RÅDETS SLUTSATSER av den 20 december 1996 om en strategi för livslångt lärande (97/C 7/02)

I. INLEDNING 1. I dagens informationssamhälle går världen in i en period av betydande förändringar. Förändringarnas takt och omfattning gör det viktigare än någonsin förr att uppdatera och förnya kunskaper och färdigheter.

2. I detta sammanhang sätts de rådande attityderna till och strukturerna för utbildning på prov av många faktorer: behovet att främja ett större personligt ansvar när det gäller att tillägna sig nya kunskaper och färdigheter, behovet att främja den enskildes personliga utveckling, utvecklingen av informationssamhället, utvecklingen av kunskaper och färdigheter, särskilt de nya kvalifikationer som behövs för framtiden, behovet att möta de många kraven på grundutbildning och vidareutbildning, förändringar i arbetslivet och i samhället i allmänhet, däribland nya slags arbeten, förändringar i arbetstiden och nya mönster för arbetsrelaterad inlärning, ökad flexibilitet på arbetsmarknaden, den enskildes integrering i samhället och dennes aktiva deltagande i den demokratiska beslutprocessen samt principen om en hållbar utveckling.

3. Det livslånga lärandet är viktigt för att möta dessa utmaningar och det krävs samarbete och engagemang av alla berörda parter för att förbättra konkurrenskraften, bekämpa arbetslösheten, få till stånd ett fullödigt och aktivt deltagande av alla människor i samhället och för att förbättra innovationen på alla områden i det ekonomiska och sociala livet.

4. Livslångt lärande är ett begrepp som utvecklas och i dag omfattar det både den formella och den icke-formella inlärningsmiljön. Nya deltagare och samarbetspartner engageras, och därför måste roller och ansvar omdefinieras, och positiva attityder till livslångt lärande bör skapas både hos den enskilde och i samhället i allmänhet. Dessutom kräver främjandet av livslångt lärandet också ett rimligt bidrag av arbetsmarknadens parter.

5. I Vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning betonades det att utbildning otvivelaktigt kommer att bidra till att åter sätta fart på tillväxten, återupprätta konkurrenskraften och återställa en hög sysselsättningsnivå. Detta bekräftades i slutsatserna från Europeiska rådet i Essen och i Cannes 1994 respektive 1995. Europeiska rådet i Florens 1996 underströk att utbildniningssystemen i Europeiska unionen måste anpassa sig på ett genomgripande sätt. Dessutom betonade det att "arbetsmarknadens parter bör uppmanas att ta initiativ för att förbättra integreringen av ungdomar, långtidsarbetslösa och arbetslösa kvinnor på arbetsmarkanden, främja livslångt lärande och utveckla flexibilitet i arbetsorganisationen och arbetstiden".

6. I Vitboken om utbildning "Lära och lära ut: På väg mot kunskapssamhället" konstateras att framtidens samhälle kommer att vara ett kunskapssamhälle och att "utbildningen i ännu högre grad kommer att bli den viktigaste vägen till social identitet, tillhörighet, social karriär och personlig utveckling". Detta underströks ytterligare av rådet i dess slutsatser om vitboken den 6 maj 1996 (1).

7. Europeiska året för livslångt lärande har givit ett värdefullt bidrag till att medvetandegöra och främja begreppet livslångt lärande för alla. Europarådet, Unesco och OECD har, var för sig, främjat verksamheter och tänkande på detta område. Dessutom har många medlemsstater ställt upp ramar för en politik där vikten av livslångt lärande erkänns. Det är däför rimligt att Europeiska unionens råd ger sitt eget speciella bidrag till det aktiva förverkligandet av en strategi för livslångt lärande. I detta bör hänsyn tas till de initiativ som redan tagits av Europeiska unionen på detta område och där verksamheter redan är igång, men bör också dra nytta av den stora mängd erfarenheter, arbete och tänkande som finns i medlemsstaterna.

EUROPEISKA UNIONENS RÅD

som beaktar dessa överväganden liksom

- bestämmelserna i artiklarna 126 och 127 i fördraget,

- subsidiaritetsprincipen i artikel 3b i fördraget, och

- behovet av anpassning till Europeiska gemenskapens fastställda budgetplan ANTAR FÖLJANDE SLUTSATSER:

II. PRINCIPER TILL STÖD FÖR EN STRATEGI FÖR LIVSLÅNGT LÄRANDE

Principerna till stöd för en strategi för livslångt lärande kommer från det grundläggande syftet med utbildning, nämligen att tjäna det individuella, kulturella, sociala och ekonomiska välbefinnandet och att förbättra livskvaliteten för alla medborgare. Med tanke på detta bör utvecklingen av en strategi för livslångt lärande präglas av följande principer:

- Initiativ i fråga om livslångt lärande bör ha en lämplig balans mellan hänsyn till personliga, kulturella, medborgerliga och sociala dimensioner och hänsyn till ekonomi och sysselsättning. Dessutom bör de omfatta demokratiska principer och respekten för mänskliga rättigheter.

- Varje utbildningsstadium bör på ett lämpligt sätt bidra till ett ständigt pågående livslångt lärande.

- Livslångt lärande bör grundas på en lång rad inlärningsmöjligheter som låter varje enskild indvid göra framsteg i utbildningshänseende i enlighet med sina sociala, kulturella och ekonomiska intressen och behov.

- Grundutbildning är väsentlig för livslångt lärande och bör förutom baskunskaper i läsning och skrivning samt räkning omfatta en bred bas med kunskaper, färdigheter, attityder och erfarenheter som kan uppmuntra och stödja inlärandet under hela livet.

- Livslångt lärande bör syfta till att främja den individuella förmågan, förbättra individens möjlighet till anställning, på bästa sätt låta de tillgängliga mänskliga resurserna komma till sin rätt och dessutom bidra till att främja jämställdhet mellan kvinnor och män, göra slut på social utslagning och främja ett aktivt deltagandet i ett demokratiskt samhälle.

- Livslångt lärande kräver utveckling, flexibla och innovativa infallsvinklar när det gäller utbildning, där också familjerna engageras, så att den enskildes vetgirighet, initiativförmåga och motivation i inlärningsprocessen främjas.

- Livslångt lärande kräver att den enskilde, i sin egenskap av studerande, utvecklar ett allt större ansvar för sin egen utbildning och personliga utveckling, och i detta hänseende skall vuxenstuderande ges tillfälle till lämplig vägledning eller rådgivning.

- Det ständigt pågående livslånga lärandet bör ha främjandet av lika möjligheter som centralt mål på alla stadier.

- Tillsammans bör enskilda individer, institutioner, företag, regionala och centrala myndigheter, arbetsmarknadens parter när så är lämpligt och samhället i allmänhet inom sina egna ansvarsområden skapa villkor för och framkalla en positiv attityd till livslångt lärande i alla dess aspekter och minimera hindren för deltagande i utbildning och annan inlärningsverksamhet.

III. EN RAM FÖR OMRÅDEN FÖR YTTERLIGARE UTVECKLING Den framgångsrika omvandlingen av begreppet livslångt lärande till en levande realitet för medborgarna i Europa skulle innebära en ny milstolpe i utvecklingen av utbildning i Europeiska unionen. Vägen framåt inbegriper en klar förståelse för livslängt lärande, en beredvillighet att sätta upp nya mål, lika väl som att utveckla motivationen att engagera sig i en livslång inlärningsprocess. Följande sinsemellan relaterade områden för utveckling är bland dem som skulle kunna beaktas:

- Utmaningar för skolsystemet.

- Ekonomiska och sociala överväganden.

- Utveckling av närsamhället genom utbildning.

- Vidareutbildning.

- Vägar och förbindelser mellan allmän utbildning och yrkesutbildning.

- Tillträde, betygsgivning och erkännande av utbildning.

- Lärare och vuxenutbildare.

- De nya teknikernas roll.

En ram för möjligheterna till ytterligare utveckling på vart och ett av dessa områden beskrivs mer dataljerat i bilagan till dessa slutsatser.

Rådet anser att den ytterligare utvecklingen av strategier för livslångt lärande i Europeiska gemenskapens medlemsstater, inom deras egen konstitutionella, organisatoriska och politiska ram, är av central betydelse coh kräver fortlöpande uppmärksamhet. I enlighet med detta uppmanar råder efterföljande ordförandeskap att, om de önskar, prioritera ett nogrannare studium av de frågor som tas upp i punkterna A till H i bilagan till dessa slutsatser och att, där så är lämpligt, lägga fram ytterligare utkast till slutsatser eller andra förslag till texter för rådet.

Rådet uppmanar också kommissionen att inom ramen för programmen Sokrates och Leonardo da Vinci uppmuntra utbyte av information om och erfarenheter av olika infallsvinklar på begreppet livslångt lärande i medlemsstaterna.

Rådet anser slutligen att livslångt lärande är ett begrepp som är under utveckling och att dessa slutsatser på intet sätt utesluter granskningen av andra frågor om och områden för utveckling som kan uppstå i framtiden.

(1) EGT nr C 195, 6.7.1996, s. 1.

BILAGA

Rådet anser att utveckling inom de områden som tas upp i del III i dessa slutsatser utgör en nödvändig del av utvecklingen av livslångt lärande. Några möjligheter till ytterligare utveckling inom varje område presenteras nedan:

A. Utmaningar för skolsystemet

Den första utbildningsmiljön barnet upplevar är dess egen familj. Betydelsen av denna erfarenhet för utbildningen, antingen i positiv eller negativ mening, är väl dokumenterad. Därför är det mycket viktigt med positiva strategier som sätts i tidigt liksom med förskola för alla barn, i synnerhet för barn som är i riskzonen.

Det är största vikt att grundutbildningen ger en bred bas av kunskaper, färdigheter, attityder och erfarenheter som kan stödja ytterligare inlärning under hela livet. Varje utbildningsnivå bör till innehåll och metoder också orienteras mot ett livslångt lärande. Närmare band behövs också mellan skolan och närsamhället, inklusive arbetslivet.

Ett antal nyckelområden för utveckling kan omfatta följande:

- Förskola, i synnerhet för barn i riskzonen, samt partnerskap mellan hem/skola/samhälle och föräldra-/samhällsutbildning

- Tidig identifiering av elever med inlärningssvårigheter tillsammans med lämpliga stödåtgärder.

- Ökade insatser för att bekämpa funktionell analfabetism och bristande räknekunskaper och för att förbättra kommunikationsförmågan, inbegripet en förbättring och diversifiering av språkinlärning och språkundervisning.

- Initiativ för att främja goda skolresultat.

- Varaktigt stöd till förbättringar och reformer - av läroplaner och pedagogik, liksom av ledning och administration - tillsammans med lämplig yrkesmässig utveckling för alla berörda parter.

- Tillhandahållande av kvalificerad vägledning, rådgivning och information, inbegripet lämpliga och välplanerade informationsprogram för dem som bäst behöver dem.

- Främjande av användning av multimediaverktyg i skolorna, i mån resurser, och främjande av deras användning för att förbättra de pedagogiska metoder som används.

- Främjande av mer partnerskap mellan skolorna och samhället i stort, inbegripet arbetslivet.

B. Ekonomiska och sociala överväganden I en tid av ekonomiska förändringar är problemet med arbetslöshet en av de allvarligaste frågorna för det europeiska samhället. Möjligheterna att bli anställd bestäms av en rad faktorer, av vilka en är nivån på utbildningskvalifikationerna. Några av dem som slutar skolan med otillräckliga kvalifikationer lyckas inte skaffa sig någon anställning och står inför utsikten att permanent uteslutas från aktivt deltagande i samhället. Utbildningsåtgärder spelar en viktig roll när det gäller att förhindra arbetslöshet och att bemöta effekterna av strukturförändringar. Därför bör de arbetslösa och de som hotas av arbetslöshet stå speciellt i fokus när det gäller initiativ till livslångt lärande, tillsammans med åtgärder för att främja goda skolresultat.

För dem som har arbete skulle begreppet arbetsplatsen som inlärningsmiljö och betydelsen av detta för arbetsorganisationen och tidsanvändningen kunna utvecklas ytterligare å ena sidan, medan å andra sidan deltagande av arbetsmarknadens parter, där så är lämpligt, bör stärkas vid förverkligandet av livslångt lärande.

Arten av och kvaliteten på grundutbildningen för ungdomar måste vara av högsta kvalitet och bör stödjas av partnerskap mellan den offentliga och den privata sektorn i en rad frågor, bland annat när det gäller övergången från utbildning till arbetslivet.

För att försöka möta utmaningarna som ställs av ekonomiska faktorer och arbetsmarknadsfaktorer krävs en rad åtgärder, där några bygger på och stärker befintliga initiativ som stöds av Europeiska unionen. De kan inbegripa följande:

- Att utveckla särskilda åtgärder för långtidsarbetslösa och för ungdomar som söker sitt första arbete.

- Tillhandahålla en mer planmässig övergång inom enskilda skolor och från skolan till grundläggande yrkesutbildning, i synnerhet för dem som lämnat skolan tidigt och som saknar eller har bristfälliga kvalifikationer.

- Att skapa program för grundläggande utbildning av hög kvalitet som fokuserar på de kunskaper, färdigheter och den kompetens som krävs i det moderna livet och som utformas på ett attraktivt sätt, för att skapa förtroende och positiva attityder bland deltagarna, och som beaktar behovet av kunskaper med en bredare bas och färdigheter på arbetsmarknaden.

- Att uppmuntra ett aktivt partnerskap mellan utbildningsinstitutioner och arbetslivet för att skapa nya broar och vägar mellan utbildning och sysselsättning.

- Att utöka utbudet av nya inlärningsmöjligheter på områden som läs- och skrivkunnighet, räkning, personlig utveckling, genusforskning och utbildningsprogram som är skräddarsydda för att ge de färdigheter som krävs för nya arbetsstillfällen.

- Att utveckla arbetsplatsens roll som inlärningsmiljö för att underlätta arbetskraftens fortlöpande utveckling av kunskaper, färdigheter och kompetens.

C. Närsamhällets utveckling genom utbildning

Livslångt lärande bör ha en bred helhetssyn på individens och närsamhällets utveckling. Utbildning kan bidra till utveckling av närsamhället genom att detta också medverkar till att aktivt främja möjligheterna till livslångt lärande och att det vårdar en kultur av livslångt lärande för sina medlemmar.

Genom att närsamhället ges möjligheter att ta större ansvar för utbildning och inlärning bör det finnas möjlighet för det att bli ett kunskapssamhälle. Detta är viktigt för individens och närsamhällets fortsatta sociala, kulturella och ekonomiska utveckling. Det är också viktigt att se till att närsamhället kan handskas mer effektivt med de snabba förändringarna i samhället. Slutligen är det viktigt när det gäller att främja alla medborgares aktiva deltagande i den politiska och demokratiska processen.

Ett antal nyckelområden för utveckling kan vara följande:

- Ett utbyte av upplysningar och erfarenheter om metoder och infallsvinklar när det gäller närsamhällets utveckling genom utbildning i olika medlemsstater.

- Begreppet skola som en resurs för närsamhället och närsamhället som en viktig utbildningsresurs bör diskuteras och undersökas till fullo.

- Inlärningspotentialen i den informella miljö som familjen och den utvidgade familjen utgör förtjänar att granskas.

- Utformningen av vägar från icke-formell utbildning i närsamhället till formell utbildning är viktig.

D. Vidareutbildning

Kraven på vidareutbildning växer och blir mer varierande för både affärslivet och individer.

Den kritiska roll som arbetsgivare, arbetstagarorganisationer och fackföreningar spelar, när det gäller att utveckla vidareutbildningsprogram, måste bli erkänd och tillvaratas. På inget annat utbildningsområde är behovet av partnerskap mellan alla delar av arbetslivet och mellan arbetslivet och utbildning av så stor vikt. Upprättandet av sådana band får troligen stor betydelse både för arbetsorganisationen och för organisationen av utbildning, betygsgivning och erkännande av utbildning.

Att förnya de vuxnas yrkeskunskaper och de yrkesmässiga kvalifikationer bör bli en viktig del av de uppgifter som universitet och andra högre utbildningsanstalter har inom sina kompetensområden. Med tanke på Europeiska unionens tekniska kapacitet och konkurrenskraft är detta ytterst viktigt, och det bör utgöra en integrerad del av begreppet livslångt lärande.

Ett antal nyckelområden för utveckling kan vara följande:

- Att förbättra det samarbete som håller på att utvecklas mellan utbildningsanordnare, arbetsmarknadens parter, där så är lämpligt, och regeringen när det gäller att fastställa förbättringar och prioriteringar inom internutbildning och när det gäller att komma överens om en strategi där dessa prioriteringar kan tillgodoses.

- Att utveckla strategier för de mänskliga resurserna på arbetsplatsen, strategier som bättre identifierar arbetskraftens behov av utbildning så att de kan anpassa sig till nya situationer på arbetsplatsen. Sådana strategier bör omfatta åtgärder som stödjer anställda som omskolas/ökar sina färdigheter, både i och utanför arbetet.

- Att uppmuntra investering i utbildning.

- Att ytterligare utveckla den roll som de högre utbildningsanstalterna spelar när det gäller livslångt lärande, samtidigt som olika behov av vidareutbildning för vuxna och i arbetslivet beaktas.

- Att tillhandahålla kurser i högre utbildning för att tillgodose behoven hos vuxenstuderande, när det gäller område, innehåll, varaktighet och metoder samt för att beakta berörda parters förmåga.

- Att skapa nya former av vägar mellan arbete och utbildning.

- Att utveckla det allmänna vuxenutbildningsutbudet för att stärka den personliga utvecklingen, deltagandet i samhället och möjligheterna till anställning.

E. Vägar och förbindelser mellan utbildning och yrkesutbildning På senare år har nya kontaktpunkter och förbindelser upprättats mellan många skolor och företag. Största möjliga stöd bör ges sådana tendenser och lämpliga förbindelser bör utvecklas mellan sektorerna för utbildning och näringsliv/ekonomi.

De djupgående förändringarna på den moderna arbetsmarknaden har gjort tidig specialisering mindre viktig och minskat gapet mellan allmän utbildning och yrkesutbildning. Närmare förbindelser håller på att upprättas mellan dem. Ansträngningarna att säkerställa att de har samma status har ökat betydligt, men det krävs emellertid ytterligare arbete för att främja detta och säkerställa att yrkesutbildningen får samma status som annan utbildning.

Ett antal nyckelområden för utvecklingen kan vara följande:

- Att utveckla närmare relationer mellan allmän utbildning och yrkesutbildning för att tillgodose kraven från ett arbetsliv i snabb förändring.

- Att säkerställa att undervisnings- och inlärningsprocessen för alla ämnen främjas av de studerandes aktiva deltagande inom ramen för en pedagogik som är inspirerande och som gör den studerande förtrogen med värderingarna och traditionerna inom ämnesområdet i fråga.

- Att ge de studerande större möjligheter till meningsfulla arbetslivserfarenheter och att undersöka möjligheterna till betygsgivning och erkännande av utbildning.

F. Tillträde, betygsgivning och erkännande av utbildning

Livslångt lärande kräver utbildningsstrukturer som är mer flexibla, mer flytande och mer elevcentrerade än tidigare. Detta innebär inte bara införandet av lättillgängligare utbildning och akademiska studievägar på alla nivåer i dessa system och livet igenom, utan också skapandet av godtagbara system för bedömning och godkännande av denna inlärning för att garantera normer och säkerställa kvalitet.

Effektiva betygsgivningsinstrument, som är integrerade i en tydlig filosofisk och praktisk ram för livslångt lärande, skulle kunna bidra till att avskaffa den utbildningsmässiga ojämlikheten och skulle också kunna bidra till att erkänna utbildningsresultat oberoende av inlärningssammanhang.

Nyckelprinciper som tillträde, flexibilitet, framsteg, rörlighet, kvalitet, öppenhet och erkännande skulle kunna beaktas vid utvecklingen av sådana betygsgivningsinstrument.

Ett antal nyckelområden för utveckling kan vara följande:

- Att utveckla flexiblare medel för betygsgivning och erkännande av utbildning.

- Att fästa särskild uppmärksamhet vid att hitta sätt att erkänna tidigare erfarenhet, resultat och utbildning samt att sprida god praxis.

- Att förbättra tillträdet till högre utbildning.

- Att uppmuntra högre utbildningsanstalter att särskilt svara mot de vuxenstuderandes behov genom att utveckla lämpliga kurser i största möjliga antal ämnen, och genom att ge lämplig rådgivningsservice.

- Att fästa särskild uppmärksamhet vid att på så bred bas som möjligt sprida tilltalande upplysningar om möjligheterna till livslångt lärande och vid att ytterligare utveckla de allmänna bibliotekens och radio- och tv-utsändningarnas potential i detta avseende samt när det gäller livslångt lärande i allmänhet.

- Att tillhandahålla godkända program utanför traditionella institutionella miljöer med hjälp av ny teknik och distansutbildning.

G. Lärare och vuxenutbildare

Kvaliteten på lärarstaben och dess förmåga till anpassning och motivation att förändras är central för det livslånga lärandet. Det är av största vikt för lärarna att deras grundutbildning vid behov kompletteras med ett målinriktat introduktionsprogram och, när det är nödvändigt, stöds av regelbundna möjligheter till effektiv fortbildning.

Vuxenutbildningens speciella karaktär att lärare och instruktörer som arbetar på detta område lägger sig till med ett annorlunda filosofiskt och metodiskt sätt. En väl underbyggd och effektiv vuxenundervisningssektor är viktig om dess roll i ett spektrum av livslångt lärande skall kunna förverkligas fullt ut.

Ett antal nyckelområden för utvecklingen kan vara följande:

- Att säkerställa att det finns tillgång till utbildning av hög kvalitet och omkolning för lärare och vuxenutbildare.

- Att stödja en politik för grundutbildning samt introduktions- och internutbildning av god kvalitet för lärare och vuxenutbildare.

- Att erkänna vuxenutbildarens speciella roll och att specificera de baskunskaper och färdigheter som behövs.

- Att ge möjlighet till rörlighet i yrkeslivet mellan undervisningssektorerna, med stöd av internutbildning.

H. De nya teknikernas roll Tillgången till ny teknik har ökat alternativen för dem som ordnar och genomgår utbildningsprogram, och resultatet är att ny teknik nu utgör en viktig del av sådana program. Utnyttjandet av de nya teknikernas möjligheter att stödja, hjälpa och stimulera den livslånga inlärningsprocessen utgör en direkt utmaning för utbildningsplanerare och för dem som verkar på fältet. En del av utmaningen ligger i att säkerställa att ny teknik inte ger upphov till ytterligare ojämlikhet mellan individer eller regioner, vilket kan leda till en större känsla av utslagning.

Ett antal nyckelområden för utveckling kan vara följande:

- Att utrusta utbildningsinstitutioner med ny teknik i den utsträckning som medlen tillåter, vilket kan ge nya och reella alternativ för undervisning och inlärning, samt att utveckla de nödvändiga metoderna för deras pedagogiska tillämpning.

- Att utveckla bättre grundutbildning och fortutbildning för lärare i användningen och tillämpningen av multimediaverktyg.

- Att undersöka hur distansutbildning bäst kan användas och främja dess utveckling.

- Att sprida upplysningar och utbyta erfarenheter om det bästa sättet att använda undervisningsteknik.