RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 3811/86 av den 11 december 1986 om ändring av dels förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, dels förordning (EEG) nr 574/72 om tillämpning av förordning (EEG) nr 1408/71

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 51 och 235 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag efter samråd med Administrativa kommissionen för social trygghet för migrerande arbetare(1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och

med beaktande av följande:

Det är nödvändigt att göra vissa ändringar i förordning (EEG) nr 1408/71(4) och förordning (EEG) nr 574/72(5), senast ändrade genom Anslutningsakten för Spanien och Portugal och kommissionens förordning (EEG) nr 513/86(6).

I artikel 14c.1 a i förordning (EEG) nr 1408/71 är det föreskrivet att en person som samtidigt är anställd inom en medlemsstats territorium och verksam som egenföretagare inom en annan medlemsstats territorium skall omfattas av lagstiftningen i den medlemsstat där han är anställd. I artikel 14c.1 b är det dock föreskrivet att i de fall som avses i bilaga 7, en person skall omfattas av lagstiftningen i var och en av de berörda medlemsstaterna såvitt avser verksamhet som utövas inom respektive territorium.

I artikel 14c regleras inte de fallen, som har inträffat i praktiken, att fler än två verksamheter i kombination med anställning och verksamhet som egenföretagare utövas inom två eller flera medlemsstaters territorier; åtgärder bör därför vidtas för att reglera denna situation genom ett tillägg i artikel 14c.

Det är nödvändigt att bestämma hur nuvarande artikel 14c.1 b skall tillämpas i överensstämmelse med punkt 2 i nämnda artikel och hur tillämpning skall ske för att reglera utövandet av fler än två verksamheter i fall som avser både anställning och egenföretagande inom olika medlemsstaters territorier.

Det är nödvändigt att ändra förordning (EEG) nr 574/72 för att bestämma hur den reviderade artikel 14c skall tillämpas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EEG) nr 1408/71 ändras härmed enligt följande:

1. Artikel 14c skall ersättas med följande:

"Artikel 14c

Särskilda regler för personer som samtidigt är anställda inom en medlemsstats territorium och egenföretagare inom en annan medlemsstats territorium

En person som samtidigt är anställd inom en medlemsstats territorium och egenföretagare inom en annan medlemsstats territorium skall omfattas av följande:

a) Om något annat inte följer av b, av lagstiftningen i den medlemsstat inom vars territorium han är anställd eller, om han utövar sådan verksamhet inom två eller flera medlemsstaters territorier, av den lagstiftning som bestäms enligt artikel 14.2 eller 14.3.

b) I de fall som anges i bilaga 7

- av lagstiftningen i den medlemsstat inom vars territorium han är anställd, sådan den har bestämts enligt bestämmelserna i artikel 14.2 och 14.3, om han utövar sådan verksamhet inom två eller flera medlemsstaters territorier, och

- av lagstiftningen i den medlemsstat inom vars territorium han är egenföretagare, sådan den har bestämts enligt artikel 14a.2-4, om han utövar sådan verksamhet inom två eller flera medlemsstaters territorier."

2. Artikel 14d skall ändras på följande sätt:

a) I punkt 1 skall hänvisningen till artikel 14c.1 a ändras till att gälla artikel 14c a.

b) Följande punkt skall införas:

"2. Den person som avses i artikel 14c b skall vid bestämmande av den avgiftssats som påförs egenföretagare enligt lagstiftningen i den medlemsstat inom vars territorium han är egenföretagare, behandlas som om han vore anställd inom den statens territorium."

c) Nuvarande punkt 2 blir punkt 3.

3. I rubriken till bilaga 7 skall hänvisningen till artikel 14c.1 b ändras till att gälla artikel 14c b.

Artikel 2

Förordning (EEG) nr 574/72 ändras härmed enligt följande:

1. Följande punkt 3 skall läggas till i artikel 8:

"3. I fall som avses i förordningens artikel 14c b skall följande regler tillämpas då personen i fråga eller en medlem av hans familj har rätt till vårdförmåner vid sjukdom eller moderskap enligt de två berörda lagstiftningarna:

a) Om minst en av dessa lagstiftningar föreskriver att förmånerna skall utges i form av återbetalning till den person som har rätt till förmånen, skall ansvaret för utgivande av förmåner uteslutande ligga på institutionen i den medlemsstat inom vars territorium sådana förmåner har utgetts.

b) Om förmåner har utgetts inom en annan medlemsstats territorium än de två berörda medlemsstaternas, skall ansvaret för utgivande av förmåner uteslutande ligga på institutionen i den medlemsstat vars lagstiftning personen i fråga omfattas av till följd av hans anställning."

2. I artikel 9 skall följande punkt 3 läggas till:

"3. Oavsett bestämmelserna i punkt 1 och 2 skall den rätt till dödsfallsersättning som har förvärvats enligt de båda berörda medlemsstaternas lagstiftningar som avses i bilaga 7, behållas i de fall som avses i förordningens artikel 14c b."

3. Artikel 12a skall ändras på följande sätt:

a) I rubriken och den inledande meningen skall hänvisningen till artikel 14c.1 a ändras till att gälla artikel 14c.

b) I punkt 7 a skall hänvisningen till artikel 14c.1 ändras till att gälla artikel 14c.

c) Följande punkt skall läggas till:

"8. Om en person, som samtidigt är anställd inom en medlemsstats territorium och egenföretagare inom en annan medlemsstats territorium, enligt bestämmelserna i förordningens artikel 14c omfattas av två medlemsstaters lagstiftning, gäller bestämmelserna i punkt 1-4 för anställningen och bestämmelserna i punkt 1, 2, 3, 5 och 6 för verksamheten som egenföretagare.

De institutioner som har utsetts av de behöriga myndigheterna i de två medlemsstater, vars lagstiftning skall gälla, underrättar varandra ömsesidigt om detta."

4. I slutet av artikel 15.1 a skall följande mening läggas till:

"I fall som avses i förordningens artikel 4c b, skall ovannämnda institutioner, vid utgivande av förmåner, dock beakta försäkrings- och bosättningsperioder som har fullgjorts enligt ett obligatoriskt försäkringssystem enligt de två berörda medlemsstaternas lagstiftningar och som sammanfaller."

5. I artikel 46.1 första stycket skall hänvisningen till artikel 15.1 b, c och d ändras till att gälla artikel 15.1 a sista meningen och 15.1 b, c och d.

6. Efter artikel 119 skall följande artikel införas:

"Artikel 119a

Övergångsbestämmelser för pensioner vid tillämpningen av sista delen av tillämpningsförordningens artikel 15.1 a

1. Om försäkringsfallet inträffar före den 1 januari 1987 och om ansökan om pension ännu inte har resulterat i beviljande av förmåner före den dagen, skall en sådan ansökan prövas dubbelt, om förmåner till följd av försäkringsfallet skall utgå för tid före denna dag,

a) för tid före den 1 januari 1987, enligt förordningens bestämmelser eller enligt gällande konventioner mellan berörda medlemsstater, eller

b) för tid från och med den 1 januari 1987, enligt förordningens bestämmelser.

Om det belopp som har beräknats enligt bestämmelserna i a är högre än det som har beräknats enligt bestämmelserna i b, skall den berörda personen dock ha fortsatt rätt till det belopp som har beräknats enligt bestämmelserna i a.

2. Om något annat inte följer av artikel 3, skall en ansökan om invaliditets-, ålders- eller efterlevandeförmåner som lämnas in till en institution i en medlemsstat den 1 januari 1987 eller senare automatiskt medföra omprövning enligt förordningens bestämmelser av de förmåner som har utgetts för samma försäkringsfall före den dagen av institutionen eller institutionerna i en eller flera av de andra medlemsstaterna.

3. De rättigheter som tillkommer personer som har beviljats pension före den 1 januari 1987 i den berörda medlemsstaten kan omprövas på deras begäran med hänsyn till bestämmelserna i rådets förordning (EEG) nr 3811/86(1)4. Om den begäran som avses i punkt 3 lämnas in inom ett år efter den 1 januari 1987, skall rätt till förmåner enligt förordning (EEG) nr 3811/86 förvärvas från och med den 1 januari 1987 eller från och med den dag då rätt till pension föreligger, om rätt till sådan förmån har förvärvats senare än den 1 januari 1987; i sådant fall kan inte bestämmelser i en medlemsstats lagstiftning om indragning av eller begränsning i rätten till förmåner åberopas mot de berörda personerna.

5. Om den begäran som avses i punkt 3 lämnas in efter utgången av en period om ett år efter den 1 januari 1987, skall rättigheter enligt förordning (EEG) nr 3811/86, som inte har indragits eller preskriberats, förvärvas från och med den dag då begäran lämnas in såvida inte gynnsammare bestämmelser gäller enligt lagstiftningen i en medlemsstat.

(1) EGT nr L 355, 16.12.1986, s. 5."

Artikel 3

Denna förordning berör inte rättigheter som före ikraftträdandet förvärvats enligt förordning (EEG) nr 1408/71 och nr 574/72.

Artikel 4

Denna förordning träder i kraft den dag då den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 januari 1987.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 11 december 1986.

På rådets vägnar

K. CLARKE

Ordförande

(1) EGT nr C 103, 30.4.1986, s. 5.

(2) EGT nr C 227, 8.9.1986, s. 152.

(3) EGT nr C 207, 18.8.1986, s. 27.

(4) EGT nr L 230, 22.8.1983, s. 8.

(5) EGT nr L 230, 22.8.1983, s. 86.

(6) EGT nr L 51, 28.2.1986, s. 44.