RÅDETS BESLUT av den 23 mars 1998 om att ingå konventionen om gränsöverskridande konsekvenser av industriolyckor (98/685/EG)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 130s.1 jämförd med artikel 228.2 första meningen och 228.3 första stycket i detta,

med beaktande av kommissionens förslag (1),

med beaktande av parlamentets yttrande (2), och

av följande skäl:

Kommissionen deltog på gemenskapens vägnar i förhandlingarna i syfte att ingå konventionen om gränsöverskridande konsekvenser av industriolyckor. Konventionen undertecknades på gemenskapens vägnar i Helsingfors den 18 mars 1992.

Konventionen syftar till att skydda människor och miljö för industriolyckor som kan ha gränsöverskridande konsekvenser och till att främja aktivt internationellt samarbete mellan de avtalsslutande parterna före, under och efter sådana olyckor.

Det ligger inom ramen för gemenskapens deltagande i internationella åtgärder för att skydda miljön, som rekommenderades i femte åtgärdsprogrammet för miljön, vars allmänna strategi godkändes av rådet och medlemsstaternas i rådet församlade regeringsföreträdare i resolutionen av den 1 februari 1993 (3) att ingå konventionen.

I enlighet med principerna i artikel 130r i fördraget utgör åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår en ytterst viktig fråga för samtliga medlemsstater, eftersom konsekvenserna för miljön och människors hälsa av industriolyckor ofta är gränsöverskridande.

Rådets direktiv 82/501/EEG av den 24 juni 1982 om risker för storolyckor i vissa industriella verksamheter (4) och rådets direktiv 96/82/EG av den 9 december 1996 om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår (5), syftar till att förebygga allvarliga olyckshändelser, samt till att begränsa konsekvenserna för människor och miljö. Dessa direktiv innehåller även bestämmelser om gränsöverskridande samarbete.

Det är därför nödvändigt att gemenskapen godkänner konventionen.

För vissa ämnen, nämligen brom, metanol, syrgas och miljöfarliga ämnen, skiljer sig gränsvärdena i direktiv 96/82/EG från dem som anges i del 1 i bilaga I till konventionen.

Det kommer inte att vara möjligt för gemenskapen att för ovannämnda ämnen tillämpa de sistnämnda gränsvärdena. För att kunna godkänna konventionen måste reservationer därför göras.

För att konventionen skall kunna träda i kraft utan dröjsmål är det nödvändigt att de medlemsstater som har undertecknat konventionen så fort som möjligt slutför sina förfaranden för ratifikation, godtagande eller godkännande av konventionen så att gemenskapen och dess medlemsstater kan deponera sina instrument för ratifikation, godtagande eller godkännande.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Konventionen om gränsöverskridande konsekvenser av industriolyckor godkänns på gemenskapens vägnar med de reservationer som framgår av bilaga I till detta beslut.

Texten till konventionen bifogas detta beslut.

Artikel 2

Rådets ordförande befullmäktigas att utse den person (de personer) som skall ha befogenhet att på gemenskapens vägnar deponera godkännandeinstrumentet hos Förenta Nationernas generalsekreterare i enlighet med artikel 28 i konventionen. Vid deponeringen av godkännandeinstrumentet och reservationerna enligt bilaga I skall nämnda person (personer) deponera den behörighetsförklaring som framgår av bilaga II till detta beslut.

Artikel 3

Detta beslut skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den 23 mars 1998.

På rådets vägnar

M. MEACHER

Ordförande

(1) EGT C 267, 3.9.1997, s. 60.

(2) EGT C 339, 10.11.1997, s. 26.

(3) EGT C 138, 17.5.1993, s. 1.

(4) EGT L 230, 5.8.1982, s. 1. Direktivet senast ändrat genom 1994 års anslutningsakt.

(5) EGT L 10, 14.1.1997, s. 13.

BILAGA I

RESERVATIONER

Medlemsstaterna i Europeiska gemenskapen kommer i sina ömsesidiga förbindelser att tillämpa konventionen i enlighet med gemenskapens interna bestämmelser.

Gemenskapen förbehåller sig därför rätten

i) att vad gäller de gränsvärden som anges i bilaga I, del I, nummer 3-5 i konventionen tillämpa gränsvärden om 100 ton för brom (mycket giftigt ämne), 5 000 ton för metanol (giftigt ämne), och 2 000 ton för syrgas (oxiderande ämne).

ii) Att vad gäller de gränsvärden som anges i bilaga I, del I, nummer 8 i konventionen tillämpa gränsvärden om 500 ton (riskfras R50-53 (1*): "ämnen som är mycket giftiga för vattenorganismer och som kan orsaka skadliga långtidseffekter i vattenmiljön") och 2 000 ton (riskfras R51-53 (2*): "ämnen som är giftiga för vattenorganismer och som kan orsaka skadliga långtidseffekter i vattenmiljön").

(1*) Ämnen klassificerade enligt rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (EGT 196, 16.8.1967, s. 1). Direktivet senast ändrat genom direktiv 96/56/EG (EGT L 236, 18.9.1996, s. 35).

BILAGA II

EUROPEISKA GEMENSKAPENS FÖRKLARING I ENLIGHET MED ARTIKEL 29.4 I KONVENTIONEN OM GRÄNSÖVERSKRIDANDE KONSEKVENSER AV INDUSTRIOLYCKOR, SÅVITT AVSER BEHÖRIGHET

I enlighet med EG-fördraget består gemenskapens miljöpolitiska mål och principer särskilt i att bevara och skydda miljön och folkhälsan genom förebyggande åtgärder. I strävan att uppfylla dessa mål har rådet antagit rådets direktiv 82/501/EEG av den 24 juni 1982 om risker för storolyckor i vissa industriella verksamheter, vilket har ersatts av rådets direktiv 96/82/EG av den 9 december 1996 om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår. Dessa instrument syftar till att förebygga allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår och att begränsa deras konsekvenser för människor och miljö, och skall tillämpas på områden som omfattas av konventionen om gränsöverskridande konsekvenser av industriolyckor. Gemenskapen kommer att underrätta depositarien om varje ändring i detta direktiv och om all ytterligare utveckling av betydelse inom det område konventionen omfattar.

När det gäller tillämpningen av konventionen är gemenskapen och dess medlemsstater ansvariga inom sina respektive behörighetsområden för att konventionen tillämpas.