GEMENSKAPSRAMAR FÖR STATLIGT STÖD TILL FORSKNING OCH UTVECKLING (96/C 45/06)

(Text av betydelse för EES)

1. Forskningens och utvecklingens roll vid förbättringen av tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning

1.1 Enligt artikel 130.1 i Romfördraget skall såväl gemenskapen som medlemsstaterna verka för att "främja ett bättre utnyttjande av de industriella möjligheter som skapas genom politiken inom sektorerna för innovation, forskning och teknisk utveckling".

Vidare skall gemenskapen enligt artikel 130.2 bidra till att förverkliga detta mål "genom sin politik och verksamhet enligt andra bestämmelser i detta fördrag". De ramar för stöd till forskning som nu läggs fram syftar till att, i överensstämmelse med dessa bestämmelser i fördraget, tillämpa konkurrensbestämmelserna och samtidigt bidra till att förverkliga detta mål.

1.2 Forskning och utveckling kan bidra till en ny start för tillväxten, stärkt konkurrenskraft och ökande sysselsättning. Medvetandet om detta hade växt fram redan vid tillkomsten av Europeiska enhetsakten, som bl.a. medförde att en ny artikel 130f infördes i Romfördraget för att understryka gemenskapens mål att stärka den vetenskapliga och teknologiska grunden för sin industri och gynna utvecklingen av dennas internationella konkurrenskraft. Detta mål har bekräftats genom Maastrichtfördraget liksom även nödvändigheten av att gemenskapen främjar insatser för samarbete i fråga om forskning och teknologisk utveckling mellan företag, forskningscentra och universitet.

1.3 Gemenskapens arbete för att främja dessa mål innebär bl.a. att man antar fleråriga ramprogram för gemenskapens verksamheter inom forskning och teknologisk utveckling (FoTU). Det fjärde ramprogrammet av detta slag (1994-1998), som har antagits av Europaparlamentet och rådet (1), omfattar följande fyra centrala verksamheter:

a) Att genomföra program för forskning, teknologisk utveckling och demonstration, varvid samarbete mellan företag, forskningscentra och universitet skall gynnas.

b) Att främja samarbete på gemenskapsnivå med tredje land och internationella organisationer inom området för forskning, teknologisk utveckling och demonstration.

c) Att sprida och fullt ut utnyttja resultaten av gemenskapens verksamheter rörande forskning, teknologisk utveckling och demonstration.

d) Att stimulera utbildning och rörlighet för forskare inom gemenskapen.

1.4 Vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning (2) har visat på utmaningarna och vägarna in i 2000-talet. I vitboken föreslås att medlemsstaterna och gemenskapen tillsammans skall anta en serie åtgärder och initiativ i syfte att lösa arbetslöshetsproblemet i Europeiska unionen.

Den betonar vikten av allmänna åtgärder för att främja investeringar i forskning och teknisk utveckling inom företagen, såväl som gynnsamma skatteåtgärder eller åtgärder som syftar till att höja effektiviteten i forskningen. Den förespråkar särskilt att "den privata sektorn tar på sig en större del av forskningskostnaderna och att det offentliga deltagandet övergår från direkt stöd till indirekta medel".

1.5 I vitboken anges dock att det är medlemsstaterna som står för huvuddelen av utgifterna för forskning och utveckling inom gemenskapen. För närvarande utgör gemenskapens forskningsbudget bara cirka 4 % av medlemsstaternas samlade utgifter för civil forskning. Dessutom gäller för närvarande att endast 13 % av utgifterna för forskning inom EU går till samordnad forskning som omfattar företag från flera medlemsstater.

1.6 I vitboken visas även att gemenskapen investerar jämförelsevis mindre i forskning och teknologisk utveckling än vissa av sina konkurrenter. Vad gäller statligt stöd till företagen kan man av de fakta som insamlats sedan ramarna infördes 1986 och särskilt av dem som gäller perioden 1990-1992 utläsa att anmälningarna om stöd som i första hand är riktat till verksamheter för industriell FoU står för mindre än 5 % av det totala statliga stödet.

1.7 Vitboken erinrar även om att de åtgärder medlemsstaterna genomför måste vara förenliga med den gemensamma marknaden och med bestämmelserna för statligt stöd, vilket följer av den princip som anges i artikel 3g i Romfördraget. Dessa bestämmelser grundas på artiklarna 92 och 93 i Romfördraget.

1.8 Ett av målen för konkurrenspolitiken är att förbättra gemenskapsindustrins internationella konkurrenskraft och därigenom bidra till förverkligandet av de mål som anges i artikel 130.1 i Romfördraget. Konkurrensbestämmelserna måste därför tillämpas på ett konstruktivt sätt så att de uppmuntrar samarbete som gynnar utveckling och spridning av ny teknologi i medlemsstaterna med iakttagande av bestämmelserna om immateriell äganderätt. Vid kontrollen av de statliga stöden bör man eftersträva att resurser ställs till förfogande för de sektorer som bidrar till att öka industrins konkurrenskraft i gemenskapen.

1.9 Kommissionen har traditionellt intagit en gynnsam hållning till statliga stöd till FoU. Skälen till denna hållning hänger samman dels med målen för sådant stöd, dels med de ofta betydande finansieringsbehoven och riskerna i samband med FoU-projekt, dels med den låga sannolikheten för att projekt, som ännu befinner sig på ett långt ifrån marknadsmoget stadium, skulle snedvrida konkurrens och handelsutbyte.

1.10 Kommissionen har givit uttryck för denna gynnsamma hållning i mer än 500 beslut som grundats på gemenskapsramarna för statligt stöd till forskning och utveckling (nedan kallade "ramarna") (3). Detta har varit möjligt eftersom medlemsstaterna alltid har respekterat de begränsningar som fastställs i dessa ramar.

1.11 Denna reviderade version av ramarna strävar efter att ta hänsyn till utvecklingen och vunna erfarenheter från de senaste åren.

Till denna utveckling hör Avtalet om subventioner och kompensatoriska åtgärder (SCM) inom ramen för GATT-avtalet 1994. I detta avtal erkänns att forskningsstöd är av specifik karaktär. I artikel 8 i SCM-avtalet fastställs bl.a. villkoren för att stöd till forskningsverksamhet, som bedrivs av företag eller av institutioner för högre utbildning eller forskning, som har ingått avtal med företag, inte skall föranleda att kompensatoriska åtgärder vidtas. I ramarna beaktas även i vederbörlig utsträckning unionens övriga mål och politiska program.

2. Tillämpligheten av bestämmelserna om statligt stöd på stöd till forskning och utveckling (artikel 92.1 i Romfördraget)

2.1 Enligt artikel 92.1 i Romfördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

2.2 Ju mer marknadsnära forsknings- och utvecklingsverksamheterna är, desto mer betydande kan den snedvridande effekten av det statliga stödet vara. För att fastställa den subventionerade FoU-verksamhetens grad av närhet till marknaden gör kommissionen en distinktion mellan grundforskning, industriell forskning och utvecklingsverksamhet före det konkurrensutsatta stadiet. I bilaga I till dessa ramar finns en definition av dessa olika forsknings- och utvecklingsstadier, som motsvarar definitionen i Avtalet om subventioner och kompensatoriska åtgärder.

2.3 Innovationer är inte berättigade att utgöra en särskild kategori. För att statligt stöd till verksamheter som kan betraktas som nyskapande, men som inte faller inom ramarna för de kategorier som nämns i 2.2, skall kunna godkännas, måste det överensstämma med kommissionens principer för investeringsstöd.

2.4 Bestämmelserna i artikel 92.1 i Romfördraget avser som allmän regel inte offentlig finansiering av FoU-verksamheter, som genomförs av offentliga institutioner för högre utbildning eller forskning utan vinstsyfte.

Om resultaten av sådana offentligt finansierade FoU-arbeten ställs till gemenskapsföretags förfogande på ett icke-diskriminerande sätt, utgår kommissionen från principen att detta normalt inte skall betraktas som statligt stöd i den mening som avses i artikel 92.1 i Romfördraget.

Om FoU-arbeten genomförs av offentliga institutioner för högre utbildning eller forskning utan vinstsyfte för företags räkning, eller i samarbete med företag, skall kommissionen utgå från principen att detta inte skall betraktas som statligt stöd i den mening som avses i artikel 92.1 i Romfördraget i följande fall:

a) Då de offentliga institutionerna för högre utbildning eller forskning utan vinstsyfte bidrar till forskningsprojekten på samma sätt som de som är verksamma inom den konkurrensutsatta sektorn. Detta är bl.a. fallet om dessa institutioner får marknadsmässig ersättning för sina tjänster.

b) - De företag, som deltar i forskningsverksamheten, skall stå för alla kostnader för projektet, eller

- de resultat, som inte kan ge upphov till några immateriella rättigheter, kan ges bred spridning och att samtliga eventuella immateriella rättigheter, som bygger på FoU-resultaten, tillfaller de offentliga institutionerna utan vinstsyfte, eller

- de offentliga institutionerna utan vinstsyfte får marknadsmässig kompensation av de deltagande företagen för de immateriella rättigheter, som bygger på FoU-projektet och som dessa företag blivit innehavare av, samt att de resultat, som inte kan ge upphov till några immateriella rättigheter, kan ges bred spridning till intresserade tredje parter.

2.5 Myndigheterna kan vända sig till företag för att beställa FoU-verksamheter av dem eller för att köpa resultaten direkt av dem. Om det inte har förekommit något öppet infordrande av anbud, skall kommissionen utgå från principen att det kan röra sig om statligt stöd i den mening som avses i artikel 92.1. Om kontrakten tilldelas på marknadsmässiga villkor, i synnerhet om detta skett efter ett förfarande med öppet infordrande av anbud enligt rådets direktiv 92/50/EEG (4), skall kommissionen normalt inte betrakta detta som statligt stöd i den mening som avses i artikel 92.1 i Romfördraget.

3. FoU-stöds förenlighet med den gemensamma marknaden (artikel 92.3 b och c i Romfördraget)

3.1 Stöd till forskning och utveckling som riktas till företag kan, om det uppfyller villkoren i artikel 92.1 i Romfördraget och följaktligen skall granskas av kommissionen, betraktas som förenligt med den gemensamma marknaden enligt något av undantagen i artikel 92.3 i Romfördraget.

3.2 I samtliga fall då kommissionen vid sin granskning kunnat konstatera att ett stöd syftar till att främja genomförandet av ett viktigt projekt av gemensamt europeiskt intresse kan detta stöd omfattas av undantaget i artikel 92.3 b.

3.3 Det gemensamma europeiska intresset skall kunna påvisas konkret. Man måste t.ex. kunna visa att projektet innebär ett viktigt framsteg i förhållande till de specifika gemenskapsprogrammen för forskning och utveckling eller att det medger påtagliga framsteg i förverkligandet av specifika mål för gemenskapen.

3.4 Kommissionen har hittills tillämpat undantaget i artikel 92.3 b i Romfördraget i ett begränsat antal fall. Det har framkommit att detta undantag i fråga om forskning och utveckling särskilt kan tillämpas på projekt som samtidigt är kvalitativt och, i princip, kvantitativt betydande (t.ex. projekt som har samband med fastställandet av tekniska standarder som kan ge gemenskapsindustrin tillgång till samtliga fördelar med den enhetliga marknaden) och har transnationell karaktär. Därför har kommissionen bl.a. beslutat att betrakta vissa Eurekaprojekt inom elektronikområdet (EU 127 JESSI, EU 102 EPROM, EU 147 DAB, EU 43 ESF) och i fråga om högupplösningstelevision (EU 95 HDTV) som viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse.

3.5 Ett statligt stöd till forskning och utveckling, som inte kan omfattas av undantaget i artikel 92.3 b i Romfördraget, kan trots detta vara förenligt med fördraget genom artikel 92.3 c, som medger undantag för stöd som är avsedda att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter, under förutsättning att stödet inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.

3.6 Vid sin undersökning av om artikel 92.3 c i Romfördraget är tillämplig skall kommissionen särskilt beakta vilket slag av forskning det gäller, vilka som tilldelas stödet, stödintensiteten och resultatens tillgänglighet samt de övriga faktorer av betydelse som anges i avsnitten 5 och 6.

4. Anmälan av planerat stöd till forskning och utveckling (artikel 93 i Romfördraget)

4.1 Statligt stöd till forskning och utveckling skall anmälas till kommissionen, så som föreskrivs i artikel 93.3 i Romfördraget. För att underlätta medlemsstaternas och kommissionsorganens uppgifter är det lämpligt att anmälan görs enligt den mall för standardiserade anmälningar och rapporter, som kommissionen sände till medlemsstaterna genom brev av den 22 februari 1994, med senare ändring genom kommissionens brev till medlemsstaterna av den 2 augusti 1995. Det kompletterande frågeformuläret för FoU i bilaga II, avsnitt A (uppgifter som normalt skall lämnas i anmälan enligt artikel 93.3 i Romfördraget av statligt stöd till FoU) i brevet av den 2 augusti 1995 skall ersättas med det nya frågeformulär, som bifogas dessa ramar (bilaga III).

4.2 Kommissionen söker uppnå största möjliga grad av öppenhet i tillämpningen av stödprogrammen. Därför skall målen för programmet, mottagarna av stödet osv. klart anges. De olika slag av kostnader som stödet är avsett att reducera skall specificeras, och stödet skall ges i en form som gör det möjligt att beräkna stödintensiteten i förhållande till dessa kostnader (se bilaga II).

4.3 Alla former av stöd kan godkännas beträffande FoU-projekt. Medlemsstaterna skall dock ge kommissionen underlag för att beräkna det motsvarande kontantbidragsekvivalenten för ett stöd, som inte ges som direkt bidrag, och skall följaktligen lämna tillräckliga uppgifter för att kommissionen skall ha möjlighet att göra denna beräkning.

4.4 Om en medlemsstat anser att artikel 92.3 b i Romfördraget är tillämplig, skall denna medlemsstat undersöka om de föreskrivna villkoren är uppfyllda och styrka detta i sin anmälan till kommissionen.

4.5 Kommissionens meddelande till medlemsstaterna om ett snabbt förfarande för godkännande av stödprogram för små och medelstora företag samt av ändringar av befintliga program (5) är i sin helhet tillämpligt på statligt stöd till forskning och utveckling, liksom regeln om försumbart stöd (6).

4.6 Vid tillämpningen av brevet av den 22 februari 1994, ändrat den 2 augusti 1995, har kommissionen hittills mottagit ett betydande antal anmälningar, som uteslutande avser förnyad finansiering eller förlängning av stödprogram som överensstämmer med gällande gemenskapsramar för statligt stöd till forskning och utveckling och som är förenliga med den gemensamma marknaden. Kommissionen har aldrig riktat några invändningar mot sådana anmälningar.

Med stöd av erfarenheterna bedömer kommissionen därför att någon anmälan om ökning av årsbudgeten för ett godkänt stödprogram inte längre är nödvändig, om ökningen, uttryckt i ecu, inte överstiger 100 % (i nominellt värde) av det ursprungliga årsbeloppet, förutsatt att det gäller antingen ett ej tidsbegränsat program eller en ökning inom giltighetstiden för ett tidsbegränsat program.

För förlängningar, med eller utan ökning av budgeten (inom denna gräns på 100 %), som inte innebär några ändringar av de tidigare godkända villkoren för genomförandet av stödprogrammet och som överensstämmer med dessa nya ramar, skall det inte krävas någon förnyad anmälan förrän från och med det femte året efter utgången av giltighetstiden för det ursprungliga programmet. Medlemsstaterna är dock skyldiga att i förväg underrätta kommissionen om sådan ytterligare finansiering/förlängning och att även i fortsättningen överlämna en årlig rapport till kommissionen om genomförandet av de aktuella programmen.

4.7 Beviljande av stöd till ett enskilt projekt inom ramen för ett stödprogram för forskning och utveckling, som godkänts av kommissionen, behöver i princip inte anmälas. Kommissionen kräver dock att alla enskilda forskningsprojekt, vilkas kostnad överstiger 25 miljoner ecu och som beviljas stöd som överstiger motsvarande fem miljoner ecu brutto i subventionsvärde, skall anmälas till den i förväg för att göra det möjligt att bedöma omfattningen av de betydande stöd som tilldelas inom ramen för godkända program och dessa stöds förenlighet med den gemensamma marknaden.

Denna nya bestämmelse skall betraktas som en "lämplig åtgärd" enligt artikel 93.1 i Romfördraget. Dess innebörd har granskats av medlemsstaternas företrädare vid ett multilateralt sammanträde.

Kommissionen avser att senare ändra det nuvarande anmälningsförfarandet i fråga om Eurekaprojekten och kommer i detta avseende att föreslå lämpliga åtgärder (artikel 93.1 i Romfördraget).

4.8 Beviljande av stöd till ett enskilt projekt, som inte ligger inom ramen för godkända program för forskning och utveckling, skall anmälas enligt artikel 93.3 i Romfördraget såvida det inte rör sig om försumbart stöd.

5. Stödintensiteten

5.1 För att fastställa vad som är en godtagbar nivå för omfattningen av stödet gör kommissionen en undersökning från fall till fall. Vid denna undersökning beaktas varje gång projektets eller programmets natur och allmänna överväganden i fråga om den europeiska industrins konkurrenskraft samt riskerna för snedvridning av konkurrensen och inverkan på handeln mellan medlemsstaterna. Utifrån en allmän värdering av dessa risker finner kommissionen att högre stödnivåer kan godkännas för grundforskning och industriell forskning än för utvecklingsverksamheter före det konkurrensutsatta stadiet, eftersom sådana verksamheter har ett mer direkt samband med en marknadsintroduktion av resultaten av FoU-arbetena och, om de ges stöd, lättare kan leda till snedvridning av konkurrens och handel.

5.2 Offentlig finansiering av grundforskning, som vanligen bedrivs på ett oberoende sätt av institutioner för högre utbildning och forskning utan vinstsyfte, utgör inte statligt stöd i den mening som avses i artikel 92.1 i Romfördraget.

I vissa exceptionella fall kan stöd till grundforskning, som bedrivs av företag eller för företags räkning och som normalt skulle ligga inom tillämpningsområdet för artikel 92.1 i Romfördraget, godkännas och stödintensiteten kan uppgå till en bruttoandel av kostnaderna på upp till 100 %, i den utsträckning som detta slag av forskning bedrivs på mycket stort avstånd från marknaden och dess resultat i princip ges en bred spridning och utnyttjas på ett icke-diskriminerande sätt och på marknadsmässiga villkor.

För att kunna betraktas som grundforskning får arbetena inte ha någon koppling till ett enskilt företags industriella eller affärsmässiga mål och en bred spridning av forskningsresultaten måste garanteras.

5.3 Som allmän regel får bruttoomfattningen av stöd till ett industriellt forskningsprojekt inte överstiga 50 % av de projektkostnader som kan beaktas (se bilaga II).

5.4 I fråga om stöd för att finansiera tekniska genomförbarhetsstudier, innan verksamhet med industriell forskning eller utveckling före det konkurrensutsatta stadiet inleds, fastställs den högsta tillåtna stödnivån till 75 respektive 50 % av kostnaderna för dessa studier mot bakgrund av att sådant stöd inte påverkar konkurrens- och handelsvillkoren i någon större omfattning.

5.5 Utvecklingsverksamhet före det konkurrensutsatta stadiet är mer marknadsnära, och det finns större risk för att stöd till detta slag av forskning skall snedvrida konkurrensen och handeln inom gemenskapen.

Enligt den praxis kommissionen följt under de senaste åren, har den godtagbara bruttoomfattningen fastställts till 25 % av de kostnader för projektet som kan beaktas (se bilaga II).

5.6 Som anges i punkt 4.3 i dessa ramar har medlemsstaterna frihet att använda alla former av stöd för att främja FoU-verksamheter. Om stödet ges i form av förskott som endast behöver betalas tillbaka om forskningsprojektet lyckas, gäller samma godtagbara nivåer för omfattningen av stödet i bruttosubventionsvärde som de som fastställs för de olika forskningsstadierna i dessa ramar. Om det aktuella forskningsprojektet misslyckas, kan kommissionen enligt sin beslutspraxis komma att godta en större omfattning av stödet, eftersom risken för en snedvridning av konkurrensen och handeln blir begränsad på grund av att projektet misslyckats.

När medlemsstaterna anmäler återbetalningspliktigt stöd, skall de underrätta kommissionen om beloppen och om de detaljerade återbetalningsvillkoren, och kommissionen skall därefter bedöma de föreslagna villkoren från fall till fall.

5.7 Med hänsyn till behovet av att främja spridningen av forskningsresultaten finner kommissionen att stöd till registrering och förnyelse av patent för små och medelstora företag enligt den gällande gemenskapsdefinitionen skall kunna ges med samma procentuella andel som för stödet till den forskningsverksamhet som har legat till grund för patenten.

5.8 Om statligt stöd ges till ett FoU-projekt, som genomförs i samarbete mellan företag och offentliga forskningsinstitutioner, får den samlade omfattningen av stödet - bestående av direkt statligt stöd till ett specifikt forskningsprojekt och, om detta sker i form av stöd (jfr punkt 2.4), de offentliga forskningsinstitutionernas bidrag till samma projekt - inte överstiga de tidigare nämnda taken för stödet.

5.9 I fråga om FoU-verksamhet, som samtidigt omfattar industriell forskning och utvecklingsverksamhet före det konkurrensutsatta stadiet, får den godtagbara omfattningen av stödet normalt inte överstiga det viktade genomsnittet av de nivåer på omfattningen av stödet som är godkända för dessa båda slag av forskning.

5.10 Utan att det påverkar den undersökning från fall till fall, som kommissionen genomför som allmän regel (se 5.1), kan den omfattning av stödet, som anges i punkt 5.3-5.8 i dessa ramar, ökas i följande fall:

5.10.1 Om stödet är avsett för små och medelstora företag (7): ökning med 10 procentenheter.

5.10.2 Om förskningsprojektet genomförs i en sådan region som avses i artikel 92.3 a: ökning med 10 procentenheter.

Om forskningsprojektet genomförs i en sådan region som avses i artikel 92.3 c: ökning med 5 procentenheter.

Dessa regionalt betingade ökningar får överskridas med beaktande av de tak som gäller för investeringsstöd i regionalpolitiskt syfte samt av nödvändigheten av att främja immateriella investeringar i enlighet med kommissionens politik, dock förutsatt att de inte därigenom överstiger de gränser som anges i punkt 5.10.6.

5.10.3 En ökning med 15 procentenheter kan göras om forskningsprojektet har anknytning till målen för ett projekt eller specifikt program som utarbetats inom ramen för gemenskapens gällande ramprogram för forskning och utveckling.

Ökningen kan höjas till 25 procentenheter om projektet dessutom bygger på ett reellt samarbete över gränserna mellan företag och offentliga forskningsorgan eller mellan minst två oberoende samarbetsparter från två medlemsstater och åtföljs av en omfattande spridning och publicering av resultaten, varvid immateriella rättigheter respekteras.

5.10.4 Om forskningsprojektet saknar anknytning till målen för projekt eller specifika program som utarbetats inom ramen för gemenskapens gällande ramprogram för forskning och utveckling, skall kommissionen godta ökningar på upp till 10 procentenheter om minst ett av följande villkor uppfylls:

a) Projektet bygger på samarbete över gränserna, som omfattar minst två oberoende samarbetsparter från två medlemsstater, särskilt om detta sker som ett led i samordningen av medlemsstaternas nationella FoTU-politik.

b) Projektet bygger på ett reellt samarbete mellan företag och offentliga forskningsorgan, särskilt om detta sker som ett led i samordningen av medlemsstaternas nationella FoTU-politik.

c) Projektet åtföljs av en omfattande spridning och publicering av resultaten, tilldelning av licenser eller någon annan lämplig åtgärd på motsvarande villkor som för spridningen av resultaten av gemenskapens åtgärder för FoTU (artikel 130j i Romfördraget).

5.10.5 Den medlemsstat som berörs skall lämna tillräckliga upplysningar till kommissionen för att denna skall kunna bedöma om dessa kriterier är tillämpliga.

5.10.6 Det sammanlagda resultatet av de ökningar som anges i punkt 5.10.1-5.10.4, och de procentandelar för stödet som anges i punkt 5.3-5.8, får inte överstiga en högsta omfattning på brutto 75 % för industriell forskning och 50 % för utvecklingsverksamhet före det konkurrensutsatta stadiet. Dessa begränsningar skall alltid iakttas.

5.11 Om ett statligt stöd till forskning och utveckling kan omfattas av det undantag som avses i artikel 92.3 c i Romfördraget får bruttoomfattningen av stödet inte överstiga de gränser som medges i WTO:s subventionskod (75 % för industriell forskning och 50 % för utvecklingsverksamhet före det konkurrensutsatta stadiet).

5.12 De tak som fastställs ovan för stöd till forskning och utveckling skall tillämpas på statligt stöd.

Vid sin undersökning av FoU-stöd skall kommissionen dock beakta verkningarna på konkurrens och handel av en kombination av statligt stöd och finansiering från gemenskapen.

Vid en ackumulering av gemenskapsfinansiering och statligt stöd får det samlade offentliga stödet inte överstiga gränserna 75 % för industriell forskning och 50 % för utvecklingsverksamhet före det konkurrensutsatta stadiet.

5.13 En bruttoomfattning av stödet på brutto 75 % för industriell forskning och 50 % för utvecklingsverksamhet före det konkurrensutsatta stadiet (den högsta tillåtna omfattningen i WTO-avtalet om subventioner och kompensatoriska åtgärder för subventioner, som inte föranleder någon åtgärd) kan godkännas, om konkurrenter utanför Europeiska unionen under de tre senaste åren har tilldelats eller kommer att tilldelas stöd av motsvarande omfattning för liknande projekt eller program inom dessa två slag av forskning.

Den medlemsstat som berörs skall så långt möjligt till kommissionen lämna upplysningar som är tillräckliga för att denna skall kunna bedöma situationen och särskilt nödvändigheten av att kompensera den konkurrensfördel som konkurrenten i tredje land åtnjuter.

Om kommissionen förfogar över bevisning (officiellt offentliggörande, anmälan till WTO, uppgifter från OECD, budgetdokument osv.) för att ett stöd som ett tredje land har tilldelat, eller avser att tilldela, uppgår till en nivå om motiverar en anpassning, skall den yttra sig om den anmälan, där en sådan anpassning begärs, inom trettio arbetsdagar i fråga om enskilda fall och inom två månader i fråga om stödprogram.

Om det endast rör sig om indicier skall kommissionen, efter att ha inhämtat alla uppgifter av betydelse i medlemsstaterna, yttra sig om lämpligheten av en anpassning inom två månader.

De ovan angivna tidsgränserna skall räknas från och med mottagandet av en utförlig begäran från en eller flera medlemsstater.

6. Stimulanseffekten av FoU-stöd

6.1 Statligt stöd till forskning och utveckling bör stimulera företagen att inleda ytterligare FoU-verksamheter utöver dem som de normalt bedriver inom ramen för den dagliga verksamheten. Det kan också stimulera företag som inte sysslar med FoU att inleda sådan verksamhet. Om någon sådan stimulanseffekt inte framträder tydligt kan kommissionen bedöma stödet på ett mindre gynnsamt sätt än den normalt skulle göra.

6.2 Vid sin kontroll av att det planerade stödet medför att företagen utför mer forskning än de annars skulle ha gjort skall kommissionen bl.a. beakta kvantifierbara faktorer (som t.ex. utvecklingen av FoU-anslagen, utvecklingen av storleken på den personal som ägnar sig år FoU och utvecklingen av förhållandet FoU-kostnader/omsättning), marknadsmisslyckande, ökade kostnader i samband med samarbete över nationsgränserna och andra relevanta faktorer som den anmälande medlemsstaten har angivit. Ett planerat stöd kan även godtas om det bidrar till att forskning kan genomföras som utan stödet skulle ha haft en lägre ambitionsnivå eller inte kunnat slutföras inom samma tid.

6.3 Kommissionen uppmanar därför medlemsstaterna att styrka nödvändigheten och stimulanseffekten av FoU-stöd både när de anmäler stödet och när de överlämnar sina årliga rapporter om genomförandet av de godkända stödprogrammen samt att visa att det inte i något fall rör sig om driftsstöd.

6.4 Kommissionen kan komma att finna att stimulanseffekten kan förutsättas föreligga, om mottagaren av stödet är ett litet eller medelstort företag enligt gällande gemenskapsdefinition.

6.5 Kommissionen skall fästa särskild vikt vid villkoren i punkt 6.2-6.3

- då det gäller enskilda projekt på initiativ av stora företag som avser marknadsnära forskning,

- i samtliga fall då en betydande del av FoU-kostnaderna har betalats före ansökan om stöd.

7. Årliga rapporter

Som allmän regel skall kommissionen kräva en årlig rapport om genomförandet av varje stödprogram som den godkänner. Med stöd av dessa rapporter kan kommissionen övervaka tilldelningen av stöd och vid behov föreslå lämpliga åtgärder, om den bedömer att programmet skapar, eller riskerar att skapa, en snedvridning av konkurrens som strider mot det allmänna intresset, t.ex. genom att i alltför hög grad stödja enskilda sektorer eller företag.

Dessa rapporter skall utformas enligt kraven i kommissionens brev till medlemsstaterna av den 22 februari 1994, ändrat den 2 augusti, om standardiserade anmälningar och rapporter.

8. Tillämpning

8.1 Dessa ramar skall tillämpas under iakttagande av gemenskapens övriga politiska program i fråga om statligt stöd samt bestämmelser i övriga Europafördrag och i de lagar och andra författningar som antagits med tillämpning av dessa fördrag. Detta gäller särskilt för statligt stöd inom kärnkraftsområdet, som regleras av bestämmelserna i artikel 232.2 i Romfördraget och bestämmelserna i Euratomfördraget samt, då det gäller försvarsområdet, av bestämmelserna i artikel 223 i Romfördraget.

8.2 Efter ikraftträdandet av tillämpningsförordningen för OECD-avtalet om iakttagande av normala och rättvisa konkurrensförhållanden inom den kommersiella varvs- och reparationsvarvsindustrin skall statligt stöd till forskning och utveckling inom dessa båda sektorer inte längre regleras genom dessa ramar utan bedömas utifrån bestämmelserna i den förordningen.

9. Giltighetstid

Kommissionen skall se över dessa ramar om fem år. Kommissionen kan även i samarbete med medlemsstaterna besluta om ändring av dem vid varje tillfälle, då detta framstår som lämpligt av konkurrenspolitiska skäl eller för att ta hänsyn till gemenskapens övriga politiska program och internationella åtaganden.

(1) EGT nr L 126, 18.5.1994.

(2) EU-bulletinen - tillägg 6/93.

(3) EGT nr C 83, 11.4.1986.

(4) EGT nr L 209, 24.7.1992.

(5) EGT nr C 213, 19.8.1992, s. 10.

(6) Den nu gällande regeln om försumbart stöd återfinns i punkt 3.2 i Gemenskapsramar för statligt stöd till små och medelstora företag (EGT nr C 213, 19.8.1992, s. 10).

(7) Den nu gällande definitionen återfinns i Gemenskapsramar för stöd till små och medelstora företag (EGT nr C 213, 19.8.1992).

BILAGA I

Definitioner av stadier i forskning och utveckling för tillämpningen av artikel 92 i Romfördraget

Tillämpningsområdet för dessa ramar är stöd till forskning och utveckling som har direkt samband med en senare produktion och marknadsföring av nya produkter, metoder eller tjänster i den utsträckning stödet uppfyller villkoren i artikel 92.1 i Romfördraget. Följande definitioner är avsedda som stöd för medlemsstaterna vid utformningen av deras anmälningar. De är av indikativ och icke-normativ karaktär.

- Med grundforskning avser kommissionen fördjupning av allmän vetenskaplig och teknisk kunskap som inte är knuten till industriella eller affärsmässiga mål.

- Med industriell forskning avser kommissionen planerad forskning och kritisk analys, som syftar till att utveckla ny kunskap, för att sådan kunskap skall kunna användas för att utveckla nya produkter, tillverkningsprocesser eller tjänster, eller för att markant förbättra befintliga produkter, tillverkningsprocesser eller tjänster.

- Med begreppet utveckling innan varan introduceras på marknaden avser kommissionen överföring av industriella forskningsresultat till en metod, utkast eller skiss till nya, ändrade eller förbättrade varor, processer eller tjänster oberoende av om de är avsedda för försäljning eller användning, fram till skapandet av den första prototypen som dock inte skall kunna användas i kommersiella syften. Det kan även inbegripa alternativa konceptuella utformningar och skisser av varor, processer eller tjänster och inledande demonstrationer eller pilotprojekt under förutsättning att dessa projekt inte kan omvandlas eller användas för industriell tillämpning eller kommersiell exploatering. Det inbegriper inte rutinmässiga eller återkommande ändringar av befintliga varor, tillverkningsmetoder, tillverkningsprocesser, tjänster eller andra pågående verksamheter även om dessa ändringar kan innebära förbättringar.

BILAGA II

Kostnader för forskning och utveckling som kan beaktas vid beräkningen av stödets omfattning

De kostnader som anges nedan skall betraktas som kostnader som kan beaktas vid beräkningen av FoU-stödets intensitet. Om de orsakas även av annan verksamhet, bl.a. av andra FoU-arbeten, skall de fördelas mellan den subventionerade verksamheten och övriga verksamheter.

- kostnader för personal (forskare, tekniker och annan stödpersonal som uteslutande arbetar med forskningsverksamhet),

- kostnader för instrument, utrustning, mark och byggnader som uteslutande och permanent används för forskningsverksamhet (utom när de avyttras på affärsmässiga grunder),

- kostnader för konsulttjänster och liknande tjänster som enbart avser forskning, inbegripet forskning som köps in, tekniskt kunnande, patent osv.,

- andra allmänna omkostnader som direkt uppkommit till följd av forskningen,

- andra löpande kostnader (såsom kostnader för material, insatsvaror och andra liknande kostnader), som direkt uppkommit till följd av forskningen.

BILAGA III

Kompletterande upplysningar som normalt skall lämnas i den anmälan, som avses i artikel 93.3 i Romfördraget, av statligt stöd till FoU (stödprogram, stöd som tilldelas med tillämpning av ett godkänt stödprogram och stöd till ett specifikt ändamål)

(Bifogas det allmänna frågeformuläret i avsnitt A, bilaga II till kommissionens brev till medlemsstaterna av den 2 augusti 1995 om standardiserade anmälningar och årliga rapporter)

1. Mål

Detaljerad beskrivning av målen för åtgärden och av den typ/art av FoU som skall främjas.

2. Beskrivning av de stadier av FoU som stödet avser

2.1 Grundforskning.

2.2 Definitionsfas eller genomförbarhetsstudier.

2.3 Industriell forskning.

2.4 Utvecklingsverksamhet före det konkurrensutsatta stadiet.

2.5 Pilot- eller demonstrationsprojekt.

3. Specifikation av de kostnadsslag som kan bli föremål för stöd

3.1 Kostnader för personal (forskare, tekniker och annan stödpersonal som uteslutande arbetar med forskningsverksamhet).

3.2 Kostnader för instrument, utrustning, mark och byggnader som uteslutande och permanent används för forskningsverksamhet (utom när de avyttras på affärsmässiga grunder).

3.3 Kostnader för konsulttjänster och liknande tjänster som enbart avser forskning, inbegripet forskning som köps in, tekniskt kunnande, patent osv.

3.4 Andra löpande kostnader (såsom kostnader för material, insatsvaror och andra liknande kostnader), som direkt uppkommit till följd av forskningen.

3.5 Övriga driftskostnader (t.ex. kostnader för material, tillbehör och liknande varor) som orsakas direkt av forskningsverksamheten.

4. Stödets form och omfattning

4.1 Beskrivning av stödets form och intensitet för varje stadium av FoU som stödet avser.

4.2 Detaljerad beskrivning av eventuellet tillämpliga särskilda former av bonus och uppgift om maximala stödintensiteten.

4.3 Ange särskilt om de FoU-verksamheter, som skall tilldelas stöd, helt eller delvis är lokaliserade till någon stödregion (artikel 92.3 a eller 92.3 c).

5. Forskningssamarbete

5.1 Genomförs projekt i samarbete mellan flera stödberättigade företag? Förekommer särskilda stödvillkor och i så fall vilka?

5.2 Ingår samarbete mellan företag och andra organisationer, som t.ex. forskningsinstitut eller universitet i planerna för stödprojektet? Föreskrivs särskilda stödvillkor och i så fall vilka?

5.3 Om forskningsinstitut skall tilldelas stöd för ett specifikt forskningsprojekt, ange belopp och stödintensitet.

6. Multinationella aspekter

Har projektet (specifikt projekt/stödprogram/del av program) multinationella aspekter (t.ex. Esprit- eller Eureka-projekt)? Om så är fallet:

6.1 Planeras samarbete med partner från andra länder?

Om så är fallet, var god ange

a) med vilka andra medlemsstater,

b) med vilka tredje länder,

c) med vilka företag eller forskningscentra i andra länder.

6.2 Sammanlagd kostnad för projektet (specifikt projekt/stödprogram/del av program).

6.3 Fördelning av denna kostnad mellan de olika samarbetsparterna.

7. Tillämpning av resultaten

7.1 Vem kommer att äga resultaten av det aktuella FoU-projektet?

7.2 Finns särskilda villkor för tilldelning av licenser för FoU-resultaten?

7.3 Förutses särskilda bestämmelser för allmänt offentliggörande/spridning av FoU-resultaten?

7.4 Vilka åtgärder planeras för att säkerställa att resultaten utnyttjas/utvecklas efter projektets avslutning?

8. Stimulanseffekten av FoU-stödet

8.1 I fråga om stödprogram: vilka åtgärder planeras för att säkerställa att stödet får en stimulerande effekt på FoU? (Se punkt 6 i dessa ramar.)

8.2 I fråga om stöd till specifika projekt - särskilt i de fall som avses i punkt 6.5 i dessa ramar: vilka faktorer har beaktats för att säkerställa att stödet får en stimulerande effekt på FoU?