BILAGA III.2

Bevisning inom ramen för Dublinkonventionen (texten antagen av rådet den 20 juni 1994)

I. Principer i fråga om att anskaffa bevis

Det sätt på vilket bevismaterial används för att fastställa vilken stat som är ansvarig för att pröva en asylansökan är avgörande för tillämpningen av Dublinkonventionen av den 15 juni 1990.

För att asylprövningen skall kunna genomföras bör ansvarsfrågan avgöras utifrån så låga "krav på bevisning" som möjligt.

Om kraven på bevisning ställs alltför högt kommer förfarandet för att fastställa ansvarsfrågan till slut att kräva längre tid än prövningen av själva asylansökan. I så fall skulle syftet med konventionen fullständigt gå förlorat och ett av målen skulle till och med äventyras, eftersom väntetiderna skulle ge upphov till en ny kategori av "flyktingar på väg", dvs. asylsökanden vars ansökan inte prövas så länge som det förfarande som föreskrivs i Dublinkonventionen inte är avslutat.

Om ett alltför strikt bevissystem skulle tillämpas, skulle medlemsstaterna inte ta på sig sitt ansvar och konventionen skulle endast sällan tillämpas. Dessutom skulle de medlemsstater som har mer fullständiga nationella register än övriga parter bli förfördelade, eftersom det skulle vara lättare att fastställa deras ansvar.

Medlemsstaterna borde acceptera att ta på sig ansvaret för att pröva en asylansökan även på grundval av indicier, om det framgår av en helhetsprövning av den asylsökandes situation att den aktuella medlemsstaten med all sannolikhet är ansvarig.

Medlemsstaterna skall gemensamt, i en anda av lojalt samarbete, med hjälp av allt tillgängligt bevismaterial, även den asylsökandes uppgifter, pröva om en viss medlemsstats ansvar kan vara logiskt grundat.

Förteckningarna A och B har upprättats på grundval av föregående överväganden.

II. Allmänna överväganden i fråga om förteckningarna A och B

Det har bedömts vara nödvändigt att upprätta två förteckningar över bevisningen: bevisen enligt förteckning A samt indicierna enligt förteckning B (förteckningarna bifogas).

På den första förteckningen (förteckning A) anges bevisningen. Bevisen enligt förteckning A ger det formella beviset för ansvaret enligt Dublinkonventionen, om de inte vederläggs genom bevis för motsatsen (t.ex. bevis för att dokumenten inte är äkta).

Den andra förteckningen (förteckning B) är inte uttömmande och innehåller bevisning i form av indicier som kan användas inom ramen för Dublinkonventionen. Det rör sig om bevisning med indicievärde. Indicierna enligt förteckning B kan ibland, beroende på det bevisvärde som tillerkänns dem, vara tillräckliga för att fastställa ansvaret. De kan i princip vederläggas.

Dessa förteckningar kan revideras mot bakgrund av senare erfarenheter.

Det förefaller nödvändigt att ange att detta materials bevisvärde kan variera beroende på omständigheterna i varje enskilt fall. Uppdelningen i bevis och indicier görs med hänsyn till bevisändamålet. Ett fingeravtryck kan t.ex. tjäna som bevis för att en asylsökande har vistats i en medlemsstat, men om det rör sig om att avgöra via vilken yttre gräns den asylsökande har rest in kan det endast tjäna som indicium.

På grund av denna åtskillnad har det varit nödvändigt att för varje punkt i Dublinkonventionen där det krävs bevis upprätta två olika förteckningar, en som innehåller bevisen (förteckning A) och en annan som innehåller indicierna (förteckning B): på så sätt har bevisningen fördelats efter ändamål i bilagan.

På samma sätt gäller att officiella dokuments bevisvärde inte alltid är desamma i alla medlemsstaterna. Samma typ av dokument kan upprättas för olika ändamål eller av olika myndigheter i de olika medlemsstaterna.

a) Förteckning A

De bevis som anges i förteckning A är formella bevis som innebär att en medlemsstat är ansvarig för att genomföra asylprövningen, om de inte vederläggs genom bevis på motsatsen (t.ex. att det rör sig om en förfalskning).

Medlemsstaterna skall därför tillhandahålla mallar för sina olika administrativa dokument enligt indelningen i förteckning A. Exempel på de olika dokumenten kommer att återges i den gemensamma handboken för tillämpningen av Dublinkonventionen. Detta kommer att bidra till att öka effektiviteten och att hjälpa myndigheterna att upptäcka alla falska dokument som de asylsökande visar upp. En del av bevisen i förteckning A är bästa tänkbara handlingar för att tillämpa artiklarna 4, 5.1, 5.2, 5.3 och 5.4 i Dublinkonventionen.

b) Förteckning B

Förteckning B innehåller indicier vars bevisvärde i ansvarsfrågan när det gäller att genomföra asylförfarandet skall avgöras från fall till fall.

Dessa indicier kan visa sig vara mycket användbara i praktiken. Oavsett indiciernas antal kan de emellertid inte utgöra bevisning som är jämförbar med förteckning A när det gäller att fastställa en medlemsstats ansvar.

Trots att dessa indicier inte utgör något bevis gör de det ändå möjligt att peka ut mot vilken medlemsstat efterforskningarna bör riktas för att fastställa vilken medlemsstat som är ansvarig enligt Dublinkonventionen.

Den aktuella medlemsstaten skall i sina olika register kontrollera om den är ansvarig.

Om flera olika medlemsstater kan vara ansvariga ankommer det på den medlemsstat i vilken en asylansökan har lämnats in att undersöka vilken medlemsstat som har störst ansvar enligt Dublinkonventionen och enligt principen i artikel 3.2 där det anges att ansvarskriterierna skall tillämpas i den ordning de anges.

Ett sådant tillvägagångssätt gör det för övrigt möjligt att undvika att asylansökningarna successivt överförs från en stat till en annan, vilket skulle komplicera hanteringen och förlänga prövningstiden.

I det fall då den asylsökande har passerat genom flera andra medlemsstater innan han lämnar in sin ansökan i den medlemsstat där han befinner sig, innebär detta särskilt att denna stat inte skall nöja sig med att anta att den stat han sist reste igenom är ansvarig.

Om det finns konkret material som pekar på att flera medlemsstater kan vara ansvariga, ankommer det på den stat i vilken ansökan har lämnats in att fastställa vilken av staterna som är skyldig att genomföra asylprövningen, med beaktande av den ordning som anges i Dublinkonventionen för att fastställa ansvarsfrågan.

Bilaga till bilaga III.2

FÖRTECKNING A

A. BEVIS

I. Förfarande för att fastställa vilken stat som är ansvarig för en asylansökan

1. En familjemedlem har beviljats flyktingstatus i en medlemsstat och vistas lagligen där (artikel 4)

Bevis

- Skriftlig bekräftelse på upplysningar från den andra medlemsstaten.

- Utdrag ur register.

- Uppehållstillstånd utfärdat till den person som har beviljats flyktingstatus.

- Dokument som bevisar släktskapsförhållandet, om sådant finns tillgängligt.

- De berörda personernas samtycke.

2. Giltiga uppehållstillstånd (artikel 5.1 och 5.3) eller uppehållstillstånd som har löpt ut mindre än två år tidigare (och som var giltiga vid inresedatum) (artikel 5.4)

Bevis

- Uppehållstillstånd.

- Utdrag ur utlänningsregistret eller motsvarande register.

- Rapporter/bekräftelse från den medlemsstat som har utfärdat uppehållstillståndet.

3. Gällande viseringar (artikel 5.2 och 5.3) och viseringar som har löpt ut mindre än sex månader tidigare (och som var giltiga vid inresedatum) (artikel 5.4)

Bevis

- Utfärdad visering (gällande respektive som har löpt ut).

- Utdrag ur utlänningsregistret eller motsvarande register.

- Rapporter/bekräftelse av upplysningarna från den medlemsstat som har utfärdat viseringen.

4. Illegal inresa (artikel 6, första stycket) och legal inresa i territoriet via en yttre gräns (artikel 7.1)

Bevis

- Inresestämpel på ett falskt eller förfalskat pass.

- Utresestämpel från en stat som gränsar till en medlemsstat, med beaktande av vilken resväg den asylsökande har använt samt av vilket datum som gränsen passerades.

- Färdbiljett som gör det möjligt att formellt fastställa inresa via en yttre gräns.

- Inresestämpel eller motsvarande notering i resedokumentet.

5. Utresa från medlemsstaternas territorium (artikel 3.7)

Bevis

- Utresestämpel.

- Utdrag ur register i tredje land (bevis för vistelse).

- Färdbiljett som gör det möjligt att formellt fastställa att utresan har gjorts via en yttre gräns.

- Rapport/bekräftelse från den medlemsstat från vilken den asylsökande har lämnat medlemsstaternas territorium.

- Stämpel från ett tredje land som gränsar till en medlemsstat, med beaktande av vilken resväg som den asylsökande har använt samt av vilket datum som gränsen passerades.

6. Den asylsökande har vistats minst sex månader före inlämnandet av ansökan i den medlemsstat i vilken ansökan lämnas in (artikel 6, andra stycket)

Bevis

Officiella bevis som enligt de nationella bestämmelserna intygar att utlänningen har vistats i medlemsstaten under minst sex månader innan asylansökan lämnades in.

7. Tidpunkten för inlämnandet av asylansökan (artikel 8)

Bevis

- Formulär inlämnat av den asylsökande.

- Protokoll upprättat av myndigheterna.

- Fingeravtryck som har tagits i samband med en asylansökan.

- Utdrag ur utlänningsregistret eller motsvarande register.

- Skriftlig rapport från myndigheterna som intygar att en ansökan har lämnats in.

II. Skyldighet för den medlemsstat som är ansvarig för att pröva en asylansökan att tillåta återinresa för eller återta en asylsökande

1. Asylansökan under prövning eller tidigare asylansökan (artikel 10.1 c, d och e)

Bevis

- Formulär som fyllts i av den asylsökande.

- Protokoll upprättat av myndigheterna.

- Fingeravtryck som har tagits i samband med en asylansökan.

- Utdrag ur utlänningsregistret eller motsvarande register.

- Skriftlig rapport från myndigheterna som intygar att en ansökan har lämnats in.

2. Utresa från medlemsstaternas territorium (artikel 10.3)

Bevis

- Utresestämpel.

- Utdrag ur tredje lands register (bevis för vistelse).

- Stämpel från ett tredje land som gränsar till en medlemsstat, med beaktande av vilken resväg den asylsökande har använt samt vilket datum som gränsen passerades.

- Skriftligt bevis från myndigheterna som intygar att utlänningen verkligen har avlägsnats.

3. Avlägsnande från medlemsstaternas territorium (artikel 10.4)

Bevis

- Skriftligt bevis från myndigheterna som intygar att utlänningen verkligen har avlägsnats.

- Utresestämpel.

- Bekräftelse från tredje land av upplysningar om avlägsnandet.

FÖRTECKNING B

B. INDICIER

I. Förfarande för att fastställa vilken stat som är ansvarig för en asylansökan

1. En familjemedlem som beviljats flyktingstatus i en medlemsstat och vistas lagligen där (artikel 4)

Indicier (1)

- Uppgifter från den asylsökande.

- Rapport/bekräftelse av upplysningar från en internationell organisation, t.ex. FN:s flyktingkommissariat.

2. Giltiga uppehållstillstånd (artikel 5.1 och 5.3) och uppehållstillstånd som har löpt ut mindre än två år tidigare (och som var giltiga vid inresedatum) (artikel 5.4)

Indicier

- Uppgifter från den asylsökande.

- Rapporter/bekräftelse av upplysningar från en internationell organisation, t.ex. FN:s flyktingkommissariat.

- Rapporter/bekräftelse av upplysningar från en medlemsstat som inte har utfärdat uppehållstillståndet.

- Rapporter/bekräftelse av upplysningar från familjemedlemmar, medresenärer osv.

3. Gällande viseringar (artikel 5.2 och 5.3) och viseringar som har löpt ut mindre än sex månader tidigare (och som var giltiga vid inresedatum) (artikel 5.4)

Indicier

- Uppgifter från den asylsökande.

- Rapporter/bekräftelse av upplysningar från en internationell organisation, t.ex. FN:s flyktingkommissariat.

- Rapporter/bekräftelse av upplysningar från en medlemsstat som inte har utfärdat viseringen.

- Rapporter/bekräftelse av upplysningar från familjemedlemmar, medresenärer osv.

4. Illegal inresa (artikel 6, första stycket) och legal inresa i territoriet via en yttre gräns (artikel 7.1)

Indicier

- Uppgifter från den asylsökande.

- Rapport/bekräftelse av upplysningar från en internationell organisation, t.ex. FN:s flyktingkommissariat.

- Rapport/bekräftelse av upplysningar från en annan medlemsstat eller tredje land.

- Rapport/bekräftelse av upplysningar från familjemedlemmar, medresenärer osv.

- Fingeravtryck, utom i de fall då myndigheterna har tagit fingeravtrycken när den asylsökande passerade den yttre gränsen. I så fall utgör de bevis enligt förteckning A.

- Färdbiljetter.

- Hotellräkningar.

- Kort som ger tillträde till offentliga eller privata institutioner i medlemsstaterna.

- Besökskort hos läkare, tandläkare osv.

- Uppgifter som intygar att den asylsökande har använt sig av en människosmugglares eller en resebyrås tjänster.

- Annat.

5. Utresa från medlemsstaternas territorium (artikel 3.7)

Indicier

- Uppgifter från den asylsökande.

- Rapport/bekräftelse av upplysningar från en internationell organisation, t.ex. FN:s flyktingkommissariat.

- Rapporter/bekräftelse av upplysningar från en annan medlemsstat.

- Till artiklarna 3.7 och 10.3: utresestämpel när asylsökanden i fråga har lämnat medlemsstaternas territorium under minst tre månader.

- Rapport/bekräftelse av upplysningar från familjemedlemmar, medresenärer osv.

- Fingeravtryck, utom i de fall då myndigheterna har tagit fingeravtrycken när den asylsökande passerade den yttre gränsen. I så fall utgör de bevis enligt förteckning A.

- Färdbiljetter.

- Hotellräkningar.

- Besökskort hos läkare, tandläkare osv.

- Uppgifter som intygar att den asylsökande har använt sig av en människosmugglares eller en resebyrås tjänster.

- Annat.

6. Den asylsökande har vistats minst sex månader i den medlemsstat i vilken ansökan lämnas in innan ansökan lämnades in (artikel 6, andra stycket)

Indicier

- Uppgifter från den asylsökande.

- Rapport/bekräftelse av upplysningar från en internationell organisation, t.ex. FN:s flyktingkommissariat.

- Rapport/bekräftelse av upplysningar från familjemedlemmar, medresenärer osv.

- Förklaring som lämnats om tolererad vistelse för utlänningar.

- Fingeravtryck, utom i de fall då myndigheterna har tagit fingeravtrycken när den asylsökande har passerat den yttre gränsen. I så fall utgör de bevis enligt förteckning A.

- Färdbiljetter.

- Hotellräkningar.

- Besökskort hos läkare, tandläkare osv.

- Uppgifter som intygar att den asylsökande har använt sig av en människosmugglares eller en resebyrås tjänster.

- Annat.

7. Tidpunkten för inlämnandet av asylansökan (artikel 8)

Indicier

- Uppgifter från den asylsökande.

- Rapport/bekräftelse av upplysningar från en internationell organisation, t.ex. FN:s flyktingkommissariat.

- Rapport/bekräftelse av upplysningar från familjemedlemmar, medresenärer osv.

- Rapport/bekräftelse från en annan medlemsstat.

II. Skyldighet för den medlemsstat som är ansvarig för att pröva en asylansökan att tillåta återinresa för eller återta en asylsökande

1. Asylansökan är under prövning, eller tidigare asylansökan (artikel 10.1 c, d och e)

Indicier

- Uppgifter från den asylsökande.

- Rapporter/bekräftelse av upplysningar från en internationell organisation, t.ex. FN:s flyktingkommissariat.

- Rapporter/bekräftelse av upplysningar från en annan medlemsstat.

2. Utresa från medlemsstaternas territorium (artikel 10.3)

Indicier

- Uppgifter från den asylsökande.

- Rapport/bekräftelse av upplysningar från en internationell organisation, t.ex. FN:s flyktingkommissariat.

- Rapport/bekräftelse av upplysningar från en annan medlemsstat.

- Utresestämpel när asylsökanden i fråga har lämnat medlemsstaternas territorium under minst tre månader.

- Rapport/bekräftelse av upplysningar från familjemedlemmar, medresenärer osv.

- Fingeravtryck, utom i de fall då myndigheterna har tagit fingeravtrycken när den asylsökande har passerat den yttre gränsen. I så fall utgör de bevis enligt förteckning A.

- Färdbiljetter.

- Hotellräkningar.

- Besökskort hos läkare, tandläkare osv.

- Uppgifter som intygar att den asylsökande har anlitat en människosmugglares eller en resebyrås tjänster.

- Annat.

3. Avlägsnande från medlemsstaternas territorium (artikel 10.4)

Indicier

- Uppgifter från den asylsökande.

- Rapport/bekräftelse av upplysningar från en internationell organisation, t.ex. FN:s flyktingkommissariat.

- Utresestämpel när asylsökanden i fråga har lämnat medlemsstaternas territorium under minst tre månader.

- Rapport/bekräftelse av upplysningar från familjemedlemmar, medresenärer osv.

- Fingeravtryck, utom i de fall då myndigheterna har tagit fingeravtrycken när den asylsökande passerade den yttre gränsen. I så fall utgår de bevis enligt förteckning A.

- Färdbiljetter.

- Hotellräkningar.

- Besökskort hos läkare, tandläkare osv.

- Uppgifter som intygar att den asylsökande har anlitat en människosmugglares eller en resebyrås tjänster.

- Annat.

(1) Dessa indicier skall alltid åtföljas av ett bevis enligt förteckning A.