RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 2391/89 av den 24 juli 1989 om definition av vissa vinprodukter som omfattas av KN-nummer 2009 och 2204 och som har sitt ursprung i tredje land

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 822/87 av den 16 mars 1987 om den gemensamma organisationen av marknaden för vin(1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1236/89(2), särskilt artikel 1.4 c i denna,

med beaktande av kommissionens förslag, och

med beaktande av följande:

Genom rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan(3), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1672/89(4), infördes med verkan från och med den 1 januari 1988 en kombinerad varunomenklatur på grundval av Harmoniserade systemet, som skall uppfylla kraven för såväl Gemensamma tulltaxan som varunomenklaturen för gemenskapens statistik över utrikeshandeln.

Det är därför nödvändigt att uttrycka de varubeskrivningar och tulltaxenummer som förekommer i rådets förordning (EEG) nr 339/79 av den 5 februari 1979 om definition av vissa vinprodukter som omfattas av KN-nummer 2009 och 2204 och som har sitt ursprung i tredje land(5), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2047/89(6), i överensstämmelse med terminologin i Kombinerade nomenklaturen.

Till följd av de betydande ändringar som har gjorts på detta område bör den förordningen för tydlighetens skull kodifieras.

Definitionerna av en del av de produkter som räknas upp i bilaga 1 till förordning EEG nr 822/87 gäller endast produkter framställda inom gemenskapen. Det är därför nödvändigt att definiera motsvarande produkter med ursprung i tredje land.

De definitioner av produkter med ursprung i tredje land som avses i denna förordning måste ligga så nära definitionerna av gemenskapsprodukterna som möjligt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Denna förordning berör produkter inom vinsektorn som omfattas av KN-nummer 2009 och 2204 och som har sitt ursprung i tredje land.

Artikel 2

I denna förordning används följande uttryck med de betydelser som här anges:

a) druvmust vars jäsning har avbrutits genom tillsats av alkohol: den produkt som

- har en verklig alkoholhalt av lägst 12, men lägre än 15 volymprocent, och

- framställs genom tillsats till ojäst druvmust av en produkt som härrör från destillation av vin, som har en naturlig alkoholhalt av lägst 8,5 volymprocent och som uteslutande härrör från druvsorter för vinframställning som är tillåtna i ursprungslandet utanför gemenskapen.

b) koncentrerad druvmust: icke-karamelliserad druvmust som

- framställs genom partiell dehydratisering av druvmust med varje metod som är godkänd enligt bestämmelserna i ursprungslandet utanför gemenskapen och som inte är förbjuden i gemenskapsförordningar, utom direkt uppvärmning, på så sätt att refraktometern, använd enligt den i bilagan till förordning (EEG) nr 543/86(7) föreskrivna metoden, anger lägst 50,9 % vid 20 °C,

- uteslutande härrör från druvsorter för vinframställning som är tillåtna i ursprungslandet utanför gemenskapen, och

- framställs av druvmust med minst den lägsta naturliga alkoholhalt som har fastställts av ursprungslandet utanför gemenskapen för framställning av vin avsett för direkt konsumtion. Denna alkoholhalt får inte vara lägre än 8,5 volymprocent.

Den högsta tillåtna verkliga alkoholhalten i koncentrerad druvmust är 1 volymprocent.

c) renad koncentrerad druvmust: den flytande icke-karamelliserade produkt som

- framställs genom partiell dehydratisering av druvmust med varje metod som är godkänd i bestämmelserna i ursprungslandet utanför gemenskapen och som inte är förbjuden i gemenskapsförordningar, utom direkt uppvärmning, på så sätt att refraktometern, använd enligt den i bilagan till förordning (EEG) nr 543/86 föreskrivna metoden, anger lägst 61,7 % vid 20 °C,

- har genomgått en behandling vad gäller avsyrning och avlägsnande av andra beståndsdelar än socker som är godkänd enligt bestämmelserna i ursprungslandet utanför gemenskapen och som inte är förbjuden i gemenskapsförordningar,

- har följande egenskaper:

- ett pH-värde på högst 5 vid 25° Brix,

- en optisk densitet på högst 0,100 vid 425 nm och en transmissionslängd av 1 cm för koncentrerad druvmust vid 25° Brix,

- en sackaroshalt som inte kan påvisas med en analysmetod som skall fastställas,

- ett Folin-Ciocalteau-index på högst 6 vid 25° Brix,

- en titrerbar syrahalt på högst 15 mval/kg av den totala sockerhalten,

- en svaveldioxidhalt på högst 25 mg/kg av den totala sockerhalten,

- en total katjonhalt på högst 8 mval/kg av den totala sockerhalten,

- en ledningsförmåga vid 25° Brix och 20 °C på högst 120 ìS/cm,

- en hydroxymetylfurfuralhalt på högst 25 mg/kg av den totala sockerhalten,

- spår av mesoinositol,

- uteslutande härrör från vindruvssorter som är tillåtna i ursprungslandet utanför gemenskapen, och

- framställs av druvmust med åtminstone den lägsta naturliga alkoholhalt som har fastställts av ursprungslandet utanför gemenskapen för framställning av vin avsett för direkt konsumtion. Denna alkoholhalt får inte vara lägre än 8,5 volymprocent.

Den högsta tillåtna verkliga alkoholhalten i renad koncentrerad druvmust är 1 volymprocent.

d) likörvin: den produkt som

- har en verklig alkoholhalt av lägst 15 och högst 22 volymprocent och en total alkoholhalt av lägst 17,5 volymprocent, och

- framställs av druvmust i jäsning eller vin eller en kombination av dessa produkter, som härrör från druvsorter för vinframställning som är tillåtna i ursprungslandet utanför gemenskapen för framställning av likörvin samt har en naturlig alkoholhalt av lägst 12 volymprocent, och genom tillsats,

i) separat eller i kombination, av neutral alkohol framställd av vinprodukter, inklusive alkohol som har framställts genom destillation av torkade druvor, med en verklig alkoholhalt av lägst 96 volymprocent, och av vin eller destillat av torkade druvor, med en verklig alkoholhalt av lägst 52 och högst 86 volymprocent,

ii) tillsammans med en eller flera av följande produkter, i förekommande fall:

- Koncentrerad druvmust.

- En blandning av en av de produkter som avses i i med druvmust eller druvmust i jäsning.

Dock får vissa kvalitetslikörviner, beträffande vilka produktionsförhållanden är godkända som likvärdiga dem som gäller för ett kvalitetsvin fso och som är medtagna i en förteckning som skall fastställas,

- ha en total alkoholhalt som är lägre än 17,5, dock lägst 15 volymprocent, om detta uttryckligen var tillåtet enligt gällande bestämmelser i ursprungslandet utanför gemenskapen före den 1 januari 1985, eller

- framställas av druvmust med en naturlig alkoholhalt som är lägre än 12, dock minst 10,5 volymprocent.

e) mousserande vin: den produkt som

- har en verklig alkoholhalt av lägst 8,5 volymprocent,

- framställs vid första eller andra alkoholjäsningen av färska druvor, druvmust eller vin, och

- som, när behållaren öppnas, avger koldioxid som uteslutande härrör från jäsning och som i slutna behållare vid en temperatur av 20 °C har ett övertryck på minst 3 bar, beroende på koldioxid i lösning.

f) mousserande vin tillsatt med koldioxid: den produkt som

- har en verklig alkoholhalt av lägst 8,5 volymprocent,

- framställs av vin,

- när behållaren öppnas, avger koldioxid som helt eller delvis är tillsatt, och

- i slutna behållare vid en temperatur av 20 °C har ett övertryck på minst 3 bar, beroende på koldioxid i lösning.

g) pärlande vin: den produkt som

- har en verklig alkoholhalt av lägst 8,5 volymprocent, och

- i slutna behållare vid en temperatur av 20 °C har ett övertryck på minst 1 bar och högst 2,5 bar, beroende på endogen koldioxid i lösning.

h) pärlande vin tillsatt med koldioxid: den produkt som

- har en verklig alkoholhalt av lägst 8,5 volymprocent, och

- i slutna behållare vid en temperatur av 20 °C har ett övertryck på minst 1 bar och högst 2,5 bar, beroende helt eller delvis på tillsatt koldioxid i lösning.

Artikel 3

Tillämpningsföreskrifter för denna förordning skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 83 i förordning (EEG) nr 822/87.

Artikel 4

1. Förordning (EEG) nr 339/79 upphör att gälla.

2. Hänvisningar till den upphävda förordningen skall förstås som hänvisningar till den här förordningen och skall tolkas i enlighet med jämförelsetabellen i bilagan till denna.

Artikel 5

Denna förordning träder i kraft den 4 september 1989.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 24 juli 1989.

På rådets vägnar

H. NALLET

Ordförande

(1) EGT nr L 84, 27.3.1987, s. 1.

(2) EGT nr L 128, 11.5.1989, s. 31.

(3) EGT nr L 256, 7.9.1987, s. 1.

(4) EGT nr L 169, 19.6.1989, s. 1.

(5) EGT nr L 54, 5.3.1979, s. 57.

(6) EGT nr L 202, 14.7.1989, s. 30.

(7) EGT nr L 55, 1.3.1986, s. 41.

BILAGA

>Plats för tabell>