Kommissionens beslut

av den 14 maj 2002

om statligt stöd beviljat Grupo de Empresas Álvarez

[delgivet med nr K(2002) 1805]

(Endast den spanska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2002/935/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket i detta,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta,

efter att ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig(1) i enlighet med artikel 88.2 i EG-fördraget och artikel 6.1 i rådets förordning (EG) nr 659/1999(2), och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

I. FÖRFARANDE

(1) Den 15 juli 1997 antog kommissionen beslut 98/364/EG om statligt stöd beviljat Grupo de Empresas Álvarez(3) (nedan kallat "beslutet"), anmält genom skrivelse nummer K(1997)2615, genom vilket den godkände ett omstruktureringsstöd till förmån för Grupo de Empresas Álvarez (nedan kallat "GEA"), ett företag beläget i Vigo (Galicien) som tillverkar keramik och porslin.

(2) Detta positiva beslut var grundat på en omstruktureringsplan som föreskrev en markant minskning av produktionskapaciteten och ett löfte från de spanska myndigheterna att avstå från att bevilja GEA eller dess helägda dotterbolag Vidrios Automáticos del Norte (nedan kallat "Vanosa") något nytt stöd. Det sista skälet i ingressen till beslutet lyder som följer: "Därför kommer de spanska myndigheterna att underrättas om att allt nytt statligt stöd till företaget kommer att anses vara oförenligt med den gemensamma marknaden och i strid med de spanska myndigheternas löfte, och ett sådant nytt stöd påverkar följaktligen det stöd som godkänns genom detta beslut."

(3) I det första stycket i artikel 1 i beslutet förklaras att flera åtgärder utgör olagligt stöd. Åtgärderna "följer dock gemenskapens rambestämmelser om statligt undsättnings- och omstruktureringsstöd till företag i svårigheter och är därför förenliga med den gemensamma marknaden enligt artikel 92.3 c i EG-fördraget och artikel 61.3 c i EES-avtalet, förutsatt att de spanska myndigheterna efterlever sitt löfte avgivet i en skrivelse av den 22 maj 1997 och avstår från att i framtiden bevilja företaget något nytt stöd och fullt ut genomför den godkända omstruktureringsplanen."

(4) I beslutet ålades de spanska myndigheterna att förse kommissionen med en rad rapporter så att den kan kontrollera att omstruktureringsplanen genomförs och att de spanska myndigheterna uppfyller kravet på att avstå från att bevilja något ytterligare stöd till företaget.

(5) Genom en skrivelse av den 21 maj 1999 bekräftade kommissionen mottagandet av den andra rapporten om omstruktureringsplanens genomförande och underrättade Spanien om att den "på grundval av de uppgifter, siffror och rättfärdiganden som finns i denna rapport inte har för avsikt att återuppta ärendet, eftersom de grundläggande riktlinjerna i ovannämnda beslut har iakttagits". I skrivelsen gjordes dessutom följande påpekande: "Med hänsyn till att GEA fortsätter att registrera förluster skulle jag dock vilja påminna er om era myndigheters löfte att inte bevilja detta företag något nytt stöd."

(6) Rapporten innehöll inga uppgifter om det faktum att - vilket kommer att framgå nedan - GEA och Vanosa sedan 1997 systematiskt underlät att uppfylla sina skyldigheter avseende skatter och sociala avgifter.

(7) På grundval av påståenden som framlades av en konkurrent (nedan kallad "klagande nr 1") om att Spanien avstått från fordringar motsvarande ett belopp på sammanlagt 17 miljarder spanska pesetas och mot bakgrund av att Spanien inte lämnat in rapporterna för 1999 inom föreskriven tid, underrättade kommissionen den 24 september 2000 Spanien om att den hyste allvarliga tvivel om efterlevnaden av beslutet av den 15 juli 1997.

(8) Genom skrivelser av den 5 oktober 2000, den 7 november 2000 och den 14 november 2000 översände Spanien den begärda rapporten och underrättade kommissionen om att GEA inte hade fått något nytt stöd. Spanien intygade också att man inte på något sätt avstått från någon fordran motsvarande 17 miljarder spanska pesetas.

(9) Genom en skrivelse av den 9 april 2001 erhöll kommissionen ytterligare ett klagomål (nedan kallad "klagande nr 2").

(10) Genom en skrivelse av den 3 maj 2001 översände kommissionen en ny begäran om upplysningar till Spanien.

(11) Genom skrivelser av den 15 maj 2001, den 16 maj 2001, den 31 maj 2001 och den 12 juni 2001 framlade klagande nr 1 ytterligare påståenden.

(12) Genom en skrivelse som mottogs den 29 juni 2001 framlade klagande nr 2 bevis för påståendena om att GEA och dess dotterbolag Vanosa inte hade betalat några sociala avgifter sedan 1997 och fram till åtminstone januari 2001.

(13) Genom en skrivelse som mottogs den 5 juli 2001 bekräftade Spanien delvis de uppgifter som lämnats av klagande nr 2.

(14) Den 19 september 2001 beslöt kommissionen att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget avseende detta stöd. Spanien underrättades om detta genom en skrivelse daterad samma dag. Efter att ha begärt en längre svarstid svarade Spanien på beslutet att inleda förfarandet genom en skrivelse som inkom till kommissionen den 4 december 2001.

(15) Kommissionen har inte mottagit några synpunkter från berörda parter.

II. BESKRIVNING

II.1 Klagomål

(16) Enligt de klagande har GEA och andra det närstående företag inte betalat vare sig skatter eller sociala avgifter sedan 1997 och fram till åtminstone januari 2001.

(17) Klagande nr 1 ifrågasätter dessutom företagets prispolitik. GEA och dess närstående företag snedvrider konkurrensen på marknaden i fråga genom att sälja sina produkter till priser som är så låga att de bara kan förklaras genom förekomsten av statligt stöd.

(18) Klagande nr 2 lade fram flera intyg som utfärdats av socialförsäkringskassan (Tesorería General de la Seguridad Social) i vilka det uppges att GEA och ett av dess närstående företag under flera månader från och med 1992 inte betalat några avgifter alls, åtminstone vad beträffar GEA. Klagande nr 2 uppger dessutom att de offentliga fordringsägarna inom ramen för ett borgenärsavtal har gått med på att efterskänka 98 % av sina fordringar till Vanosa.

II.2 Stödmottagare

(19) GEA är ett företag som tillverkar och säljer serviser av porslin, keramik och glas och även tillverkar flaskor. GEA har varit en av de viktigaste servistillverkarna i Spanien. Mellan 1993 och 1997 var företagets marknadsandel i genomsnitt 11,6 % i Spanien och inom den gemensamma marknaden 0,64 %. GEA hade då 1029 anställda. Företagets årsomsättning var under åren 1995 och 1996 ungefär 2500 miljoner spanska pesetas.

(20) Den 2 november 1997 ansökte GEA och Vanosa om att förklaras insolventa, med en skuld på sammanlagt 2994 miljoner spanska pesetas. Enligt den senaste rapporten som lagts fram av Spanien minskades 1998 antalet anställda till 715 och driftsförlusterna uppgick till 2151 miljoner spanska pesetas.

(21) Koncernen är belägen i Vigo, i provinsen Pontevedra i den autonoma spanska regionen Galicien, där de dominerande ekonomiska sektorerna är varvsindustri, fiske och biltillverkning. På grund av de problem som dessa sektorer brottas med genomgår regionen en svår ekonomisk kris och har en hög arbetslöshet. Regionen är ett mål 1-område och berättigad till regionalstöd enligt artikel 87.3 a. Fram till juni 1991 ägdes GEA av det offentliga spanska holdingbolaget INI, som vid denna tidpunkt beslutade att privatisera GEA.

(22) GEA äger 100 % av aktierna i Vanosa, ett dotterbolag som GEA skapade 1993. Vanosa är verksamt inom sektorn för glasförpackningar. Vanosa:s omsättning uppgick 1999 till 1293 miljoner pesetas, varav 5 % omsattes i de övriga medlemsstaterna i EU, och företagets förluster uppgick till 119 miljoner pesetas. År 1999 sysselsatte Vanosa 116 arbetstagare. Företaget är beläget i samma stödregion som GEA.

II.3 Marknad

(23) Inom sektorn för hushållsporslin förekommer en betydande handel med produkter mellan Spanien och de övriga medlemsstaterna. Enligt information från Eurostat exporterade Spanien mellan januari och oktober 1995 8546 ton hushållsporslin till ett värde av 326 miljoner euro, och importerade mellan januari och september samma år 7844 ton till ett värde av 433 miljoner euro. Spaniens marknadsandel av gemenskapens interna handel med hushållsporslin är ungefär 3 %. Trots att GEA inte är en av de största tillverkarna av hushållsporslin inom gemenskapen, deltar företaget i denna marknad.

(24) Marknaden för hushållsporslin lider dessutom av ett kapacitetsöverskott. Under åren 1984-1991 växte produktionen och konsumtionen oavbrutet, men 1992-1993 krympte marknaden och den återhämtning som förväntades 1994 uteblev. Handelsbalansen var under de senaste åren positiv, men importandelen ökade påtagligt, särskilt inom marknadssegmentet för hushållsporslin. Exporttillväxten var inte tillräcklig för att kompensera för den ökade konkurrensen inom sektorn. Denna situation av hård konkurrens och kapacitetsöverskott accentueras snarare av den nya konkurrensen från företag i Sydostasien och länderna i Östeuropa, särskilt Tjeckiska republiken och Ungern, vilka gynnas av de förmånliga handelsavtalen med gemenskapen. Spanien importerade 1999 hushållsporslin från de övriga medlemsstaterna till ett värde av 22295000 euro (29582000 euro 2000), och exporterade till de övriga medlemsstaterna till ett värde av 11902000 euro (10773000 euro 2000), medan gemenskapens interna handel med hushållsporslin uppgick till ett värde av 374399000 euro (372030000 euro 2000).

(25) Den information som kommissionen har bekräftar dessutom att åtminstone 20 % av försäljningen av keramik och porslin för hotell och restauranger i Spanien avser importerade produkter. De resterande 80 % är fördelade på följande sätt:

>Plats för tabell>

(26) GEA:s produkter konkurrerar följaktligen direkt med produkter från tillverkare i Spanien och övriga medlemsstater.

(27) Vanosa är ett företag som är verksamt på marknaden för glasförpackningar.

(28) Med en andel på 13 % utgör glasförpackningar den tredje största sektorn på förpackningsmarknaden, efter plastsektorn med 35 % och papperssektorn med 32 %. Under perioden 1996-1998 kännetecknades marknaden av fallande priser. Tendensen till snabbt sjunkande priser förlängdes till följd av konkurrens från andra produkter (PET, pappersförpackningar och burkar) och raset på den ryska marknaden.

(29) Den europeiska glasförpackningsindustrins produktion ser ut som följer:

Den europeiska glasförpackningsindustrin

>Plats för tabell>

Källa:

FEVE - Fédération Européenne du Verre d'Emballage

(30) Gemenskapens interna handel med glasförpackningar uppgår till följande siffror:

EUR 15 (slutresultat)

>Plats för tabell>

Källa:

Kombinerade nomenklaturen Eurostat - CPIV

(31) Enligt den nationella branschorganisationen Asociación Nacional de Empresas de Fabricación Automática de Envases de Vidrio motsvarade 1999 importen av glasförpackningar på den spanska marknaden 8 % av produktionen medan 98 % av exporten gick till Frankrike. Av den totala konsumtionen under samma år utgjordes 12 % av importerade produkter. Av denna import kom 50 % från Portugal.

III. SPANIENS SVAR PÅ BESLUTET ATT INLEDA FÖRFARANDET

(32) Genom en skrivelse som registrerades den 4 december 2001 besvarade Spanien kommissionens skrivelse av den 19 september 2001 och lämnade de uppgifter som anges i skälen 33 till 37.

(33) GEA/Vanosa har inte beviljats något nytt stöd sedan beslutet 1997.

(34) Under de tre åren närmast efter beslutet 1997 underlät GEA/Vanosa systematiskt att betala skatter och sociala avgifter.

(35) Den 14 april 1998 efterskänkte skattemyndigheterna en del av GEA/Vanosa:s skatteskuld och gick med på en omläggning av resten. Ett krav för efterskänkningen var att företagen uppfyllde villkoren för omläggningen av den resterande skulden liksom sina löpande skatteskyldigheter. Den 7 februari 2001, nästan tre år efter efterskänkningen, beslutade skattemyndigheterna att häva denna avskrivning och omläggningen av den resterande skulden med hänsyn till att företaget "inte på något sätt fullgjorde de föreskrivna betalningarna".

(36) Den 6 november 1998 efterskänkte skattemyndigheterna en del av Vanosa:s skatteskuld och gick med på en omläggning av resten. Ett krav för efterskänkningen var att Vanosa uppfyllde villkoren för omläggningen av den resterande skulden liksom sina löpande skatteskyldigheter. Den 7 februari 2001, mer än två år efter efterskänkningen, beslutade skattemyndigheterna att häva denna avskrivning och omläggningen av den resterande skulden med hänsyn till att företaget "inte på något sätt fullgjorde de föreskrivna betalningarna".

(37) Socialförsäkringsmyndigheten och skatteförvaltningen gjorde vad de kunde för att återkräva skuldbeloppen genom att belägga de fasta tillgångarna i GEA/Vanosa med kvarstad. En stor del av dessa tillgångar hade dock intecknats till förmån för privata banker.

IV. BEDÖMNING AV ÅTGÄRDERNA

IV.1 Förekomst av ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget

(38) I artikel 87.1 i EG-fördraget fastställs principen att, om inte annat föreskrivs i detta fördrag, stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, är oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

(39) Som redan förklarats i skälen 23 till 31 är de produkter som saluförs av GEA föremål för gemenskapens interna handel och det finns konkurrens mellan de olika tillverkarna. GEA är dessutom en av de största spanska tillverkarna inom sektorn. Varje slag av finansiellt stöd som ges av staten till GEA och Vanosa kan följaktligen påverka handeln och snedvrida konkurrensen på marknaden med avseende på deras konkurrenter.

(40) Som också angivits i skälen 23 till 31 är Vanosa verksamt på förpackningsmarknaden, som lider av vissa strukturproblem. Följaktligen kan varje slag av stöd till Vanosa påverka dess ställning gentemot företagets konkurrenter på gemenskapens marknad.

(41) Av de uppgifter som lämnats av Spanien framgår att GEA/Vanosa inte betalade de sociala avgifterna för den period som omfattar tiden från kommissionens beslut 1997 och fram till åtminstone januari 2001, vilket motsvarar följande belopp:

>Plats för tabell>

(42) Vad beträffar skatterna skall det påpekas att ingen information om de obetalda skatterna har inlämnats, trots att kommissionen uttryckligen begärt detta. Av den dokumentation som lagts fram av de spanska myndigheterna kan man dock dra slutsatsen att GEA/Vanosa systematiskt underlät att uppfylla sina skattemässiga skyldigheter. Den ackumulerade skatteskulden för dessa tre år måste vara stor.

(43) Vad beträffar avgifterna till socialförsäkringen är det tydligt att GEA och Vanosa under flera år kunde fortsätta sin handelsverksamhet utan att vara à jour med sina skyldigheter gentemot socialförsäkringsmyndigheten.

(44) Spanien förklarar i sin skrivelse av den 5 juli 2001 att den offentliga fordringsägarens uppträdande rättade sig efter bestämmelserna i den gällande nationella lagstiftningen och att det inte innebar någon särbehandling till förmån för de två granskade företagen. Man uppger dessutom att förfarandet för att belägga olika tillgångar med kvarstad hade inletts. Men Spanien förklarar inte om man hade utnyttjat andra juridiska instrument som föreskrivs i spansk lagstiftning för att få ett slut på den fortsatta och systematiska underlåtenheten att betala de sociala avgifterna, liksom de separata exekutiva förfaranden som kan vidtas avseende skulder efter en betalningsinställelse.

(45) I enlighet med kommissionens beslut 1999/509/EG av den 14 oktober 1998 om det stöd som de spanska myndigheterna beviljat Magefesagruppens företag och deras efterträdare(4), vilket bekräftats av domstolen i dess dom i Magefesa-målet(5), innebär den fortsatta och systematiska underlåtenheten att betala de sociala avgifterna och ett okänt men stort antal skatter, åtminstone under perioden januari 1997-januari 2001 en överföring av allmänna medel till GEA och Vanosa. Denna överföring ger dessa företag en konkurrensfördel, eftersom de inte, i motsats till sina konkurrenter, behöver täcka dessa utgifter på samma sätt som under normala omständigheter. Denna överföring utgör därför stöd enligt artikel 87.1 i fördraget.

(46) Att den nationella lagstiftning som den spanska regeringen har åberopat är tillämplig på alla företag som omfattas av en plan för skuldåtervinning under rättslig tillsyn eller som har skulder till socialförsäkringsmyndigheten och statsverket är inte tillräckligt för att Spaniens åtgärder skall undgå att betecknas som stöd i den mening som avses i artikel 87 i fördraget.

(47) Den fördel som härrör från den fortsatta och systematiska underlåtenheten att betala skatterna och den fortsatta och systematiska underlåtenheten att betala de sociala avgifterna, åtminstone under perioden januari 1997-januari 2001, har sin grund i det faktum att Spanien inte vidtog de åtgärder som föreskrivs i den spanska lagstiftningen (separata exekutiva förfaranden) för att undvika att företagen fortsatte att bedriva sin verksamhet utan att uppfylla sina skyldigheter avseende skatter och sociala avgifter.

(48) Även om varken skattemyndigheterna eller socialförsäkringsmyndigheten formellt har efterskänkt skulderna är det utom tvivel att företagen har kunnat fortsätta sin verksamhet utan att vara à jour med sina skyldigheter avseende skatter och sociala avgifter. Deras konkurrenter har under samma period inte haft samma ekonomiska fördelar.

(49) Domstolen har i Magefesa-domen bekräftat att vissa åtgärder som vidtas av staten inom ramen för konkursförfaranden, under särskilda omständigheter kan omfatta ett inslag av statligt stöd. I ett förfarande för betalningsinställelse handlar staten inte som en offentlig investerare. Dess handlande kan därför inte jämföras med det hos en privat investerare som gör ett kapitaltillskott för att få en avkastning inom en relativt kort tidsperiod. Kommissionen måste i stället undersöka om staten har handlat som en omsorgsfull privat fordringsägare som gör allt den kan för att återfå sina fordringar. Domstolen påpekar i sin dom i Tubacex-målet(6) att ett bra sätt att kontrollera detta är att jämföra statens handlande med en privat fordringsägares. Denna värdering har bekräftats av domstolen i dess dom i DMT-målet(7), i vilken den konstaterar att ONSS skall jämföras med en hypotetisk privat borgenär som, i den mån det är möjligt, befinner sig i samma situation i förhållande till sin gäldenär som ONSS och försöker erhålla betalningar för sina fordringar.

(50) Det måste fastställas om de offentliga fordringsägarnas handlande hade sin grund i föresatsen att maximalt försäkra sig om möjligheten att återvinna de skatter och sociala avgifter som förfallit till betalning. De spanska myndigheterna har inte visat eller låtit förstå att detta var fallet. I och med att företagen fortsatte sin verksamhet ökade tvärtom beloppet på de skatter och sociala avgifter som förfallit till betalning, vilket utgör en substantiell och viktig avvikelse från den omstruktureringsplan som beslutet från 1997 var grundat på.

(51) Denna fortsatta betalningsunderlåtelse innebär en automatisk minskning av konkursboets tillgångar, eftersom de skulder som uppstår på grund av förvaltningen av densamma måste prioriteras framför konkursborgenärernas fordringar. Med hänsyn till hur stor företagens skuld till de offentliga fordringsägarna var är det tydligt att GEA:s och Vanosas fortsatta verksamhet utan att uppfylla sina skyldigheter avseende skatter och sociala avgifter, när betalningsinställelsen väl förklarats för antagen den 19 november 1997 (GEA) och den 14 november 1997 (Vanosa), skadar skatteverkets och socialförsäkringsmyndighetens intressen. Enligt de uppgifter som lämnats av Spanien är GEA:s betalningar fortfarande inställda, medan Vanosa:s betalningsinställelse hävdes i juli 2000. Trots detta var de skulder som härrörde från den fortsatta betalningsunderlåtelsen fortfarande obetalda i juli 2001.

(52) Det faktum att ett stort antal sociala avgifter och en okänd volym skatter förblev obetalda åtminstone under perioden januari 1997-januari 2001 visar att GEA:s och Vanosa:s fortsatta verksamhet har lett till att en ekonomisk verksamhet som under normala marknadsvillkor hade varit ohållbar har främjats.

(53) Statens uppträdande ger därför ingen som helst anledning att dra den slutsatsen att den handlade som en privat fordringsägare som försökte återfå åtminstone en liten del av de skatter och sociala avgifter som förfallit till betalning. Under dessa omständigheter och med hänsyn till att omstruktureringsplanen inte fullföljdes är det mycket tvivelaktigt att en förnuftig fordringsägare skulle ha accepterat en sådan risknivå.

(54) Kommissionen har inte fått någon underrättelse om det totala beloppet på de skatter som GEA och Vanosa var skyldiga skatteverket. I enlighet med praxis i beslut 1999/509/EG i Magefesa-målet är den spanska regeringen skyldig att lämna in dessa uppgifter.

(55) Kommissionen anser därför att GEA:s och Vanosas fortsatta underlåtenhet att betala skatter och sociala avgifter efter det att företagens betalningar inställts utgör stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i fördraget.

IV.2 Stödets förenlighet

(56) Kommissionen konstaterar att Spanien inte har åberopat något av de undantag som föreskrivs i fördraget, även om man förnekar förekomsten av statligt stöd.

(57) Kommissionen anser dessutom att de undantag som avses i artikel 87.2 i fördraget inte är tillämpliga på den åtgärd som här undersöks, eftersom denna inte utgör stöd av social karaktär som ges till enskilda konsumenter, stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller stöd för att uppväga de ekonomiska nackdelar som uppkommit genom Tysklands delning.

(58) De undantag som avses i artiklarna 87.3 b och 87.3 d i fördraget är inte heller tillämpliga, eftersom stödet inte är avsett att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller att främja kultur och bevara kulturarvet.

(59) I artiklarna 87.3 a och 87.3 c i EG-fördraget finns andra undantag som inte heller är tillämpliga i detta beslut.

(60) De uppgifter om de spanska myndigheternas åtgärder som kommissionen förfogar över ger anledning att tro att den granskade åtgärden har karaktären av ett driftsstöd till förmån för GEA/Vanosa. Denna typ av stöd är oförenlig med den gemensamma marknaden. Syftet med åtgärden är faktiskt att befria GEA/Vanosa från kostnader för deras löpande drift eller verksamhet som de under normala omständigheter hade varit tvungna att bära själva.

(61) Denna typ av stöd får dock i undantagsfall ges till företag som är etablerade i de regioner som omfattas av det undantag som avses i artikel 87.3 a i fördraget, under förutsättning att det är motiverat på grundval av dess bidrag till den regionala utvecklingen, dess art och under förutsättning att dess nivå står i förhållande till de handikapp som det är avsett att kompensera för.

(62) Kommissionen konstaterar att Vigo befinner sig i en sådan region som avses i artikel 87.3 a i fördraget. Kommissionen anser dock att åtgärderna i fråga inte uppfyller de krav för driftsstöd som fastställs i kommissionens riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål (se skälen 4.15-4.17 i riktlinjerna). Kommissionen slår fast att stödet inte är avtagande.

(63) Kommissionen anser följaktligen att de omständigheter som är nödvändiga för att tillämpa det undantag som avses i artikel 87.3 a i fördraget på stödet inte föreligger.

(64) Man måste dessutom fråga sig om syftet med stödet är att återställa ett företags långsiktiga lönsamhet. För att utvärdera de finansiella åtgärder som tillämpas på företag i svårigheter har kommissionen offentliggjort specifika riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter(8). De åtgärder som här undersöks skall utvärderas mot bakgrund av dessa riktlinjer.

(65) Kommissionen konstaterar att stödet sammanfaller med stödmottagarens tillämpning av den omstruktureringsplan som det positiva beslutet från 1997 var grundat på.

(66) I enlighet med riktlinjerna för omstrukturering skall en omstruktureringsplan, som skall ha en så kort varaktighet som möjligt, göra det möjligt att återställa företagets långfristiga lönsamhet inom en rimlig tid och på grundval av realistiska antaganden om de framtida villkoren för verksamheten. Omstruktureringsstödet måste således knytas till en genomförbar omstruktureringsplan som medlemsstaten förbinder sig att följa.

(67) Utöver de uppvägande åtgärderna kan kommissionen fastställa sådana villkor och skyldigheter som den anser vara nödvändiga för att konkurrensen inte skall snedvridas i en utsträckning som strider mot det gemensamma intresset. Medlemsstaten kan till exempel åläggas att inte bevilja stödmottagaren andra typer av stöd under omstruktureringsperioden.

(68) Genom en skrivelse av den 21 maj 1999 bekräftade kommissionen att den mottagit den andra rapporten om omstruktureringsplanens genomförande och underrättade Spanien om att den "på grundval av de uppgifter, siffror och rättfärdiganden som finns i denna rapport inte har för avsikt att återuppta ärendet, eftersom de grundläggande riktlinjerna i ovannämnda beslut har iakttagits". Som redan nämnts gjordes dessutom följande påpekande: "Med hänsyn till att GEA fortsätter att registrera förluster skulle jag dock vilja påminna er om era myndigheters löfte att inte bevilja detta företag något nytt stöd."

(69) Rapporten innehöll dock inte några uppgifter om det faktum att GEA och Vanosa sedan 1997 systematiskt underlät att uppfylla sina skyldigheter avseende skatter och sociala avgifter.

(70) Spanien uppgav inte heller vid något skede av förfarandet att stödet var en åtgärd som vidtagits inom ramen för den godkända omstruktureringsplanen. I rapporterna om omstruktureringsplanens genomförande lämnades inga uppgifter om att detta nya stöd fanns och särskilt inte om att åtgärden var en nödvändig tilläggsåtgärd för ett korrekt genomförande av omstruktureringsplanen. Den avskrivning av en del av skulden som staten beviljade GEA och Vanosa var dessutom förenad med ett krav på att företagen skulle uppfylla villkoren för omläggningen av resten av skulden och deras löpande skatteskyldigheter. Inte förrän den 7 februari 2001, nästan tre år efter avskrivningen, beslutade dock skattemyndigheterna att häva denna avskrivning och omläggningen av den resterande skulden med hänsyn till att företaget "inte på något sätt fullgjorde de föreskrivna betalningarna".

(71) Den fortsatta och systematiska underlåtenheten att betala skatterna och de sociala avgifterna ledde därför till sist till att en av de åtgärder som var avgörande för ett gott genomförande av omstruktureringsplanen (avskrivningen) hävdes. Det är därför svårt att anse att denna fortsatta betalningsunderlåtenhet, vilken tilläts av staten som inte använde alla de juridiska instrument som den förfogade över för att hindra den, utgör en åtgärd som antagits inom ramen för en omstruktureringsplan.

(72) I syfte att undvika stödmissbruk får omstruktureringsstöd dessutom endast beviljas en enda gång. Om företaget tidigare har mottagit ett omstruktureringsstöd och det är mindre än tio år sedan omstruktureringsperioden löpte ut tillåter kommissionen i allmänhet inte att ytterligare omstruktureringsstöd beviljas, utom om sådana exceptionella och oförutsebara förhållanden råder som företaget inte ansvarar för. Oförutsebara förhållanden är sådana som inte hade kunnat förutses när omstruktureringsplanen utarbetades. Spanien har inte alls åberopat några sådana oförutsebara förhållanden eller lämnat in några bevis på att de finns.

(73) Med hänsyn till omständigheterna måste kommissionens slutsats bli att detta nya stöd inte uppfyller de krav för beviljande som fastställs i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter.

(74) Med hänsyn till dessa beaktanden måste kommissionen anse att stödet inte är förenligt med den gemensamma marknaden.

V. SLUTSATSER

(75) Det stöd som består av en fortsatt underlåtenhet att betala skatter och sociala avgifter av Grupo de Empresas Álvarez SA och av Vanosa efter att under perioden november 1997-januari 2001 ha beviljats betalningsinställelse måste anses vara oförenligt med den gemensamma marknaden.

(76) Kommissionen konstaterar att Spanien olagligt beviljat stödåtgärden i fråga i strid med bestämmelserna i artikel 88.3 i fördraget.

(77) I enlighet med artikel 14 i förordning (EG) nr 659/1999 får allt olagligt stöd vars oförenlighet med den gemensamma marknaden har konstaterats av kommissionen vara föremål för ett beslut om återkrav.

(78) För att återställa de ekonomiska omständigheter som företaget skulle befinna sig i om det inte hade beviljats det olagliga stödet skall de spanska myndigheterna vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att undanröja de fördelar som härrör från stödet och för att från stödmottagaren återkräva det stöd som utbetalats, i enlighet med domstolens dom i mål C-480/98(9), även om det beslut om återkrav som riktar sig till Spanien inte skall innefatta ränta som löper från den dag stödet stod till stödmottagarens förfogande till den dag det har återbetalats.

(79) Stödet skall återkrävas i enlighet med förfarandena i nationell lagstiftning.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det statliga stöd som består av en fortsatt underlåtenhet att betala skatter och sociala avgifter av Grupo de Empresas Álvarez SA (GEA) och av Vidrios Automáticos del Norte SA (Vanosa), dotterbolag till GEA, från och med det att GEA den 19 november 1997 och Vanosa den 14 november 1997 beviljats betalningsinställelse och fram till januari 2001, är oförenligt med den gemensamma marknaden.

Artikel 2

1. Spanien skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att från stödmottagaren återkräva det stöd som avses i artikel 1 och som olagligen redan utbetalats till stödmottagaren.

2. Återkravet skall ske utan dröjsmål och i enlighet med förfarandena i nationell lagstiftning, förutsatt att dessa förfaranden gör det möjligt att omedelbart och effektivt verkställa detta beslut.

Artikel 3

Spanien skall inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Konungariket Spanien.

Utfärdat i Bryssel den 14 maj 2002.

På kommissionens vägnar

Mario Monti

Ledamot av kommissionen

(1) EGT C 336, 30.11.2001, s. 6.

(2) EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.

(3) EGT L 164, 9.6.1998, s. 30.

(4) EGT L 198, 30.7.1999, s. 15.

(5) Dom av den 12 oktober 2000 i mål C-480/98, Spanien mot kommissionen, REG 2000, s. I-8717.

(6) Dom av den 29 april 1999 i mål C-342/96, Spanien mot kommissionen, REG 1999, s. I -2459.

(7) Dom av den 29 juni 1999 i mål C-256/97, Tribunal de commerce de Bruxelles (Belgien) mot Déménagements-Manutention Transport SA (DMT), REG 1999, s. I-3913.

(8) EGT C 288, 9.10.1999.

(9) Dom av den 12 oktober 2000 i mål C-480/98, Spanien mot kommissionen, REG 2000, s. I-8717.