SV Europeiska unionens officiella tidning L 62/13

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 202/2014

av den 3 mars 2014

om ändring av förordning (EU) nr 10/2011 om material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1935/2004 av den 27 oktober 2004 om material och produkter avsedda att komma i kontakt med livsmedel och om upphävande av direktiven 80/590/EEG och 89/109/EEG (1), särskilt artiklarna 5.1, 11.3 och 12.6, och

av följande skäl:

(1) I bilaga I till kommissionens förordning (EU) nr 10/2011 (2) fastställs en unionsförteckning över ämnen som får användas vid tillverkning av material och produkter av plast (nedan kallad unionsförteckningen över godkända ämnen).

(2) Den 24 juli 2012 lämnade Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet positiva vetenskapliga bedömningar av ytterligare två ämnen, 2-fenyl-3,3-bis(4-hydroxifenyl)ftalimidin (3) och 1,3-bis(isocyanatometyl)bensen (4). Dessa ämnen bör nu läggas till i unionsförteckningen över godkända ämnen med FCM-ämnesnummer 872 och 988.

(3) Den vetenskapliga bedömningen av FCM-ämne 988 ger vid handen att migrationen av dess hydrolysprodukt 1,3-bensendimetanamin bör kontrolleras. 1,3-bensendimetanamin är redan godkänt med FCM-ämnesnummer 421. Eftersom migrationen av FCM-ämnena 421 och 988 kontrolleras på grundval av migrationen av FCM-ämne 421 bör det införas en gruppbegränsning som omfattar bägge ämnena. Därför bör godkännandet för FCM-ämne 421 ändras och gruppbegränsningen införas i tabell 2 i bilaga I till förordning (EU) nr 10/2011.

(4) FCM-ämne 340 (dicyandiamid) är godkänt som tillsats i plast i tabell 1 i bilaga I till förordning (EU) nr 10/2011 utan något gränsvärde för specifik migration. I yttrandet i 33:e rapportserien från vetenskapliga kommittén för livsmedel (5) fastställdes ett tolerabelt dagligt intag (TDI) på 1 mg/kg kroppsvikt, vilket resulterar i ett gränsvärde för specifik migration (SML) på 60 mg/kg livsmedel. Detta gränsvärde är detsamma som det allmänna gränsvärde för specifik migration som anges i artikel 11.2 i förordning (EU) nr 10/2011. Men eftersom gränsvärdet för specifik migration på 60 mg/kg härleds från ett toxikologiskt gränsvärde såsom TDI, bör gränsvärdet för specifik migration uttryckligen anges i bilaga I till förordning (EU) nr 10/2011.

(5) För att den administrativa bördan för företagare ska begränsas bör material och produkter av plast som lagligen har släppts ut på marknaden i enlighet med kraven i förordning (EU) nr 10/2011 men som inte överensstämmer med den här förordningen kunna släppas ut på marknaden fram till den 24 mars 2015. De bör få finnas kvar på marknaden till dess att lagren är uttömda.

(6) Förordning (EU) nr 10/2011 bör därför ändras i enlighet med detta.

(7) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilaga I till förordning (EU) nr 10/2011 ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Material och produkter av plast som lagligen släppts ut på marknaden före den 24 mars 2014 men som inte överensstämmer med den här förordningen får fortsätta att släppas ut på marknaden fram till den 24 mars 2015. Sådana material och produkter av plast får finnas kvar på marknaden till dess att lagren är uttömda.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 3 mars 2014. På kommissionens vägnar José Manuel BARROSO Ordförande

(1) EUT L 338, 13.11.2004, s. 4.

(2) Kommissionens förordning (EU) nr 10/2011 av den 14 januari 2011 om material och produkter av plast som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel (EUT L 12, 15.1.2011, s. 1).

(3) The EFSA Journal, vol. 10(2012):7, artikelnr 2825.

(4) The EFSA Journal, vol. 10(2012):7, artikelnr 2824.

(5) Reports of the Scientific Committee for Food, 33rd series, s. 31, Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer, Luxemburg, 1995, ISBN 92-826-9275-2.