KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 770/96 av den 26 april 1996 om ändring av förordning (EEG) nr 3002/92 om fastställande av gemensamma tillämpningsföreskrifter för kontroll av användningen och/eller destinationen för varor från intervention

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning nr 136/66/EEG av den 22 september 1966 om den gemensamma organisationen av marknaden för oljor och fetter (1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 3290/94 (2), särskilt artiklarna 12.4 och 26.3 i denna, och av motsvarande föreskrifter i övriga förordningar om upprättandet av en gemensam organisation av marknader för jordbruksprodukter, och

med beaktande av följande:

Kommissionens förordning (EEG) nr 3002/92 (3), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1938/93 (4), fastställer gemensamma tillämpningsföreskrifter särskilt om frisläppande av den säkerhet som garanterar en korrekt användning och/eller bestämmelseort för varor från intervention.

Enligt artikel 8.1 i rådets förordning (EEG) nr 729/70 av den 21 april 1970 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken (5), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1287/95 (6), krävs det av medlemsstaterna att de vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att återvinna belopp som förlorats till följd av oegentligheter, allt i enlighet med nationella bestämmelser i lagar och andra nationella författningar.

För att säkerställa en lika behandling av försäljningar från interventionslager till nedsatt pris och jämförbara system genom vilka stöd och i synnerhet exportbidrag beviljas, och för att säkerställa likvärdig behandling av aktörer i medlemsstaterna, för att underlätta återvinningen av ekonomiska förmåner som beviljats felaktigt är det lämpligt att stadga att ett belopp skall betalas som motsvarar värdet av den säkerhet som felaktigt frisläppts.

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandena från de tillämpliga förvaltningskommittéerna.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Följande artikel 5a skall införas i förordning (EEG) nr 3002/92:

"Artikel 5a

1. Om det fastställs, sedan den säkerhet som avses i artikel 5 helt eller delvis frisläpps, att produkterna helt eller delvis inte nått föreskriven användning eller bestämmelseort, skall den behöriga myndigheten i den medlemsstat där säkerheten har frisläppts, i enlighet med artikel 8.1 i förordning (EEG) nr 729/70, kräva att den berörda aktören betalar ett belopp som motsvarar värdet av den säkerhet som skulle ha förverkats om försummelsen hade beaktats innan säkerheten frisläpptes. Till detta belopp skall läggas ränta beräknad från dagen för säkerhetens frisläppande till dagen före betalningsdatum.

Den behöriga myndighetens mottagande av det belopp som avses i föregående stycke skall utgöra återvinning av den orättmätigt beviljande ekonomiska förmånen.

2. Betalning skall verkställas inom 30 dagar från dagen för mottagande av betalningsanmodan.

Om tidsfristen för betalning inte respekteras får medlemsstater besluta att det belopp som skall erhållas i stället för betalning skall dras från senare utbetalningar till den berörda aktören.

3. Räntesatsen skall beräknas i enlighet med bestämmelser i nationell lag men får inte understiga den räntesats som tillämpas för återvinning av nationella belopp.

Ingen ränta skall tas ut, eller på sin höjd ett belopp som skall bestämmas av medlemsstaten och som motsvarar den felaktiga förmånen, om frisläppandet av säkerheten var ett misstag av den behöriga myndigheten.

4. Medlemsstater får avstå från att kräva sådan betalning som avses i punkt 1 om beloppet inte överstiger 60 ecu, förutsatt att sådana fall enligt nationell lag är underkastade liknande regler.

5. Det belopp som uppbärs i enlighet med punkt 1 skall betalas till det utbetalande organet som skall dra de berörda beloppen från Europeiska utvecklings- och garantifondens för jordbruket (EUGFJ) utgifter, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 7 i rådets förordning (EEG) nr 595/91 (*).

(*) EGT L 67, 14.3.1991, s. 11."

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas på säkerheter som lämnas den dagen eller senare.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 26 april 1996.

På kommissionens vägnar

Franz FISCHLER

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr 172, 30.9.1966, s. 3025/66.

(2) EGT nr L 349, 31.12.1994, s. 105.

(3) EGT nr L 301, 17.10.1992, s. 17.

(4) EGT nr L 176, 20.7.1993, s. 12.

(5) EGT nr L 94, 28.4.1970, s. 13.

(6) EGT nr L 125, 8.6.1995, s. 1.