MEMORANDUM FRÅN EKSG:S RÅDGIVANDE KOMMITTÉ om de aspekter som hör samman med att EKSG-fördraget löper ut år 2002 (95/C 206/06)

(Text av betydelse för EES)

(Enhälligt antaget, förutom en röst emot, vid det 320:e sammanträdet den 28 juni 1995)

Europeiska kol- och stålgemenskapens rådgivande kommitté erinrar om sina tidigare ståndpunkter vad gäller utgången av EKSG-fördraget och särskilt

- sitt PM som antagits den 20 november 1992 (1) om EKSG-fördragets framtid

- sitt PM som antagits den 24 mars 1994 (2) om EKSG:s framtida ekonomiska verksamhet.

I dessa båda PM, vilka enhälligt antagits, togs hänsyn till de dokument som fanns vid den tidpunkten och som härrör från Europaparlamentet, rådet samt från kommissionen, varvid särskilt PM:et av den 24 mars 1994, arbetsdokumentet från kommissionen av den 20 oktober 1993 som uppdaterar meddelandet till rådet om EKSG-fördragets framtid jämte finansiella aspekter (3).

Den rådgivande kommittén har fått kännedom om de dokument i samma fråga som sedan dess publicerats av behöriga europeiska institutioner, särskilt

- rådets slutsatser om EKSG-fördragets framtid av den 22 april 1994 (4)

- Europaparlamentets resolution om förslag till EKSG:s driftbudget för 1995 av den 26 oktober 1994 (5)

- yttrandet av den 23 februari 1995 (6) från parlamentets utskott för forskning, teknisk utveckling och energi om Fördraget om Europeiska unionen och dess funktion med hänsyn till regeringskonferensen 1996

- rapport av den 22 mars 1995 (7) från Europaparlamentets budgetutskott om beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen vad gäller förvaltningen av EKSG för räkenskapsåret 1993

- årliga rapporter från Revisionsrätten om bokföring och ekonomisk förvaltning för Kol- och stålgemenskapen. Den senaste rapporten hänför sig till år 1993 (8).

Den rådgivande kommittén är i likhet med Europaparlamentet medveten om det aktuella behovet av ett mer politiskt och globalt synsätt på de olika aspekterna i samband med att EKSG-fördraget löper ut. Kommittén menar därför att det nu är dags att uppdatera och samordna ståndpunkterna i frågan.

- Mellan 1992 och 1994 skakade en djup kris än en gång järn- och stålindustrin och det visar att det hela tiden är nödvändigt att företa strukturella anpassningar med allvarliga industriella, sociala och regionala konsekvenser som följd.

- Kommissionens publicering av en grönbok om energipolitik för Europeiska unionen (9) har gett upphov till en principdiskussion om den långsiktiga strategin i politiken vad gäller kolindustrin.

- Utvidgningen nyligen av Europeiska unionen till 15 medlemsstater och dess utvidgning under den närmaste framtiden till att omfatta ännu fler, bl.a. central- och östeuropeiska stater, har och kommer att ha en betydande effekt på kol- och stålindustrin.

Den rådgivande kommittén bildades genom EKSG-fördraget som ett forum för dialog mellan näringslivets parter (tillverkare, arbetstagare, förbrukare och företrädare för handeln) och kommissionen samt mellan dessa parter inbördes och över nationsgränserna. Kommittén anser därför att den har särskilda förutsättningar för och är kompetent att uttala sig om bestämmelserna i EKSG-fördraget och om det sätt på vilket de tillämpats. Kommittén kan även bedöma den inverkan bestämmelserna i EKSG-fördraget har haft på de omfattande strukturomvandlingarna av dessa industrier som ägt rum sedan mer än 40 år samt på den cykliska konjunkturutvecklingen som särskilt påverkar järn- och stålindustrin.

1. ALLMÄNNA OBSERVATIONER

Den rådgivande kommittén bekräftar sina tidigare ståndpunkter, nämligen

1.1. att EKSG-fördraget skall gälla fram till år 2002 som ett särskilt juridiskt dokument och att det fram till den tidpunkten skall tillämpas i vanlig ordning, dock med hänsyn tagen till de särskilda observationerna nedan,

1.2. att vissa av EKSG:s bestämmelser som har bestått provet skall överföras till Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen vilket föreslås i kommissionens meddelande till rådet av den 15 mars 1991 (10),

1.3. att kommissionen även fortsättningsvis skall bedriva nära samarbete med den rådgivande kommittén vad gäller fastställandet av unionens kol- och stålpolitik och vad gäller de kommande övervägandena om de olika aspekterna på EKSG-fördragets utgång år 2002.

2. SÄRSKILDA OBSERVATIONER

Den rådgivande kommittén har följande anmärkningar och kommentarer att göra till vissa av EKSG-fördragets bestämmelser:

2.1. Den rådgivande kommittén konstaterar att de statistiska instrument, d.v.s. den av Eurostat utarbe tade statistiken vad gäller industri, ekonomi, handel och sociala frågor, har varit till alla berörda parters fulla belåtenhet.

Särskilt meddelandet i förväg om investeringsprogram och upplysningar om produktionskapaciteten ökar öppenheten vad gäller beslut om investeringar, utan att det därvid uppstår juridiska problem beträffande konkurrensen. Tvärtom: samtidigt som öppenheten är ett viktigt element i den normala konkurrensen är den till gagn för tillverkarna, företrädarna för handeln och förbrukarna samt dessutom ett viktigt element för att bedöma konkurrensen.

Utarbetandet av uppskattningar på kort och medellång sikt samt en regelbunden revision av dessa främjar den globala konkurrensen och gör det samtidigt lättare att genomföra drägliga anpassningar av social karaktär för berörd personal i händelse av en strukturell kris.

De statistiska instrumenten samt företagens och kommissionens upplysningsplikt bör bibehållas inte bara fram till dess EKSG-fördraget löper ut utan även efter denna dag.

2.2. Den rådgivande kommittén förordar att endast en europeisk myndighet skall vara ensam behörig vad gäller konkurrensfrågor, d.v.s. kommissionen, vilket föreskrivs i EKSG-fördraget.

Omfattningen av behörigheten och särskilt kontrollen a priori i samråd med de berörda företagen ger ytterligare juridisk säkerhet. Det är bestämmelser som är beprövade.

En uppdelning av den överstatliga kompetensen som hittills varit samlad hos en enda myndighet, kommissionen, skulle i den aktuella situationen med en gemensam marknad utgöra en tillbakagång. Även efter utgången av fördraget bör kommissionens kompetens och de regler som har bestått provet vidmakthållas.

2.3. Den rådgivande kommittén ser i de flexibla medel som den europeiska kommissionen förfogar över i krissituationer för att dämpa, bl.a. på stålmarknaden, de följder som ofta hänger ihop med en nedgång i efterfrågan, EKSG-fördraget som ett instrument som har visat sig mycket användbart. Fram till dess det löper ut är det inte nödvändigt att ändra det.

Under hela den tid EKSG har existerat har järn- och stålindustrin gått igenom en lång rad kraftiga konjunktursvängningar. Den kommer även framdeles att vara utsatt för starka konjunkturcykler. För att kunna bemöta sådana extraordinära situationer är det nödvändigt att även fortsättningsvis ha tillgång till lämpliga instrument vilka dock får användas först efter samråd med alla berörda parter.

Sådana undantagssituationer kommer att uppkomma även efter EKSG-fördragets utgång och det är därför nödvändigt att kunna ingripa med hjälp av en metod på gemenskapsnivå.

2.4. Den rådgivande kommittén betonar än en gång att de principer som reglerar de ekonomiska stöd som medlemsstaterna beviljar för de sektorer som sorterar under EKSG även fortsättningsvis skall til lämpas.

2.4.1. Därför bör för järn- och stålindustrin det strikta förbudet mot stöd, särskilt subventioner vad gäller investeringar och drift, vilka ger en snedvriden konkurrens, bibehållas även efter det att Fördraget om kol- och stålgemenskapen har löpt ut med hänsyn till de aktuella bidragsreglerna, vilka inte tillåter statliga stöd utom i särskilda undantagsfall.

Efter upprepade kränkningar av förbudet mot statliga stöd har kommissionen och rådet börjat att inte längre medge nya undantag från subventionsförbudet. Den rådgivande kommittén förstår inte varför den ram som EKSG-fördraget tillsammans med bidragsreglerna utgör i detta läge skulle göras mer flexibel.

Det stränga subventionsförbudet bör absolut behållas för att skydda företagen mot alla former av favörer med en snedvridningseffekt. Detta förbud bör även tillämpas på industribranscher som konkurrerar med järn- och stålsektorn.

2.4.2. Beträffande kolindustrin är situationen annorlunda. En del av kolproduktionen i Europeiska unionen är för närvarande inte konkurrenskraftig i förhållande till den kol som importeras och det finns ingen omfattande handel med kol mellan medlemsstaterna. Det är därför stödet från medlemsstaterna inte stör ordningen på den gemensamma marknaden. De aktuella bidragsreglerna i beslut 3632/93/EKSG skall anses som ett lämpligt instrument för energipolitiken utöver sin sociala och regionala inverkan.

Den rådgivande kommittén anser att efter det att fördraget om EKSG löpt ut skall denna typ av stöd från medlemsstaterna även forstsättningsvis formellt tillåtas.

2.5. Den rådgivande kommittén önskar erinra om attkol- och stålsektorn och särskilt kolindustrin utgör det enda område för vilket särskilda mål är uppställda i ett europeiskt fördrag. Den rådgivande kommittén hänvisar bl.a. till bestämmelserna i fördraget som preciserar dessa mål och särskilt de som syftar till att undvika en allvarlig störning i ekonomin, att säkerställa en jämn försörjning av den gemensamma marknaden och att förbättra gemenskapens produktionspotential, utan rovdrift av naturtillgångarna. Det är just dessa mål som visar, enligt den rådgivande kommitténs uppfattning, att åtgärder vad gäller energipolitiken inklusive kolpolitiken aldrig kan bedömas självständigt utan att hänsyn tas till det allmänna ekonomiska läget. Den rådgivande kommittén erinrar även om att dessa åtgärder har en viktig dimension vad gäller den regionala och sociala politiken.

Den rådgivande kommittén understryker att även efter det att fördraget om EKSG har löpt ut, skall gemenskapen beakta dessa principer genom att anpassa dem till den ändrade situationen, bl.a. grund av bidrag med inhemska energitillgångar för att få en jämn energiförsörjning av den gemensamma marknaden. I detta sammanhang bör tillämpningen av subsidiaritetsprincipen spela en viktig roll, eftersom alla viktiga intressen skall tillgodoses på behörigt sätt på gemenskapsnivå. Dessutom sker inrättandet av nya, effektiva och öppna beslutsordningar i Europeiska unionen framför allt genom ett gemensamt samråd med alla berörda parter. Efter det att EKSG-fördraget har löpt ut skall andra energiområden samt de energiförbrukande industriernas intressen, bl.a. inom stålsektorn, även fortsättningsvis beaktas.

Vad gäller kolets plats i energipolitiken erinrar den rådgivande kommittén om att kommissionen i sin grönbok har påbörjat en debatt om en ny inriktning av denna politik.

Den rådgivande kommittén antog den 28 juni 1995 en resolution om kommissionens grönbok. Den skall avge ett yttrande om vitboken så snart kommissionen har slutfört den.

2.6. Den rådgivande kommittén har inga invändningar att göra vad gäller överföringen till kommissionen av behörighet vad gäller den yttre handelspolitiken för EKSG-produkter i likhet med de bestämmelser som avses för detta i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

Kommittén vill fästa uppmärksamheten på möjligheten att utöva denna befogenhet efter fördjupat samråd med de berörda intressenterna och genom att ta särskild hänsyn till de områden inom Europeiska unionen som är mer känsliga än andra för handelsutbyten med tredje land.

2.7. Den rådgivande kommittén önskar erinra om att den sociala dimensionen i EKSG-fördraget är odiskutabel. Enligt detta fördrag har gemenskapens organ till uppgift att förbättra arbetstagarnas levnads- och arbetsvillkor.

De stöd som avses i fördraget i händelse av minskning av arbetskraftsbehovet har en särskild betydelse. I extraordinära krissituationer, som kan göra det svårt att behålla de friställda personerna i sysselsättning, kan gemenskapen bevilja stöd utan återbetalningsskyldighet för att bidra till att lösa strukturkriser. Dessa åtgärder kan bl.a. ta sig följande uttryck: Bidrag till dess återanställning sker eller fram till pensionering. Återanpassning av arbetstagarna inklusive lönebidrag under återanpassningsperioden.

Den rådgivande kommittén önskar slutligen särskilt understryka att de gemenskapsåtgärder som finansieras genom EKSG:s budgetmedel för att främja byggandet av subventionerade bostäder är unika inom gemenskapen.

Fram till utgången av fördraget år 2002 bör bestämmelserna i fördraget bibehållas i sin helhet. För att göra detta skall tillräckliga ekonomiska resurser frigöras varje år enligt punkt 2.9.2, första strecksatsen nedan. De första resultaten av ett successivt införande av återanpassningsåtgärder i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, bl.a vad gäller yrkesutbildning, har visat att det inte är möjligt att införa regler som har samma värde. Den rådgivande kommittén önskar att de svårigheter som uppkommer i samband med detta skall analyseras för att man skall kunna finna en lämplig lösning.

Efter utgången av fördraget är det nödvändigt att den socialpolitiska andan i EKSG-fördraget överförs till Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. I den svåra situation arbetsmarknaden i Europa befinner sig och särskilt i regioner med kol- och stålindustrier med ofta en ensidig struktur krävs det att beprövade socialpolitiska instrument används.

2.8. Den rådgivande kommittén erinrar om de utmärkta resultat som uppnåtts med hjälp av den forskning inom EKSG:s specifika sektor som organiserats i företagen på sektornivå och över gränserna. Avkastningen på de investeringar som gjorts på denna grund har utgjort en flerdubbling av den ursprungliga investeringen och har dessutom avsevärt förbättrat arbetsvillkoren.

Den sociala forskningen i alla dess delar (ergonomi, arbetsmiljön i kol- och stålindustrier, hälsa och säkerhet i gruvorna samt yrkesmedicin) är unik i Europeiska unionen. Särskilt ergonomiprogrammen har varit till stor nytta även för andra branscher. Såväl inom den sociala forskningen som inom den tekniska har det varit möjligt att med hjälp av lämpligt samrådsförfarande få med alla berörda grupper i förberedelsen, utvecklingen och utvärderingen av forsknings- och demonstrationsprogrammen. Även denna åtgärd bör fortsätta, d.v.s. att arbetsmarknadens parter deltar var gång det finns anledning till det.

Den rådgivande kommittén understryker att fram till dess EKSG-fördraget löper ut år 2002 och med hänsyn till små och mellanstora företags tekniska särdrag

a) bör maximalt stöd ges till EKSG-forskningen i gemenskapens teknologiska och sociala ramprogram,

b) som anges nedan i punkt 2.9.2 första strecksatsen bör tillräckliga medel i EKSG:s driftbudget avsättas årligen till de olika forskningsområdena för att stödja den forskningsverksamhet inom EKSG som inte kan ingå i gemenskapens ramprogram.

Stöd till gemenskapens forskning per sektor för att förbättra såväl produktionen och användningen av stål och kol som arbetsvillkoren och säkerheten i arbetet bör enligt den rådgivande kommitténs mening även fortsättningsvis ges efter utgången av EKSG-fördraget.

Bibehållandet av detta stöd skall underlättas och säkerställas genom en finansiell mekanism (t.ex. en fond). Ej utnyttjade EKSG-fonder enligt punkt 2.9.5 nedan skulle kunna sättas in i denna mekanism.

Den omfattning av uttagsminskningen som den rådgivande kommittén önskat står i direkt relation till de utgifter som skall finansieras och det successiva upplösandet av reserverna (se punkt 2.9.4 nedan).

2.9. Ekonomiska aspekter

2.9.1. Den rådgivande kommittén bekräftar beträffande EKSG:s uttag av avgift den ståndpunkt som den uttryckt vid flera tillfällen. Den konstaterar att denna särskilda och kompletterande avgift endast tas ut på kol- och stålföretag i Europeiska unionen och påverkar inte på något sätt importerade EKSG-produkter eller konkurrerande material.

Den rådgivende kommittén noterar att kommissionen i sitt arbetsdokument av den 20 oktober 1993, vilket uppdaterar meddelandet till rådet om Fördraget om kol- och stålgemenskapen - finansiell verksamhet, som nämns ovan, har som arbetshypotes att den successiva minskningen av avgiften som började redan 1991 skall fortsätta och att den skall upphöra fr.o.m. 1999.

2.9.2. Den rådgivande kommittén

- önskar att tillräckliga medel anslås i EKSG:s driftbudget fram till dess fördraget löper ut år 2002 för finansiering av de önskade sociala åtgärderna enligt punkt 2.7. ovan samt av stöd till den tekniska och sociala forskningen enligt punkt 2.8.,

- erinrar om att finansieringen av omställningslån så snart som möjligt bör upptas inom ramen för Fördraget om upprättandet av den Europeiska gemenskapen,

- räknar med att kommissionen kommer att höra den rådgivande kommittén innan de kommande driftbudgetarna utarbetas såsom tidigare.

2.9.3. Vad gäller reserverna erinrar den rådgivande kommittén om den ståndpunkt den har haft hela tiden, nämligen att dessa företrädesvis bör användas till förmån för de företag och deras arbetstagare som sedan 1952 har betalat in merparten av de medel som har gjort det möjligt att bygga upp dem.

Följaktligen bör de reserver som byggts upp inom ramen för EKSG:s verksamhet, d.v.s.

- garantifonden

- specialreserven

- f.d. pensionsfonden,

enligt den rådgivande kommitténs mening lösas upp allteftersom och därefter uppöra i samband med den ekonomiska verksamheten, som har legat till grund för uppbyggnaden av reserverna och som även ligger till grund för ett bibehållande av dem på medellång sikt.

Den rådgivande kommittén konstaterar att denna utveckling förutses för övrigt i kommissionens arbetsdokument i 2.9.1 ovan.

2.9.4. Den rådgivande kommittén ansluter sig till kommissionens arbetshypotes, enligt vilken de reserver som fram till dess EKSG-fördraget löper ut år 2002 skulle bidra till finansieringen av driftbudgeten. Storleken på detta bidrag skall fastställas varje år med hänsyn till storleken på övriga intäkter och begränsas till de prioriterade behoven för arbetstagarna och företagen inom kol- och stålsektorn. Den rådgivande kommittén önskar höras regelbundet i dessa frågor och i tillräckligt god tid innan budgeten utarbetas.

2.9.5 Den rådgivende kommittén föreslår att återstående saldon på de reserver som skall lösas upp fram till år 2002 och som inte skall användas för finansiering av driftbudgeten enligt punkt 2.9.1 ovan samt de reserver som senare kommer att lösas upp i samband med den successiva minskningen, och därefter upphörandet av den ekonomiska verksamhet som ligger till grund för dem, skall användas till en finansiell mekanism (t.ex. en stiftelse) i en form som skall fastställas senare. Kommissionen skall delta i förvaltningen av denna mekanism och i övervägandena om hur den skall användas. Syftet med den finansiella mekanismen är att stödja sådan verksamhet som den rådgivande kommittén anser prioriterad, nämligen den tekniska forskningen inom kol- och stålsektorn och den sociala forskningen, även efter det att EKSG-fördraget har löpt ut.

2.10. Den rådgivende kommittén anser att de bestämmelser, förfaranden och institutioner som kräver och möjliggör debatt mellan tillverkare, arbetstagare, användare och företrädare för handeln å ena sidan och kommissionen å andra sidan inom olika sektorer har gett mycket tillfredsställande resultat. Särskilt har de tre intressegruppernas samtidiga närvaro i EKSG:s rådgivande kommitté visat sig vara mycket bra.

Den rådgivande kommittén önskar följaktligen att de förfaranden och institutioner som föreskrivs enligt EKSG-fördraget vad gäller samråd även fortsättningsvis kommer att tillämpas på sedvanligt sätt fram till dess fördraget löper ut år 2002.

Den rådgivande kommittén betonar dessutom den politiska betydelsen av dessa dialoger och deras ekonomiska och sociala effekter under perioder av strukturell anpassning.

Följaktligen bör ett gemensamt, samtidigt, öppet och strukturerat samråd säkerställas med alla berörda aktörer inom kol- och stålsektorerna även efter det att EKSG-fördraget har löpt ut.

(1) EGT nr C 14, 20.1.1993, s. 5.

(2) EGT nr C 116, 27.4.1994, s. 4.

(3) Dok. SEC(93) 1596 slutl.

(4) Dok. rådet 6442/94 (press 76).

(5) EGT nr C 323, 21.11.1994, s. 66.

(6) Dok. EP 211.254/slutl.

(7) Dok. EP 211.584/slutl.

(8) EGT nr C 346, 7.12.1994, s. 1.

(9) Dok. KOM(94) 659, slutl., 11. 1. 1995.

(10) Dok. SEK(91) 407 slutl.