KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 313/97 av den 20 februari 1997 om ändring av kommissionens förordning (EEG) nr 3665/87 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för spannmål (1), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 923/96 (2), särskilt artikel 13.11 i denna, och motsvarande bestämmelser i andra förordningar om gemensam organisation av marknader för jordbruksprodukter, och

med beaktande av följande:

Det bör undvikas att gemenskapsmedel anslås till ekonomisk verksamhet som inte motsvarar ändamålet med systemet med exportbidrag. Risken finns att sådan verksamhet äger rum för produkter som är berättigade till exportbidrag och som återimporteras till gemenskapen utan att ha undergått en väsentlig förädling eller behandling i ett tredje land och som i kraft av ett förmånsavtal eller ett rådsbeslut vid återimporten omfattas av nedsatt tullsats eller nolltullsats jämfört med den normala tullsatsen.

I rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 82/97 (4), definieras i artiklarna 23-26 de ursprung som inte medför förmånsbehandling av varorna och dessa kriterier för gemenskapsursprung och särskilt kriteriet för behandling eller väsentlig förädling bör tillämpas på produkter som återimporteras för att avgöra om de tidigare exporterade produkterna kan vara berättigade till exportbidrag eller ej.

Det är lämpligt dels att göra det möjligt för medlemsstaterna att återta eller att inställa utbetalningen av exportbidraget i de fall där de har konstaterat att det är uppenbart att transaktionen inte överensstämde med syftet med exportbidragssystemet och dels att undvika att skapa en alltför tung arbetsbörda för de nationella myndigheterna genom krav på en systematisk kontroll av all import som sker till nedsatta tullsatser.

Dessa nya åtgärder innebär nya krav för exportörerna. Det är lämpligt att begränsa tillämpningen av dessa åtgärder till de ömtåligaste produkterna. Urvalet av dessa produkter skall ske på grundval av riskanalysen, nämligen skillnaden mellan exportbidraget och förmånstullsatserna för de berörda produkterna och enligt den erfarenhet som medlemsstaterna och kommissionen har uppnått i fråga om denna typ av transaktioner. Det bör upprättas ett kommunikationssystem mellan medlemsstaterna och kommissionen i fråga om produkter som innebär en risk för att det sker en omläggning av handeln, även om de inte förekommer på förteckningen över känsliga produkter, så att kommissionen får möjlighet att komplettera den förteckningen.

Det är följaktligen lämpligt att ändra kommissionens förordning (EEG) nr 3665/87 (5), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1384/95 (6).

Berörda förvaltningskommittéer har inte yttrat sig inom den tid som ordföranden har bestämd.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EEG) nr 3665/87 ändras på följande sätt:

1. I artikel 15 skall den befintliga texten bli punkt 1 och följande punkt 2 skall läggas till:

"2. När det konstateras att de exporterade produkterna har återimporterats till gemenskapen

- efter att ha behandlats eller förädlats i ett tredje land och inte har uppnått den bearbetningsgrad som föreskrivs i artikel 24 i förordning (EEG) nr 2913/92 och

- vid återimporten åtnjutit tillämpning av en nedsatt importtullsats eller nolltullsats jämfört med den normala tullsatsen,

skall inget exportbidrag utgå. Om exportbidraget redan har betalats ut skall det på medlemsstatens begäran återbetalas av exportören.

Bestämmelserna i denna punkt skall endast tillämpas på de produkter som avses i bilaga V och exporteras i oförändrat skick. Om medlemsstaterna konstaterar att andra produkter än de som anges i bilaga V innebär en risk för att det sker en omläggning av handeln skall de så snart som möjligt informera kommissionen om detta.

Bestämmelserna i denna punkt skall inte tillämpas om produkterna återimporteras åtminstone två år efter exportdatumet.

Bestämmelserna i artikel 11 tillämpas inte i de fall som nämns i denna paragraf."

2. Följande tabell skall bifogas som bilaga V denna förordning:

"BILAGA V

FÖRTECKNING ÖVER PRODUKTER FÖR VILKA ARTIKEL 15.2 ÄR TILLÄMPLIG

I. Produkter som avses i artikel 1 i rådets förordning (EG) nr 3072/95 (*) (ris).

II. Produkter som avses i artikel 1 i förordning (EEG) nr 1785/81 (socker och isoglukos).

III. Produkter som avses i rådets förordning (EEG) nr 1766/92 (**) (spannmål).

IV.>Plats för tabell>

V.>Plats för tabell>

VI.>Plats för tabell>

VII.>Plats för tabell>

(*) EGT nr L 329, 30.12.1995, s. 18.

(**) EGT nr L 181, 1.7.1992, s. 21."

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas på verksamhet för vilka exportintyg har godkänts från och med dagen för ikraftträdandet.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 20 februari 1997.

På kommissionens vägnar

Franz FISCHLER

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr L 181, 1.7.1992, s. 21.

(2) EGT nr L 126, 24.5.1996, s. 37.

(3) EGT nr L 302, 19.10.1992, s. 1.

(4) EGT nr L 17, 21.1.1997, s. 1.

(5) EGT nr L 351, 14.12.1987, s. 1.

(6) EGT nr L 134, 20.6.1995, s. 14.