KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) 2015/2446

av den 28 juli 2015

om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 vad gäller närmare regler avseende vissa bestämmelser i unionens tullkodex

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 290,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställande av en tullkodex för unionen (1), särskilt artiklarna 2, 7, 10, 24, 31, 36, 40, 62, 65, 75, 88, 99, 106, 115, 122, 126, 131, 142, 151, 156, 160, 164, 168, 175, 180, 183, 186, 196, 206, 212, 216, 221, 224, 231, 235, 253 och 265, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVDELNING I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

KAPITEL 1

Tullagstiftningens tillämpningsområde, tullens uppgifter och definitioner

Artikel 1

Definitioner

I denna förordning avses med

KAPITEL 2

Personers rättigheter och skyldigheter enligt tullagstiftningen

Avsnitt 1

Tillhandahållande av information

Underavsnitt 1

Gemensamma uppgiftskrav för utbyte och lagring av uppgifter

Artikel 2

Gemensamma uppgiftskrav

(Artikel 6.2 i kodexen)

1. Utbyte och lagring av uppgifter som krävs för ansökningar och beslut ska omfattas av de gemensamma uppgiftskraven i bilaga A.

2. Utbyte och lagring av uppgifter som krävs för deklarationer, underrättelser, meddelanden, anmälningar och bevis för tullstatus ska omfattas av de gemensamma uppgiftskraven i bilaga B.

Underavsnitt 2

Registrering av personer hos tullmyndigheterna

Artikel 3

Datainnehållet i EORI-registreringen

(Artikel 6.2 i kodexen)

Vid registreringen av en person ska tullmyndigheterna samla in och lagra de data som fastställs i bilaga 12-01 vad gäller denna person. Dessa data ska utgöra EORI-registreringen.

Artikel 4

Inlämnande av uppgifter för EORI-registrering

(Artikel 6.4 i kodexen)

Tullmyndigheterna får tillåta personer att lämna in de uppgifter som krävs för EORI-registreringen med andra metoder än elektronisk databehandlingsteknik.

Artikel 5

Ekonomiska aktörer som inte är etablerade i unionens tullområde

(Artiklarna 22.2 och 9.2 i kodexen)

1. Ekonomiska aktörer som inte är etablerade i unionens tullområde ska registrera sig innan de gör följande:

2. Utan hinder av punkt 1 a ii ska ekonomiska aktörer som inte är etablerade i unionens tullområde registrera sig hos tullmyndigheterna innan de inger en tulldeklaration för hänförande av varor till förfarandet för tillfällig införsel eller en deklaration om återexport som avslutar detta förfarande, om registrering krävs för användningen av systemet för gemensam garantihantering.

3. Utan hinder av punkt 1 a iii ska ekonomiska aktörer etablerade i ett land som omfattas av gemensam transitering registrera sig hos tullmyndigheterna innan de inger en tulldeklaration enligt konventionen om ett gemensamt transiteringsförfarande, om denna deklaration inges i stället för en summarisk införseldeklaration eller används som en deklaration före avgång.

4. Utan hinder av punkt 1 a iv ska ekonomiska aktörer etablerade i Andorra eller San Marino registrera sig hos tullmyndigheterna innan de inger en tulldeklaration enligt förfarandet för unionstransitering, om denna deklaration inges i stället för en summarisk införseldeklaration eller används som en deklaration före avgång.

5. Genom undantag från punkt 1 d ska ekonomiska aktörer som är fraktförare vid sjötransport, transport på inre vattenvägar eller lufttransport inte registrera sig hos tullmyndigheterna, om de tilldelats ett unikt identifieringsnummer i ett tredjeland inom ramen för ett tredjelands program för handelspartnerskap som erkänts av unionen.

6. När registrering krävs enligt denna artikel, ska det ske hos de tullmyndigheter som ansvarar för den plats där den ekonomiska aktören inger en deklaration eller ansöker om ett beslut.

Artikel 6

Personer som inte är ekonomiska aktörer

(Artikel 9.3 i kodexen)

1. Personer som inte är ekonomiska aktörer ska registrera sig hos tullmyndigheterna om ett av följande villkor är uppfyllt:

2. Genom undantag från punkt 1 ska ingen registrering krävas när en annan person än en ekonomisk aktör vid enstaka tillfällen inger tulldeklarationer och tullmyndigheterna anser det vara berättigat.

Artikel 7

Ogiltigförklaring av ett EORI-nummer

(Artikel 9.4 i kodexen)

1. Tullmyndigheterna ska ogiltigförklara ett EORI-nummer i något av följande fall:

2. Tullmyndigheten ska registrera datum för ogiltigförklaring av EORI-numret och ska meddela detta till den registrerade personen.

Avsnitt 2

Beslut med stöd av tullagstiftningen

Underavsnitt 1

Rätten att höras

Artikel 8

Tidsfrist för rätten att höras

(Artikel 22.6 i kodexen)

1. Fristen för sökande att framföra sin ståndpunkt innan ett beslut som skulle beröra dem negativt fattas ska vara 30 dagar.

2. Trots vad som sägs i punkt 1, om beslutet avser resultatet av kontrollen av varor för vilka ingen summarisk deklaration, deklaration för tillfällig lagring, deklaration om återexport eller tulldeklaration har ingetts, får tullmyndigheterna kräva att den berörda personen ska framföra sin ståndpunkt inom 24 timmar.

Artikel 9

Metoder för meddelande av skälen

(Artikel 6.3 a i kodexen)

Om det meddelande som avses i artikel 22.6 första stycket i kodexen skickas som en del av kontrollprocessen, får det skickas på annat sätt än med hjälp av elektronisk databehandlingsteknik.

Om ansökan inlämnas eller beslut meddelas på annat sätt än med hjälp av elektronisk databehandlingsteknik, får meddelandet skickas på samma sätt.

Artikel 10

Undantag från rätten att höras

(Artikel 22.6 andra stycket i kodexen)

De särskilda fall där sökanden inte ges tillfälle att framföra sin ståndpunkt ska vara följande:

Underavsnitt 2

Allmänna regler om beslut som fattas på ansökan

Artikel 11

Villkor för godtagande av en ansökan

(Artikel 22.2 i kodexen)

1. En ansökan om ett beslut som avser tillämpning av tullagstiftningen ska godtas under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:

2. Genom undantag från punkt 1 d ska den frist som avses i den punkten vara tre år, om det tidigare beslutet upphävts enligt artikel 27.1 i kodexen, eller om ansökan är en ansökan om status som godkänd ekonomisk aktör som ingetts enligt artikel 38 i kodexen.

Artikel 12

Tullmyndighet som är behörig att fatta beslut

(Artikel 22.1 i kodexen)

Om det inte är möjligt att fastställa den behöriga tullmyndigheten i enlighet med artikel 22.1 tredje stycket i kodexen, ska den behöriga tullmyndigheten vara myndigheten för den plats där sökandens bokföring och dokumentation som gör det möjligt för tullmyndigheten att fatta ett beslut (huvudsaklig bokföring för tulländamål) förs eller är tillgänglig.

Artikel 13

Förlängning av tidsfristen för att fatta ett beslut

(Artikel 22.3 i kodexen)

1. Om den tullmyndighet som är behörig att fatta beslut efter godtagandet av ansökan anser det nödvändigt att begära ytterligare upplysningar från sökanden för att kunna fatta sitt beslut, ska den fastställa en tidsfrist på högst 30 dagar för när sökanden ska lämna dessa upplysningar. Tidsfristen för att fatta ett beslut enligt artikel 22.3 i kodexen ska förlängas med den tidsfristen. Sökanden ska underrättas om förlängningen av tidsfristen för att fatta ett beslut.

2. Om artikel 8.1 tillämpas ska tidsfristen för att fatta ett beslut enligt artikel 22.3 i kodexen förlängas med en period av 30 dagar. Sökanden ska underrättas om förlängningen.

3. Om den tullmyndighet som är behörig att fatta beslut har förlängt fristen för samråd med en annan tullmyndighet, ska tidsfristen för att fatta ett beslut förlängas med samma tid som förlängningen av samrådsfristen. Sökanden ska underrättas om förlängningen av tidsfristen för att fatta ett beslut.

4. Om det finns allvarliga skäl att misstänka en överträdelse av tullagstiftningen och tullmyndigheterna genomför utredningar av dessa skäl, ska tidsfristen för att fatta ett beslut förlängas med den tid som krävs för att genomföra dessa utredningar. Denna förlängning får inte överstiga nio månader. Sökanden ska underrättas om förlängningen såvida det inte äventyrar utredningen.

Artikel 14

Första giltighetsdatum

(Artikel 22.4 och 22.5 i kodexen)

Beslutet ska börja gälla från och med en annan dag än den dag då sökanden mottar det eller anses ha mottagit det, i följande fall:

Artikel 15

Omprövning av ett beslut

(Artikel 23.4 a i kodexen)

1. Den tullmyndighet som är behörig att fatta ett beslut ska ompröva ett beslut i följande fall:

2. Den tullmyndighet som är behörig att fatta ett beslut ska meddela innehavaren av beslutet resultatet av omprövningen.

Artikel 16

Tillfällig indragning av ett beslut

(Artikel 23.4 b i kodexen)

1. Den tullmyndighet som är behörig att fatta ett beslut ska tillfälligt dra in beslutet i stället för att upphäva, återkalla eller ändra det i enlighet med artiklarna 23.3, 27 eller 28 i kodexen om

2. I de fall som avses i punkt 1 b och c ska innehavaren av beslutet underrätta den tullmyndighet som är behörig att fatta beslut om de åtgärder som denne kommer att vidta för att se till att villkoren uppfylls eller skyldigheterna fullgörs, samt den tid som denne behöver för att vidta dessa åtgärder.

Artikel 17

Perioden för tillfällig indragning av ett beslut

(Artikel 23.4 b i kodexen)

1. I de fall som avses i artikel 16.1 a ska den period för tillfällig indragning som fastställts av den behöriga tullmyndigheten motsvara den tidsperiod som krävs för att tullmyndigheten ska kunna fastställa om villkoren för upphävande, återkallelse eller ändring är uppfyllda. Denna period får inte överstiga 30 dagar.

Om tullmyndigheten emellertid anser att innehavaren av beslutet kanske inte uppfyller kriterierna i artikel 39 a i kodexen, ska beslutet tillfälligt dras in tills det kan fastställas huruvida en allvarlig överträdelse eller upprepade överträdelser har begåtts av någon av följande personer:

2. I de fall som avses i artikel 16.1 b och c ska den tillfälliga indragning som fastställs av den tullmyndighet som är behörig att fatta ett beslut motsvara den tidsperiod som anmälts av innehavaren av beslutet i enlighet med artikel 16.2. Perioden för tillfällig indragning får, i tillämpliga fall, förlängas på begäran av innehavaren av beslutet.

Den tillfälliga indragningen får förlängas med den tidsperiod som den behöriga tullmyndigheten behöver för att kontrollera att dessa åtgärder säkerställer uppfyllandet av villkoren eller fullgörandet av skyldigheterna. Denna tidsperiod får inte överstiga 30 dagar.

3. Om, efter den tillfälliga indragningen av ett beslut, den tullmyndighet som är behörig att fatta beslut har för avsikt att upphäva, återkalla eller ändra det beslutet i enlighet med artiklarna 23.3, 27 eller 28 i kodexen, ska perioden för tillfällig indragning, såsom den fastställts i enlighet med punkterna 1 och 2 i denna artikel, i tillämpliga fall förlängas tills beslutet om upphävande, återkallelse eller ändring börjar gälla.

Artikel 18

Den tillfälliga indragningens upphörande

(Artikel 23.4 b i kodexen)

1. En tillfällig indragning av ett beslut ska upphöra när perioden för tillfällig indragning löper ut, om inte någon av följande situationer uppstår innan den perioden löper ut:

2. Den tullmyndighet som är behörig att fatta ett beslut ska meddela innehavaren av beslutet att den tillfälliga indragningen upphör.

Underavsnitt 3

Beslut som rör bindande besked

Artikel 19

Ansökan om beslut som avser bindande besked

(Artikel 22.1 tredje stycket och artikel 6.3 a i kodexen)

1. Genom undantag från artikel 22.1 tredje stycket i kodexen ska en ansökan om ett beslut som rör bindande besked och eventuella dokument som åtföljer eller styrker ansökan inges antingen till den behöriga tullmyndigheten i den medlemsstat där den sökande är etablerad, eller till den behöriga tullmyndigheten i den medlemsstat där det bindande beskedet ska användas.

2. Genom att lämna in en ansökan om ett beslut som rör bindande besked ska sökanden anses samtycka till att samtliga uppgifter i beslutet, inklusive eventuella fotografier, bilder och broschyrer, med undantag av konfidentiella uppgifter, görs tillgängliga för allmänheten på kommissionens webbplats. Om uppgifter offentliggörs ska skyddet för personuppgifter respekteras.

3. Om det inte finns något elektroniskt system för inlämnande av ansökningar om ett beslut som rör bindande ursprungsbesked, får medlemsstaterna tillåta att dessa ansökningar inges på annat sätt än genom elektronisk databehandlingsteknik.

Artikel 20

Tidsfrister

(Artikel 22.3 i kodexen)

1. Om kommissionen underrättar tullmyndigheterna om att fattande av beslut om bindande klassificeringsbesked och om bindande ursprungsbesked tillfälligt ska upphöra i enlighet med artikel 34.10 a i kodexen, ska tidsfristen för att fatta det beslut som avses i artikel 22.3 första stycket i kodexen förlängas tills kommissionen underrättar tullmyndigheterna om att en korrekt och enhetlig klassificering enligt tulltaxan eller bestämning av varors ursprung är garanterad.

Den förlängda period som avses i punkt 1 får inte överstiga tio månader, men i undantagsfall kan ytterligare en förlängning på högst fem månader tillämpas.

2. Den tidsperiod som avses i artikel 22.3 andra stycket i kodexen får överstiga 30 dagar, om det inte är möjligt att inom den perioden slutföra en analys som den tullmyndighet som är behörig att fatta ett beslut anser vara nödvändig för att fatta detta beslut.

Artikel 21

Underrättelse om beslut om bindande ursprungsbesked

(Artikel 6.3 a i kodexen)

När en ansökan om ett beslut om bindande ursprungsbesked har ingetts på annat sätt än genom elektronisk databehandlingsteknik får tullmyndigheterna underrätta sökanden om beslutet om bindande ursprungsbesked på annat sätt än genom elektronisk databehandlingsteknik.

Artikel 22

Begränsning av tillämpningen av regler om omprövning och tillfällig indragning

(Artikel 23.4 i kodexen)

Artiklarna 15–18 om omprövning och tillfällig indragning av beslut ska inte gälla beslut som rör bindande besked.

Avsnitt 3

Godkänd ekonomisk aktör

Underavsnitt 1

Förmåner som följer av status som godkänd ekonomisk aktör

Artikel 23

Lättnader avseende deklarationer före avgång

(Artikel 38.2 b i kodexen)

1. När en godkänd ekonomisk aktör för säkerhet och skydd enligt artikel 38.2 b i kodexen (AEOS) för egen räkning inger en deklaration före avgång i form av en tulldeklaration eller en deklaration om återexport, ska inga andra uppgifter än de som ska anges i dessa deklarationer krävas.

2. När en godkänd ekonomisk aktör för säkerhet och skydd på uppdrag av en annan person som också är en godkänd ekonomisk aktör för säkerhet och skydd inger en deklaration före avgång i form av en tulldeklaration eller en deklaration om återexport, ska inga andra uppgifter än de som ska anges i dessa deklarationer krävas.

Artikel 24

Förmånligare behandling avseende riskbedömning och riskkontroll

(Artikel 38.6 i kodexen)

1. En godkänd ekonomisk aktör ska genomgå färre fysiska och dokumentbaserade kontroller än andra ekonomiska aktörer.

2. Om en godkänd ekonomisk aktör för säkerhet och skydd har ingett en summarisk införseldeklaration eller, i de fall som avses i artikel 130 i kodexen, en tulldeklaration eller en deklaration för tillfällig lagring eller om en godkänd ekonomisk aktör för säkerhet och skydd har ingett en anmälan och gett tillgång till de uppgifter som rör dennes summariska införseldeklaration i dennes datorsystem som avses i artikel 127.8 i kodexen, ska det tullkontor för första införsel som avses i artikel 127.3 första stycket i kodexen, om sändningen valts ut för fysisk kontroll, underrätta denna godkända ekonomiska aktör för säkerhet och skydd om detta. Denna underrättelse ska göras före varornas ankomst till unionens tullområde.

Underrättelsen ska göras tillgänglig även för fraktföraren om denne är en annan än den godkända ekonomiska aktör för säkerhet och skydd som avses i första stycket, förutsatt att fraktföraren är en godkänd ekonomisk aktör för säkerhet och skydd och är ansluten till de elektroniska system som rör de deklarationer som avses i första stycket.

Denna underrättelse ska inte göras om det kan äventyra de kontroller som ska genomföras eller resultaten av dessa kontroller.

3. Om en godkänd ekonomisk aktör inger en deklaration för tillfällig lagring eller en tulldeklaration i enlighet med artikel 171 i kodexen, ska det tullkontor som är behörigt att ta emot denna deklaration för tillfällig lagring eller denna tulldeklaration, när sändningen har valts ut för tullkontroll, underrätta den godkända ekonomiska aktören om detta. Denna underrättelse ska göras innan varornas ankomst anmäls till tullen.

Denna underrättelse ska inte göras om det kan äventyra de kontroller som ska genomföras eller resultaten av dessa kontroller.

4. Om sändningar som deklareras av en godkänd ekonomisk aktör har valts ut för fysisk eller dokumentbaserad kontroll, ska dessa kontroller prioriteras.

På begäran av en godkänd ekonomisk aktör får kontroller utföras på en annan plats än den plats där varornas ankomst måste anmälas till tullen.

5. De underrättelser som avses i punkterna 2 och 3 ska inte gälla tullkontroller som bestäms på grundval av en deklaration för tillfällig lagring eller en tulldeklaration efter det att varornas ankomst anmälts.

Artikel 25

Undantag från förmånlig behandling

(Artikel 38.6 i kodexen)

Den förmånligare behandling som avses i artikel 24 ska inte tillämpas på några tullkontroller som rör särskilda förhöjda hot eller kontrollskyldigheter som föreskrivs i annan unionslagstiftning.

Tullmyndigheterna ska emellertid prioritera nödvändig handläggning och nödvändiga formaliteter och kontroller för sändningar som deklarerats av en godkänd ekonomisk aktör för säkerhet och skydd.

Underavsnitt 2

Ansökan om status som godkänd ekonomisk aktör

Artikel 26

Villkor för godtagande av en ansökan om status som godkänd ekonomisk aktör

(Artikel 22.2 i kodexen)

1. Utöver de villkor för godtagande av en ansökan som föreskrivs i artikel 11.1 ska den sökande, i syfte att ansöka om status som godkänd ekonomisk aktör, tillsammans med ansökan lämna in ett egenbedömningsformulär som tullmyndigheterna ska göra tillgängligt.

2. En ekonomisk aktör ska lämna in en enda ansökan om status som godkänd ekonomisk aktör som omfattar dennes samtliga fasta etableringsställen i unionens tullområde.

Artikel 27

Behörig tullmyndighet

(Artikel 22.1 tredje stycket i kodexen)

Om den behöriga tullmyndigheten inte kan fastställas i enlighet med artikel 22.1 tredje stycket i kodexen eller artikel 12 i denna förordning, ska ansökan inges till tullmyndigheterna i den medlemsstat där den sökande har ett fast etableringsställe och där uppgifterna om dennes allmänna logistikstyrning i unionen hålls eller finns tillgängliga såsom anges i ansökan.

Artikel 28

Tidsfrist för att fatta beslut

(Artikel 22.3 i kodexen)

1. Tidsfristen för att fatta det beslut som avses i artikel 22.3 första stycket i kodexen får förlängas med en period på upp till 60 dagar.

2. Om ett straffrättsligt förfarande pågår som ger upphov till tvivel om huruvida sökanden uppfyller de villkor som avses i artikel 39 a i kodexen, ska tidsfristen för att fatta beslutet förlängas med den tid som krävs för att slutföra dessa förfaranden.

Artikel 29

Datum då AEO-tillståndet börjar gälla

(Artikel 22.4 i kodexen)

Genom undantag från artikel 22.4 i kodexen ska tillståndet genom vilket status som godkänd ekonomisk aktör beviljas (AEO-tillstånd) få verkan den femte dagen efter det att beslutet har fattats.

Artikel 30

Rättslig verkan av tillfällig indragning

(Artikel 23.4 b i kodexen)

1. Om ett AEO-tillstånd dras in tillfälligt på grund av bristande efterlevnad av något av de kriterier som anges i artikel 39 i kodexen, ska ett beslut avseende den berörda godkända ekonomiska aktören som bygger på AEO-tillståndet i allmänhet eller på något av de specifika kriterier som ledde till att AEO-tillståndet dragits in tillfälligt, dras in av den tullmyndighet som har fattat beslutet.

2. Indragningen av ett beslut rörande tillämpningen av tullagstiftningen som fattats med avseende på en godkänd ekonomisk aktör får inte automatiskt leda till att AEO-tillståndet dras in.

3. När ett beslut om en person som är både godkänd ekonomisk aktör för säkerhet och skydd och godkänd ekonomisk aktör för tullförenklingar (AEOC) som avses i artikel 38.2 a i kodexen dras in i enlighet med artikel 16.1 på grund av att de villkor som föreskrivs i artikel 39 d i kodexen inte har uppfyllts, ska personens AEOC-tillstånd dras in tillfälligt men dennes AEOS-tillstånd fortsätta att gälla.

När ett beslut om en person som är både godkänd ekonomisk aktör för säkerhet och skydd och godkänd ekonomisk aktör för tullförenklingar dras in i enlighet med artikel 16.1 på grund av att de villkor som föreskrivs i artikel 39 e i kodexen inte har uppfyllts, ska personens AEOS-tillstånd dras in tillfälligt men dennes AEOC-tillstånd fortsätta att gälla.

AVDELNING II

FAKTORER SOM SKA LÄGGAS TILL GRUND FÖR TILLÄMPNINGEN AV IMPORT- ELLER EXPORTTULLAR OCH ANDRA ÅTGÄRDER BETRÄFFANDE VARUHANDEL

KAPITEL 1

Varors ursprung

Avsnitt 1

Icke-förmånsberättigande ursprung

Artikel 31

Varor som är helt framställda i ett enda land eller territorium

(Artikel 60.1 i kodexen)

Följande varor ska anses som helt framställda i ett enda land eller territorium:

Artikel 32

Varor vars tillverkning sker inom mer än ett land eller territorium

(Artikel 60.2 i kodexen)

Varor som förtecknas i bilaga 22-01 ska anses ha genomgått en sista väsentlig bearbetning eller behandling som resulterar i tillverkningen av en ny produkt eller innebär ett viktigt steg i tillverkningen, i det land eller territorium där de regler som anges i den bilagan är uppfyllda eller som identifieras genom dessa regler.

Artikel 33

Bearbetning eller behandling som inte är ekonomiskt berättigad

(Artikel 60.2 i kodexen)

Bearbetning eller behandling som sker i ett annat land eller territorium ska inte anses vara ekonomiskt berättigad om det på grundval av tillgängliga fakta fastställs att syftet med denna verksamhet varit att undvika tillämpning av de åtgärder som avses i artikel 59 i kodexen.

För varor som omfattas av bilaga 22-01 ska de subsidiära kapitelreglerna gälla.

För varor som inte omfattas av bilaga 22-01, när den sista behandlingen eller bearbetningen inte anses vara ekonomiskt berättigad, ska varorna anses ha genomgått den sista väsentliga och ekonomiskt berättigade bearbetningen eller behandlingen, som resulterade i tillverkningen av en ny produkt eller innebar ett viktigt steg i tillverkningen, i det land eller territorium där den största delen av materialen har sitt ursprung, såsom detta fastställs på grundval av materialens värde.

Artikel 34

Minimal bearbetning eller behandling

(Artikel 60.2 i kodexen)

Följande ska inte betraktas som väsentlig, ekonomiskt berättigad bearbetning eller behandling för att ge ursprungsstatus:

Artikel 35

Tillbehör, reservdelar eller verktyg

(Artikel 60 i kodexen)

1. Tillbehör, reservdelar eller verktyg som levereras med varor som förtecknas i avdelningarna XVI, XVII och XVIII i Kombinerade nomenklaturen och som utgör en del av standardutrustningen ska anses ha samma ursprung som de varorna.

2. Viktiga reservdelar som används tillsammans med någon av de varor som förtecknas i avdelningarna XVI, XVII och XVIII i Kombinerade nomenklaturen och som tidigare övergått till fri omsättning i unionen ska anses ha samma ursprung som dessa varor, om införlivandet av sådana viktiga reservdelar vid tillverkningen inte skulle ha ändrat deras ursprung.

3. Vid tillämpningen av denna artikel ska med viktiga reservdelar avses delar som är

Artikel 36

Neutrala element och förpackningar

(Artikel 60 i kodexen)

1. Vid fastställandet av om en vara har ursprung i ett land eller territorium ska ursprunget för följande element inte beaktas:

2. Om förpackningsmaterial och annat emballage, enligt den allmänna bestämmelsen 5 för tolkning av Kombinerade nomenklaturen i bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 (12), betraktas som en del av produkten vid klassificeringen, ska de inte beaktas vid bestämningen av ursprung, utom om regeln i bilaga 22–01 för de berörda varorna är baserad på en mervärdesprocentsats.

Avsnitt 2

Förmånsberättigande ursprung

Artikel 37

Definitioner

I detta avsnitt gäller följande definitioner:

Underavsnitt 1

Utfärdande eller upprättande av ursprungsbevis

Artikel 38

Sätt att ansöka om och utfärda informationsblad INF 4

(Artikel 6.3 a i kodexen)

1. Ansökan om informationsblad INF 4 får göras på annat sätt än genom elektronisk databehandlingsteknik och ska uppfylla de uppgiftskrav som anges i bilaga 22-02.

2. Informationsbladet INF 4 ska uppfylla de uppgiftskrav som anges i bilaga 22-02.

Artikel 39

Sätt att ansöka om och utfärda tillstånd att agera som godkänd exportör

(Artikel 6.3 a i kodexen)

Ansökan om status som godkänd exportör för upprättande av förmånsursprungsbevis får inges och tillstånd att agera som godkänd exportör får utfärdas på annat sätt än genom elektronisk databehandlingsteknik.

Artikel 40

Sätt att ansöka om att bli registrerad exportör

(Artikel 6.3 a i kodexen)

Ansökan om att få bli registrerad exportör kan inges på annat sätt än genom elektronisk databehandlingsteknik.

Underavsnitt 2

Definition av begreppet ursprungsprodukterTillämplig inom ramen för unionens allmänna preferenssystem

Artikel 41

Allmänna principer

(Artikel 64.3 i kodexen)

Följande produkter ska anses ha ursprung i ett förmånsland:

Artikel 42

Territorialprincip

(Artikel 64.3 i kodexen)

1. De villkor för erhållande av ursprungsstatus som anges i detta underavsnitt ska uppfyllas i det berörda förmånslandet.

2. Begreppet ”förmånsland” ska innefatta och får inte sträcka sig utöver det landets territorialvatten i den mening som avses i Förenta nationernas havsrättskonvention (Montego Bay-konventionen av den 10 december 1982).

3. Om ursprungsprodukter som exporterats från förmånslandet till ett annat land återinförs ska de betraktas som icke-ursprungsprodukter, om det inte på ett för behöriga myndigheter tillfredsställande sätt kan visas att följande villkor är uppfyllda:

Artikel 43

Icke-manipulation

(Artikel 64.3 i kodexen)

1. De produkter som deklareras för övergång till fri omsättning i unionen ska vara samma produkter som de som exporterats från det förmånsland där de anses ha sitt ursprung. De får inte ha ändrats eller omvandlats på något sätt eller ha varit föremål för andra åtgärder än sådana för att bevara dem i gott skick eller för att anbringa märkning, etiketter, förseglingar eller annan dokumentation för att säkerställa efterlevnaden av särskilda inhemska krav som gäller inom unionen, innan de deklareras för övergång till fri omsättning.

2. De produkter som importeras till ett förmånsland för kumulation enligt artikel 53, 54, 55 eller 56 ska vara samma produkter som de som exporterats från det land där de anses ha sitt ursprung. De får inte ha ändrats eller omvandlats på något sätt eller har varit föremål för andra åtgärder än sådana för att bevara dem i gott skick, innan de deklareras för det relevanta tullförfarandet i importlandet.

3. Lagring av produkter får äga rum, förutsatt att de kvarstår under tullövervakning i transitlandet eller transitländerna.

4. Uppdelning av sändningar får äga rum, om den görs av exportören eller på dennes ansvar, förutsatt att de berörda varorna kvarstår under tullövervakning i transitlandet eller transitländerna.

5. Punkterna 1–4 ska anses ha efterlevts om inte tullmyndigheterna har skäl att tro motsatsen; i sådana fall kan de begära att deklaranten uppvisar intyg på efterlevnad, vilka kan vara av alla slag, däribland transportavtalsdokument såsom konossement eller faktabevis eller konkret bevisning grundad på märkning eller numrering av kollin eller bevisning som rör själva varorna.

Artikel 44

Helt framställda produkter

(Artikel 64.3 i kodexen)

1. Följande produkter ska anses som helt framställda i ett förmånsland:

2. Med ”dess fartyg” och ”dess fabriksfartyg” i punkt 1 h och i avses endast fartyg och fabriksfartyg som uppfyller följande krav:

3. Vart och ett av villkoren i punkt 2 kan uppfyllas i medlemsstater eller i olika förmånsländer, i den mån samtliga berörda förmånsländer omfattas av regional kumulation i enlighet med artikel 55.1 och 55.5. I detta fall ska produkterna anses ha ursprung i det förmånsland vars flagg förs av fartyget eller fabriksfartyget enligt punkt 2 b.

Första stycket ska gälla endast om villkoren i artikel 55.2 a, c och d är uppfyllda.

Artikel 45

Tillräckligt behandlade eller bearbetade produkter

(Artikel 64.3 i kodexen)

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 47 och 48 ska produkter som inte är helt framställda i det berörda förmånslandet enligt artikel 44 anses ha ursprung där, förutsatt att villkoren i förteckningen i bilaga 22-03 för de berörda varorna är uppfyllda.

2. Om en produkt som har fått ursprungsstatus i ett land enligt punkt 1 bearbetas ytterligare i det landet och används som material i tillverkningen av en annan produkt, ska hänsyn inte tas till det icke-ursprungsmaterial som kan ha använts vid dess tillverkning.

Artikel 46

Genomsnitt

(Artikel 64.3 i kodexen)

1. Bedömningen av huruvida kraven i artikel 45.1 är uppfyllda ska göras separat för varje produkt.

Om emellertid regeln i fråga baseras på efterlevnad av ett maximalt innehåll av icke-ursprungsmaterial får värdet av sådant material beräknas som ett genomsnitt enligt punkt 2 i syfte att beakta fluktuationer i kostnader och växelkurser.

2. I det fall som avses i punkt 1 andra stycket ska ett genomsnittligt produktpris fritt fabrik och ett genomsnittligt värde av använt icke-ursprungsmaterial beräknas på grundval av summan av priserna fritt fabrik för all försäljning av produkterna under det föregående räkenskapsåret respektive summan av värdet av allt icke-ursprungsmaterial som använts i tillverkningen av produkterna under det föregående räkenskapsåret, enligt definitionen i exportlandet, eller, om siffror för ett fullständigt räkenskapsår inte är tillgängliga, en kortare period som inte bör underskrida tre månader.

3. Exportörer som har valt att beräkna genomsnittsvärden ska konsekvent tillämpa denna metod under det år som följer på referensräkenskapsåret eller, i tillämpliga fall, det år som följer på den kortare period som används som referensperiod. Exportörerna får upphöra att tillämpa denna metod om de under ett givet räkenskapsår, eller en given kortare representativ period på minst tre månader, registrerar att de fluktuationer i kostnader eller växelkurser som motiverat användningen av metoden har upphört.

4. De genomsnittsvärden som avses i punkt 2 ska användas som pris fritt fabrik respektive värdet av icke-ursprungsmaterial vid fastställandet av huruvida regeln om maximalt innehåll av icke-ursprungsmaterial har efterlevts.

Artikel 47

Otillräcklig behandling eller bearbetning

(Artikel 64.3 i kodexen)

1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3 ska följande åtgärder anses utgöra otillräcklig behandling eller bearbetning för att ge en produkt ursprungsstatus, oavsett om kraven i artikel 45 är uppfyllda:

2. Vid tillämpning av punkt 1 ska åtgärder anses vara enkla när de kan vidtas utan några speciella färdigheter eller maskiner, apparater eller verktyg som särskilt tillverkats eller installerats för dessa åtgärder.

3. Alla åtgärder som vidtagits i ett förmånsland i fråga om en viss produkt ska beaktas när det fastställs om den behandling eller bearbetning som produkten genomgått ska anses vara otillräcklig i den mening som avses i punkt 1.

Artikel 48

Allmän tolerans

(Artikel 64.3 i kodexen)

1. Genom undantag från artikel 45 och om inte annat följer av punkterna 2 och 3 i denna artikel får icke-ursprungsmaterial som enligt villkoren i förteckningen i bilaga 22–03 inte får användas vid tillverkningen av en viss produkt ändå användas, förutsatt att deras totala värde eller nettovikt för produkten i fråga inte överskrider

2. Tillämpningen av punkt 1 får inte medföra att någon av de procentsatser för maximalt innehåll av icke-ursprungsmaterial som anges i förteckningen i bilaga 22-03 överskrids.

3. Punkterna 1 och 2 ska inte gälla för produkter som är helt framställda i ett förmånsland enligt artikel 44. Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 47 och 49.2 ska de toleranser som föreskrivs i de punkterna ändå tillämpas på summan av alla material som används i tillverkningen av en produkt och för vilka regeln i förteckningen i bilaga 22-03 för produkten i fråga föreskriver att sådana material måste vara helt framställda.

Artikel 49

Bedömningsenhet

(Artikel 64.3 i kodexen)

1. Bedömningsenheten för tillämpning av bestämmelserna i detta underavsnitt ska vara den särskilda produkt som anses som grundenhet vid klassificeringen enligt Harmoniserade systemet.

2. När en sändning består av flera identiska produkter som klassificeras enligt samma HS-nummer ska varje enskild varupost beaktas för sig vid tillämpningen av bestämmelserna i detta underavsnitt.

3. Om förpackningen, enligt den allmänna tolkningsbestämmelsen 5 i Harmoniserade systemet, klassificeras tillsammans med den produkt som den innehåller, ska den vid ursprungsbestämningen anses utgöra en helhet tillsammans med produkten.

Artikel 50

Tillbehör, reservdelar och verktyg

(Artikel 64.3 i kodexen)

Tillbehör, reservdelar och verktyg som levereras tillsammans med en utrustning, en maskin, en apparat eller ett fordon ska tillsammans med dessa anses som en enhet när de utgör standardutrustning och ingår i priset fritt fabrik för utrustningen, maskinen, apparaten eller fordonet.

Artikel 51

Satser

(Artikel 64.3 i kodexen)

Satser enligt den allmänna tolkningsbestämmelsen 3 b i Harmoniserade systemet ska anses som ursprungsprodukter när alla produkter som ingår i satsen är ursprungsprodukter.

När en sats består av både ursprungsprodukter och icke-ursprungsprodukter ska dock hela satsen anses ha ursprungsstatus, om värdet av icke-ursprungsprodukterna inte överstiger 15 % av satsens pris fritt fabrik.

Artikel 52

Neutrala element

(Artikel 64.3 i kodexen)

Vid fastställandet av om en produkt är en ursprungsprodukt ska ursprunget för följande element som kan ingå i tillverkningsprocessen inte beaktas:

Underavsnitt 3

Regler om kumulation och förvaltning av materiallagertillämplig inom ramen för unionens allmänna preferenssystem

Artikel 53

Bilateral kumulation

(Artikel 64.3 i kodexen)

Bilateral kumulation ska medge att produkter med ursprung i unionen betraktas som material med ursprung i ett förmånsland när de införlivats i en produkt som tillverkats i det landet, förutsatt att behandlingen eller bearbetningen där är mer omfattande än de åtgärder som beskrivs i artikel 47.1.

Artiklarna 41–52 och de bestämmelser som gäller efterkontroll av ursprungsbevis ska i tillämpliga delar gälla export från unionen till ett förmånsland för tillämpning av bilateral kumulation.

Artikel 54

Kumulation med Norge, Schweiz eller Turkiet

(Artikel 64.3 i kodexen)

1. Kumulation med Norge, Schweiz eller Turkiet ska medge att produkter med ursprung i de länderna betraktas som material med ursprung i ett förmånsland, förutsatt att behandlingen eller bearbetningen där är mer omfattande än de åtgärder som beskrivs i artikel 47.1.

2. Kumulation med Norge, Schweiz eller Turkiet ska inte gälla för produkter som omfattas av kapitlen 1–24 i Harmoniserade systemet.

Artikel 55

Regional kumulation

(Artikel 64.3 i kodexen)

1. Regional kumulation ska tillämpas för följande fyra separata regionala grupper:

2. Regional kumulation mellan länder i samma grupp ska tillämpas enbart om följande villkor är uppfyllda:

Vid tillämpning av led b ska, om den åtgärd som medför ursprung enligt del II i bilaga 22-03 inte är densamma för alla länder som är involverade i kumulationen, ursprunget för produkter som exporteras från ett land till ett annat land i den regionala gruppen för tillämpning av regional kumulation fastställas på grundval av den regel som skulle tillämpas om produkterna exporterades till unionen.

Om länderna i den regionala gruppen har uppfyllt bestämmelserna i första stycket c och d före den 1 januari 2011, ska ett nytt åtagande inte krävas.

3. De material som anges i bilaga 22-04 ska inte omfattas av regional kumulation enligt punkt 2 när

4. Regional kumulation mellan förmånsländer i samma regionala grupp ska tillämpas endast på villkor att den behandling eller bearbetning som utförs i det förmånsland där materialen bearbetas ytterligare eller införlivas är mer omfattande än de åtgärder som beskrivs i artikel 47.1 och, i fråga om textilprodukter, även mer omfattande än de åtgärder som anges i bilaga 22-05.

När villkoret i första stycket inte är uppfyllt och materialen har varit föremål för en eller flera av de åtgärder som beskrivs i artikel 47.1 b–q, ska det land som ska anges som ursprungsland på det ursprungsbevis som utfärdats eller upprättats för export av produkter till unionen vara det land i den regionala gruppen som svarar för den största andelen av värdet på använda material med ursprung i länder i den regionala gruppen.

Om produkterna exporteras utan ytterligare behandling eller bearbetning, eller endast varit föremål för åtgärder som beskrivs i artikel 47.1 a, ska det land som ska anges som ursprungsland på det ursprungsbevis som utfärdats eller upprättats för export av produkter till unionen vara det förmånsland som anges på det ursprungsbevis som utfärdats eller upprättats i det förmånsland där produkterna tillverkades.

5. På begäran av myndigheterna i ett förmånsland i grupp I eller myndigheterna i ett förmånsland i grupp III får kommissionen bevilja regional kumulation mellan länder i dessa grupper, förutsatt att kommissionen är övertygad om att följande villkor är uppfyllda:

Den begäran som avses i första stycket ska underbyggas med bevisning för att villkoren i det stycket är uppfyllda. Begäran ska adresseras till kommissionen. Kommissionen ska besluta om begäran med beaktande av alla uppgifter rörande kumulationen som anses relevanta, inbegripet vilka material som ska kumuleras.

6. När regional kumulation mellan förmånsländer i grupp I eller grupp II beviljas, ska det medge att material med ursprung i ett land i en regional grupp ska betraktas som material med ursprung i ett land i den andra regionala gruppen när dessa material införlivas i en produkt som framställs där, förutsatt att behandlingen eller bearbetningen i det senare förmånslandet är mer omfattande än de åtgärder som beskrivs i artikel 47.1 och, i fråga om textilprodukter, även mer omfattande än de åtgärder som anges i bilaga 22-05.

När villkoret i första stycket inte är uppfyllt och materialen har varit föremål för en eller flera av de åtgärder som beskrivs i artikel 47.1 b–q, ska det land som ska anges som ursprungsland på ursprungsbeviset för export av produkter till unionen vara det land som deltar i kumulationen som svarar för den största andelen av värdet på använda material med ursprung i länder som deltar i kumulationen.

Om produkterna exporteras utan ytterligare behandling eller bearbetning, eller endast varit föremål för åtgärder som beskrivs i artikel 47.1 a, ska det land som ska anges som ursprungsland på det ursprungsbevis som utfärdats eller upprättats för export av produkter till unionen vara det förmånsland som anges på det ursprungsbevis som utfärdats eller upprättats i det förmånsland där produkterna tillverkades.

7. Kommissionen ska i Europeiska unionens officiella tidning (C-serien) offentliggöra det datum då kumulation mellan länder i grupp I och grupp III enligt punkt 5 får verkan, de länder som är involverade i denna kumulation och, i tillämpliga fall, förteckningen över de material för vilka kumulation tillämpas.

8. Artiklarna 41–52 och bestämmelser som gäller utfärdande eller upprättande av ursprungsbevis och bestämmelser som gäller efterkontroll av ursprungsbevis ska i tillämpliga delar gälla export från ett förmånsland till ett annat för tillämpning av regional kumulation.

Artikel 56

Utvidgad kumulation

(Artikel 64.3 i kodexen)

1. På begäran av ett förmånslands myndigheter får kommissionen bevilja utvidgad kumulation mellan ett förmånsland och ett land med vilket unionen har ett gällande frihandelsavtal enligt artikel XXIV i allmänna tull- och handelsavtalet (Gatt), om följande villkor är uppfyllda:

Den begäran som avses i första stycket ska innehålla en förteckning över de material som berörs av kumulation och ska underbyggas med bevisning för att villkoren i första stycket a och b är uppfyllda. Begäran ska adresseras till kommissionen. När de berörda materialen ändras ska en ny begäran lämnas in.

Material som omfattas av kapitel 1–24 i Harmoniserade systemet får inte omfattas av utvidgad kumulation.

2. Vid utvidgad kumulation enligt punkt 1 ska de använda materialens ursprung och den tillämpliga typen av ursprungsbevis bestämmas i enlighet med reglerna i det relevanta frihandelsavtalet. Ursprunget för de produkter som ska exporteras till unionen ska bestämmas i enlighet med ursprungsreglerna i underavsnitt 2.

För att en framställd produkt ska få ursprungsstatus är det inte nödvändigt att de material som har ursprung i ett land med vilket unionen har ett frihandelsavtal och som använts i ett förmånsland vid tillverkning av den produkt som exporteras till unionen har genomgått tillräcklig behandling eller bearbetning, förutsatt att behandlingen eller bearbetningen i det berörda förmånslandet är mer omfattande än de åtgärder som beskrivs i artikel 47.1.

3. Kommissionen ska i Europeiska unionens officiella tidning (C-serien) offentliggöra det datum då utvidgad kumulation får verkan, de länder som är involverade i denna kumulation och förteckningen över de material för vilka kumulation tillämpas.

Artikel 57

Tillämpning av bilateral kumulation eller kumulation med Norge, Schweiz eller Turkiet i kombination med regional kumulation

(Artikel 64.3 i kodexen)

När bilateral kumulation eller kumulation med Norge, Schweiz eller Turkiet används i kombination med regional kumulation ska den framställda produkten få ursprung i ett av länderna i den berörda regionala gruppen, bestämt enligt artikel 55.4 första och andra stycket eller, i tillämpliga fall, enligt artikel 55.6 första och andra stycket.

Artikel 58

Bokföringsmässig uppdelning av unionsexportörers materiallager

(Artikel 64.3 i kodexen)

1. Om likvärdiga material med ursprungsstatus och icke-ursprungsstatus används i behandlingen eller bearbetningen av en produkt får medlemsstaternas tullmyndigheter på skriftlig begäran av ekonomiska aktörer etablerade i unionens tullområde tillåta att materialen förvaltas i unionen med hjälp av metoden med bokföringsmässig uppdelning utan att materialen lagras separat, när påföljande export till ett förmånsland inom ramen för bilateral kumulation ska ske.

2. Medlemsstaternas tullmyndigheter får bevilja det tillstånd som avses i punkt 1 på de villkor som de anser lämpliga.

Tillståndet får beviljas endast om det vid användning av den metod som avses i punkt 1 kan säkerställas att den kvantitet framställda produkter som kan anses ha ursprung i unionen vid varje tidpunkt är densamma som det antal som skulle ha erhållits om lagren skilts åt fysiskt.

Om ett tillstånd beviljas, ska metoden tillämpas och dess användning dokumenteras på grundval av de allmänna redovisningsprinciper som gäller i unionen.

3. Den som beviljats tillstånd att använda den metod som avses i punkt 1 ska upprätta eller, till dess att systemet för registrerade exportörer börjar tillämpas, ansöka om ursprungsbevis för den kvantitet produkter som kan anses ha ursprung i unionen. På begäran av medlemsstaternas tullmyndigheter ska tillståndshavaren lämna en redogörelse för hur kvantiteterna förvaltats.

4. Medlemsstaternas tullmyndigheter ska övervaka hur det tillstånd som avses i punkt 1 används.

De får återkalla tillståndet om

Underavsnitt 4

Definition av begreppet ursprungsprodukter tillämplig inom ramen för ursprungsreglerna vid tillämpningen av bestämmelser om förmånstull som antagits ensidigt av unionen beträffande vissa länder eller territorier

Artikel 59

Allmänna villkor

(Artikel 64.3 i kodexen)

1. Vid tillämpningen av de bestämmelser om förmånstull som unionen ensidigt antagit till förmån för vissa länder, grupper av länder eller territorier (nedan kallade förmånsland eller förmånsterritorium) ska, med undantag av de länder och territorier som avses i underavsnitt 2 i detta avsnitt och de utomeuropeiska länder och territorier som är associerade med unionen, följande produkter anses ha sitt ursprung i ett förmånsland eller förmånsterritorium:

2. Vid tillämpningen av detta underavsnitt ska produkter med ursprung i unionen enligt punkt 3 i denna artikel som i ett förmånsland eller förmånsterritorium är föremål för behandling eller bearbetning utöver den som beskrivs i artikel 62 anses ha ursprung i detta förmånsland eller förmånsterritorium.

3. Punkt 1 ska också i tillämpliga delar gälla för att bestämma ursprunget för de produkter som framställs i unionen.

Artikel 60

Helt framställda produkter

(Artikel 64.3 i kodexen)

1. Följande produkter ska anses helt framställda i ett förmånsland eller förmånsterritorium eller i unionen:

2. Med dess fartyg och dess fabriksfartyg i punkt 1 g och h avses endast fartyg och fabriksfartyg som uppfyller följande villkor:

3. Med begreppen förmånsland eller förmånsterritorium och union ska även avses det förmånslandets eller förmånsterritoriets eller medlemsstaternas territorialvatten.

4. Fartyg som är verksamma på öppna havet, inbegripet fabriksfartyg där den fångade fisken behandlas eller bearbetas ombord, ska anses ingå i det förmånslands eller förmånsterritoriums eller den medlemsstats territorium som de tillhör, förutsatt att de uppfyller de villkor som fastställs i punkt 2.

Artikel 61

Tillräckligt behandlade eller bearbetade produkter

(Artikel 64.3 i kodexen)

Vid tillämpningen av artikel 59 ska produkter som inte är helt framställda i ett förmånsland eller förmånsterritorium eller i unionen anses vara tillräckligt behandlade eller bearbetade under förutsättning att villkoren i förteckningen i bilaga 22-11 är uppfyllda.

Dessa villkor anger i fråga om alla produkter som omfattas av detta underavsnitt den behandling eller bearbetning som måste utföras på icke-ursprungsmaterial som används vid tillverkningen och tillämpas endast med avseende på sådana material.

Om en produkt, som erhållit ursprungsstatus därför att den uppfyller villkoren i förteckningen för denna produkt, används vid tillverkningen av en annan produkt, ska de tillämpliga villkoren för den produkt i vilken den införlivats inte vara tillämpliga på den, och ingen hänsyn ska tas till det icke-ursprungsmaterial som kan ha använts när den tillverkades.

Artikel 62

Otillräcklig behandling eller bearbetning

(Artikel 64.3 i kodexen)

1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 ska följande åtgärder anses utgöra otillräcklig behandling eller bearbetning för att ge en produkt ursprungsstatus, oavsett om kraven i artikel 61 är uppfyllda:

2. Alla åtgärder som vidtas i antingen ett förmånsland eller förmånsterritorium eller i unionen när det gäller en viss produkt ska beaktas tillsammans vid fastställande av huruvida den behandling eller bearbetning som produkten har genomgått ska anses vara otillräcklig i den mening som avses i punkt 1.

Artikel 63

Bedömningsenhet

(Artikel 64.3 i kodexen)

1. Bedömningsenheten för tillämpning av bestämmelserna i detta underavsnitt ska vara den särskilda produkt som anses som grundenhet vid klassificeringen enligt Harmoniserade systemet.

Av detta följer att

2. Om förpackningen, enligt den allmänna tolkningsbestämmelsen 5 i Harmoniserade systemet, klassificeras tillsammans med den produkt som den innehåller, ska den vid ursprungsbestämningen anses utgöra en helhet tillsammans med produkten.

Artikel 64

Allmän tolerans

(Artikel 64.3 i kodexen)

1. Genom undantag från bestämmelserna i artikel 61 får icke-ursprungsmaterial användas vid tillverkning av en viss produkt, förutsatt att deras totala värde inte överstiger 10 % av produktens pris fritt fabrik.

Om i förteckningen ett eller flera procenttal har angivits för icke-ursprungsmaterialets högsta värde får tillämpningen av första stycket inte medföra att dessa procenttal överskrids.

2. Punkt 1 får inte tillämpas på produkter som omfattas av kapitlen 50–63 i Harmoniserade systemet.

Artikel 65

Tillbehör, reservdelar och verktyg

(Artikel 64.3 i kodexen)

Tillbehör, reservdelar och verktyg som levereras tillsammans med utrustning, en maskin, en apparat eller ett fordon ska tillsammans med dessa anses som en enhet när de utgör standardutrustning och ingår i priset för ifrågavarande utrustning, maskin, apparat eller fordon, eller inte fakturerats särskilt.

Artikel 66

Satser

(Artikel 64.3 i kodexen)

Satser enligt definitionen i den allmänna tolkningsbestämmelsen 3 i Harmoniserade systemet ska anses som ursprungsprodukter när alla produkter som ingår i satsen är ursprungsprodukter. Varor i satser som består av såväl ursprungsprodukter som icke-ursprungsprodukter ska dock i sin helhet anses vara ursprungsprodukter, förutsatt att värdet av icke-ursprungsprodukterna inte överstiger 15 % av satsens pris fritt fabrik.

Artikel 67

Neutrala element

(Artikel 64.3 i kodexen)

För att avgöra om en produkt är en ursprungsprodukt eller ej, är det inte nödvändigt att bestämma ursprunget för följande, som kan ha använts vid dess tillverkning:

Underavsnitt 5

Territoriella villkor tillämpliga inom ramen för ursprungsreglerna för tillämpningen av bestämmelser om förmånstull som antagits ensidigt av unionen beträffande vissa länder eller territorier

Artikel 68

Territorialprincip

(Artikel 64.3 i kodexen)

De villkor som anges i underavsnitt 4 och i detta underavsnitt i fråga om erhållande av ursprungsstatus ska kontinuerligt uppfyllas i förmånslandet eller förmånsterritoriet eller i unionen.

Om ursprungsprodukter som exporterats från förmånslandet eller förmånsterritoriet eller unionen till ett annat land återinförs, ska de anses vara icke-ursprungsprodukter om det inte på ett för behöriga myndigheter tillfredsställande sätt kan visas att följande villkor är uppfyllda:

Artikel 69

Direkttransport

(Artikel 64.3 i kodexen)

1. Följande ska anses vara direkttransporterat från förmånslandet eller förmånsterritoriet till unionen eller från unionen till förmånslandet eller förmånsterritoriet:

2. För att styrka att villkoren i punkt 1 b har uppfyllts ska för de behöriga tullmyndigheterna uppvisas något av följande:

Artikel 70

Utställningar

(Artikel 64.3 i kodexen)

1. För ursprungsprodukter som har sänts från ett förmånsland eller förmånsterritorium till en utställning i ett annat land och som efter utställningen sålts för att importeras till unionen, ska vid importen beviljas de tullförmåner som avses i artikel 59, förutsatt att produkterna uppfyller de krav i underavsnitt 4 och detta underavsnitt som ger dem rätt att anses som produkter med ursprung i det förmånslandet eller förmånsterritoriet och förutsatt att det på ett för unionens behöriga tullmyndigheter tillfredsställande sätt visas

2. Ett varucertifikat EUR.1 ska inges till unionens tullmyndigheter på vanligt sätt. Utställningens namn och adress ska anges i certifikatet. Vid behov får ytterligare underlag begäras om produkternas beskaffenhet och de villkor under vilka de har ställts ut.

3. Bestämmelserna i punkt 1 ska tillämpas på alla handels-, industri-, jordbruks- eller hantverksutställningar samt på mässor eller offentliga visningar av liknande karaktär under vilka produkterna kvarstår under tullkontroll, dock med undantag för sådana som i privat syfte anordnas i butiker eller affärslokaler för försäljning av utländska produkter.

KAPITEL 2

Varors värde för tulländamål

Artikel 71

Förenkling

(Artikel 73 i kodexen)

1. Det tillstånd som avses i artikel 73 i kodexen kan beviljas om följande villkor uppfylls:

2. Tillståndet ska beviljas på villkor att sökanden

AVDELNING III

TULLSKULD OCH GARANTIER

KAPITEL 1

Uppkomst av en tullskuld

Avsnitt 1

Bestämmelser som gäller både tullskuld vid import och tullskuld vid export

Underavsnitt 1

Regler för beräkning av import- eller exporttullbelopp

Artikel 72

Beräkning av importtullbeloppet för förädlade produkter som framställts enligt förfarandet för aktiv förädling

(Artikel 86.3 i kodexen)

1. För att fastställa det importtullbelopp som ska tas ut på förädlade produkter i enlighet med artikel 86.3 i kodexen ska den kvantitet varor som hänförts till förfarandet för aktiv förädling och som anses förekomma i de förädlade produkter för vilka en tullskuld uppkommer fastställas i enlighet med punkterna 2–6.

2. Den kvantitativa fördelningsmetod som fastställs i punkterna 3 och 4 ska tillämpas i följande fall:

3. I det fall som avses i punkt 2 a ska den kvantitet varor hänförda till förfarandet för aktiv förädling som anses förekomma i de förädlade produkter för vilka en tullskuld uppkommer fastställas genom att man tillämpar den procentsats som förädlade produkter för vilka en tullskuld uppkommer utgör av den totala kvantiteten förädlade produkter som är resultatet av förädlingsprocessen på den totala kvantiteten varor som hänförts till förfarandet för aktiv förädling.

4. I det fall som avses i punkt 2 b ska den kvantitet varor hänförda till förfarandet för aktiv förädling som anses förekomma i de förädlade produkter för vilka en tullskuld uppkommer fastställas genom att man på den sammanlagda kvantitet varor som hänförts till förfarandet för aktiv förädling tillämpar en procentandel som beräknats genom att följande faktorer multipliceras:

5. Kvantiteter av varor hänförda till förfarandet som förstörs och förloras under förädlingsprocessen, särskilt genom avdunstning, uttorkning, sublimering eller läckage, ska inte beaktas vid tillämpningen av den kvantitativa fördelningsmetoden.

6. I andra fall än de som avses i punkt 2 ska den värdemässiga fördelningsmetoden tillämpas i enlighet med andra, tredje och fjärde stycket.

Den kvantitet varor som hänförts till förfarandet för aktiv förädling och som anses förekomma i de förädlade produkter för vilka en tullskuld uppkommer, ska fastställas genom att man på den sammanlagda kvantiteten varor som hänförts till förfarandet för aktiv förädling tillämpar en procentandel som beräknats genom att följande faktorer multipliceras:

Vid tillämpning av den värdemässiga fördelningsmetoden ska värdet på de förädlade produkterna fastställas på grundval av gällande priser fritt fabrik i unionens tullområde eller, där sådana priser fritt fabrik inte kan fastställas, de nuvarande försäljningspriserna i unionens tullområde för identiska eller liknande produkter. Priser mellan parter som förefaller att vara förbundna med varandra eller att sinsemellan tillämpa ett kompensationsarrangemang får inte användas för att fastställa värdet på förädlade produkter, om det inte fastställs att priserna inte påverkas av förhållandet mellan parterna.

Om värdet på de förädlade produkterna inte kan fastställas enligt tredje stycket ska det fastställas med hjälp av någon annan rimlig metod.

Artikel 73

Tillämpning av bestämmelserna om förfarandet för slutanvändning på förädlade produkter som framställts enligt förfarandet för aktiv förädling

(Artikel 86.3 i kodexen)

1. Vid tillämpningen av artikel 86.3 i kodexen ska vid fastställandet av det importtullbelopp som motsvarar tullskulden för förädlade produkter som framställts enligt förfarandet för aktiv förädling, de varor som hänförts till det förfarandet omfattas av tullfrihet eller nedsatt tullsats på grund av deras särskilda användning, som skulle ha tillämpats på dessa varor om de hade hänförts till förfarandet för slutanvändning enligt artikel 254 i kodexen.

2. Punkt 1 ska endast tillämpas om följande villkor är uppfyllda:

Artikel 74

Tillämpning av förmånlig tullbehandling på varor som hänförts till förfarandet för aktiv förädling

(Artikel 86.3 i kodexen)

Vid tillämpningen av artikel 86.3 i kodexen ska, om de importerade varorna vid tidpunkten för godtagandet av tulldeklarationen för hänförande av varor till förfarandet för aktiv förädling uppfyller villkoren för förmånlig tullbehandling inom tullkvoter eller tulltak, dessa varor omfattas av förmånlig tullbehandling som föreskrivs för identiska varor vid tidpunkten för godtagandet av deklarationen för övergång till fri omsättning.

Artikel 75

Särskild importtull för förädlade produkter som framställts enligt förfarandet för passiv förädling eller ersättningsprodukter

(Artikel 86.5 i kodexen)

Om en särskild importtull ska tillämpas på förädlade produkter som framställts enligt förfarandet för passiv förädling eller ersättningsprodukter, ska importtullbeloppet beräknas på grundval av tullvärdet för de förädlade produkterna vid tidpunkten för godtagandet av tulldeklarationen för övergång till fri omsättning minus det statistiska värdet på de motsvarande temporärt exporterade varorna vid den tidpunkt då de hänfördes till förfarandet för passiv förädling, multiplicerat med det importtullbelopp som tillämpas på förädlade produkter eller ersättningsprodukter, dividerat med tullvärdet för de förädlade produkterna eller ersättningsprodukterna.

Artikel 76

Undantag för beräkning av importtullbeloppet för förädlade produkter som framställts enligt förfarandet för aktiv förädling

(Artikel 86.3 och 86.4 i kodexen)

Artikel 86.3 i kodexen ska gälla utan en begäran från deklaranten om samtliga följande villkor är uppfyllda:

Underavsnitt 2

Tidsfrist för fastställande av platsen för uppkomst av tullskuld

Artikel 77

Tidsfrist för fastställande av platsen för uppkomst av tullskuld under unionstransitering

(Artikel 87.2 i kodexen)

För varor som hänförts till förfarandet för unionstransitering ska den tidsfrist som avses i artikel 87.2 i kodexen vara någon av följande:

Artikel 78

Tidsfrist för fastställande av platsen för uppkomst av tullskuld under transitering i enlighet med TIR-konventionen

(Artikel 87.2 i kodexen)

För varor som hänförts till transitering enligt tullkonventionen om internationell transport av gods upptaget i TIR-carnet, inbegripet senare ändringar (TIR-konventionen), ska den tidsfrist som avses i artikel 87.2 i kodexen vara sju månader från och med den dag då varorna senast skulle ha anmälts till destinations- eller utförseltullkontoret.

Artikel 79

Tidsfrist för fastställande av platsen för uppkomst av tullskuld under transitering i enlighet med ATA-konventionen eller Istanbulkonventionen

(Artikel 87.2 i kodexen)

För varor som hänförts till transitering enligt tullkonventionen om ATA-carnet för tillfällig införsel av varor, utfärdad i Bryssel den 6 december 1961, inbegripet senare ändringar (ATA-konventionen), eller konventionen om temporär import, inbegripet senare ändringar (Istanbulkonventionen) ska den tidsfrist som avses i artikel 87.2 i kodexen vara sju månader från och med den dag då varorna skulle ha anmälts till destinationstullkontoret.

Artikel 80

Tidsfrist för fastställande av platsen för uppkomst av tullskuld i andra fall än transitering

(Artikel 87.2 i kodexen)

För varor som hänförts till ett annat särskilt förfarande än transitering eller för varor som är i tillfällig lagring, ska den tidsfrist som avses i artikel 87.2 i kodexen vara sju månader från utgången av någon av följande frister:

KAPITEL 2

Garanti för en potentiell eller befintlig tullskuld

Avsnitt 1

Allmänna bestämmelser

Artikel 81

Fall där ingen garanti ska krävas för varor som hänförts till förfarandet för tillfällig införsel

(Artikel 89.8 c i kodexen)

Hänförande av varor till förfarandet för tillfällig införsel får inte omfattas av ett krav på att det ställs en garanti i följande fall:

Artikel 82

Garanti i form av ett åtagande från en borgensman

(Artiklarna 94, 22.4 och 6.3 a i kodexen)

1. Om garantin ställs i form av ett åtagande från en borgensman och kan användas i mer än en medlemsstat, ska borgensmannen uppge en adress för delgivning eller utse ett ombud för delgivning i varje medlemsstat där garantin kan användas.

2. En återkallelse av ett godkännande av en borgensman eller av en borgensmans åtagande ska träda i kraft den sextonde dagen efter den dag då beslutet om återkallelse mottas eller anses ha mottagits av borgensmannen.

3. En borgensmans uppsägning av sitt åtagande ska träda i kraft den sextonde dagen efter den dag då borgensmannen anmäler uppsägningen till det tullkontor där garantin ställdes.

4. När en garanti som täcker en enskild transaktion (individuell garanti) ges i form av kuponger får det göras på annat sätt än genom elektronisk databehandlingsteknik.

Artikel 83

Andra former av garantier än en kontant deposition eller ett åtagande från en borgensman

(Artikel 92.1 c i kodexen)

1. Andra former av garantier än en kontant deposition eller ett åtagande från en borgensman ska vara följande:

2. De former av garantier som avses i punkt 1 får inte godtas för hänförande av varor till förfarandet för unionstransitering.

3. Medlemsstaterna ska godta de former av garantier som avses i punkt 1, i den mån dessa garantiformer godtas enligt nationell lagstiftning.

Avsnitt 2

Samlad garanti och undantag från skyldigheten att ställa en garanti

Artikel 84

Nedsättning av nivån på den samlade garantin och undantag från skyldigheten att ställa en garanti

(Artikel 95.2 i kodexen)

1. Tillstånd att använda en samlad garanti med en nedsättning till 50 % av referensbeloppet ska beviljas om sökanden visar att denne uppfyller följande villkor:

2. Tillstånd att använda en samlad garanti med en nedsättning till 30 % av referensbeloppet ska beviljas om sökanden visar att denne uppfyller följande villkor:

3. Undantag från skyldigheten att ställa en garanti ska beviljas om sökanden visar att denne uppfyller följande krav:

4. Om sökanden har varit etablerad i mindre än tre år ska det krav som avses i punkterna 1 d, 2 e och 3 j kontrolleras på grundval av tillgänglig bokföring och information.

Avsnitt 3

Bestämmelser om förfarandet för unionstransitering och förfarandet enligt Istanbulkonventionen och ATA-konventionen

Artikel 85

Frigörande av borgensmannens skyldigheter enligt förfarandet för unionstransitering

(Artiklarna 6.2, 6.3 a och 98 i kodexen)

1. Om förfarandet för unionstransitering inte har avslutats ska tullmyndigheterna i avgångsmedlemsstaten inom nio månader från den föreskrivna tidsfristen för anmälan av varorna till destinationstullkontoret underrätta borgensmannen om att förfarandet inte har avslutats.

2. Om förfarandet för unionstransitering inte har avslutats ska de i enlighet med artikel 87 i kodexen fastställda tullmyndigheterna inom tre år från dagen för godtagandet av transiteringsdeklarationen underrätta borgensmannen om att denne är eller kan komma att bli skyldig att betala den skuld som denne ansvarar för med avseende på den berörda transiteringen enligt förfarandet för unionstransitering.

3. Om någon av de underrättelser som avses i punkterna 1 och 2 inte sker inom föreskriven tid, ska borgensmannen befrias från sina åtaganden.

4. Om någon av dessa underrättelser sker ska borgensmannen informeras om uppbörd av tullskulden eller om avslutande av förfarandet.

5. De gemensamma uppgiftskraven för den underrättelse som avses i punkt 1 anges i bilaga 32 04.

De gemensamma uppgiftskraven för den underrättelse som avses i punkt 2 anges i bilaga 32 05.

6. I enlighet med artikel 6.3 a i kodexen får den underrättelse som avses i punkterna 1 och 2 sändas på annat sätt än genom elektronisk databehandlingsteknik.

Artikel 86

Betalningskrav gentemot en garanterande sammanslutning för varor som omfattas av en ATA-carnet och underrättelse om underlåtenhet att avstämpla CPD-carneter till en garanterande sammanslutning enligt förfarandet i ATA-konventionen eller Istanbulkonventionen

(Artiklarna 6.2, 6.3 a och 98 i kodexen)

1. I fall av bristande efterlevnad av någon av skyldigheterna enligt en ATA-carnet eller CPD-carnet ska tullmyndigheterna reglera handlingarna om tillfällig införsel (betalningskrav gentemot en garanterande sammanslutning eller underrättelse om icke-avstämpling) i enlighet med artiklarna 9, 10 och 11 i bilaga A till Istanbulkonventionen eller, i tillämpliga fall, i enlighet med artiklarna 7, 8 och 9 i ATA-konventionen.

2. Beloppet av importtull och skatter som uppstår på grund av ett betalningskrav gentemot en garanterande sammanslutning ska beräknas med hjälp av en förlaga till avgiftsformulär.

3. De gemensamma uppgiftskraven för det betalningskrav gentemot en garanterande sammanslutning som avses i punkt 1 anges i bilaga 33-01.

4. De gemensamma uppgiftskraven för den underrättelse om icke-avstämpling av CPD-carneter som avses i punkt 1 anges i bilaga 33-02.

5. I enlighet med artikel 6.3 a i kodexen får ett betalningskrav gentemot en garanterande sammanslutning och en underrättelse om icke-avstämpling av CPD-carneter skickas till den berörda garanterande sammanslutningen på annat sätt än genom elektronisk databehandlingsteknik.

KAPITEL 3

Uppbörd och betalning av tull och återbetalning och eftergift av import- och exporttullbeloppet

Avsnitt 1

Fastställande av import- eller exporttullbelopp, underrättelse om tullskuld och bokföring

Underavsnitt 1

Underrättelse om tullskuld och betalningskrav från en garanterande sammanslutning

Artikel 87

Metoder för underrättelse om tullskuld

(Artikel 6.3 a i kodexen)

Underrättelse om tullskuld enligt artikel 102 i kodexen kan göras på annat sätt än genom elektronisk databehandlingsteknik.

Artikel 88

Befrielse från kravet på underrättelse om tullskuld

(Artikel 102.1 d i kodexen)

1. Tullmyndigheterna kan frångå kravet på underrättelse om tullskuld som uppkommer genom bristande efterlevnad enligt artikel 79 eller 82 i kodexen om det import- eller exporttullbelopp som berörs är mindre än tio euro.

2. Om tullskulden ursprungligen meddelades med ett import- eller exporttullbelopp som var mindre än det import- eller exporttullbelopp som ska betalas, kan tullmyndigheterna frångå kravet på underrättelse om tullskuld för skillnaden mellan dessa belopp, under förutsättning att den är mindre än tio euro.

3. Begränsningen på tio euro som avses i punkterna 1 och 2 ska gälla för varje uppbörd.

Avsnitt 2

Betalning av import- eller exporttullbeloppet

Artikel 89

Tillfälligt upphörande av tidsfristen för betalning vid ansökan om eftergift

(Artikel 108.3 a i kodexen)

1. Tullmyndigheterna ska avbryta tidsfristen för betalning av det import- eller exporttullbelopp som svarar mot en tullskuld tills de har fattat ett beslut om ansökan om eftergift, förutsatt att följande villkor är uppfyllda:

2. Om de varor som är föremål för ansökan om eftergift inte längre står under tullövervakning vid tidpunkten för ansökan ska en garanti ställas.

3. Genom undantag från punkt 2 ska tullmyndigheterna inte kräva en garanti om det konstateras att en garanti sannolikt skulle åsamka gäldenären allvarliga ekonomiska eller sociala svårigheter.

Artikel 90

Tillfälligt upphörande av tidsfristen för betalning då varor ska förverkas, förstöras eller överlåtas till staten

(Artikel 108.3 b i kodexen)

Tullmyndigheterna ska avbryta tidsfristen för betalning av import- eller exporttullbelopp som svarar mot en tullskuld när varorna fortfarande står under tullövervakning och ska förverkas, förstöras eller överlåtas till staten och tullmyndigheterna anser att villkoren för förverkande, förstöring eller överlåtelse sannolikt kommer att uppfyllas, tills ett slutgiltigt beslut om att förverka, förstöra eller överlåta dem fattas.

Artikel 91

Tillfälligt upphävande av tidsfristen för betalning i händelse av tullskuld som uppkommer genom bristande efterlevnad

(Artikel 108.3 c i kodexen)

1. Tullmyndigheterna ska avbryta tidsfristen för betalning, för den person som avses i artikel 79.3 a i kodexen, av det import- eller exporttullbelopp som svarar mot en tullskuld när en tullskuld har uppkommit genom bristande efterlevnad som avses i artikel 79 i kodexen, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:

2. Ett tillfälligt upphörande beviljas på det villkoret att den person till förmån för vilken det beviljas ställer en garanti för det import- eller exporttullbelopp det rör sig om, utom i något av följande fall:

3. Det tillfälliga upphörandet ska vara högst ett år. Tullmyndigheterna kan dock förlänga det tillfälliga upphörandet om det finns berättigade skäl.

Avsnitt 3

Återbetalning och eftergift

Underavsnitt 1

Allmänna bestämmelser och förfarande

Artikel 92

Ansökan om återbetalning eller eftergift

(Artiklarna 6.3 a, 22.1 och 103 i kodexen)

1. Genom undantag från artikel 22.1 tredje stycket i kodexen ska en ansökan om återbetalning eller eftergift av import- eller exporttullar som avses i artikel 116 i kodexen inges till den behöriga tullmyndigheten i den medlemsstat där underrättelse om tullskuld skett.

2. Den ansökan som avses i punkt 1 kan inges på annat sätt än genom elektronisk databehandlingsteknik enligt bestämmelserna i den berörda medlemsstaten.

Artikel 93

Kompletterande uppgifter när varor är belägna i en annan medlemsstat

(Artikel 6.2 och 6.3 a i kodexen)

De gemensamma uppgiftskraven för begäran om kompletterande uppgifter när varor är belägna i en annan medlemsstat anges i bilaga 33-06.

Den begäran om kompletterande uppgifter som avses i första stycket kan inges på annat sätt än genom elektronisk databehandlingsteknik.

Artikel 94

Metoder för underrättelse om beslut om återbetalning eller eftergift

(Artikel 6.3 a i kodexen)

Beslut om återbetalning eller eftergift av import- eller exporttull kan delges den berörda personen på annat sätt än genom elektronisk databehandlingsteknik.

Artikel 95

Gemensamma uppgiftskrav avseende formaliteter när varor är belägna i en annan medlemsstat

(Artikel 6.2 i kodexen)

De gemensamma uppgiftskraven för att svara på begäran om uppgifter rörande fullgörande av formaliteter, om ansökan om återbetalning eller eftergift avser varor som är belägna i en annan medlemsstat än den där underrättelse om tullskuld skedde, anges i bilaga 33-07.

Artikel 96

Metoder för att sända in uppgifter om fullgörande av formaliteter när varor är belägna i en annan medlemsstat

(Artikel 6.3 a i kodexen)

Det svar som avses i artikel 95 kan inges på annat sätt än genom elektronisk databehandlingsteknik.

Artikel 97

Förlängning av tidsfristen för att fatta ett beslut om återbetalning eller eftergift

(Artikel 22.3 i kodexen)

När artikel 116.3 första stycket i kodexen eller artikel 116.3 andra stycket b i kodexen är tillämplig ska tidsfristen för att fatta ett beslut om återbetalning eller eftergift upphöra tillfälligt tills den berörda medlemsstaten har mottagit underrättelse om kommissionens beslut eller underrättelse från kommissionen om att ärendet sänts tillbaka av de skäl som anges i artikel 98.6.

När artikel 116.3 andra stycket b i kodexen är tillämplig ska tidsfristen för att fatta ett beslut om återbetalning eller eftergift upphöra tillfälligt tills den berörda medlemsstaten har mottagit delgivning av kommissionens beslut i det andra fall där faktiska och rättsliga omständigheter är jämförbara.

Underavsnitt 2

Beslut som ska fattas av kommissionen

Artikel 98

Vidarebefordran av ärendet till kommissionen för beslut

(Artikel 116.3 i kodexen)

1. Medlemsstaten ska underrätta den berörda personen om sin avsikt att vidarebefordra ärendet till kommissionen före vidarebefordran och ge den berörda personen 30 dagar att underteckna en förklaring som intygar att denne har kunnat ta del av handlingarna och anger att denne inte har några uppgifter att lägga till dessa eller anger alla ytterligare uppgifter som enligt personen i fråga bör finnas med. Om den berörda personen inte inger denna förklaring inom denna frist på 30 dagar ska den berörda personen anses ha tagit del av handlingarna och inte ha något att tillägga.

2. När en medlemsstat vidarebefordrar ett ärende till kommissionen för beslut i de fall som avses i artikel 116.3 i kodexen ska handlingarna åtminstone omfatta följande:

3. Kommissionen ska bekräfta mottagandet av handlingarna för den berörda medlemsstaten så snart den har mottagit dem.

4. Kommissionen ska inom femton dagar efter dagen för mottagandet av handlingarna lämna en sammanfattning av ärendet enligt punkt 2 a till alla medlemsstater.

5. Om de uppgifter som översänds av medlemsstaten inte är tillräckliga för att kommissionen ska kunna fatta ett beslut får kommissionen begära ytterligare uppgifter från medlemsstaten.

6. Kommissionen ska återsända ärendet till medlemsstaten och ärendet ska anses aldrig ha lämnats in till kommissionen i följande fall:

Artikel 99

Rätten för den berörda personen att höras

(Artikel 116.3 i kodexen)

1. När kommissionen avser att fatta ett negativt beslut i de fall som avses i artikel 116.3 i kodexen, ska den meddela den berörda personen sina invändningar skriftligen tillsammans med en hänvisning till alla de dokument och de uppgifter som den grundar sina invändningar på. Kommissionen ska underrätta den berörda personen om dennes rätt att få tillgång till ärendehandlingarna.

2. Kommissionen ska underrätta den berörda medlemsstaten om sin avsikt och om sändandet av det meddelande som avses i punkt 1.

3. Den berörda personen ska ges tillfälle att skriftligen framföra sina synpunkter till kommissionen inom en period av 30 dagar från den dag då personen i fråga har mottagit det meddelande som avses i punkt 1.

Artikel 100

Tidsfrister

(Artikel 116.3 i kodexen)

1. Kommissionen ska fatta beslut om huruvida återbetalning eller eftergift är motiverad inom nio månader från och med den dag då den mottog de ärendehandlingar som avses i artikel 98.1.

2. Om kommissionen finner det nödvändigt att begära ytterligare uppgifter från medlemsstaten enligt artikel 98.5, ska den period som avses i punkt 1 förlängas med samma tidsperiod som perioden mellan den dag då kommissionen sände en begäran om ytterligare uppgifter och den dag då den mottog dessa uppgifter. Kommissionens ska underrätta den berörda personen om förlängningen.

3. Om kommissionen gör egna efterforskningar för att kunna fatta ett beslut ska den period som avses i punkt 1 förlängas med den tid som krävs för att slutföra efterforskningarna. Denna förlängning får dock inte överstiga nio månader. Kommissionen ska underrätta medlemsstaten och den berörda personen om den dag då efterforskningarna inleds respektive avslutas.

4. Om kommissionen avser att fatta ett negativt beslut som avses i artikel 99.1 ska den period som avses i punkt 1 förlängas med 30 dagar.

Artikel 101

Underrättelse om beslut

(Artikel 116.3 i kodexen)

1. Kommissionen ska underrätta den berörda medlemsstaten om sitt beslut snarast möjligt och i alla händelser inom 30 dagar efter utgången av den period som anges i artikel 100.1.

2. Den tullmyndighet som är behörig att fatta beslut ska utfärda ett beslut på grundval av det kommissionsbeslut som meddelats i enlighet med punkt 1.

Medlemsstaten för den myndighet som är behörig att fatta beslut ska underrätta kommissionen om detta genom att sända en kopia av det berörda beslutet.

3. Om ett beslut i de ärenden som avses i artikel 116.3 i kodexen är förmånligt för den berörda personen, kan kommissionen närmare ange på vilka villkor tullmyndigheterna ska återbetala eller efterge tullar i andra fall med jämförbara faktiska och rättsliga omständigheter.

Artikel 102

Följderna av underlåtenhet att fatta eller meddela ett beslut

(Artikel 116.3 i kodexen)

Om kommissionen inte fattar ett beslut inom den tidsfrist som föreskrivs i artikel 100, eller underlåter att meddela ett beslut till den berörda medlemsstaten inom den tidsfrist som föreskrivs i artikel 101.1, ska den tullmyndighet som är behörig att fatta beslut fatta ett beslut som är förmånligt för den berörda personen.

KAPITEL 4

Upphörande av tullskuld

Artikel 103

Underlåtenhet som inte har någon avgörande inverkan på ett korrekt genomförande av ett tullförfarande

(Artikel 124.1 h i) i kodexen)

Följande situationer ska anses som en underlåtenhet som inte har någon avgörande inverkan på ett korrekt genomförande av tullförfarandet:

AVDELNING IV

INFÖRSEL AV VAROR I UNIONENS TULLOMRÅDE

KAPITEL 1

Summarisk införseldeklaration

Artikel 104

Befrielse från kravet att inge en summarisk införseldeklaration

(Artikel 127.2 b i kodexen)

1. Kravet på en summarisk införseldeklaration ska frångås för följande varor:

2. Kravet på en summarisk införseldeklaration för varor i postförsändelser vars vikt inte överstiger 250 gram ska frångås fram till och med den 31 december 2020.

När varor i postförsändelser vars vikt överstiger 250 gram förs in i unionens tullområde men inte omfattas av en summarisk införseldeklaration ska sanktioner inte tillämpas. En riskanalys ska utföras när varorna anmäls och, om en sådan finns tillgänglig, på grundval av en deklaration för tillfällig lagring eller en tulldeklaration som omfattar dessa varor.

Senast den 31 december 2020 ska kommissionen se över situationen vad gäller varor i postförsändelser enligt denna punkt i syfte att göra sådana anpassningar som verkar nödvändiga med hänsyn till postoperatörers användning av elektroniska medel för befordran av varor.

Artikel 105

Tidsfrister för att inge den summariska införseldeklarationen vid sjötransport

(Artikel 127.3 och 127.7 i kodexen)

När varor förs in i unionens tullområde sjövägen ska den summariska införseldeklarationen inges inom följande tidsfrister:

Artikel 106

Tidsfrister för att inge den summariska införseldeklarationen vid lufttransport

(Artikel 127.3 och 127.7 i kodexen)

1. När varor förs in i unionens tullområde med luftfartyg ska den summariska införseldeklarationen inges så snart som möjligt.

Minimiuppsättningen av uppgifter i den summariska införseldeklarationen ska inges senast innan varorna lastas på det luftfartyg med vilket de ska föras in i unionens tullområde.

2. Om endast minimiuppsättningen av uppgifter i den summariska införseldeklarationen har lämnats inom den tidsfrist som avses i punkt 1 andra stycket, ska övriga uppgifter tillhandahållas inom följande tidsfrister:

Artikel 107

Tidsfrister för att inge den summariska införseldeklarationen vid järnvägstransport

(Artikel 127.3 och 127.7 i kodexen)

När varor förs in i unionens tullområde på järnväg ska den summariska införseldeklarationen inges inom följande tidsfrister:

Artikel 108

Tidsfrister för att inge den summariska införseldeklarationen vid vägtransport

(Artikel 127.3 och 127.7 i kodexen)

När varor förs in i unionens tullområde på väg ska den summariska införseldeklarationen inges senast en timme före varornas ankomst till den plats där tullkontoret för första införsel är behörigt.

Artikel 109

Tidsfrister för att inge den summariska införseldeklarationen vid transport på inre vattenvägar

(Artikel 127.3 och 127.7 i kodexen)

När varor förs in i unionens tullområde på inre vattenvägar ska den summariska införseldeklarationen inges senast två timmar före varornas ankomst till den plats där tullkontoret för första införsel är behörigt.

Artikel 110

Tidsfrister för att inge den summariska införseldeklarationen vid kombinerad transport

(Artikel 127.3 och 127.7 i kodexen)

När varorna förs in i unionens tullområde ombord på ett transportmedel som i sig självt transporteras på ett aktivt transportmedel, ska tidsfristen för ingivande av den summariska införseldeklarationen vara den tidsfrist som gäller för det aktiva transportmedlet.

Artikel 111

Tidsfrister för att inge den summariska införseldeklarationen vid force majeure

(Artikel 127.3 och 127.7 i kodexen)

De tidsfrister som anges i artiklarna 105–109 ska inte gälla vid fall av force majeure.

Artikel 112

Lämnande av uppgifter för den summariska införseldeklarationen av andra personer i särskilda fall när det gäller transport till sjöss eller på inre vattenvägar

(Artikel 127.6 i kodexen)

1. När det vid transport till sjöss eller på inre vattenvägar för samma varor finns ett eller flera ytterligare transportavtal som omfattas av ett eller flera konossement och som har ingåtts av en eller flera andra personer än fraktföraren, och den person som utfärdar konossementet inte tillgängliggör de uppgifter som krävs för den summariska införseldeklarationen för den avtalspartner som utfärdar ett konossement till honom eller henne, eller till den avtalspart med vilken personen slutit ett samlastningsavtal för varor, ska den person som inte gör de nödvändiga uppgifterna tillgängliga tillhandahålla dessa uppgifter till tullkontoret för första införsel i enlighet med artikel 127.6 i kodexen.

Om den mottagare som anges i det konossement som inte har några bifogade underliggande konossement inte tillhandahåller de uppgifter som krävs för den summariska införseldeklarationen till den person som utfärdar konossementet, ska mottagaren lämna dessa uppgifter till tullkontoret för första införsel.

2. Varje person som lämnar de uppgifter som avses i artikel 127.5 i kodexen ska ansvara för de uppgifter som han eller hon har lämnat i enlighet med artikel 15.2 a och b i kodexen.

Artikel 113

Andra personers lämnande av uppgifter för summariska införseldeklarationer i särskilda fall när det gäller lufttransport

(Artikel 127.6 i kodexen)

1. När det vid lufttransport för samma varor finns ett eller flera ytterligare transportavtal som omfattas av en eller flera flygfraktsedlar och som har ingåtts av en eller flera andra personer än fraktföraren, och den person som utfärdar flygfraktsedeln inte tillgängliggör de uppgifter som krävs för den summariska införseldeklarationen för den avtalspartner som utfärdar en flygfraktsedel till honom/henne eller till den avtalspart med vilken personen har slutit ett samlastningsavtal för varor, ska den person som inte gör de nödvändiga uppgifterna tillgängliga tillhandahålla dessa uppgifter till tullkontoret för första införsel i enlighet med artikel 127.6 i kodexen.

2. När varor vid lufttransporter befordras i enlighet med bestämmelserna i Världspostföreningens akter och postoperatören inte tillgängliggör de uppgifter som krävs för en summarisk införseldeklaration för fraktföraren, ska postoperatören lämna dessa upplysningar till tullkontoret för första införsel i enlighet med artikel 127.6 i kodexen.

3. Varje person som lämnar de uppgifter som avses i artikel 127.5 i kodexen ska ansvara för de uppgifter som han eller hon har lämnat i enlighet med artikel 15.2 a och b i kodexen.

KAPITEL 2

Varors ankomst

Artikel 114

Handel med särskilda skatteområden

(Artikel 1.3 i kodexen)

Medlemsstaterna ska tillämpa detta kapitel och artiklarna 133–152 i kodexen för varor i handel mellan ett särskilt skatteområde och en annan del av unionens tullområde, som inte är ett särskilt skatteområde.

Artikel 115

Godkännande av en plats för anmälan av varor till tullen och tillfällig lagring

(Artiklarna 139.1 och 147.1 i kodexen)

1. En annan plats än det behöriga tullkontoret får godkännas för anmälan av varor när följande villkor är uppfyllda:

Om platsen redan är godkänd för drift av anläggningar för tillfällig lagring ska det godkännandet inte krävas.

2. En annan plats än anläggningen för tillfällig lagring får godkännas för tillfällig lagring av varor när följande villkor är uppfyllda:

Artikel 116

Bokföring

(Artikel 148.4 i kodexen)

1. Den bokföring som avses i artikel 148.4 i kodexen ska innehålla följande information och uppgifter:

Om bokföringen inte är en del av den huvudsakliga bokföringen för tulländamål ska bokföringen hänvisa till den huvudsakliga bokföringen för tulländamål.

2. Tullmyndigheterna får frångå kravet på vissa uppgifter som avses i punkt 1, om detta inte inverkar negativt på tullövervakningen och kontrollerna av varorna. När det gäller befordran av varor mellan olika anläggningar för tillfällig lagring ska denna befrielse dock inte gälla.

Artikel 117

Detaljhandelsförsäljning

(Artikel 148.1 i kodexen)

Driftstillstånd för anläggningar för tillfällig lagring som avses i artikel 148 i kodexen ska beviljas på följande villkor:

Artikel 118

Andra fall av befordran av varor i tillfällig lagring

(Artikel 148.5 c i kodexen)

I enlighet med artikel 148.5 c i kodexen får tullmyndigheterna tillåta befordran av varor i tillfällig lagring mellan olika anläggningar för tillfällig lagring som omfattas av olika tillstånd för drift av anläggningar för tillfällig lagring, under förutsättning att innehavarna av dessa tillstånd har AEOC-tillstånd.

AVDELNING V

ALLMÄNNA REGLER OM TULLSTATUS, HÄNFÖRANDE AV VAROR TILL ETT TULLFÖRFARANDE, KONTROLL, FRIGÖRANDE OCH BORTSKAFFANDE AV VAROR

KAPITEL 1

Varors tullstatus

Avsnitt 1

Allmänna bestämmelser

Artikel 119

Antagande om varors tullstatus

(Artiklarna 153.1 och 155.2 i kodexen)

1. Antagandet om varors tullstatus som unionsvaror gäller inte följande varor:

2. Unionsvaror får, utan att omfattas av ett tullförfarande, befordras från en plats till en annan inom unionens tullområde och tillfälligt lämna detta område utan att deras tullstatus ändras i följande fall:

3. Unionsvaror får, utan att omfattas av ett tullförfarande, befordras från en plats till en annan inom unionens tullområde och tillfälligt lämna detta område utan att deras tullstatus ändras i följande fall, under förutsättning att deras tullstatus som unionsvaror är bevisad:

Avsnitt 2

Reguljär fartygslinje för tulländamål

Artikel 120

Tillstånd att inrätta en reguljär fartygslinje

(Artikel 155.2 i kodexen)

1. Ett tillstånd kan beviljas av den tullmyndighet som är behörig att fatta beslut till ett rederi för en reguljär fartygslinje som ger det rätt att befordra unionsvaror från en plats till en annan inom unionens tullområde och tillfälligt lämna detta område utan ändring av tullstatus som unionsvaror.

2. Tillstånd ska beviljas endast i följande fall:

3. Rederier som beviljats tillstånd enligt denna artikel ska tillhandahålla den reguljära fartygslinje som anges i tillståndet.

Den reguljära fartygslinjen ska tillhandahållas med fartyg som registrerats för det ändamålet i enlighet med artikel 121.

Artikel 121

Registrering av fartyg och hamnar

(Artiklarna 22.4 och 155.2 i kodexen)

1. Ett rederi som fått tillstånd att inrätta en reguljär fartygslinje i den mening som avses i artikel 119.2 b ska registrera de fartyg som det avser att använda och de hamnar som det har för avsikt att anlöpa vid tillhandahållandet av denna tjänst genom att till den tullmyndighet som är behörig att fatta beslut översända följande uppgifter:

2. Den registrering som avses i punkt 1 ska få verkan den första arbetsdagen efter den dag då den tullmyndighet som är behörig att fatta beslut utförde registreringen.

3. Ett rederi som har fått tillstånd att inrätta en reguljär fartygslinje i den mening som avses i artikel 119.2 b ska anmäla eventuella ändringar av de uppgifter som avses i punkt 1 a, b och c samt datum och tid då ändringen träder i kraft till den tullmyndighet som är behörig att fatta beslut.

Artikel 122

Oförutsebara omständigheter under en transport med reguljär fartygslinje

(Artiklarna 153.1 och 155.2 i kodexen)

När ett fartyg som är registrerat på en reguljär fartygslinje i den mening som avses i artikel 119.2 b till följd av oförutsebara omständigheter tvingas att omlasta varor till havs eller att anlöpa eller lasta eller lossa varor i en hamn utanför unionens tullområde, i de fall hamnen inte omfattas av den reguljära fartygslinjen eller inte ligger i en unionshamns frizon, ska tullstatus för dessa varor inte ändras såvida de inte lastades eller lossades på dessa platser.

Om tullmyndigheterna har anledning till tvivel om huruvida varorna uppfyller dessa villkor, ska dessa varors tullstatus bevisas.

Avsnitt 3

Bevis för varors tullstatus som unionsvaror

Underavsnitt 1

Allmänna bestämmelser

Artikel 123

Giltighetstiden för ett T2L-dokument, T2LF-dokument eller ett manifest för tulländamål

(Artikel 22.5 i kodexen)

Bevis för varors tullstatus som unionsvaror i form av ett T2L-dokument, T2LF-dokument eller ett manifest för tulländamål ska vara giltiga i 90 dagar från och med registreringsdagen eller, när det i enlighet med artikel 128 inte finns någon skyldighet att registrera manifestet, från den dag då det upprättades. På begäran av den berörda personen och av berättigade skäl får tullkontoret fastställa en längre giltighetstid för beviset.

Artikel 124

Metoder för översändande av huvudreferensnumret (MRN) för ett T2L-dokument, T2LF-dokument eller ett manifest för tulländamål

(Artikel 6.3 a i kodexen)

Huvudreferensnumret för ett T2L-dokument, T2LF-dokument eller ett manifest för tulländamål får lämnas med någon av följande andra metoder än elektronisk databehandlingsteknik:

Underavsnitt 2

Bevis som inges på annat sätt än genom elektronisk databehandlingsteknik

Artikel 125

Bevis för varors tullstatus som unionsvaror för andra resande än ekonomiska aktörer

(Artikel 6.3 a i kodexen)

En annan resenär än en ekonomisk aktör kan göra en framställan på papper för att erhålla ett bevis för varors tullstatus som unionsvaror.

Artikel 126

Bevis för varors tullstatus som unionsvaror genom uppvisande av en faktura eller ett transportdokument

(Artikel 6.2 och 6.3 a i kodexen)

1. Bevis för tullstatus som unionsvaror för varor vars värde inte överstiger 15 000 euro får inges med någon av följande andra metoder än elektronisk databehandlingsteknik:

2. Den faktura eller det transportdokument som avses i punkt 1 ska åtminstone innehålla uppgift om avsändarens fullständiga namn och adress (eller den berörda personens om det inte finns någon avsändare), behörigt tullkontor, antal kollin och kollinas slag, märken och nummer, varubeskrivning och varornas bruttovikt (kg), varornas värde samt vid behov containernummer.

Avsändaren, eller den berörda personen när det inte finns någon avsändare, ska ange varornas tullstatus som unionsvaror genom att ange koden ”T2L” eller ”T2LF”, beroende på vilket som är tillämpligt, åtföljd av en underskrift på fakturan eller transportdokumentet.

Artikel 127

Bevis för varors tullstatus som unionsvaror i form av TIR- eller ATA-carneter eller formulär 302

(Artikel 6.3 a i kodexen)

Om unionsvaror transporteras i enlighet med TIR-konventionen, ATA-konventionen, Istanbulkonventionen eller avtalet mellan parterna i Nordatlantiska fördraget om status för deras styrkor, undertecknat i London den 19 juni 1951, kan beviset för varors tullstatus som unionsvaror inges på annat sätt än genom elektronisk databehandlingsteknik.

Underavsnitt 3

Bevis för tullstatus som unionsvaror som utfärdats av en godkänd utfärdare

Artikel 128

Lättnad för en godkänd utfärdare att utfärda bevis

(Artikel 153.2 i kodexen)

1. Varje person som är etablerad i unionens tullområde och uppfyller kriterierna i artikel 39 a och b i kodexen kan få tillstånd att utfärda följande:

2. Det tillstånd som avses i punkt 1 ska utfärdas av det behöriga tullkontoret på begäran av den berörda personen.

Underavsnitt 4

Särskilda bestämmelser om produkter från havsfiske och varor som framställts av sådana produkter

Artikel 129

Tullstatus för produkter från havsfiske och varor som framställts av sådana produkter

(Artikel 153.2 i kodexen)

För att bevisa tullstatus som unionsvaror för de produkter och varor som förtecknas i artikel 119.1 d och e ska det fastställas att dessa varor har transporterats direkt till unionens tullområde med

Artikel 130

Bevis för tullstatus för produkter från havsfiske och varor som framställts av sådana produkter

(Artikel 6.2 och 6.3 a i kodexen)

1. För att bevisa tullstatus i enlighet med artikel 129 ska fiskeloggboken, landningsdeklarationen, omlastningsdeklarationen och uppgifterna från kontrollsystemet för fartyg enligt rådets förordning (EG) nr 1224/2009 (15) innehålla följande uppgifter:

2. Vid omlastning av produkter och varor som avses i artikel 119.1 d och e till ett unionsfiskefartyg eller unionsfabriksfartyg (mottagande fartyg), ska fiskeloggboken eller omlastningsdeklarationen för det unionsfiskefartyg eller unionsfabriksfartyg från vilket produkterna eller varorna omlastats, utöver de uppgifter som anges i punkt 1, innehålla uppgift om namn, flaggstat och registreringsnummer för det mottagande fartyg till vilket produkterna eller varorna omlastats samt fullständigt namn för det fartygets befälhavare.

Fiskeloggboken eller omlastningsdeklarationen på det mottagande fartyget ska, utöver de uppgifter som anges i punkt 1 b och c, innehålla uppgift om namn, flaggstat och registreringsnummer för det unionsfiskefartyg eller unionsfabriksfartyg från vilket produkterna eller varorna omlastats samt fullständigt namn för det fartygets befälhavare.

3. Vid tillämpning av punkterna 1 och 2 ska tullmyndigheterna godta en pappersbaserad fiskeloggbok, landningsdeklaration och omlastningsdeklaration för fartyg med en total längd på minst 10 meter men högst 15 meter.

Artikel 131

Omlastning

(Artikel 6.3 i kodexen)

1. Vid omlastning av sådana produkter och varor som avses i artikel 119.1 d och e till mottagande fartyg som inte är unionsfiskefartyg eller unionsfabriksfartyg ska bevis för tullstatus som unionsvaror tillhandahållas med hjälp av en utskrift av det mottagande fartygets omlastningsdeklaration, åtföljd av en utskrift av fiskeloggboken, omlastningsdeklarationen och uppgifterna från kontrollsystemet för fartyg, beroende på vilket som är tillämpligt, från det unionsfiskefartyg eller unionsfabriksfartyg från vilket produkterna eller varorna omlastats.

2. Vid flera omlastningar ska även en utskrift av samtliga omlastningsdeklarationer lämnas.

Artikel 132

Bevis för tullstatus som unionsvaror för produkter från havsfiske och andra produkter som hämtats eller fångats av fartyg som för ett tredjelands flagg i unionens tullområde

(Artikel 6.3 a i kodexen)

Bevis för tullstatus som unionsvaror för produkter från havsfiske och andra produkter som hämtats eller fångats av fartyg som för ett tredjelands flagg i unionens tullområde kan tillhandahållas med hjälp av en utskrift ur fiskeloggboken.

Artikel 133

Produkter och varor som omlastas och transporteras genom ett land eller territorium som inte ingår i unionens tullområde

(Artikel 6.2 i kodexen)

Om de produkter och varor som avses i artikel 119.1 d och e omlastas och transporteras genom ett land eller territorium som inte ingår i unionens tullområde ska en utskrift av unionsfiskefartygets eller unionsfabriksfartygets fiskeloggbok, åtföljd av en utskrift av omlastningsdeklarationen, i tillämpliga fall, lämnas tillsammans med följande uppgifter:

KAPITEL 2

Hänförande av varor till ett tullförfarande

Avsnitt 1

Allmänna bestämmelser

Artikel 134

Tulldeklarationer i handeln med särskilda skatteområden

(Artikel 1.3 i kodexen)

1. Följande bestämmelser ska tillämpas på handel med unionsvaror som avses i artikel 1.3 i kodexen:

2. Varje person kan fullgöra sina skyldigheter enligt de bestämmelser som anges i punkt 1 genom att uppvisa en faktura eller ett transportdokument i följande fall:

Artikel 135

Muntlig deklaration för övergång till fri omsättning

(Artikel 158.2 i kodexen)

1. Tulldeklarationer för övergång till fri omsättning får lämnas muntligen för följande varor:

2. Tulldeklarationer för övergång till fri omsättning får lämnas muntligen för de varor som avses i artikel 136.1, förutsatt att varorna omfattas av befrielse från importtullar som återinförda varor.

Artikel 136

Muntlig deklaration för tillfällig införsel och återexport

(Artikel 158.2 i kodexen)

1. Tulldeklarationer för tillfällig införsel får lämnas muntligen för följande varor:

2. Deklarationer som avser återexport får lämnas muntligen vid avslutande av ett förfarande för tillfällig införsel av de varor som avses i punkt 1.

Artikel 137

Muntlig deklaration för export

(Artikel 158.2 i kodexen)

1. Tulldeklarationer för export får lämnas muntligen för följande varor:

2. Tulldeklarationer för export får lämnas muntligen för de varor som nämns i artikel 136.1, om varorna är avsedda att återimporteras.

Artikel 138

Varor som anses vara deklarerade för övergång till fri omsättning i enlighet med artikel 141

(Artikel 158.2 i kodexen)

Om följande varor inte deklarerats på annat sätt ska de anses vara deklarerade för övergång till fri omsättning i enlighet med artikel 141:

Artikel 139

Varor som anses vara deklarerade för tillfällig införsel och återexport i enlighet med artikel 141

(Artikel 158.2 i kodexen)

1. Om varor som nämns i artikel 136.1 e–j inte deklareras på annat sätt, ska de anses ha deklarerats för tillfällig införsel i enlighet med artikel 141.

2. Om varor som nämns i artikel 136.1 e–j inte deklareras på annat sätt, ska de anses ha deklarerats för återexport i enlighet med artikel 141 vid avslutande av ett förfarande för tillfällig införsel.

Artikel 140

Varor som anses vara deklarerade för export i enlighet med artikel 141

(Artikel 158.2 i kodexen)

1. Om följande varor inte deklarerats på annat sätt ska de anses vara deklarerade för export i enlighet med artikel 141:

2. Om varor transporteras till Helgoland ska de anses vara deklarerade för export i enlighet med artikel 141.

Artikel 141

Handlingar som anses som en tulldeklaration

(Artikel 158.2 i kodexen)

1. Vad gäller varor som nämns i artiklarna 138 a‒d, 139 och 140.1 ska någon av följande handlingar anses som en tulldeklaration:

2. Brevförsändelser ska anses vara deklarerade för övergång till fri omsättning när de förs in i unionens tullområde.

Brevförsändelser ska anses vara deklarerade för export eller återexport när de förs ut ur unionens tullområde.

3. Varor i en postförsändelse vilka omfattas av befrielse från importtullar i enlighet med artiklarna 23–27 i förordning (EG) nr 1186/2009 ska anses vara deklarerade för övergång till fri omsättning när de anmäls till tullen i enlighet med artikel 139 i kodexen, förutsatt att de uppgifter som krävs godtas av tullmyndigheterna.

4. Varor i en postförsändelse vars värde inte överstiger 1 000 euro, vilka inte är belagda med exporttull, ska anses ha deklarerats för export när de lämnar unionens tullområde.

Artikel 142

Varor som inte kan deklareras muntligen eller i enlighet med artikel 141

(Artikel 158.2 i kodexen)

Artiklarna 135–140 ska inte tillämpas på följande:

Artikel 143

Pappersbaserade tulldeklarationer

(Artikel 158.2 i kodexen)

Resande kan lämna in en pappersbaserad tulldeklaration för varor som de medför.

Artikel 144

Tulldeklaration för varor som ingår i postförsändelser

(Artikel 6.2 i kodexen)

En postoperatör får inge en tulldeklaration för övergång till fri omsättning som innehåller den reducerade datauppsättning som avses i bilaga B för varor i en postförsändelse där varorna uppfyller samtliga följande villkor:

Avsnitt 2

Förenklade tulldeklarationer

Artikel 145

Villkor för beviljande av tillstånd till regelbunden användning av förenklade tulldeklarationer

(Artikel 166.2 i kodexen)

1. Tillstånd att regelbundet hänföra varor till ett tullförfarande på grundval av en förenklad deklaration i enlighet med artikel 166.2 i kodexen ska beviljas om följande villkor är uppfyllda:

2. Godkända ekonomiska aktörer för tullförenklingar ska anses uppfylla de villkor som anges i punkt 1 b, c och d, i den mån deras bokföring är ändamålsenlig för hänförande av varor till ett tullförfarande på grundval av en förenklad deklaration.

Artikel 146

Kompletterande deklaration

(Artikel 167.1 i kodexen)

1. När tullmyndigheterna ska bokföra det import- eller exporttullbelopp som ska betalas i enlighet med artikel 105.1 första stycket i kodexen, ska den kompletterande deklaration som avses i artikel 167.1 första stycket i kodexen inges inom tio dagar ef