisk eller juridisk person som deklarerar mineral eller metaller för övergång till fri omsättning i den mening som avses i artikel 201 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 (7) eller varje fysisk eller juridisk person i vars namn en sådan deklaration görs, enligt vad som anges i dataelement 3/15 och 3/16 i enlighet med bilaga B i kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/2446 (8),

m) system för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan eller system för tillbörlig aktsamhet : en kombination av frivilliga förfaranden, verktyg och mekanismer, inbegripet oberoende extern granskning, för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan, utformade och kontrollerade av regeringar, branschorganisationer eller grupper av berörda organisationer,

n) medlemsstaternas behöriga myndigheter : de myndigheter som utsetts av medlemsstaterna i enlighet med artikel 10 och som har expertkunskap om råvaror, industriella processer och granskning,

o) OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet : OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet (OECD Due Diligence Guidance for Responsible Supply Chains of Minerals from Conflict-Affected and High-Risk Areas, andra upplagan, OECD 2013), inbegripet samtliga bilagor och tillägg,

p) varningsförfarande : ett förfarande för att på ett tidigt stadium öka medvetenheten om risker som möjliggör för varje berörd part, inklusive personer som slår larm om missförhållanden, att uttrycka oro över omständigheterna när det gäller utvinning, handel och hantering samt export av mineral i konfliktdrabbade områden och högriskområden,

q) modellstrategi för leveranskedjan : strategi för leveranskedjan som överensstämmer med bilaga II till OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet som behandlar riskerna för de betydande negativa effekter som kan förknippas med utvinning, handel och hantering samt export av mineral från konfliktdrabbade områden och högriskområden,

r) riskhanteringsplan : en unionsimportörs skriftliga svar på de konstaterade riskerna i leveranskedjan, baserat på bilaga III till OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet,

s) återvunna metaller : återvunna produkter från slutanvändare eller färdiganvända produkter, eller metallskrot från tillverkningsprocesser, inklusive överskottsmaterial, föråldrat, defekt och överblivet material som innehåller förädlade eller bearbetade metaller som är lämpliga att återvinna vid produktionen av tenn, tantal, volfram eller guld. Enligt denna definition anses delvis bearbetade eller obearbetade mineral eller biprodukter från andra malmer inte vara återvunna metaller,

t) biprodukt : ett mineral eller en metall som omfattas av denna förordnings tillämpningsområde och som har erhållits genom bearbetningen av ett mineral eller en metall som inte omfattas av denna förordning och som inte skulle ha erhållits utan bearbetningen av det primära mineral eller den primära metall som inte omfattas av denna förordning,

u) verifierbart datum : ett datum som kan verifieras genom en kontroll av det fysiska datumet för stämpeln på produkter eller på inventarieförteckningar.

Artikel 3

Unionsimportörernas efterlevnad av skyldigheterna avseende tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan

1. Unionsimportörer av mineral eller metaller ska uppfylla de skyldigheter avseende tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan som anges i denna förordning och bevara dokumentation som visar att de uppfyller dessa skyldigheter, inbegripet resultaten från oberoende externa granskningar

2. Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska vara ansvariga för att utföra lämpliga kontroller i efterhand i enlighet med artikel 11.

3. Berörda parter får i enlighet med artikel 8.1 ansöka om kommissionens erkännande av system för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan i syfte att främja unionsimportörernas efterlevnad av de relevanta kraven enligt artiklarna 4-7.

Artikel 4

Skyldigheter avseende förvaltningssystem

Unionsimportörer av mineral eller metaller ska vidta följande åtgärder:

a) Anta och på ett tydligt sätt meddela leverantörer och allmänheten uppdaterad information om sin strategi för leveranskedjan för mineral och metaller som kan komma från konfliktdrabbade områden och högriskområden.

b) I strategin för leveranskedjan införliva krav på tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan på ett sätt som överensstämmer med de krav som fastställs i modellstrategin för leveranskedjan i bilaga II till OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet.

c) Organisera sitt interna förvaltningssystem så att det stöder tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan genom att göra personer i ledande befattning, i de fall då unionsimportören inte är en fysisk person, ansvariga för att övervaka förfarandet för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan samt föra register över dessa system i minst fem år.

d) Förstärka arbetet med leverantörer genom att införliva sin strategi för leveranskedjan i avtal med leverantörer i överensstämmelse med bilaga II till OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet.

e) Inrätta ett varningsförfarande för att på ett tidigt stadium öka medvetenheten om risker eller se till att ett sådant inrättas genom samarbete med andra ekonomiska aktörer eller organisationer, eller genom att underlätta möjligheten att vända sig till en extern expert eller ett externt organ, t.ex. en ombudsman.

f) När det gäller mineral, använda sig av en kontrollkedja eller ett system för spårbarhet i leveranskedjan som, med stöd av dokumentation, tillhandahåller följande uppgifter: i) Beskrivning av mineralet, inklusive handelsnamn och typ. ii) Namn och adress för unionsimportörens leverantör. iii) Mineralernas ursprungsland. iv) Kvantitet uttryckt i volym eller vikt och datum för utvinning, om dessa uppgifter är tillgängliga. v) Om mineralerna har sitt ursprung i konfliktdrabbade områden och högriskområden, eller om unionsimportören har konstaterat andra risker i leveranskedjan enligt OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet, ytterligare uppgifter i enlighet med de särskilda rekommendationer för ekonomiska aktörer i tidigare led som anges i OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet, såsom ursprungsgruvan, platser där mineralerna har konsoliderats, handlats eller bearbetats, skatter, avgifter och provisioner som betalats.

g) När det gäller metaller, använda sig av en kontrollkedja eller ett system för spårbarhet i leveranskedjan som, med stöd av dokumentation, tillhandahåller följande uppgifter: i) Beskrivning av metallen, inklusive handelsnamn och typ. ii) Namn och adress för unionsimportörens leverantör. iii) Namn och adress för smältverk och raffinaderier i unionsimportörens leveranskedja. iv) Register, om dessa är tillgängliga, över rapporterna från oberoende externa granskningar av smältverk eller raffinaderier, eller bevis på efterlevnad av kraven avseende ett system för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan som erkänts av kommissionen i enlighet med artikel 8. v) Om de register som avses i led iv inte är tillgängliga, tillhandahålla följande uppgifter: — Ursprungsländer för mineralerna i leveranskedjan för smältverken och raffinaderierna. — Om metallerna är baserade på mineral från konfliktdrabbade områden och högriskområden, eller om unionsimportören har konstaterat andra risker i leveranskedjan enligt OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet, ytterligare uppgifter i enlighet med de särskilda rekommendationer för ekonomiska aktörer i tidigare led som anges i dessa riktlinjer.

h) När det gäller biprodukter tillhandahålla information som stöds av dokumentation, från och med dessa biprodukters ursprungsstadium, det vill säga det stadium där biprodukten först separeras från sitt primära mineral eller sin primära metall som inte omfattas av denna förordning.

Artikel 5

Skyldigheter avseende riskhantering

1. Unionsimportörer av mineral ska vidta följande åtgärder:

a) Kartlägga och bedöma riskerna för negativa konsekvenser i sin leveranskedja för mineral på grundval av de uppgifter som lämnats enligt artikel 4 jämförda med standarderna i strategin för leveranskedjan, i överensstämmelse med bilaga II och rekommendationerna om tillbörlig aktsamhet i OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet.

b) Genomföra en strategi för att hantera de kartlagda riskerna, utformad så att den hindrar eller mildrar negativa konsekvenser genom att i) rapportera resultatet av riskbedömningen av leveranskedjan till de personer i ledande befattning som utsetts i detta syfte, i de fall då unionsimportören inte är en fysisk person, ii) införa åtgärder för riskhantering som överensstämmer med bilaga II och rekommendationerna om tillbörlig aktsamhet i OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet, med beaktande av deras förmåga att påverka, och vid behov sätta press på leverantörer som mest effektivt kan förhindra eller reducera den identifierade risken, genom att göra det möjligt att antingen — fortsätta handeln och samtidigt genomföra mätbara riskreducerande åtgärder, — tillfälligt upphöra med handeln samtidigt som mätbara riskreducerande åtgärder genomförs, eller — avbryta samarbetet med en leverantör efter misslyckade försök till riskreduktion, iii) genomföra riskhanteringsplanen, övervaka och följa upp effekten av riskreducerande åtgärder, rapportera tillbaka till de personer i ledande befattning som utsetts i detta syfte, i de fall då unionsimportören inte är en fysisk person, och överväga att tillfälligt upphöra med eller avbryta samarbetet med en leverantör efter misslyckade försök till riskreduktion, iv) vidta ytterligare lägesbedömningar och riskbedömningar för risker som behöver reduceras eller efter det att omständigheterna förändrats.

2. Om en unionsimportör av mineral vidtar riskreducerande åtgärder och samtidigt fortsätter eller tillfälligt upphör med handeln, ska importören samråda med leverantörer och berörda parter, däribland lokala och centrala myndigheter, internationella organisationer, det civila samhällets organisationer och berörda tredje parter, och komma överens om en strategi för mätbar riskreduktion i riskhanteringsplanen.

3. Unionsimportörer av mineral ska, i syfte att utforma riskreducerande strategier avsedda för konflikter och högrisksituationer, stödja sig på åtgärder och indikatorer i bilaga III till OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet och mäta gradvisa förbättringar.

4. Unionsimportörer av metaller ska identifiera och bedöma, i enlighet med bilaga II till OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet och de särskilda rekommendationerna i dessa riktlinjer, riskerna i sin leveranskedja utifrån tillgängliga rapporter från oberoende externa granskningar avseende smältverk och raffinaderier i denna leveranskedja, och på lämpligt sätt bedöma hur dessa smältverk och raffinaderier tillämpar åtgärder för tillbörlig aktsamhet. Dessa granskningsrapporter ska vara förenliga med artikel 6.1 i denna förordning. Om det inte finns några sådana rapporter från oberoende externa granskningar av smältverk och raffinaderier i importörens leveranskedja, ska unionsimportörer av metaller identifiera och bedöma riskerna i sin leveranskedja inom ramen för det egna riskhanteringssystemet. Unionsimportörer av metaller ska i detta fall granska sin egen tillbörliga aktsamhet i leveranskedjan med hjälp av en oberoende extern part i enlighet med artikel 6 i denna förordning.

5. I de fall då de inte är fysiska personer ska unionsimportörer av metaller rapportera resultaten från den riskbedömning som avses i punkt 4 till de personer i ledande befattning som utsetts i detta syfte och de ska genomföra en strategi i syfte att hindra eller mildra negativa konsekvenser, i enlighet med bilaga II till OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet och de särskilda rekommendationerna i dessa riktlinjer.

Artikel 6

Skyldigheter avseende oberoende extern granskning

1. Unionsimportörer av mineral eller metaller ska låta en oberoende extern part utföra granskningar (nedan kallad extern granskning).

Den externa granskningen ska

a) omfatta alla unionsimportörens verksamheter, förfaranden och system som används för att genomföra tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan för mineral eller metaller, inbegripet unionsimportörens förvaltningssystem, riskhantering och uppgiftslämnande, i enlighet med artiklarna 4, 5 respektive 7,

b) ha till syfte att fastställa huruvida unionsimportörens åtgärder för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan är förenliga med artiklarna 4, 5 och 7,

c) ge rekommendationer till unionsimportören om hur åtgärderna för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan kan förbättras, och

d) iaktta de revisionsprinciper om oberoende, kompetens och ansvarighet som anges i OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet.

2. Unionsimportörer av metaller ska vara undantagna från skyldigheten att låta utföra externa granskningar i enlighet med punkt 1, förutsatt att de tillhandahåller faktiska bevis, inklusive rapporter från oberoende externa granskningar, som visar att alla smältverk och raffinaderier i deras leveranskedja är förenliga med denna förordning.

Kravet på faktiska bevis ska anses vara uppfyllt om unionsimportörer av metaller visar att de endast anskaffar råvaror från smältverk och raffinaderier som kommissionen förtecknat i enlighet med artikel 9.

Artikel 7

Skyldigheter avseende uppgiftslämnande

1. Unionsimportörer av mineral eller metaller som omfattas av denna förordning ska till de behöriga myndigheterna i medlemsstaten överlämna rapporterna över varje extern granskning som utförts i enlighet med artikel 6, eller bevis på efterlevnad av kraven avseende ett system för tillbörlig aktsamhet som erkänts av kommissionen i enlighet med artikel 8.

2. Unionsimportörer av mineral eller metaller ska ge köpare i nästkommande led alla uppgifter som importören får eller har inom ramen för sin tillbörliga aktsamhet i leveranskedjan, med vederbörlig hänsyn till affärshemligheter och andra konkurrensfrågor.

3. Unionsimportörer av mineral eller metaller ska offentligt och årligen med så stor spridning som möjligt, inbegripet på internet, rapportera om sin strategi för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan och sina åtgärder för en ansvarsfull anskaffning av råvaror. Rapporten ska omfatta de åtgärder som har vidtagits av dem för att genomföra skyldigheterna avseende ledningssystem enligt artikel 4 och riskhantering enligt artikel 5, samt en sammanfattning av de oberoende externa granskningarna, inbegripet granskarens namn, med vederbörlig hänsyn till affärshemligheter och andra konkurrensfrågor.

4. Om en unionsimportör rimligen kan dra slutsatsen att metaller enbart kommer från återvinning eller metallskrot ska denne, med vederbörlig hänsyn till affärshemligheter och övriga konkurrensfrågor,

a) offentliggöra sin slutsats och

b) på rimlig detaljnivå beskriva vilka åtgärder för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan som har vidtagits för att komma till denna slutsats.

Artikel 8

Erkännande av system för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan

1. Regeringar, branschorganisationer och grupper av berörda organisationer som har infört system för tillbörlig aktsamhet (nedan kallade systemansvariga) kan ansöka om att få de system för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan, som de har utformat och kontrollerat, erkända av kommissionen. Sådana ansökningar ska styrkas med lämpliga bevis och information.

2. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 19, som kompletterar denna förordning, genom att fastställa vilka metoder och kriterier kommissionen kan använda för att bedöma huruvida system för tillbörlig aktsamhet underlättar ekonomiska aktörers efterlevnad av skyldigheterna i denna förordning och gör det möjligt för kommissionen att erkänna system.

3. Om kommissionen, på grundval av bevis och information som lämnas i enlighet med punkt 1 och i överensstämmelse med de metoder och kriterier för erkännande som fastställs enligt punkt 2, konstaterar att systemet för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan, om det faktiskt genomförts av en unionsimportör av mineral eller metaller, innebär att denna importör kan uppfylla kraven i denna förordning, ska kommissionen anta en genomförandeakt för att erkänna systemet som likvärdigt med kraven i denna förordning. Kommissionen ska, innan den antar sådana genomförandeakter, på lämpligt sätt samråda med OECD:s sekretariat.

När kommissionen fattar ett beslut om erkännande av ett system för tillbörlig aktsamhet ska den beakta de olika branschmetoder som omfattas av systemet och det riskbaserade tillvägagångssätt och de metoder som används inom ramen för systemet för att identifiera konfliktdrabbade områden och högriskområden, samt de konstaterade resultaten av detta. Den systemansvarige ska offentliggöra de konstaterade resultaten.

De genomförandeakter som avses i första stycket i denna punkt ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 15.2.

4. Kommissionen ska också på lämpligt sätt regelbundet kontrollera att erkända system för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan fortsätter att uppfylla de kriterier som ledde till beslutet om erkännande av likvärdighet enligt punkt 3.

5. Den ansvarige för ett system för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan, för vilket ett erkännande av likvärdighet har beviljats enligt punkt 3, ska utan dröjsmål informera kommissionen om alla förändringar eller uppdateringar av det systemet.

6. Om det finns bevis på att ekonomiska aktörer som genomför ett system som erkänts i enlighet med punkt 3 vid upprepade tillfällen eller i allvarliga fall har underlåtit att uppfylla kraven i denna förordning, ska kommissionen i samråd med den ansvarige för det erkända systemet undersöka huruvida dessa fall visar på brister i systemet.

7. Om kommissionen identifierar underlåtenhet att uppfylla kraven i denna förordning eller brister i ett erkänt system för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan, får den bevilja den systemansvarige en lämplig tidsperiod för att vidta korrigerande åtgärder.

Om den systemansvarige underlåter eller vägrar att vidta de korrigerande åtgärder som krävs, och om kommissionen har konstaterat att denna underlåtenhet eller de brister som avses i första stycket i denna punkt äventyrar förmågan hos den unionsimportör som genomför ett system att uppfylla kraven i denna förordning eller om ekonomiska aktörer som genomför ett system vid upprepade tillfällen eller i allvarliga fall underlåter att uppfylla kraven på grund av brister i systemet, ska kommissionen anta en genomförandeakt i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 15.2 och återkalla erkännandet av systemet.

8. Kommissionen ska upprätta och hålla uppdaterat ett register över erkända system för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan. Registret ska offentliggöras på internet.

Artikel 9

Förteckning över ansvarstagande smältverk och raffinaderier globalt

1. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa eller ändra förteckningen över namn och adresser för ansvarstagande smältverk och raffinaderier globalt.

Denna förteckning ska utarbetas med hänsyn till de ansvarstagande smältverk och raffinaderier globalt som omfattas av sådana system för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan som erkänts av kommissionen i enlighet med artikel 8 och till information som lämnats av medlemsstaterna i enlighet med artikel 17.1.

2. Kommissionen ska sträva efter att ange vilka smältverk och raffinaderier som ingår i den förteckning som avses i punkt 1 i denna artikel som åtminstone delvis anskaffar råvaror från konfliktdrabbade områden och högriskområden, särskilt genom att använda information som tillhandahållits av de ansvariga för system för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan som erkänts i enlighet med artikel 8.

3. Kommissionen ska fastställa eller ändra förteckningen genom användning av mallen i bilaga II och i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 15.2. Samråd med OECD-sekretariatet ska på lämpligt sätt äga rum före antagandet av denna förteckning.

4. Kommissionen ska genom en genomförandeakt från förteckningen avlägsna namnen på och adresserna till de smältverk och raffinaderier som inte längre erkänns som ansvarstagande till följd av information som erhållits i enlighet med artikel 8 och artikel 17.1. Denna genomförandeakt ska antas i enlighet med det rådgivande förfarande som avses i artikel 15.2.

5. Kommissionen ska vid lämpliga tidpunkter uppdatera och offentliggöra, inklusive på internet, uppgifterna i förteckningen över ansvarstagande smältverk och raffinaderier globalt.

Artikel 10

Medlemsstaternas behöriga myndigheter

1. Varje medlemsstat ska utse en eller flera behöriga myndigheter som ska ansvara för tillämpningen av denna förordning.

Medlemsstaterna ska senast den 9 december 2017 underrätta kommissionen om de behöriga myndigheternas namn och adresser. Medlemsstaterna ska informera kommissionen om alla ändringar av de behöriga myndigheternas namn och adresser.

2. Kommissionen ska offentliggöra, inbegripet på internet, en förteckning över behöriga myndigheter med användning av mallen i bilaga III. Kommissionen ska se till att den förteckningen hålls uppdaterad.

3. Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska ha ansvaret för att säkerställa ett verkningsfullt och enhetligt genomförande av denna förordning i hela unionen.

Artikel 11

Kontroller i efterhand av unionsimportörer

1. Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska ha ansvaret för att utföra lämpliga kontroller i efterhand för att säkerställa att unionsimportörer av mineral eller metaller uppfyller sina skyldigheter enligt artiklarna 4-7.

2. De kontroller i efterhand som avses i punkt 1 ska göras med hjälp av ett riskbaserat tillvägagångssätt och utföras när en behörig myndighet förfogar över relevant information, inklusive sådan som utgår från väl underbyggda farhågor från tredje part, om en unionsimportörs efterlevnad av denna förordning

3. De kontroller i efterhand som avses i punkt 1 ska bland annat omfatta följande:

a) Undersökning av unionsimportörens iakttagande av skyldigheterna avseende tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan enligt denna förordning, inbegripet avseende ledningssystem, riskhantering, oberoende extern granskning och uppgiftslämnande.

b) Undersökning av dokumentation och register som styrker en korrekt uppfyllelse av de skyldigheter som avses i led a.

c) Undersökning av skyldigheter avseende granskning i enlighet med den omfattning, det syfte och de principer som fastställs i artikel 6.

De kontroller i efterhand som avses i punkt 1 bör omfatta inspektioner på plats, inbegripet av unionsimportörens lokaler.

4. Unionsimportörer ska ge allt bistånd som krävs för att underlätta de kontroller i efterhand som avses i punkt 1, särskilt i fråga om tillgång till lokaler och uppvisande av dokumentation och register.

5. För att säkerställa att uppgifterna är tydliga och åtgärderna samstämda för medlemsstaternas behöriga myndigheter, ska kommissionen utarbeta icke bindande riktlinjer i form av en handbok som redogör för de steg som medlemsstaternas behöriga myndigheter ska ta när de utför de kontroller i efterhand som avses i punkt 1. Dessa riktlinjer ska på lämpligt sätt omfatta mallar för dokument som underlättar genomförandet av denna förordning.

Artikel 12

Register över kontroller i efterhand av unionsimportörer

Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska föra register över de kontroller i efterhand som avses i artikel 11.1, och särskilt över dessa kontrollers art och resultat, och också över eventuella meddelanden om korrigerande åtgärder som utfärdats enligt artikel 16.3.

Register över de kontroller i efterhand som avses i artikel 11.1 ska sparas i minst fem år.

Artikel 13

Samarbete och informationsutbyte

1. Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska utbyta information, inbegripet med sina respektive tullmyndigheter, i frågor som rör tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan och utförda kontroller i efterhand.

2. Medlemsstaternas behöriga myndigheter ska utbyta information med de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater samt med kommissionen om brister som upptäcks genom de kontroller i efterhand som avses i artikel 11.1 och om regler om överträdelser i enlighet med artikel 16.

3. Samarbetet enligt punkterna 1 och 2 ska fullt ut vara förenligt med Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (9) och förordning (EG) nr 45/2001 (10) om uppgiftsskydd och förordning (EU) nr 952/2013 när det gäller utlämnande av konfidentiell information

Artikel 14

Riktlinjer

1. För att skapa tydlighet och säkerhet för ekonomiska aktörer samt konsekvens när det gäller dessa aktörers praxis, särskilt små och medelstora företag, ska kommissionen i samråd med Europeiska utrikestjänsten och OECD utarbeta icke bindande riktlinjer i form av en handbok för ekonomiska aktörer, där det förklaras hur man bäst tillämpar kriterierna för att identifiera konfliktdrabbade områden och högriskområden. Denna handbok ska baseras på definitionen av konfliktdrabbade områden och högriskområden i artikel 2 f i denna förordning och ta hänsyn till OECD:s riktlinjer om tillbörlig aktsamhet på detta område, inbegripet andra risker i leveranskedjan som utlöser varningssignaler i enlighet med relevanta tillägg till OECD:s riktlinjer.

2. Kommissionen ska anlita externa experter som ska tillhandahålla en vägledande, icke-uttömmande och regelbundet uppdaterad förteckning över konfliktdrabbade områden och högriskområden. Denna förteckning ska baseras på de externa experternas analys av den handbok som avses i punkt 1 och befintlig information från, bland annat, akademiska institutioner och system för tillbörlig aktsamhet i leveranskedjan. Unionsimportörer som anskaffar råvaror från områden som inte är upptagna i förteckningen ska också ta sitt ansvar för att uppfylla skyldigheterna avseende tillbörlig aktsamhet enligt denna förordning.

Artikel 15

Kommittéförfarande

1. Kommissionen ska biträdas av en kommitté. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.

2. När det hänvisas till denna punkt ska artikel 4 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

Om kommitténs yttrande ska inhämtas genom skriftligt förfarande, ska det förfarandet avslutas utan resultat om, inom tidsfristen för att avge yttrandet, kommitténs ordförande så beslutar eller en enkel majoritet av kommittéledamöterna så begär.

Artikel 16

Regler om överträdelser

1. Medlemsstaterna ska fastställa regler om överträdelser av denna förordning.

2. Medlemsstaterna ska anmäla de bestämmelser som avses i punkt 1 till kommissionen och ska utan dröjsmål informera kommissionen om alla efterföljande ändringar av dem.

3. Vid överträdelse av denna förordning ska medlemsstaternas behöriga myndigheter utfärda ett meddelande om korrigerande åtgärder som ska vidtas av unionsimportören.

Artikel 17

Rapportering och översyn

1. Senast den 30 juni varje år ska medlemsstaterna lämna en rapport till kommissionen om genomförandet av denna förordning, särskilt om meddelanden om korrigerande åtgärder som utfärdats av deras behöriga myndigheter i enlighet med artikel 16.3 och om de externa granskningsrapporter som tillhandahållits i enlighet med artikel 7.1.

2. Senast den 1 januari 2023 och därefter vart tredje år ska kommissionen se över denna förordnings tillämpning och ändamålsenlighet. Denna översyn ska beakta denna förordnings effekter på plats, inbegripet främjandet av och kostnaden för ansvarsfull anskaffning av de mineral som omfattas av denna förordning från konfliktdrabbade områden och högriskområden och denna förordnings effekter för ekonomiska aktörer i unionen, inbegripet små och medelstora företag, samt de kompletterande åtgärder som anges i det gemensamma meddelandet av den 5 mars 2014. Kommissionen ska diskutera rapporten om översynen med Europaparlamentet och rådet. Översynen ska omfatta en oberoende bedömning av hur stor andel av samtliga ekonomiska aktörer i unionen i senare led med tenn, tantal och volfram eller guld i sina leveranskedjor som har infört system för tillbörlig aktsamhet. Översynen ska bedöma huruvida dessa system för tillbörlig aktsamhet är adekvata, hur de genomförts, unionssystemets effekter på plats samt behovet av ytterligare obligatoriska åtgärder för att säkerställa att den totala unionsmarknaden i tillräcklig grad påverkar en ansvarstagande global leveranskedja av mineral.

3. På grundval av resultatet av översynen enligt punkt 2 ska kommissionen bedöma huruvida de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna bör ha befogenhet att ålägga unionsimportörer sanktioner vid varaktig underlåtenhet att uppfylla skyldigheterna enligt denna förordning. Kommissionen får när så är lämpligt lägga fram ett lagstiftningsförslag för Europaparlamentet och rådet i detta sammanhang.

Artikel 18

Metoder för beräkning av tröskelvärden

Om inte annat föreskrivs i denna förordning ska kommissionen, på grundval av tulluppgifter om årliga importvolymer per unionsimportör och per KN-nummer i bilaga I, som medlemsstaterna ska tillhandahålla för sina respektive territorier på kommissionens begäran, som nytt tröskelvärde som ska införas i bilaga I välja ut den högsta årliga importvolymen per unionsimportör och per KN-nummer, motsvarande minst 95 % av den totala årliga importvolymen till unionen för detta KN-nummer. Kommissionen ska därvid utgå från de importuppgifter för varje unionsimportör som medlemsstaterna tillhandahållit för de två föregående åren.

Artikel 19

Utövande av delegeringen

1. Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2. Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 1.4, 1.5 och 8.2 ska ges till kommissionen för en period på fem år från och med den 8 juni 2017. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden på fem år. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 1.5 och 8.2 ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.

3. Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 1.4, 1.5 och 8.2 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4. Innan kommissionen antar en delegerad akt, ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning.

5. Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

6. En delegerad akt som antas i enlighet med artiklarna 1.4, 1.5 och 8.2 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

Artikel 20

Ikraftträdande och tillämpningsdatum

1. Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

2. Med undantag för bestämmelserna i punkt 3 ska denna förordning tillämpas från och med den 9 juli 2017.

3. Artiklarna 1.5, 3.1, 3.2, 4-7, 8.6, 8.7, 10.3, 11.1, 11.2, 11.3, 11.4, 12, 13, 16.3 och 17 ska tillämpas från och med den 1 januari 2021.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Strasbourg den 17 maj 2017. På Europaparlamentets vägnar A. TAJANI Ordförande På rådets vägnar C. ABELA Ordförande

(1) Europaparlamentets ståndpunkt av den 16 mars 2017 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 3 april 2017.

(2) OECD Guidelines for Multinational Enterprises, OECD, 2011 års utgåva.

(3) Guiding Principles on Business and Human Rights: Implementing the United Nations ”Protect, Respect and Remedy” Framework, godkända av FN:s råd för mänskliga rättigheter i dess resolution 17/4 av den 6 juli 2011 (A/HRC/RES/17/4).

(4) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1287/2013 av den 11 december 2013 om inrättande av ett program för företagens konkurrenskraft och små och medelstora företag (2014–2020) och om upphävande av beslut nr 1639/2006/EG (EUT L 347, 20.12.2013, s. 33).

(5) EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.

(6) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

(7) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex för unionen (EUT L 269, 10.10.2013, s. 1).

(8) Kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/2446 av den 28 juli 2015 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 vad gäller närmare regler avseende vissa bestämmelser i unionens tullkodex (EUT L 343, 29.12.2015, s. 1).

(9) Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EGT L 281, 23.11.1995, s. 31).

(10) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (EGT L 8, 12.1.2001, s. 1).

BILAGA I Förteckning över mineral och metaller som omfattas av förordning (EU) 2017/821 klassificerade enligt Kombinerade nomenklaturen Del A: Mineral Beskrivning KN-nummer Taric-undernummer Volymtröskelvärden (kg) Tennmalm, även anrikad 2609 00 00 5 000 Volframmalm, även anrikad 2611 00 00 250 000 Tantalmalm eller niobmalm, även anrikad ex 2615 90 00 10 Artiklarna 1.4 och 18 är tillämpliga Guldmalm, även anrikad ex 2616 90 00 10 Artiklarna 1.4 och 18 är tillämpliga Guld, obearbetat eller i form av halvfabrikat eller i pulver med en guldkoncentration på mindre än 99,5 % som inte har gått igenom raffineringsstadiet ex 7108 (*1) 100 Del B: Metaller Beskrivning KN-nummer Taric-undernummer Volymtröskelvärden (kg) Volframoxider och volframhydroxider 2825 90 40 100 000 Tennoxider och tennhydroxider ex 2825 90 85 10 Artiklarna 1.4 och 18 är tillämpliga Tennklorider 2827 39 10 10 000 Volframater 2841 80 00 100 000 Tantalater ex 2841 90 85 30 Artiklarna 1.4 och 18 är tillämpliga Volframkarbider 2849 90 30 10 000 Tantalkarbider ex 2849 90 50 10 Artiklarna 1.4 och 18 är tillämpliga Guld, obearbetat eller i form av halvfabrikat eller i pulverform med en guldkoncentration på minst 99,5 % som har gått igenom raffineringsstadiet ex 7108 (*2) 100 Ferrovolfram och ferrokiselvolfram 7202 80 00 25 000 Tenn i obearbetad form 8001 100 000 Stång, profiler och tråd av tenn 8003 00 00 1 400 Andra varor av tenn 8007 00 2 100 Pulver av volfram 8101 10 00 2 500 Volfram i obearbetad form, inbegripet stång som erhållits enbart genom sintring 8101 94 00 500 Tråd av volfram 8101 96 00 250 Stång av volfram, annan än sådan som erhållits enbart genom sintring, profiler, plåt, band, folier och andra slag av volfram 8101 99 350 Tantal i obearbetad form, inbegripet stång som erhållits enbart genom sintring, och pulver av tantal 8103 20 00 2 500 Stång av tantal, annan än sådan som erhållits enbart genom sintring, profiler, tråd, plåt, band, folier och andra slag av tantal 8103 90 150 (*1) För att ändra detta tröskelvärde ska den importerade volymen till följd av tillämpningen av metoderna och kriterierna i artikel 18 fastställas som tröskelvärde för de båda ex 7108-tullpositionerna i bilaga I. (*2) För att ändra detta tröskelvärde ska den importerade volymen till följd av tillämpningen av metoderna och kriterierna i artikel 18 fastställas som tröskelvärde för de båda ex 7108-tullpositionerna i bilaga I.

BILAGA II Mall till den förteckning över ansvarstagande smältverk och raffinaderier globalt som avses i artikel 9 Kolumn A: Namn på smältverk och raffinaderier i alfabetisk ordning Kolumn B: Adress till smältverket eller raffinaderiet Kolumn C: * anger om smältverket eller raffinaderiet anskaffar mineral med ursprung i konfliktdrabbade områden och högriskområden

A B C