Kommissionens beslut

av den 11 december 2002

om de stödåtgärder som genomförts av Spanien till förmån för jordbrukssektorn till följd av ökade bränslekostnader

[delgivet med nr K(2002) 4378]

(Endast den spanska texten är giltig)

(2003/293/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket i detta,

efter att i enlighet med nämnda artikel ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig(1), och

av följande skäl:

I. FÖRFARANDE

(1) Genom en skrivelse av den 29 september 2000 anmälde de spanska myndigheterna, i enlighet med artikel 88.3 i fördraget, de stödåtgärder för jordbrukssektorn till följd av ökade bränslekostnader som beskrivs i beslutet att inleda förfarandet.

(2) Genom ett fax av den 20 november 2000 begärde kommissionen kompletterande upplysningar från de spanska myndigheterna. Dessa upplysningar inkom genom skrivelser av den 9 januari och den 13 mars 2001.

(3) En stor del av de åtgärder som anges i anmälan hade redan vidtagits och registrerades därför som ej anmälda stöd (stöd nr NN 19/2001). De anmälda åtgärder som ännu inte hade vidtagits registrerades som anmälda stöd (N 681/A/2000).

(4) Genom en skrivelse av den 11 april 2001, ändrad den 25 april 2001, underrättade kommissionen Spanien om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i fördraget avseende några av åtgärderna och med hänsyn till att vissa andra åtgärder inte uppfyller kraven för att omfattas av tillämpningsområdet för artikel 87 i fördraget.

(5) Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(2). I beslutet uppmanade kommissionen berörda parter att inkomma med sina synpunkter på stödet i fråga.

(6) Genom skrivelser av den 6 juni och den 20 december 2001 översände Spanien en rad synpunkter.

(7) Kommissionen har mottagit synpunkter på stödet i fråga från berörda parter. Den har översänt dessa synpunkter till de spanska myndigheterna och gett dem tillfälle att kommentera dessa. Spaniens kommentarer mottogs i skrivelser av den 1 oktober och den 30 oktober 2001.

II. DETALJERAD BESKRIVNING AV STÖDET

(8) Titel, ordning: stödåtgärder till förmån för jordbrukssektorn till följd av ökade bränslekostnader.

(9) Budget: ej preciserad.

(10) Varaktighet: varierar för de olika åtgärderna.

(11) Stödmottagare: innehavare av företag som bedriver jordbruksverksamhet och uppfödning, samt jordbrukskooperativ.

(12) Stödets syfte: att kompensera jordbrukssektorn för höjda bränslepriser.

(13) Möjliga konsekvenser av stödet: snedvridning av konkurrensen, gynnande av viss jordbruks- och djurhållningsproduktion samt överträdelse av bestämmelserna för motsvarande gemensamma marknadsorganisationer.

(14) Stödnivå, stödberättigande kostnader, kumulering: varierar för de olika åtgärderna.

(15) Beskrivning av de skäl som ligger till grund för beslutet att inleda förfarandet: Ändring av lag 37/1992 om mervärdesskatt(3).

(16) Denna åtgärd föreskrivs i det kungliga lagdekretet 10/2000 av den 6 oktober 2000 om brådskande åtgärder för stöd till sektorerna för jordbruk, fiske och transport(4). Den innebär en höjning av den procentuella ersättning som är tillämplig på skattskyldiga som omfattas av det särskilda systemet för jordbruk, djurhållning och fiske när det gäller mervärdesskatt (nedan kallad moms), i syfte att neutralisera ökningen av avgifterna.

(17) Denna åtgärd omfattas av tillämpningsområdet för rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund(5), senast ändrad genom direktiv 2002/92/EG(6) (nedan kallat "sjätte direktivet"), särskilt artikel 25 i detta.

(18) På grundval av en analys av hur de makroekonomiska statistiska uppgifterna för sektorn utvecklats avseende innehavare av jordbruksföretag som omfattas av detta system under de senaste tre åren drog man slutsatsen att det var nödvändigt att höja kompensationen med upp till 2,5 procentenheter på transaktionsvolymen. Detta för att kompensera höjningen av den moms som de betalade på inköp av varor och tjänster. I enlighet med bestämmelserna i artikel 25.3 i sjätte direktivet fastställdes olika kompensationstal för underavdelningarna jordbruk, djurhållning och fiske. För underavdelningen jordbruk var höjningen 3 procentenheter och för djurhållning och fiske 2 procentenheter, vilket innebär att procenttalet kom att ligga på 8 % i det förstnämnda fallet och på 7 % i det andra.

(19) Denna åtgärd inrättades för att återställa den jämvikt som krävs mellan ingående moms och utgående moms för skattskyldiga som omfattas av det särskilda momssystemet för jordbruk, djurhållning och fiske, och utgör enligt de spanska myndigheterna inte statligt stöd.

(20) I beslutet att inleda förfarandet ansåg kommissionen följande:

(21) Enligt artikel 25 i sjätte direktivet får medlemsstaterna tillämpa ett särskilt beskattningssystem för att kompensera jordbrukarna för den moms de betalar på inköp av varor och tjänster. Medlemsstaterna skall bestämma schablonberäknade kompensationstal då så är nödvändigt och underrätta kommissionen innan de tillämpar dem. Dessa procenttal skall bygga på makroekonomiska statistiska uppgifter enbart för jordbrukare med schablonberäknad kompensation under de föregående tre åren. De får inte användas för att ge jordbrukarna i fråga återbetalningar som är större än den ingående momsen. Medlemsstaterna kan välja att minska dessa procenttal till noll och procenttalet får avrundas uppåt eller nedåt till närmaste halva procentenhet. Medlemsstaterna får bestämma olika kompensationstal för skogsbruk, för de olika underavdelningarna av jordbruk och för fiske.

(22) På grundval av de upplysningar som kommissionen då hade tillgång till ansåg den att de spanska myndigheterna inte hade underrättat kommissionen om höjningen av de schablonberäknade kompensationstalen innan de tillämpade dem, vilket innebar att de inte hade uppfyllt kraven i artikel 25 i sjätte direktivet. Kommissionen kunde följaktligen inte fastställa att den ändring som införts genom lag 37/1992 är förenlig med artikel 25 i sjätte direktivet och att höjningen inte hade lett till att alla schablonbeskattade jordbrukare skulle erhålla återbetalningar som är högre än den ingående momsen, vilket skulle vara en selektiv skattemässig åtgärd som motsvarar en förbrukning av statliga medel.

Stödåtgärder för jordbrukskooperativ

(23) Dessa åtgärder föreskrivs i det kungliga lagdekretet 10/2000 som omfattar vissa ändringar i lag 27/1999 av den 16 juli 1999 om kooperativ(7) och i lag 20/1990 av den 19 december 1990 om skattesystemet för kooperativ(8). För transaktioner som gäller leveranser av dieselolja B till tredje man avskaffas den maximigräns på 50 % av omsättningen avseende transaktioner som gjorts av jordbrukskooperativ med tredje man, utan förlust av den ställning som skattemässigt skyddat kooperativ som fastställs i lag 20/1990. Dessutom ändras lag 34/1998 av den 7 oktober 1998 om sektorn för mineraloljor(9) genom avskaffande av kravet att jordbrukskooperativ för leverans av dieselolja B till tredje man måste inrätta en juridisk person som omfattas av det allmänna skattesystemet.

(24) I beslutet att inleda förfarandet ansåg kommissionen följande:

(25) Antagandet av det kungliga lagdekretet 10/2000 innebar ett beviljande av skattemässiga fördelar till jordbrukskooperativen, som de inte hade innan det antogs.

(26) För det första innebar avskaffandet av kravet på en egen juridisk person på vilken det allmänna skattesystemet är tillämpligt (dvs. ett skattesystem med tyngre pålagor) för leverans av dieselolja B till tredje man att kooperativen skulle betala lägre skatt för leveransen av dieselolja till tredje man. Det vill säga före ändringen av lag 27/1999 var jordbrukskooperativen skyldiga att inrätta en särskild enhet med egen juridisk personlighet för att få leverera dieselolja B till tredje man. I och med lagändringen är de inte längre skyldiga att bilda ett sådant organ och transaktionerna i fråga skulle vara underkastade en förmånlig beskattning.

(27) För det andra avskaffandet av den maximigräns på 50 % som för närvarande åläggs jordbrukskooperativen för transaktioner som avser leverans av dieselolja B till tredje man utan förlust av ställningen som skattemässigt skyddat kooperativ. Det vill säga, före ändringen av lag 27/1999 var jordbrukskooperativen begränsade till 50 % av omsättningen när det gällde transaktioner avseende leverans till tredje man om de inte ville gå miste om skattefördelen. Från och med lagändringen kan de överskrida denna gräns utan att förlora ställningen som skattemässigt skyddat kooperativ.

(28) Det skulle röra sig om en specifik åtgärd som bara tillämpas på jordbrukskooperativ och som innebär en skattemässig fördel bestående av betalningen av en lägre skatt än den vanliga skatt som de betalade före ändringen av lag 27/1999. Denna fördel beviljades i samband med höjningen av priset på bränsle.

(29) Enligt de uppgifter som kommissionen vid den tidpunkten hade tillgång till ansåg den att dessa åtgärder verkade ge mottagarna, dvs. jordbrukskooperativen, en fördel som minskade de kostnader som normalt belastar deras budget. En förlust av skatteintäkter är likvärdig med förbrukning av statliga medel i form av skatteutgifter (punkterna 9 och 10 i kommissionens meddelande om tillämpningen av reglerna om statligt stöd på åtgärder som omfattar direkt beskattning av företag(10). Denna åtgärd måste därför anses utgöra en selektiv skatteåtgärd som ges med hjälp av statliga medel.

Lån till innehavare av jordbruksföretag

(30) Denna åtgärd föreskrivs i ett beslut från jordbruksministeriet av den 15 november 2000(11) om offentliggörande av ett godkännande från ministerrådet av den 10 november 2000. I syfte att underlätta lån till innehavare av jordbruksföretag på högst 35000 miljoner pesetas med en typ av subventionerad ränta från jordbruksministeriet, uppmanas kreditavdelningar vid jordbrukskooperativ som tecknar avtal med jordbruksministeriet och den statliga hypoteksföreningen Instituto de Crédito Oficial (nedan kallad ICO) att under medverkan av finansorganen erbjuda innehavare av jordbruksföretag ett lånepaket.

(31) Villkoren för detta lånepaket är de följande: en varaktighet på fem år med ett års betalningsfrihet för återbetalningen av kapitalbeloppet; ICO:s räntesats och överlåtelsetyp skall vara ICO:s referenstyp; vinstmarginalen för finansorganen är en procentenhet; jordbruksministeriets subvention uppgår till tre procentenheter; risken för dessa lån bärs av finansorganen och det maximala beloppet för dessa lån är 75000 pesetas per hektar, med ett högsta belopp per mottagare på 4,5 miljoner pesetas för fysiska personer och 13,5 miljoner pesetas för föreningar.

(32) Jordbruksministeriet kan dessutom subventionera de garantier som beviljas av det statliga kreditförsäkringsbolaget Sociedad Anónima Estatal de Caución Agrícola, när sådana garantier är nödvändiga för att bevilja subventionerade lån. Subventionsbeloppet för garantin är avsett att användas för betalningen av rörelsekostnaderna med ett belopp på högst 1 % av inteckningslånets utestående saldo.

(33) Enligt de spanska myndigheterna kommer det maximala stöd som en jordbrukare mottar under de fem år som lånen varar att uppgå till ett årsmedelvärde på 1575 pesetas per hektar(12). Genomsnittspriset på dieselolja var 54,4 pesetas per liter 1999 och 79,8 pesetas per liter 2000. Ökningen från 1999 till 2000 uppgick alltså till 47 %.

(34) Enligt de spanska myndigheterna visar en jämförelse av kostnadsökningen med årsmedelvärdet för stödet i form av räntesubvention (1575 pesetas per hektar under fem år) att syftet med stödet inte är att kompensera de förluster som jordbrukaren lidit. Det handlar i stället om att göra det möjligt för honom att få ett lån från finansorganen för att klara av den likviditetsbrist som uppkommit på grund av den oproportionerliga höjningen av kostnaden för dieselolja. Denna höjning, som orsakade störningar i den allmänna ordningen, strejker, brist på energiprodukter och på livsmedel samt svårigheter för fri rörlighet för varor inom gemenskapen, bör betraktas som en exceptionell händelse i den mening som avses i artikel 87.2 b i fördraget.

(35) De spanska myndigheterna har förklarat att kostnaden för denna åtgärd är lägre än den sänkning av särskilda skatter och moms som tillämpas av andra medlemsstater och som kommissionen avråder från. Om detta stöd skulle anses vara oförenligt med den gemensamma marknaden skulle de spanska jordbrukarna, enligt de spanska myndigheterna, befinna sig i en mindre gynnad situation jämfört med jordbrukare i andra medlemsstater som har mottagit skattereduktioner.

(36) I beslutet att inleda förfarandet ansåg kommissionen följande:

(37) Räntesubventionen på lånen utgör statligt stöd till jordbrukarna. Vissa jordbrukare kommer dessutom att få ett statligt stöd i form av subventioner av en del av förvaltningskostnaderna för garantierna för dessa subventionerade lån. Dessa åtgärder måste följaktligen anses utgöra selektivt statligt stöd.

Skattemässiga åtgärder avseende inkomstskatt för fysiska personer (nedan kallad IRPF) och mervärdeskatt

(38) Dessa åtgärder föreskrivs i ett dekret av den 29 november 2000 från finansministeriet, genom vilket man för år 2001 genomför ett system för objektiv beräkning av inkomstskatt för fysiska personer och ett förenklat särskilt system för mervärdeskatt(13).

För år 2000: tillämpning av ett kompensationstal för foder inköpt från tredje man på vissa djurhållningsverksamheter som omfattas av systemet för objektiv beräkning av IRPF

(39) En sänkning på 5 % av den modul som tillämpas för att beräkna nettoavkastningen i vissa djurhållningsverksamheter som omfattas av systemet för objektiv skattning genom en höjning av kompensationstalet för foder inköpt från tredje man.

(40) I beslutet att inleda förfarandet ansåg kommissionen följande:

(41) Denna ändring av kompensationstalet verkade ge mottagarna en fördel som minskar de pålagor som normalt belastar deras budget. En minskning av skatteintäkterna motsvarar en förbrukning av statliga medel i form att skatteutgifter. De spanska myndigheterna hade inte motiverat denna åtgärd genom skattesystemets karaktär eller ekonomi.

(42) Följaktligen ansåg kommissionen att, enligt de uppgifter som då var tillgängliga, denna skattemässiga åtgärd, som kan hänföras till staten, innebar en förbrukning av dess medel och utgjorde en selektiv fördel, inte verkade motiverad av skattesystemets karaktär eller ekonomi.

För år 2001: sänkning av nettoavkastningen inom systemet för objektiv beräkning av IRPF för jordbruks- och djurhållningsföretag

(43) Alla jordbruks- och djurhållningsföretag som fastställer sin avkastning genom systemet för objektiv beräkning får en sänkning med 35 % av köppriset på den dieselolja som är nödvändig för att bedriva deras verksamhet, vilket skall vara vederbörligen dokumenterat genom fakturor.

(44) I beslutet att inleda förfarandet ansåg kommissionen följande:

(45) De spanska myndigheterna hade inte lämnat några förklaringar om denna sänkning av avkastningen för att motivera dess införande som ett sätt att anpassa beskattningen till den ekonomiska kapacitetens verkliga utveckling, med hänsyn till de exceptionella händelser som uppstått på grund av de höjda bränslepriserna.

(46) Följaktligen verkade denna åtgärd, enligt de uppgifter som då var tillgängliga, inte motiverad av systemets karaktär eller ekonomi. Det måste därför anses vara ett selektivt stöd som ges av staten.

För år 2001: sänkning av procenttalet för att fastställa kvartalsavgifterna inom det förenklade systemet för moms på viss jordbruksverksamhet.

(47) Dessa sänkningar av procenttalet för att fastställa kvartalsavgifterna inom det förenklade systemet för moms på viss jordbruksverksamhet är de följande: djurhållning för intensiv uppfödning av svin och fjäderfä för köttproduktion, 7 %; djurhållning för intensiv uppfödning av fjäderfä för äggproduktion samt uppfödning av får, getter och nötkreatur för mjölkproduktion, 1 %; djurhållning för intensiv uppfödning av nötkreatur för köttproduktion samt kaninuppfödning, 14 %; djurhållning för intensiv uppfödning av svin för avel, nötkreatur för avel och annan intensiv eller extensiv djurhållning som inte uttryckligen omfattas av övriga stycken, 19 %; djurhållning för intensiv uppfödning av får och getter för köttproduktion, 24 %; anläggningar för avel, skötsel och gödning av fjäderfä, 24 %; samt övrigt arbete och tjänster som utförs av jordbrukare eller djuruppfödare, 28 %.

(48) I beslutet att inleda förfarandet ansåg kommissionen följande:

(49) Denna sänkning av procenttalet för att fastställa kvartalsavgifterna för moms inom det förenklade systemet minskade utbetalningarnas storlek och innebar för mottagarna en fördel som minskade de pålagor som normalt belastar deras budget. En minskning av skatteintäkterna motsvarar en förbrukning av statliga medel i form av skatteutgifter. De spanska myndigheterna hade inte motiverat denna åtgärd genom skattesystemets karaktär eller natur. Följaktligen verkade denna skattemässiga åtgärd, enligt de uppgifter som då var tillgängliga, inte motiverad av skattesystemets karaktär eller ekonomi.

Förlängning till åren 2000 och 2001 av skattelättnader som är tillämpliga inom IRPF vid överlåtelse av vissa markegendomar och jordbruksföretag

(50) Denna förlängning av skattelättnaderna för överlåtelse av vissa markegendomar och jordbruksföretag, som föreskrivs i sjätte tilläggsbestämmelsen i lag 19/1995 av den 4 juli 1995 om modernisering av jordbruksföretag(14), ingår i sjunde övergångsbestämmelsen i lag 14/2000 av den 28 december 2000 om skattemässiga och administrativa åtgärder samt åtgärder av social karaktär(15).

(51) I beslutet att inleda förfarandet ansåg kommissionen följande:

(52) Denna åtgärd gav mottagarna en fördel som minskade de pålagor som normalt belastar deras budget. En minskning av skatteintäkterna motsvarar en förbrukning av statliga medel i form av skatteutgifter. Följaktligen skulle denna förlängning av skattelättnaderna vara ett selektivt stöd som beviljas av staten. Detta ställningstagande gällde bara perioden 2000-2001 och inverkar inte på kommissionens ståndpunkt avseende förenligheten eller oförenligheten hos det stöd som beviljats före denna period.

Höjning av procenttalet för svårmotiverade utgifter inom ramen för IRPF

(53) Detta är den enda åtgärden som ännu inte hade antagits när Spanien lämnade in sina synpunkter och den är därför ett anmält stöd. Procenttalet för svårmotiverade utgifter höjdes med 5-10 %, enbart för jordbrukssektorn och bara för beskattningsåren 2000 och 2001 inom ramen för IRPF.

(54) I beslutet att inleda förfarandet ansåg kommissionen följande:

(55) De spanska myndigheterna hade inte lämnat några uppgifter om denna höjning av procenttalet för svårmotiverade utgifter, vars mottagare skulle vara jordbrukare som omfattas av ett system för objektiv beräkning av IRPF, för att motivera den genom skattesystemets karaktär eller ekonomi och visa att den införts för att anpassa beskattningen till den ekonomiska kapacitetens verkliga utveckling, med hänsyn till de exceptionella händelser som uppstått på grund av de höjda bränslepriserna.

(56) Följaktligen verkade denna skattemässiga åtgärd, enligt de uppgifter som då var tillgängliga, inte motiverad av skattesystemets karaktär eller ekonomi och den verkade ge mottagarna en fördel som minskade de pålagor som normalt belastar deras budget. En minskning av skatteintäkterna motsvarar en förbrukning av statliga medel i form av skatteutgifter.

Sammanfattningsvis drog kommissionen i förfarandets inledningsskede följande slutsatser:

(57) Enligt de uppgifter som då var tillgängliga måste alla dessa åtgärder betraktas som skattemässiga åtgärder, vilka kunde hänföras till staten och innebar en förbrukning av statliga medel. De innebar en selektiv fördel och verkade inte motiverade av skattesystemets karaktär eller ekonomi, i egenskap av selektivt stöd som ges av staten.

(58) Det var på grundval av de uppgifter som har lämnats av de spanska myndigheterna, enligt vilka bränslepriset under åren 1999-2000 steg med 47 %, vilket orsakade störningar i den allmänna ordningen, strejker, brist på energiprodukter och livsmedel, inte möjligt att i det skedet av förfarandet betrakta det som en exceptionell händelse i den mening som avses i artikel 87.2 b i fördraget.

(59) När det gäller den åtgärd som består av en förlängning till åren 2000 och 2001 av de skattelättnader som är tillämpliga inom IRPF vid överlåtelse av vissa markegendomar och jordbruksföretag skulle stödet kunna betraktas som ett investeringsstöd inom sektorn för primärproduktion, detta med hänsyn till att skattelättnaden är knuten till en överföring av markegendom och jordbruksföretag. Lag 14/2000, som är den rättsliga grunden för beviljandet av detta stöd, omfattade dock inte en skyldighet att uppfylla något av de villkor som anges i punkt 4.1 i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till jordbrukssektorn(16).

(60) De andra åtgärderna skulle enligt de uppgifter som kommissionen då hade tillgång till bestå av statligt stöd för att förbättra producenternas finansiella situation, utan att det på något sätt bidrar till sektorns utveckling (punkt 3.5 i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till jordbrukssektorn). Följaktligen verkade det i förfarandets inledningsskede som om dessa åtgärder skulle betraktas som ett driftstöd som inte är förenligt med den gemensamma marknaden.

(61) För stöd i form av garantier förutsågs dessutom inte de villkor som fastställs i kommissionens tillkännagivande om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i fördraget på statligt stöd i form av garantier(17) för att statligt stöd som beviljas i denna form skall anses vara förenligt.

(62) Det skall dessutom beaktas att detta stöd för jordbruksprodukter enligt bilaga I till fördraget avser produkter som till stor del omfattas av en gemensam marknadsorganisation och att medlemsstaterna har begränsade behörigheter för att ingripa i funktionen hos dessa organisationer, för vilka endast gemenskapen har behörighet. Detta stöd måste alltså anses strida mot de gemensamma marknadsorganisationerna och följaktligen även mot gemenskapens lagstiftning.

(63) Kommissionen ansåg med hänsyn till detta att det inte verkade som om åtgärderna i fråga kunde godkännas enligt något av de undantag som anges i artikel 87.2 och 87.3 i fördraget. Den beslutade därför att med avseende på dessa åtgärder inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i fördraget.

III. SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

(64) Alla synpunkter från berörda parter gäller uteslutande stödet till jordbrukskooperativ.

Synpunkter från föreningen för bensinstationsinnehavare (Asociación de Gestores de Estaciones de Servicio)

(65) Denna förening anser att det kungliga lagdekretet 10/2000 innebär att jordbrukskooperativen beviljas skattemässiga fördelar.

(66) För det första innebär avskaffandet av kravet att för leverans av dieselolja B till tredje man bilda ett organ som är en egen juridisk person på vilket det allmänna skattesystemet är tillämpligt en skattemässig fördel. Denna fördel innebär att kooperativen kommer att betala mindre i skatt än tidigare för distributionen av dieselolja B till tredje man eftersom dessa transaktioner omfattas av en fördelaktig beskattning.

(67) För det andra innebär avskaffandet av den maximigräns på 50 % som för närvarande åläggs jordbrukskooperativen för transaktioner i form av leverans av dieselolja B till tredje man, utan förlust av ställningen som skattemässigt skyddat kooperativ, ytterligare en skattemässig fördel.

(68) Enligt denna förening gynnar det kungliga lagdekretet 10/2000 upprättandet av ett parallellt nätverk i utkanten av marknaden, till förmån för kooperativen i deras egenskap av organ som mottar stöd från den offentliga sektorn. Dessa befrias dessutom från skyldigheten att uppfylla de lagstadgade krav som ställs på deras konkurrenter. Allt detta i syftet att uppnå en sänkning av det pris som är resultatet av normala marknadsmekanismer och utan att inrätta någon som helst ersättning till förmån för innehavarna av anläggningar för försäljning till allmänheten (detaljhandel), vilka i hög utsträckning kommer att försvinna och trängas bort från marknaden.

Synpunkter från föreningen för bensinstationsföretagare i den autonoma regionen Madrid (Asociación de empresarios de Estaciones de Servicio de la Comunidad de Madrid), den katalanska federationen för bensinstationer (Federación Catalana de Estaciones de Servicio) och det spanska förbundet för bensinstationer (Confederación Española de Estaciones de Servicio).

(69) Dessa föreningar företräder praktiskt taget hela sektorn för bensinstationer i Spanien och anser att det kungliga lagdekretet 10/2000 innehåller åtgärder som är avsedda att befria jordbrukskooperativen från olika skattemässiga pålagor vid distribution av dieselolja B till tredje man. Detta innebär att verksamheten omfattas av ett särskilt skyddat skattesystem när de säljer bränsle till tredje man.

(70) Jordbrukskooperativen får enligt dessa föreningar, från och med att det kungliga lagdekretet 10/2000 träder i kraft, följande skattelättnader vid distributionen av dieselolja B när de säljer bränsle till tredje man:

(71) När det gäller skatt på överlåtelser av tillgångar och handlingar som upprättats eller registrerats av juridiskt utbildad tjänsteman kommer jordbrukskooperativen att vara befriade från avgift för handlingar som gäller stiftelseurkund, kapitaltillskott, sammanslagning och delning, teckning och betalning av lån inklusive de som utgörs av obligationer, köp av egendom och rättigheter som avsätts i utbildnings- och stimulansfonden för att uppfylla deras ändamål samt för transaktioner som avser köp av egendom och rättigheter som är direkt avsedda att uppfylla deras bolagsändamål och stadgar.

(72) Med hänsyn till att försäljning av dieselolja B till tredje man enligt det kungliga lagdekretet 10/2000 betraktas som ekonomiskt resultat för kooperativets verksamhet, kommer denna verksamhet när det gäller bolagsskatten att beskattas med 20 %. De har fullständig amorteringsfrihet för nya avskrivningsbara anläggningstillgångar som köpts inom en tid på tre år från och med den dag då inskrivning sker i kooperativregistret, och dessutom subventioneras 50 % av det totala skattebeloppet.

(73) När det gäller skatten på näringsverksamhet beviljas de en subvention på 95 % av skattebeloppet.

(74) När det gäller fastighetsskatten får de en subvention på 95 % av skattebeloppet.

Synpunkter från förbundet för jordbrukskooperativ i Spanien (Confederación de cooperativas Agrarias de España)

(75) Detta förbund samlar de flesta av Spaniens jordbrukskooperativ. Jordbrukskooperativen inledde sin verksamhet inom sektorn för oljeprodukter från och med ett dekret av den 31 juli 1986(18) från ekonomi- och finansministeriet om ändring av förordningen om leverans och försäljning av flytande bränslen, föremål för oljemonopolet(19). Genom lag 34/1992 av den 22 december 1992 om reglering av oljesektorn(20) infördes ett nytt system för distribution av oljeprodukter.

(76) Det tidigare rättsläget avbröts plötsligt för jordbrukskooperativens vidkommande genom offentliggörandet av lag 34/1998, särskilt genom dess femtonde tilläggsbestämmelse om förbud för kooperativ att distribuera oljeprodukter (såväl dieselolja som bensin) till tredje man, med undantag för dem som för detta ändamål bildar ett organ som är en egen juridisk person på vilket det allmänna skattesystemet är tillämpligt.

(77) Enligt detta förbund innebar det kungliga lagdekretet 10/2000 inte mer än ett avskaffande, och bara partiellt sådant, av den inskränkning i den fria konkurrensen som följde av det förbud som infördes genom den femtonde tilläggsbestämmelsen i lag 34/1998.

(78) Skattelättnaderna för de kooperativa företagen måste bedömas mot bakgrund av bestämmelserna om teknisk anpassning och de skyldigheter som dessa ger upphov till i kooperativet.

(79) För att fastställa den beskattningsbara grunden för bolagsskatten måste kooperativen göra tydlig åtskillnad mellan de två typer av transaktioner som de utför: transaktioner med medlemmar och transaktioner med tredje man. Bestämmelsen om teknisk anpassning ingår i artikel 16 i lag 20/1990 och innebär att man för att fastställa det beskattningsbara grundbeloppet skall göra åtskillnad mellan kooperativa resultat från transaktioner med medlemmar och utomkooperativa resultat som härrör från transaktioner som kooperativet gjort med tredje man.

(80) I artikel 33 i lag 20/1990 fastställs att man inom bolagsskatten för kooperativa företag gör skillnad på typen av beskattning. En skatt på 20 % skall tillämpas på den beskattningsbara grund som motsvarar de kooperativa resultaten, medan den allmänna typen av skatt på 35 % skall tillämpas på den beskattningsbara grund som motsvarar de utomkooperativa resultaten. De sistnämnda utgörs bland annat av de resultat som jordbrukskooperativen uppnår genom sina transaktioner med tredje man. Följaktligen ger den avkastning som ett jordbrukskooperativ uppnår vid transaktioner med tredje man inte upphov till några subventioner.

(81) När det gäller bolagsbeskattningen av kooperativen definieras skattebeloppet i artikel 23 i lag 20/1990 som den algebraiska summan av de belopp som erhålls när motsvarande beskattning tillämpas på de positiva eller negativa beskattningsbara grunderna, vilken betraktas som totalt skattebelopp om den är positiv. Här består förmånsregeln enligt artikel 34 i ovannämnda lag om särskilt skyddade kooperativ, vilket i princip är fallet när det gäller jordbrukskooperativ, av åtnjutandet av en subvention på 50 % av det totala skattebeloppet enligt ovannämnda definition i artikel 23.

(82) Denna förmån kan inte bedömas skild från den skattemässiga kostnaden för återbäringen inom ramen för kooperativmedlemmens inkomst när det gäller IRPF. Företagsvinsten i ett kooperativ delas ut till medlemmarna i förhållande till den kooperativa verksamhet som dessa utfört under räkenskapsåret, inte i förhållande till det tillskjutna kapitalet. Det är detta som benämns återbäring från kooperativ och det har en helt annan karaktär än utdelningen i ett kapitalistiskt företag.

(83) Med hänsyn till dessa särdrag måste man i samband med den förmånsregel om en minskning av det totala bolagsskattebeloppet med 50 %, som tillämpas på särskilt skyddade kooperativ, nämna dubbelbeskattningen av utdelningar/återbäring till följd av att dessa först beskattas genom bolagsskatten och sedan genom IRPF. Den minskning som skett när det gäller denna dubbelbeskattning i relationen kapitalistiskt företag-delägare (företagsutdelning) har ingen motsvarighet i relationen kooperativt företag-kooperativmedlem (kooperativ återbäring), varför återbäringen är hårdare beskattad än utdelningen.

(84) Ovanstående avspeglas i artikel 23 i lag 40/1998 av den 9 december 1998 om inkomstskatt för fysiska personer och andra skattebestämmelser(21), där den ojämlika behandlingen av utdelningar (karakteristiska för kapitalföretag som omfattas av det allmänna skattesystemet) i jämförelse med återbäringar (som i sin tur är karakteristiska för kooperativa organ som omfattas av ett särskilt skattesystem) bekräftas.

(85) Dessutom är även nedsättningarna av skattesatsen för IRPF, i den mening som avses i artikel 66 i lag 40/1998, olika beroende på bolagstypen. Vid utdelningar kommer nedsättningen att motsvara 40 % av skattebeloppet och vid återbäring gäller artikel 32 i lag 20/1990, enligt vilken nedsättningen på grund av dubbelbeskattning kommer att vara 10 % eller 5 %, beroende på om den härrör från ett skyddat kooperativ eller ett särskilt skyddat kooperativ.

(86) Kooperativen omfattas dessutom av vissa specifika krav, som inte gäller de företag som omfattas av det allmänna skattesystemet. Dessa krav består av vissa finansiella skyldigheter, införda genom lag 27/1999, som binder medel och gör dem till icke utdelbara medel. Ett exempel på detta är upprättandet av obligatoriska socialfonder.

(87) För det första, den obligatoriska reservfonden, som är särskilt avsedd för kooperativens konsolidering, utveckling och garantier och inte är utdelbar bland medlemmarna, i enlighet med artikel 55 i lag 27/1999. Den ingår i det icke utdelbara insatskapitalet och övergår vid en eventuell upplösning av kooperativet till statskassan, där den skall användas för inrättandet av en fond för kooperativismens främjande. Enligt ovannämnda lag 27/1999 skall minst 20 % av de kooperativa resultaten och minst 50 % av de utomkooperativa resultaten (dvs. resultat som härrör från kooperativets transaktioner med tredje man) avsättas till denna fond. Dessutom skall avsättning göras av medlemmarnas inträdesavgifter eller av avdragen på de obligatoriska tillskotten till bolagskapitalet som härrör från medlemmarnas utträde. Detta innebär att en del av det som varje medlem tillskjuter till företaget aldrig kommer att återgå till honom och att en del av näringsverksamhetens överskott förblir bundet.

(88) För det andra, utbildnings- och stimulansfonden, som regleras i artikel 56 i lag 27/1999. Dess syfte är yrkesutbildning och utbildning av kooperativets medlemmar och personal, spridning av kooperativismen och främjande av förbindelser mellan kooperativ samt kulturellt, yrkesmässigt och socialt främjande verksamhet i den lokala omgivningen och i samhället i allmänhet. Enligt lag 27/1999 skall minst 5 % av de kooperativa resultaten anslås till denna fond. Utbildnings- och stimulansfonden kan i likhet med den obligatoriska reservfonden inte delas ut bland medlemmarna, vilket gäller även om kooperativet upplöses.

(89) Följaktligen är det högsta möjliga överskott som är utdelbart i kooperativen lägre än det som skapas i andra typer av kapitalbolag. I de sistnämnda har aktieägarna större tillgång till resultaten, eftersom det inte finns något krav på att anslå medel från rörelsevinsten till dessa obligatoriska fonder.

(90) Den fördel som ett kooperativ skulle kunna få genom nedsättningen av bolagsskattebeloppet korrigeras genom den dubbelbeskattning genom IRPF som tillämpas på kooperativets medlemmar och den ökade beskattning som detta leder till.

(91) Den övergripande karaktären hos skattesystemet för kooperativ förs samman med vinsterna och skyldigheterna och ges en beskrivande förklaring genom nedanstående praktiska exempel.

(92) I det första exemplet analyseras de disponibla medel netto som en medlem i ett kooperativ erhåller jämfört med en aktieägare i ett bolag som omfattas av det allmänna skattesystemet i Spanien, varvid man utgår från ett och samma initiala resultat: 150 monetära enheter (nedan kallat "m.e.").

>Plats för tabell>

(93) Med hänsyn till att man har räknat med en marginalskattesats inom ramen för IRPF, kan man hävda att för ett och samma initiala resultat på 150 m.e. skulle en kooperativmedlem erhålla 38 m.e. netto, medan en aktieägare i ett bolag som omfattas av det allmänna skattesystemet skulle få 71 m.e. Det skall dessutom noteras hur, som tidigare nämnts, dubbelbeskattningen avseende bolagsskatten och IRPF upphäver den initiala effekten av lägre skatteintäkter på grund av subventioneringen av det totala bolagsskattebeloppet.

(94) I det andra exemplet fastställs olika procenttal för kooperativets transaktioner med medlemmar respektive icke medlemmar och tredje man, det vill säga kooperativa respektive utomkooperativa resultat. Här kan man iaktta hur avsättningarna till de obligatoriska fonderna ökar i takt med att den specifika vikten av de utomkooperativa resultaten ökar jämfört med de kooperativa resultaten. Bolagsskatten ökar och procenttalet för den disponibla vinsten minskar, vilket innebär att det nettobelopp som varje medlem erhåller blir mindre när de utomkooperativa resultaten är större.

>Plats för tabell>

(95) Slutsatsen är att detta förbund anser att lagstiftningen om beskattningen av jordbrukskooperativ i Spanien måste analyseras i dess helhet. Denna beskattning innebär differentierande inslag vad gäller dess struktur och den innehåller förmånliga inslag likväl som specifika skyldigheter (avsättningar till obligatoriska fonder, hantering av kapitalet, dubbelbeskattning).

IV. SPANIENS SYNPUNKTER

(96) Spanien har genom en skrivelse av den 11 juni 2001 lagt fram följande argument.

Ändring av lag 37/1992

(97) Enligt artikel 25 i sjätte direktivet har medlemsstaterna behörighet att upprätta ett gemensamt system med schablonberäknade kompensationstal för jordbruks-, djurhållnings- och fiskeriföretag. Spanien har utövat denna behörighet sedan dess anslutning till gemenskapen.

(98) Enligt punkt 3 i artikel 25 i sjätte direktivet skall medlemsstaterna bestämma "schablonberäknade kompensationstal då så är nödvändigt och [...] underrätta kommissionen innan de tillämpar dem". Av innebörden i denna bestämmelse framgår för det första att medlemsstater som vill införa denna typ av kompensation är skyldiga att underrätta kommissionen om beloppet på dessa kompensationstal innan de antas. Det finns dock ingenting som ger anledning till slutsatsen att även en eventuell ändring av kompensationstalet skall meddelas till kommissionen. Det skall beaktas att, om detta vore den slutsats som skall dras av sjätte direktivet, skulle man inrätta ett följdsystem för denna kompensation som skiljer sig från det allmänna system som inrättats för de ändringar som medlemsstaterna inför i deras lagstiftningar, vilket vore olämpligt. Det skall dessutom understrykas att det i texten i sjätte direktivet inte krävs något tillstånd från kommissionen för inrättandet av en kompensation, utan bara att den underrättas.

(99) Trots ovanstående underrättade den spanska skattemyndigheten kommissionen (kopia av skrivelsen bifogas), före antagandet av bestämmelsen om en höjning av procenttalet för kompensation och dess offentliggörande i Spaniens officiella tidning (BOE), om regeringens planer på att höja det och om dess utveckling i förhållande till de produkter som det skall tillämpas på, vilket uttryckligen föreskrivs i andra stycket i artikel 25.3 i sjätte direktivet.

(100) För det andra framgår av ovannämnda artikel 25.3 i sjätte direktivet ytterligare en skyldighet för medlemsstaterna, vilken får konkret uttryck i kravet på att kompensationens belopp inte får leda till att de skattskyldiga som omfattas av systemet får en ekonomisk fördel till följd av dess tillämpning tack vare en kompensation vars belopp överskrider de burna skattebeloppen. Denna uppmaning har också uppfyllts i den spanska lagstiftningen, vilket har styrkts med hänsyn till de uppgifter som ligger till grund för den spanska myndighetens beräkning av de nya kompensationstal som inkluderades i en studie som bilagts de kommentarer som lämnats av Spanien inom ramen för förfarandet.

(101) Den metod som följts består av två steg: i steg ett beräknas beloppet på försäljningen av produkter från företag tillhörande skattskyldiga som omfattas av det särskilda systemet för jordbruk, djurhållning och fiske när det gäller moms, och i steg två fastställs det totala momsbelopp som burits vid de köp som gjorts av nämnda företag. Resultatet av denna beräkning visar att procenttalet för verklig kompensation sedan år 1987 vida överskridit det som fastställts i lag och att det 1999 låg på 8,28 %.

(102) Slutsatsen är enligt Spanien att höjningen av det schablonberäknade kompensationstalet i alla skeden har uppfyllt föreskrifterna i artikel 25.3 i sjätte direktivet. Höjningen har för de skattskyldiga som omfattas av systemet inte medfört någon ekonomisk fördel på grund av en kompensation som är större än de burna skattebeloppen.

Stödåtgärder för jordbrukskooperativ

(103) Spanien hävdar att bedömningen av åtgärderna för stöd till jordbrukskooperativ som statligt stöd, grundad på att kooperativen skulle betala mindre skatt än före ändringen, inte kan godtas av följande skäl:

(104) De åtgärder som införs genom det kungliga lagdekretet 10/2000 motsvarar åtgärder för att liberalisera sektorn för leverans av dieselolja B, genom att upphäva de hinder som jordbrukskooperativen hade för att leverera detta bränsle till tredje man, utan att detta medför någon skattemässig fördel för dessa organ som innebär en gynnsam behandling av dem.

(105) I skattesystemet för jordbrukskooperativ görs en åtskillnad mellan kooperativ verksamhet med medlemmar och verksamhet med icke medlemmar, varvid resultaten av den sistnämnda betecknas som utomkooperativa. Skattesystemet för bolagsskatt på dessa resultat motsvarar det allmänna system som alla andra organ som bedriver samma verksamhet omfattas av.

(106) Skattesystemet för kooperativ regleras i lag 20/1990, där avkastning som härrör från den kooperativa näringsverksamhet som bedrivs med tredje man enligt artikel 21 betraktas som utomkooperativ avkastning. Dessa utomkooperativa resultat beskattas enligt den allmänna bolagsbeskattningen, enligt artikel 26.3 i lag 43/1995 av den 27 december 1995 om bolagsskatt(22). Samtidigt är det enligt sjätte tilläggsbestämmelsen i lag 27/1999 obligatoriskt för dessa organ att använda ett redovisningssystem med skilda konton för de transaktioner som görs med tredje man.

(107) Syftet med de åtgärder som införs genom ovannämnda kungliga lagdekret 10/2000 är att liberalisera sektorn för leverans av dieselolja B. Jordbrukskooperativen får leverera detta bränsle, oberoende av vilket förhållande dessa transaktioner har till den totala mängden transaktioner som görs av kooperativet och utan förlust av sin ställning inom skattesystemet för kooperativ verksamhet. Avsikten är att kooperativet skall kunna bedriva denna verksamhet utan krav på att bilda ett särskilt organ, varvid bolagsbeskattningen blir densamma i båda situationerna eftersom resultaten av leveransen av dieselolja B till tredje man omfattas av det allmänna systemet för bolagsskatt.

(108) Slutsatsen är enligt Spanien att de åtgärder som införs genom det kungliga lagdekretet 10/2000 följaktligen inte påverkar eller snedvrider konkurrensen inom verksamheten för distribution av dieselolja B, eftersom alla företag som bedriver denna verksamhet, inklusive jordbrukskooperativen, omfattas av samma bolagsbeskattning.

(109) Spanien kompletterade de kommentarer som genom en skrivelse av den 6 juni 2001 lämnades avseende denna åtgärd genom sina kommentarer till synpunkterna från de berörda parterna i skrivelser av den 1 och den 30 oktober 2001. I sin skrivelse av den 1 oktober 2001 lade Spanien till följande kommentarer:

(110) Såväl höjningen av priset på råolja som eurons värdeminskning gentemot dollarn förde med sig händelser som på ett avgörande sätt förändrade de normala förhållanden under vilka jordbruksverksamhet bedrivs och framkallade en kris inom sektorn som påverkade jordbruksföretagen. Deras ekonomiska resultat försämrades och en fortsatt tendens utgjorde ett hot för många företags överlevnad.

(111) Den spanska regeringen beslutade sig i denna situation för att driva igenom inte bara konjunkturåtgärder utan även strukturåtgärder, t.ex. en fördjupad liberalisering av bränsledistributionen, som gav jordbruks- och djurhållningsföretagen möjligheter till framtida uppehälle och ett vidmakthållande av den nödvändiga konkurrensen.

(112) Stödåtgärderna i det kungliga lagdekretet 10/2000 utgör ett led i strävandena för att uppnå målet att liberalisera bränslesektorn. Konkret innebär detta att vissa inskränkningar som den spanska lagstiftningen omfattade för jordbrukskooperativen avskaffas, vilket utan tvivel innebär att marknaden för distribution av dieselolja B öppnas i Spanien.

(113) Därför befrias kooperativen från skyldigheten att begränsa transaktionerna för distribution av dieselolja B till tredje man till högst 50 % av dem som görs med deras medlemmar. Dessutom avskaffas kravet att kooperativen bara får bedriva verksamhet som avser distribution av oljeprodukter till tredje man om de först bildar ett organ med egen juridisk personlighet, skild från kooperativets. Detta krav begränsade verksamhetsfältet för jordbrukskooperativen och stred i viss utsträckning mot bestämmelserna i lag 27/1999, i vilken det slås fast att bolag som bildas med skydd av den lagen får organisera och bedriva alla typer av ekonomisk verksamhet.

(114) Den ändring som innebär att kooperativen inte förlorar sin ställning som särskilt skyddade om de distribuerar dieselolja B till tredje man skall tolkas utifrån dess verkliga innebörd av kompensation, varvid man undviker en förlust av en viss förut existerande egenskap utan att detta medför någon särskild och mer gynnsam beskattning vid jordbrukets distribution av bränsle till tredje man.

(115) I synpunkterna från bensinstationsföreningarna påstås att liberaliseringen av kooperativens distribution av dieselolja till tredje man innebär att dessa transaktioner är belagda med en bolagsskattesats på 20 %. Detta stämmer inte. Alla transaktioner som kooperativen gör med tredje man beskattas med en allmän skattesats på 35 %.

(116) I sin skrivelse av den 30 oktober 2001, som kompletterar Spaniens kommentarer till synpunkterna från berörda parter, vilka lämnades genom en skrivelse av den 1 oktober 2001, lägger Spanien till följande kommentarer från finansministeriet: I synpunkterna från bensinstationsföreningarna görs en felaktig tolkning av de effekter som det kungliga lagdekretet 10/2000 har inom skattesystemet för skyddade kooperativ. De utomkooperativa resultaten beskattas enligt en allmän skattesats på 35 %, vilket inbegriper resultaten från distributionen av dieselolja B till tredje man.

(117) Syftet med de ändringar som införs genom det kungliga lagdekretet 10/2000 är enbart att liberalisera sektorn för distribution av dieselolja B. Detta görs genom att jordbrukskooperativen får leverera detta bränsle oberoende av vilket förhållande dessa transaktioner har till den totala mängden transaktioner som görs av kooperativet och utan förlust av deras ställning inom skattesystemet för kooperativ verksamhet.

(118) Det har i vart fall inte skett någon förändring i det skattesystem som är tillämpligt på transaktioner som avser leverans av dieselolja B av kooperativen, varför slutsatsen måste bli att det inte finns någon åtgärd som kan betraktas som statligt stöd i den mening som avses i artikel 87 i fördraget.

(119) När det gäller skatten på överlåtelser av tillgångar och handlingar som upprättats eller registrerats av juridiskt utbildad tjänsteman påpekas det i synpunkterna från bensinstationsföreningarna att dessa förmåner infördes före det kungliga lagdekretet 10/2000. Man kan inte säga att kooperativen åtnjuter dessa förmåner på grund av det lagdekretet, utan de svarar på målet att förstärka denna typ av bolag och den kooperativa rörelsen i Spanien.

(120) Slutligen, när det gäller de lokala skatterna, riktar sig synpunkterna från bensinstationsföreningarna inte så mycket mot gällande skattelättnader med tillämpning på särskilt skyddade kooperativ som sådana, som mot den ändring som genomfördes genom det kungliga lagdekretet 10/2000. Denna ändring består av en förändring av de villkor som jordbrukskooperativen måste uppfylla för att betraktas som särskilt skyddade, vilket konkret innebär att dessa kooperativ får distribuera dieselolja B till tredje man utan begränsningar.

Lån till innehavare av jordbruksföretag

(121) Spanien anser att det är tillräckligt att bara upprepa de argument som anförs i anmälan och insisterar på att det rör sig om skador som orsakats av exceptionella händelser (artikel 87.2 b i fördraget). Det är sant att det åligger kommissionen att göra en strikt tolkning av detta begrepp. Det innebär dock inte att det är mindre sant att omständigheternas exceptionella karaktär och den därav följande lindrande åtgärden har sin grund i det faktum att den spanska regeringen, i enlighet med kommissionens offentligt redovisade ställningstagande om att inte minska skatterna på bränsle för att inte ansluta sig till argumenten från de oljeexporterande ländernas organisation (OPEC), beslutade att behålla dessa skatter och söka efter ett annat alternativ för att kompensera för den omåttliga prishöjningen som allvarligt hotade företagens överlevnad, förorsakade strejker och allvarliga störningar i den allmänna ordningen, liksom problem med brist på energiprodukter och livsmedel.

(122) I de kommentarer som lämnades genom en skrivelse av den 6 juni 2001 bekräftar Spanien att detta lånepaket inte var i funktion. Genom en skrivelse av den 20 december 2001 meddelades dock att det var i funktion sedan den 22 november 2001 och att det redan hade föranstaltats om medel från mottagarnas sida, varför utbetalningen av stödet redan hade inletts.

(123) Kostnaden för denna åtgärd är enligt Spanien i vart fall lägre än den eventuella minskning av specialskatter och moms med tillämpning på dieselolja som kommissionen uttryckligen avrått från.

Skatteåtgärder avseende IRPF och moms

Tillämpning av ett kompensationsindex för foder inköpt från tredje man på vissa djurhållningsverksamheter som omfattas av systemet för objektiv beräkning av IRPF

(124) Detta kompensationsindex finns sedan 1995 och tillämpas på vissa djurhållningsverksamheter i förhållande till den andel foder som köps från tredje man och som införlivas i uppfödningsprocessen. Från och med år 2000 har detta kompensationsindex utvidgats till alla typer av djurhållningsverksamhet, under förutsättning att marknadsvärdet på det foder som köps från tredje man motsvarar minst 50 % av värdet på det som konsumeras.

(125) Denna utvidgning är motiverad därför att de nettoavkastningsindex som är tillämpliga på dessa verksamheter inte har förändrats för vare sig år 2000 eller år 2001. Detta innebär att man inte har tagit hänsyn till det höjda foderpriset vid beräkningen av nettoavkastningen. Man har därför valt att, i stället för att minska nettoavkastningsindexet, införa ett kompensationsindex för denna avkastning (0,95) när konsumtionen av foder som köps från tredje man är omfattande (mer än 50 % av det som konsumeras).

(126) Slutsatsen är enligt Spanien att åtgärden inte i något fall kan betraktas som en selektiv fördel, utan att den är en anpassning av nettoavkastningen beräknad med en objektiv metod till verksamhetens verkliga avkastning.

Sänkning av nettoavkastningen inom systemet för objektiv beräkning av IRPF för jordbruks- och djurhållningsföretag

(127) Systemet för objektiv beräkning för jordbruks- och djurhållningsföretag grundar sig på en tillämpning av vissa nettoavkastningsindex på verksamhetens intäkter. Dessa index har fastställts på grundval av ett typkonto för redovisning av bruttoresultat. Vid fastställandet av detta typkonto har fakturan för dieselolja för år 2001 beräknats utifrån dieseloljepriserna i januari 1999. Eftersom priset på dieselolja från det datumet och fram till den 1 januari 2001 steg med ungefär 35 % valde man att införa denna sänkning i stället för att ändra på typkontot för redovisning av bruttoresultat.

(128) Följaktligen kan det enligt Spanien inte betraktas som ett selektivt statligt stöd, utan som en anpassning av nettoavkastningen beräknad genom ett objektivt system till verksamhetens verkliga avkastning.

Sänkning av procenttalet för att fastställa kvartalsavgifterna inom det förenklade systemet för moms på viss jordbruksverksamhet

(129) När det gäller argumentet att sänkningen av procenttalet för att fastställa kvartalsavgifterna för moms inom det förenklade systemet minskar det belopp som skall betalas och därför innebär en fördel för mottagarna som lindrar deras skattebörda, påpekar Spanien att den inte påverkar de index genom vilka man bestämmer de avgifter som fastställs tillfälligt och som betalas före den slutliga moms som fastställs vid årets slut.

(130) Åtgärden är motiverad av den prishöjning på dieselolja som ägde rum under den andra halvan av år 2000. Den är av tillfällig karaktär, i enlighet med anvisningarna i inledningen till ministerdekretet av den 29 november 2000 om genomförande av det förenklade systemet för år 2001. Denna tillfälliga karaktär framgår av att sänkningen av indexen enbart påverkar de kvartalsvisa delbetalningarna, men inte de som är tillämpliga för att fastställa den årliga utgående momsen. Denna omständighet innebär att skillnaden mellan de avgifter som framgår av de årliga indexen och de kvartalsvisa förskottsinbetalningar som gjorts skall regleras vid räkenskapsårets slut.

(131) Slutsatsen är enligt Spanien att man inte kan godta att det uppstår någon minskning av den beräknade skattebördan vid slutet av år 2001.

Förlängning till 2000 och 2001 av skattelättnader som är tillämpliga inom IRPF vid överlåtelse av vissa markegendomar och jordbruksföretag

(132) Denna åtgärd, som förlänger de skattelättnader som föreskrivs i sjätte tilläggsbestämmelsen i lag 19/1995 fram till den 31 december 2001, måste bedömas mot en bredare bakgrund än de fördelar som beviljas överlåtarna. Skälet är att dessa bara beviljas under vissa omständigheter, som fastställs i förhållande till köparen av de överlåtna markegendomarna och företagen.

(133) Följaktligen handlar det enligt Spanien inte bara om en skattelättnad, utan om att den beviljas om köparen uppfyller vissa villkor, som syftar till en bättre organisation av jordbruksverksamheten i Spanien och en förbättring av företagens storlek.

Höjning av procenttalet för svårmotiverade utgifter inom ramen för IRPF

(134) Spanien preciserade i sina kommentarer att denna åtgärd ännu inte hade antagits när kommentarerna utarbetades och att den, om den slutligen skulle antas, skulle vara motiverad av målet att anpassa det procenttal för utgifter som inom det förenklade systemet för direkt beräkning är tillämpligt på utgiftsbeloppet till de som ersätter detta procenttal (svårmotiverade utgifter och reserver), vilka har ökat på grund av prishöjningen på dieselolja.

Slutsats

(135) Spanien anser inte att någon av de åtgärder som antagits av den spanska regeringen till stöd för jordbrukssektorn förtjänar att kvalificeras som "statligt stöd" eftersom de är helt förenliga med bestämmelserna i artikel 87.1 i fördraget.

V. BEDÖMNING AV STÖDET

Artikel 87.1 i fördraget

Ändring av lag 37/1992

(136) Denna ändring av lag 37/1992, som ingår i det kungliga lagdekretet 10/2000, består av en höjning av det procenttal för kompensation som är tillämpligt på skattskyldiga som omfattas av det särskilda systemet för jordbruk, djurhållning och fiske när det gäller moms i syfte att neutralisera ökningen av de burna avgifterna, och omfattas av tillämpningsområdet för sjätte direktivet, särskilt artikel 25 i detta.

(137) Åtgärden inrättades för att återställa den jämvikt som krävs mellan ingående moms och utgående moms för skattskyldiga som omfattas av det särskilda momssystemet för jordbruk, djurhållning och fiske.

(138) Den spanska skattemyndigheten underrättade kommissionen, före antagandet av bestämmelsen om en höjning av procenttalet för kompensation, om regeringens planer på att höja det och om dess utveckling i förhållande till de produkter som det skall tillämpas på, vilket uttryckligen föreskrivs i andra stycket i artikel 25.3 i sjätte direktivet.

(139) Spanien har dessutom, i enlighet med ovannämnda artikel 25.3 i sjätte direktivet, tillhandahållit kommissionen de uppgifter som ligger till grund för den spanska myndighetens beräkning av de nya kompensationstalen. Dessa uppgifter styrker att kompensationens belopp inte leder till att de skattskyldiga som omfattas av systemet får någon ekonomisk fördel till följd av dess tillämpning tack vare en kompensation vars belopp överskrider de burna skattebeloppen. Dessa uppgifter har granskats av kommissionen, som inte har gjort några invändningar i frågan.

(140) Följaktligen anser kommissionen, med hänsyn till de uppgifter som Spanien har lämnat i sina kommentarer, att denna åtgärd omfattas av tillämpningsområdet för sjätte direktivet och att det inte rör sig om en selektiv skattemässig åtgärd.

Stödåtgärder för jordbrukskooperativ

(141) De ändringar som genom det kungliga lagdekretet 10/2000 infördes i lag 27/1999 och lag 20/1999 återupprättar bara det rättsläge som fanns för distribution av oljeprodukter av jordbrukskooperativ före antagandet av lag 34/1998.

(142) Spanien har i sina kommentarer förklarat att enligt lag 20/1990 beskattas jordbrukskooperativens avkastning från transaktioner med tredje man med den allmänna bolagsskattesatsen. Detta innebär att det inte uppstår någon typ av subvention vid dessa transaktioner och de ändringar som infördes genom det kungliga lagdekretet 10/2000 har inte lett till några förändringar av det skattesystem som är tillämpligt på transaktioner som avser kooperativens leverans av dieselolja B till tredje man.

(143) Tack vare de ändringar som genomfördes genom det kungliga lagdekretet 10/2000 kan jordbrukskooperativen bedriva denna verksamhet utan att vara skyldiga att bilda ett nytt juridiskt organ för distribution av dieselolja B till tredje man. De kan dessutom överskrida gränsen på 50 % av försäljningsvolymen för transaktioner i form av leverans till tredje man utan förlust av ställningen som skattemässigt skyddat kooperativ.

(144) Det är sant att jordbrukskooperativens avkastning från transaktioner med tredje man beskattas på samma sätt som andra bolag, dvs. enligt den allmänna bolagsskattesatsen. Det är dock också sant att kooperativen, efter de ändringar som infördes genom det kungliga lagdekretet 10/2000, får distribuera dieselolja B till tredje man utan begränsning av affärsvolymen och utan skyldighet att bilda ett nytt juridiskt organ, samtidigt som de åtnjuter den differentierade skattebehandling som kooperativen omfattas av.

(145) Kooperativen åtnjuter skattelättnader när det gäller skatten på överlåtelser av tillgångar och handlingar som upprättats eller registrerats av juridiskt utbildad tjänsteman, skatten på näringsverksamhet, fastighetsskatten och bolagsskatten, vilka infördes före det kungliga lagdekretet 10/2000. När det gäller bolagsskatten är transaktioner med medlemmar belagda med en nedsatt skattesats. Särskilt skyddade kooperativ, vilket jordbrukskooperativen i regel är, får dessutom en subvention på 50 % av det totala bolagsskattebeloppet.

(146) De skattelättnader som kooperativa företag mottar måste dock bedömas i förbindelse med de skyldigheter som bestämmelserna om teknisk justering leder till inom kooperativen. Som Confederación de cooperativas Agrarias de España påpekar i sina synpunkter kan denna skattemässiga förmån inte bedömas skild från den skattemässiga kostnaden för återbäringen inom ramen för kooperativmedlemmens inkomst när det gäller IRPF, som har en helt annan karaktär än utdelningen i ett kapitalistiskt företag. Minskningen när det gäller den dubbelbeskattning som sker i relationen kapitalistiskt företag - delägare (företagsutdelning) har ingen motsvarighet i relationen kooperativt företag - kooperativmedlem (kooperativ återbäring), varför återbäringen är hårdare beskattad än utdelningen. Den vinst som kooperativet skulle kunna få genom sänkningen av bolagsskattebeloppet korrigeras genom den dubbelbeskattning genom IRPF som tillämpas på kooperativets medlemmar och den ökade beskattning som detta leder till.

(147) Beskattningen av jordbrukskooperativen måste analyseras i dess helhet. Den innebär differentierande inslag vad gäller dess struktur och innehåller förmånliga inslag likväl som specifika skyldigheter (avsättningar till obligatoriska fonder, hantering av kapitalet, dubbelbeskattning).

(148) Följaktligen anser kommissionen, på grundval av de uppgifter som har lämnats av Spanien och av Confederación de Cooperativas Agrarias de España, att de ändringar som genom det kungliga lagdekretet 10/2000 infördes i lagstiftningen om jordbrukskooperativ inte ger dessa en fördel som minskar de pålagor som belastar deras budget och de utgör inte en selektiv skattemässig åtgärd som förbrukar statliga medel. Följaktligen utgör denna åtgärd inte statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i fördraget.

Lån till innehavare av jordbruksföretag

(149) Subventionen av låneräntan ger jordbrukarna ett statligt stöd. Några jordbrukare kommer dessutom att motta statligt stöd i form av subventioner av en del av rörelsekostnaderna för garantierna för dessa subventionerade lån. Kommissionen anser följaktligen att dessa åtgärder måste betraktas som selektiva stöd som ges av staten.

Skatteåtgärder avseende IRPF och moms

Tillämpning av ett kompensationsindex för foder inköpt från tredje man på vissa djurhållningsverksamheter som omfattas av systemet för objektiv beräkning av IRPF

(150) Spanien har i sina kommentarer förklarat att detta kompensationsindex, som fanns redan 1995, från och med år 2000 har utvidgats till alla typer av djurhållningsverksamhet, under förutsättning att marknadsvärdet på det foder som köps från tredje man motsvarar minst 50 % av värdet på det som konsumeras. Denna utvidgning är motiverad därför att de nettoavkastningsindex som är tillämpliga på dessa verksamheter inte har förändrats för dessa år. Detta innebär att man inte har tagit hänsyn till det höjda foderpriset vid beräkningen av nettoavkastningen. Man har därför valt att, i stället för att minska nettoavkastningsindexet, införa ett kompensationsindex för denna avkastning när konsumtionen av foder som köps från tredje man är omfattande. Detta kompensationsindex har införts för att anpassa beskattningen till de verkliga kostnader som burits på grund av prishöjningen på foder som köps in från tredje man. Hade den inte genomförts skulle man ha fått en överbeskattning. Det handlar följaktligen inte om en selektiv fördel, utan om en anpassning av den objektivt fastställda nettoavkastningen till verksamhetens verkliga avkastning.

(151) I punkt 27 i kommissionens meddelande om tillämpningen av reglerna om statligt stöd på åtgärder som omfattar direkt beskattning av företag påpekas att "särskilda bestämmelser som inte innehåller skönsmässiga inslag, vilka till exempel tillåter schablonmässigt fastställande av skatten (till exempel inom jordbruks- eller fiskesektorn) kan motiveras av systemets art eller funktion [...]. Sådana bestämmelser utgör alltså inte statligt stöd.".

(152) I den spanska lagstiftningen om inkomstskatt för producenter som omfattas av systemet för objektiv beräkning fastställs ett system för beskattning genom moduler som motsvarar företagens ekonomiska resultat under normala pris-, utgifts- och inkomstförhållanden. I denna lagstiftning föreskrivs att modulerna kan omjusteras för att återställa jämvikten vid exceptionella omständigheter som påverkar den ekonomiska verkligheten. Enligt de spanska myndigheterna ledde de ökade bränslepriserna till att även foderpriserna höjdes, vilket gav upphov till exceptionella omständigheter som orsakade en väsentlig förändring av villkoren. Detta gjorde att man måste införa ett kompensationstal för verksamhetens nettoavkastningsindex.

(153) Anpassningen berodde på att beskattningen måste anpassas till den verkliga ekonomiska kapaciteten. Hade den inte genomförts skulle man ha fått en överbeskattning. Denna anpassning är alltså motiverad av karaktären eller ekonomin hos skattesystemet för objektiv beräkning i syftet att anpassa den för beskattningsändamål kvantifierbara inkomsten till de verkliga intäkterna.

(154) Med hänsyn till de uppgifter som Spanien har lämnat i sina kommentarer anser kommissionen följaktligen att dessa åtgärder är skattemässiga åtgärder som är motiverade av skattesystemets karaktär eller ekonomi.

Sänkning av nettoavkastningen inom systemet för objektiv beräkning av IRPF för jordbruks- och djurhållningsföretag

(155) Spanien har i sina kommentarer förklarat att nettoavkastningen inom systemet för objektiv beräkning för jordbruks- och djurhållningsföretag fastställs på grundval av ett typkonto för redovisning av bruttoresultat. Vid fastställandet av detta typkonto har fakturan för dieselolja för år 2001 beräknats utifrån dieseloljepriserna i januari 1999. Eftersom priset på dieselolja från det datumet och fram till den 1 januari 2001 har stigit, valde man att införa denna sänkning i stället för att ändra på typkontot för redovisning av bruttoresultat. Det rör sig följaktligen inte om ett selektivt statligt stöd, utan om en anpassning av nettoavkastningen beräknad genom ett objektivt system till verksamhetens verkliga avkastning.

(156) I den spanska lagstiftningen om inkomstskatt för producenter som omfattas av systemet för objektiv beräkning fastställs att nettoavkastningen för jordbruks- och djurhållningsföretag skall fastställs på grundval av ett typkonto för redovisning av bruttoresultat. Enligt denna lagstiftning kan nettoavkastningen omjusteras för att återställa jämvikten vid exceptionella omständigheter som påverkar den ekonomiska verkligheten. Enligt de spanska myndigheterna gav de ökade bränslepriserna upphov till exceptionella omständigheter som orsakade en väsentlig förändring av villkoren, vilket gjorde att man måste sänka nettoavkastningen för att anpassa den till verksamhetens verkliga avkastning.

(157) Anpassningen berodde på att beskattningen måste anpassas till den verkliga ekonomiska kapaciteten. Hade den inte genomförts skulle man ha fått en överbeskattning. Denna anpassning är följaktligen motiverad av karaktären eller ekonomin hos skattesystemet för objektiv beräkning för att anpassa den för beskattningsändamål kvantifierbara inkomsten till de verkliga intäkterna.

(158) Med hänsyn till de uppgifter som Spanien har lämnat i sina kommentarer anser kommissionen följaktligen att dessa åtgärder är skattemässiga åtgärder som är motiverade av skattesystemets karaktär eller ekonomi.

Sänkning av procenttalet för att fastställa kvartalsavgifterna inom det förenklade systemet för moms på viss jordbruksverksamhet

(159) Spanien har i sina kommentarer förklarat att sänkningen av procenttalet för att fastställa kvartalsavgifterna för moms inom det förenklade systemet inte påverkar de index genom vilka avgifterna bestäms. Dessa fastställdes tillfälligt på grund av de höjda dieseloljepriserna och med hänsyn till den slutliga moms som fastställs vid årets slut. Sänkningen av indexen påverkar enbart de kvartalsvisa delbetalningarna, men inte de som är tillämpliga för att fastställa den årliga utgående momsen. Denna omständighet innebär att skillnaden mellan de avgifter som framgår av de årliga indexen och de kvartalsvisa förskottsinbetalningar som gjorts skall regleras vid räkenskapsårets slut. Slutsatsen är att det inte uppstår någon minskning av den beräknade skattebördan vid slutet av år 2001.

(160) Följaktligen anser kommissionen, mot bakgrund av de uppgifter som Spanien har lämnat i sina kommentarer, att dessa åtgärder inte innebär någon minskning av skattebördan. Detta ställningstagande grundar sig på jordbrukssektorns specifika särdrag och påverkar inte andra beslut som kommissionen kan komma att fatta i andra sektorer.

Förlängning till år 2000 och 2001 av skattelättnader som är tillämpliga inom IRPF vid överlåtelse av vissa markegendomar och jordbruksföretag

(161) Enligt Spanien handlar denna åtgärd inte bara om en skattelättnad, utan den beviljas om köparen uppfyller vissa villkor, som syftar till en bättre organisation av jordbruksverksamheten i Spanien och en förbättring av företagens storlek.

(162) Denna förlängning av skattelättnaderna för överlåtelse av vissa markegendomar och jordbruksföretag ger mottagarna en fördel som minskar de pålagor som normalt belastar deras budget. En minskning av skatteintäkterna motsvarar en förbrukning av statliga medel i form av skatteutgifter.

(163) Kommissionen anser följaktligen att denna förlängning av skattelättnaderna är ett selektivt stöd som beviljas av staten.

Höjning av procenttalet för svårmotiverade utgifter inom ramen för IRPF

(164) Spanien har i sina kommentarer förklarat att höjningen av procenttalet för svårmotiverade utgifter inom ramen för IRPF, enbart för jordbrukssektorn och bara för beskattningsåren 2000 och 2001, är motiverad av målet att anpassa det procenttal för utgifter som inom det förenklade systemet för direkt beräkning är tillämpligt på utgiftsbeloppet till de utgifter som ersätter detta procenttal (svårmotiverade utgifter och reserver), vilka har ökat på grund av prishöjningen på dieselolja.

(165) Denna höjning av procenttalet för svårmotiverade utgifter inom ramen för IRPF motiveras av att dessa utgifter har ökat för jordbrukarna, på grund av det ökade dieseloljepriset. Hade man inte höjt detta procenttal skulle de inte ha kunnat göra avdrag för de utgifter som de faktiskt burit. Höjningen har införts för att anpassa beskattningen till de verkliga utgifterna och hade den inte genomförts skulle man ha fått en överbeskattning. Anpassningen är alltså motiverad av karaktären eller ekonomin hos skattesystemet för objektiv beräkning i syftet att anpassa den för beskattningsändamål kvantifierbara inkomsten till de verkliga intäkterna.

(166) Med hänsyn till de uppgifter som Spanien har lämnat i sina kommentarer anser kommissionen följaktligen att dessa åtgärder är skattemässiga åtgärder som är motiverade av skattesystemets karaktär eller ekonomi.

Slutsatser

(167) Mot bakgrund av de uppgifter som Spanien har lämnat i sina kommentarer måste ändringen av lag 37/1992, stödåtgärderna för jordbrukskooperativ och de skattemässiga åtgärderna som består av tillämpning av ett kompensationstal för foder inköpt från tredje man på vissa djurhållningsverksamheter som omfattas av systemet för objektiv beräkning av IRPF, sänkningen av nettoavkastningen inom systemet för objektiv beräkning av IRPF för jordbruks- och djurhållningsföretag, sänkningen av procenttalet för att fastställa kvartalsavgifterna inom det förenklade systemet för moms på viss jordbruksverksamhet och höjningen av procenttalet för svårmotiverade utgifter inom ramen för IRPF, betraktas som skattemässiga åtgärder som är motiverade av skattesystemets karaktär eller ekonomi. De uppfyller följaktligen inte kriterierna för att omfattas av tillämpningsområdet för artikel 87.1 i fördraget.

(168) Subventioneringen av lån och garantier till innehavare av jordbruksföretag och den skattemässiga åtgärd som består av en förlängning till år 2000 och 2001 av skattelättnader som är tillämpliga inom IRPF vid överlåtelse av vissa markegendomar och jordbruksföretag måste däremot betraktas som selektiva stöd som ges av staten, eftersom de är skattemässiga åtgärder som kan hänföras till staten, som innebär en förbrukning av statliga medel, innebär en selektiv fördel och inte verkar vara motiverade av skattesystemets karaktär eller ekonomi.

(169) Artiklarna 87 och 88 i fördraget skall tillämpas på alla jordbruksprodukter enligt bilaga I till fördraget som omfattas av en gemensam marknadsorganisation (alla jordbruksprodukter med undantag för annan potatis än potatis för framställning av stärkelse, hästkött, honung, kaffe, alkohol från jordbruksprodukter och vinäger som härrör från alkohol samt kork) i enlighet med de olika förordningar som reglerar motsvarande gemensamma marknadsorganisationer.

(170) Enligt artikel 87.1 i fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

(171) I detta fall ger stödet mottagarna en fördel som minskar de pålagor som normalt belastar deras budget. De ges av staten eller med hjälp av statliga medel. Det är specifikt eller selektivt i den mening att det gynnar vissa företag eller viss produktion, i detta fall producenter inom jordbruks- och djurhållningssektorn.

(172) För att omfattas av tillämpningsområdet för artikel 87.1 i fördraget skall stödet dessutom inverka på konkurrensen och på handeln mellan medlemsstaterna. Detta kriterium förutsätter att stödmottagaren bedriver en näringsverksamhet. Enligt fast rättspraxis i fråga om denna bestämmelse anses handeln vara påverkad om det stödmottagande företaget bedriver en näringsverksamhet som är föremål för handel mellan medlemsstaterna. Det rena faktum att stödet förstärker företagets ställning i förhållande till andra konkurrerande företag inom gemenskapshandeln innebär att man kan anse att handeln påverkas.

(173) I detta fall bedriver mottagarna en näringsverksamhet som är föremål för handel mellan medlemsstaterna. Faktum är att handeln med jordbruksprodukter mellan gemenskapen och Spanien är omfattande. Under 1999 exporterade Spanien jordbruksprodukter till gemenskapen till ett värde av 11329 miljoner euro och importerade produkter av denna typ till ett värde av 7382 miljoner euro(23).

(174) Faktum är att de stödmottagande företagen bedriver sin verksamhet i en sektor som är särskilt utsatt för konkurrens. Det måste påpekas att det inom jordbrukssektorn finns en intensiv konkurrens mellan de producenter i medlemsstaterna vars produkter är föremål för handel inom gemenskapen. De spanska producenterna deltar fullt ut i denna konkurrens och exporterar stora kvantiteter jordbruksprodukter till andra medlemsstater. Det stora antalet mottagare av detta stöd förstärker dessutom effekten av detta stöd på handeln.

(175) Detta stöd kan följaktligen påverka handeln med jordbruksprodukter mellan medlemsstaterna, vilket sker om stödet gynnar företag som bedriver verksamhet i en medlemsstat till nackdel för företag i andra medlemsstater. Åtgärderna i fråga har direkta och omedelbara följdverkningar på produktionskostnaderna för jordbruksprodukter i Spanien. De medför följaktligen en ekonomisk fördel i förhållande till företag i andra medlemsstater som inte har tillgång till jämförbara stöd. De snedvrider alltså eller hotar att snedvrida konkurrensen.

(176) Med hänsyn till ovanstående måste stödet i fråga betraktas som statligt stöd som uppfyller kriterierna i artikel 87.1 i fördraget. Den princip om oförenlighet som stadfästs i artikel 87.1 lämnar dock utrymme för undantag.

Artikel 87.2 b i fördraget

(177) Enligt artikel 87.2 b i fördraget är stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser förenligt med den gemensamma marknaden. Spanien har motiverat detta stöd med argumentet att det var avsett att avhjälpa skador som orsakats av en exceptionell händelse.

(178) Enligt Spanien orsakade den oproportionerliga höjningen av priset på dieselolja störningar i den allmänna ordningen, strejker, brist på energiprodukter och livsmedel samt svårigheter för fri rörlighet för varor inom gemenskapen, vilket bör betraktas som en exceptionell händelse i den mening som avses i artikel 87.2 b i fördraget.

(179) Vad beträffar undantagen från den allmänna princip om statliga stöds oförenlighet med den gemensamma marknaden som fastställs i artikel 87.1 i fördraget, anser kommissionen att man måste göra en strikt tolkning av begreppet "exceptionell händelse" i artikel 87.2 b. Som exceptionella händelser har kommissionen hittills godtagit krig, inre oroligheter och strejker samt, med vissa förbehåll och beroende på deras omfattning, större kärnkraftsolyckor eller industriella olyckor och bränder som resulterar i omfattande förluster. På grund av svårigheterna att förutse sådana händelser bedömer kommissionen om dessa stöd är förenliga genom att analysera varje enskilt fall och med beaktande av sin tidigare praxis inom detta område (punkt 11.2.1 i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till jordbrukssektorn).

(180) Redan texten i artikel 87.2 b i fördraget utesluter all överkompensation för skadorna. När det väl har slagits fast att en exceptionell händelse har inträffat tillåter kommissionen stöd på högst 100 % för att täcka kostnaderna för materiella skador. Kompensationen bör normalt beräknas för den enskilde mottagaren och för att undvika överkompensation skall alla andra ersättningar dras av från stödbeloppet (punkt 11.2.2 i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till jordbrukssektorn).

(181) I detta fall är skälet till att stödet beviljas en ökning av bränslepriset och inte störningar i den allmänna ordningen, strejker och brist på energiprodukter och livsmedel. Dessa omständigheter var inte orsaken till att stödet beviljades, utan uppstod som en konsekvens av ökningen av bränslepriset.

(182) Spanien har inte styrkt att det finns ett samband mellan det beviljade stödet och den skada som stödmottagarna har lidit på grund av det höjda bränslepriset. Det är inte styrkt att alla stödmottagare har lidit skada på grund av detta skäl eller att stödbeloppet är proportionerligt till och inte överskrider de skador som jordbrukarna lidit.

(183) Enligt de spanska myndigheterna är syftet med stödet inte att kompensera för de skador som lidits av jordbrukaren, utan att göra det möjligt för honom att motta ett lån från finansorganen för att klara av den likviditetsbrist som uppkommit på grund av den oproportionerliga höjningen av kostnaden för dieselolja.

(184) Enligt de uppgifter som lämnats av de spanska myndigheterna kan man inte anse att alla mottagare av detta stöd har lidit skada av denna anledning och att stödet inte överskrider de skador som lidits. Kommissionen uttalar sig i detta beslut inte om förekomsten av en exceptionell händelse i den mening som avses i artikel 87.2 b i fördraget när det gäller ökningen av bränslepriset. Detta beslut påverkar inte andra beslut som kommissionen kan komma att fatta i andra sektorer.

(185) Stödet kan följaktligen inte godtas enligt det undantag som anges i artikel 87.2 b i fördraget avseende stöd för att avhjälpa skador som orsakats av en exceptionell händelse.

Artikel 87.3 i fördraget

(186) De undantag som anges i artikel 87.3 får bara medges om kommissionen fastställer att stödet är nödvändigt för att genomföra något av de angivna målen. Att låta dessa undantag omfatta stöd som inte uppfyller detta villkor skulle vara likvärdigt med att tillåta överträdelser av handeln mellan medlemsstaterna och orättfärdiga snedvridningar av konkurrensen i ljuset av gemenskapens intresse, vilket skulle innebära att bevilja orättmätiga fördelar till operatörer i vissa medlemsstater.

(187) Kommissionen anser inte att stödet i fråga beviljades som regionalstöd för att genomföra nyinvesteringar eller för att skapa sysselsättning, eller för att på en övergripande nivå kompensera alla producenter i en region för nackdelar på området för infrastruktur, utan som stöd till jordbrukssektorn. Det rör sig följaktligen om stöd av uttalat sektoriell karaktär som skall bedömas i enlighet med artikel 87.3 c.

(188) I artikel 87.3 c i fördraget föreskrivs att stöd för att underlätta utvecklingen av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner kan anses som förenligt med den gemensamma marknaden, när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.

(189) När det gäller den skattemässiga åtgärd som består av en förlängning till åren 2000 och 2001 av skattelättnader som är tillämpliga inom IRPF vid överlåtelse av vissa markegendomar och jordbruksföretag skulle stödet kunna betraktas som ett investeringsstöd inom sektorn för primärproduktion, detta med hänsyn till att skattelättnaden är knuten till en överföring av markegendom och jordbruksföretag. Lag 14/2000, som är den rättsliga grunden för beviljandet av detta stöd, omfattar dock inte en skyldighet att uppfylla något av de villkor som anges i punkt 4.1 i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till jordbrukssektorn.

(190) Investeringsstöd får bara ges till jordbruksföretag vars ekonomiska livskraft kan visas genom en prospektiv studie(24) och förutsatt att innehavaren har den kompetens och förmåga som erfordras. Företaget måste dessutom uppfylla gemenskapens minimikrav för miljö, hygien och djurens välfärd. Stöd får inte beviljas för investeringar som syftar till att öka en produktion för vilken det inte finns någon normal avsättning på marknaden och det högsta procenttalet för statligt stöd i förhållande till investeringen är 40 % (50 % i mindre gynnade områden enligt artikel 17 i rådets förordning (EG) nr 1257/1999 av den 17 maj 1999 om stöd från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) till utveckling av landsbygden om ändring och upphävande av vissa förordningar(25)); (se dessutom artikel 51.2 och artikel 7 i förordningen).

(191) Spanien har i sina kommentarer inte lämnat någon information som gör det möjligt att styrka att detta investeringsstöd uppfyller de villkor som föreskrivs i ovannämnda riktlinjer. De spanska myndigheterna har begränsat sig till att påpeka att dessa åtgärder måste bedömas mot en bredare bakgrund än de fördelar som beviljas överlåtarna. Skälet är att dessa bara beviljas under vissa omständigheter, som fastställs i förhållande till köparen av de överlåtna markegendomarna och jordbruksföretagen. Det handlar inte bara om en skattelättnad, utan om att den beviljas om köparen uppfyller vissa villkor, som syftar till en bättre organisation av jordbruksverksamheten i Spanien och en förbättring av företagens storlek.

(192) När det gäller stödet i form av garanti föreskrivs dessutom inte de villkor som fastställs i kommissionens tillkännagivande om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i fördraget på statligt stöd i form av garantier för att statligt stöd som beviljas i form av garanti skall anses vara förenligt.

(193) Följaktligen måste stödet i form av en förlängning av skattelättnaderna vid överlåtelse av vissa markegendomar och jordbruksföretag samt stödet i form av subventionering av lån och garantier anses vara driftsstöd som är oförenligt med den gemensamma marknaden. Stöd av denna typ har inga varaktiga effekter på sektorns utveckling, eftersom dess omedelbara effekter upphör när åtgärden upphör (se förstainstansrättens dom av den 8 juni 1995 i mål T-459/93, Siemens mot kommissionen(26)). Detta stöd har som direkt konsekvens en förbättring av möjligheterna för produktion och saluföring av produkterna hos de företag som mottar det i förhållande till andra företag på det nationella territoriet och i andra medlemsstater som inte mottar jämförbart stöd.

(194) Det skall dessutom beaktas att detta stöd till jordbruksprodukter enligt bilaga I till fördraget (med undantag för stöd till annan potatis än potatis för framställning av stärkelse, hästkött, honung, kaffe, alkohol från jordbruksprodukter och vinäger som härrör från alkohol samt kork) motsvarar produkter som omfattas av en gemensam marknadsorganisation och att medlemsstaterna har begränsade behörigheter för att ingripa i funktionen hos dessa organisationer, för vilka endast gemenskapen har behörighet.

(195) Den gemensamma marknadsorganisationen inskränker sig inte till de bestämmelser som avser prissystemet, utan den består av olika mekanismer och bestämmelser som tillsammans utgör en "fullständig och uttömmande" ram. Kommissionen hävdar att det inom denna ram inte finns några undantag och att det enligt domstolens konsoliderade praxis inte finns något som helst utrymme för medlemsstaterna att vidta åtgärder som strider mot den eller att inrätta undantag (se domstolens dom av den 26 juni 1979 i mål 177/78, Pigs and Bacon Commission mot McCarren and Company Limited(27)).

Slutsatser

(196) Med hänsyn till ovanstående och tillämpliga gemenskapsbestämmelser anser kommissionen att, när det gäller de undantag som anges i artikel 87.2 för stöd som är avsett för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser, i artikel 87.3 a och c för stöd som är avsett att främja eller underlätta den ekonomiska utvecklingen i vissa regioner eller av vissa näringsverksamheter, kan det granskade stödet påverka villkoren för handeln på ett sätt som strider mot det gemensamma intresset, det strider mot gemenskapsrätten och det kan inte omfattas av något av de undantag som fastställs i artikel 87.2 och 87.3 i fördraget.

VI. SLUTSATSER

(197) Kommissionens slutsats är att Spanien i strid med artikel 88.3 i fördraget olagligen har beviljat de granskade stöden. Dess beviljande var olagligt, eftersom det genomfördes innan kommissionen hade uttalat sig om dess förenlighet med den gemensamma marknaden.

(198) Dessutom är stödet av ovannämnda skäl oförenligt med den gemensamma marknaden eftersom det omfattas av tillämpningsområdet för artikel 87.1 i fördraget och inte kan beviljas på grundval av något av de undantag som anges i punkterna 2 och 3 i den artikeln.

(199) Om ett stöd är oförenligt med den gemensamma marknaden skall kommissionen förpliktiga medlemsstaten att återkräva det stöd som olagligen beviljats. Denna återkravsskyldighet, som föreskrivs i artikel 14.1 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i fördraget(28), är nödvändig för att återställa den tidigare situationen och avskaffa alla finansiella fördelar som mottagarna orättmätigt åtnjutit sedan de beviljades stödet.

(200) De stöd som beviljats skall återbetalas i dess helhet.

(201) Stöden skall återbetalas enligt den spanska lagstiftningens förfaranden. De belopp som skall återkrävas skall innefatta ränta från och med det datum då stöden beviljades till det datum då de faktiskt återbetalats. Denna ränta skall beräknas enligt marknadsräntan på grundval av den referensränta som används vid beräkningen av bidragsekvivalenten inom ramen för regionalstöd, enligt kommissionens riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål(29).

(202) Detta beslut påverkar inte de slutsatser som kommissionen eventuellt drar avseende finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken genom Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De åtgärder som Spanien har genomfört och som består av den ändring av lag 37/1992 som föreskrivs i kungligt lagdekret 10/2000, de stödåtgärder för jordbrukskooperativ som föreskrivs i kungligt lagdekret 10/2000 och de skattemässiga åtgärder som föreskrivs i dekretet av den 29 november 2000 från finansministeriet, bestående av tillämpningen av ett kompensationstal för foder inköpt från tredje man på vissa djurhållningsverksamheter som omfattas av systemet för objektiv beräkning av IRPF, sänkningen av procenttalet för att fastställa kvartalsavgifterna inom det förenklade systemet för moms på viss jordbruksverksamhet samt den skattemässiga åtgärd som består av en höjning av procenttalet för svårmotiverade utgifter inom ramen för IRPF, utgör inte statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i fördraget.

Artikel 2

Det statliga stöd som Spanien har genomfört till förmån för innehavare av jordbruksföretag i form av subventionering av lån och garantier som föreskrivs i ett beslut från jordbruksministeriet av den 15 november 2000 om offentliggörande av ett godkännande från ministerrådet av den 10 november 2000, samt den förlängning till åren 2000 och 2001 av skattelättnader som är tillämpliga inom IRPF vid överlåtelse av vissa markegendomar och jordbruksföretag som föreskrivs i sjunde övergångsbestämmelsen i lag 14/2000, är inte förenligt med den gemensamma marknaden.

Artikel 3

Spanien skall avskaffa de stödordningar som avses i artikel 2.

Artikel 4

1. Spanien skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att från stödmottagarna återkräva de stöd som avses i artikel 2 och som olagligen utbetalats till stödmottagarna.

2. Återkravet skall ske utan dröjsmål och i enlighet med förfarandena i nationell lagstiftning, förutsatt att dessa förfaranden gör det möjligt att omedelbart och effektivt verkställa detta beslut. De stöd som skall återkrävas skall innefatta ränta som löper från den dag stödet stod till stödmottagarnas förfogande till den dag det har återbetalats. Räntan skall beräknas på grundval av den referensränta som används vid beräkningen av bidragsekvivalenten inom ramen för regionalstöd.

Artikel 5

Spanien skall inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.

Artikel 6

Detta beslut riktar sig till Konungariket Spanien.

Utfärdat i Bryssel den 11 december 2002.

På kommissionens vägnar

Franz Fischler

Ledamot av kommissionen

(1) EGT C 172, 16.6.2001, s. 2.

(2) Se fotnot 1.

(3) BOE 312, 29.12.1992, s. 44247.

(4) BOE 241, 7.10.2002, s. 36614.

(5) EGT L 145, 13.6.1977, s. 1.

(6) EGT L 331, 7.12.2002, s. 27.

(7) BOE 170, 17.7.1999, s. 27027.

(8) BOE 304, 20.12.1990, s. 37970.

(9) BOE 241, 8.10.1998, s. 33517.

(10) EGT C 384, 10.12.1998, s. 3.

(11) BOE 276 de 17.11.2000, s. 40088.

(12) Räntesubvention: 3 %; lånets varaktighet: 5 år; ett års betalningsfrihet; högsta kreditbelopp per hektar: 75000 pesetas 0,03 x 75000 (1 + 1+ 1/4 + 2/4 + 3/4)1/5 = 1575 pesetas per hektar.

(13) BOE 287, 30.11.2000, s. 41611.

(14) BOE 159, 5.7.1995, s. 20394.

(15) BOE 313, 30.12.2000, s. 46631.

(16) EGT C 28, 1.2.2000, s. 2. (Rättelse i EGT C 232, 12.8.2000, s. 17).

(17) EGT C 71, 11.3.2000, s. 14.

(18) BOE 188, 7.8.1986, s. 27907.

(19) BOE 58, 9.3.1970, s. 3820.

(20) BOE 308, 24.12.1992, s. 43867.

(21) BOE 295, 10.12.1998, s. 40730.

(22) BOE 310, 28.12.1995, s. 37072.

(23) Källa: Eurostat.

(24) Jordbruksföretag i finansiella svårigheter får bara motta stöd som uppfyller de villkor som fastställs i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (EGT C 288, 9.10.1999, s. 2).

(25) EGT L 160, 26.6.1999, s. 80.

(26) REG 1995, s. II-1675.

(27) Rec. 1979 s. 02161 (Svensk specialutgåva IV s. 00463).

(28) EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.

(29) EGT C 74, 10.3.1998, s. 9.