61.

Av de skäl som anförs ovan anser kommissionen att även om vissa frågor i rekommendationen av den 27 juli 2016 har åtgärdats, återstår viktiga frågor fortfarande att lösa, och nya farhågor har uppstått under tiden. Kommissionen anser därför att systemhotet mot rättsstatsprincipen i Polen, som påpekades i rekommendationen av den 27 juli 2016, kvarstår. I synnerhet gäller följande: 1) Vad beträffar författningsdomstolens sammansättning, har domstolens utslag av den 3 och den 9 december 2015 fortfarande inte genomförts, och som en följd av detta kan de tre domare som lagenligt utnämndes i oktober 2015 under sejmens 7:e mandatperiod inte tillträda sina domarämbeten i författningsdomstolen. Någon lösning är inte i sikte eftersom de tre nya lagar som antogs i november och december 2016 (70) innebär att de tre domare som utan giltig rättslig grund utnämndes under sejmens 8:e mandatperiod tillträder sina domarämbeten. Därtill kommer att frånvaron av de i oktober 2015 under sejmens 7:e mandatperiod tre lagenligt utnämnda domarna, sammantaget med de fortsatt höga närvarokraven, vid olika tillfällen har hotat domstolens verkningsfullhet genom bristande domförhet vid antagande av resolutioner av generalförsamlingen eller meddelande av utslag i plenum. 2) I fråga om offentliggörande av utslag har författningsdomstolens utslag av den 9 mars 2016 fortfarande inte offentliggjorts i Polens författningssamling. Därtill kommer att den polska regeringen vägrar att offentliggöra utslaget av den 11 augusti 2016 gällande lagen av den 22 juli 2016 om författningsdomstolen och alla övriga utslag som meddelats efter detta datum, inbegripet utslaget av den 7 november 2016 gällande bestämmelserna i lagen av den 22 juli 2016 om urval av kandidater till ämbetet som domstolens president. Som en följd av detta fortsätter osäkerheten om vilken rättslig grund som författningsdomstolen ska agera utifrån och om rättsverkningarna av dess utslag. Kommissionen konstaterar att lagen om organisation och förfaranden innehåller en bestämmelse som ger domstolens president befogenhet att besluta om offentliggörande av utslag (71). Genomförandelagen utgör dock fortfarande hinder för ett offentliggörande av vissa utslag som meddelats av domstolen, däribland de utslag som avses ovan (72). 3) Beträffande författningsprövningens verkningsfullhet anser kommissionen att även om vissa förbättringar kan konstateras i förhållande till lagen av den 22 juli 2016, innehåller de tre nya lagar som antogs i december 2016 ett antal bestämmelser som inte beaktar tidigare utslag från författningsdomstolen och ger upphov till nya farhågor jämte de som påpekades i rekommendationen av den 27 juli 2016. 4) Dessa nya farhågor gäller särskilt disciplinära förfaranden, möjligheten till förtida pensionering, de nya kraven för domstolens domare, de betydande ändringarna av domstolens interna organisation, förfarandet för urval av kandidater till ämbetet som domstolens president och vice president, och utnämningen av en tillförordnad president. 5) Kommissionen anser i synnerhet att den kombinerade effekten av bestämmelserna om utnämning av tillförordnad president för domstolen, förfarandet för urval av kandidater till ämbetet som president och vägran att motta edsavläggelsen av de domare som valts under sejmens 7:e mandatperiod, samtidigt som de tre domare som utan giltig rättslig grund utnämnts under sejmens 8:e mandatperiod tillåtits tillträda sina domarämbeten, utgör ett allvarligt hot för författningsdomstolens legitimitet och därmed författningsprövningens verkningsfullhet. Därtill kommer att så länge de tre domare som i oktober 2015 under sejmens 7:e mandatperiod lagligen utnämndes inte kan tillträda sina domarämbeten i författningsdomstolen anser kommissionen att förfarandet för val av ny president för domstolen i grunden är felaktigt. 6) Kommissionen konstaterar även att tidpunkten för antagandet av dessa tre lagar och avsaknaden av vederbörlig vacatio legis för ett antal centrala bestämmelser fråntar författningsdomstolen möjligheten att granska deras författningsenlighet före ikraftträdandet. 7) Dessutom fortsätter de polska myndigheterna med åtgärder och offentliga uttalanden att undergräva författningsdomstolens legitimitet och verkningsfullhet, däribland genom att inleda en brottsutredning mot författningsdomstolens president. Kommissionen erinrar om principen om lojalt samarbete mellan statliga organ som, i enlighet med vad som framhålls i yttrandena från Venedigkommissionen, är en nödvändig konstitutionell förutsättning i en demokratisk stat som styrs av rättsstatsprincipen.