Kommissionens beslut

av den 16 oktober 2003

i ett förfarande enligt artikel 81 i EG-fördraget och artikel 53 i EES-avtalet (Ärendena COMP D3/35470 - ARA, COMP D3/35473 - ARGEV, ARO)

[delgivet med nr K(2003) 3703]

(Endast den tyska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2004/208/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet,

med beaktande av akten om villkoren för Republiken Österrikes, Republiken Finlands och Konungariket Sveriges anslutning,

med beaktande av rådets förordning nr 17 av den 6 februari 1962, första förordningen om tillämpning av fördragets(1) artiklar 85 och 86, senast ändrad genom förordning (EG) nr 1/2003(2), särskilt artiklarna 2, 6 och 8 i denna,

och ansökningar om icke-ingripandebesked och undantag för överenskommelsen mellan Altstoff Recycling Austria AG (ARA) och ARGEV Verpackungsverwertungs-GesmbH (ARGEV) av den 30 juni 1994 och överenskommelsen mellan ARA, ARGEV och Altpapier-Recycling-Organisations GmbH av den 31 augusti 2001, vilka ligger till grund för ARA-systemet,

mot bakgrund av det klagomål som inlämnats av FRS Folien-Rücknahme-Service GmbH & Co. KG och Raiffeisen Umweltgesellschaft mbH den 8 maj 1996, där överträdelse av artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget hävdas och där det ansöks om att kommissionen skall undanröja överträdelserna, vilket återupptogs och kompletterades av EVA Erfassen und Verwerten von Altstoffen GmbH den 27 april 2000,

mot bakgrund av beslutet av den 24 juli 2002 om att inleda ett förfarande i detta ärende,

efter att i enlighet med artikel 19.3 i förordning nr 17 ha uppmanat de berörda tredje parter att yttra sig(3),

efter att ha hört Rådgivande kommittén för kartell- och monopolfrågor,

med kunskap om förhörsombudets slutrapport i detta ärende(4), och

av följande skäl:

I. INLEDNING

(1) Den 30 juni 1994 anmälde Altstoff Recycling Austria AG (ARA) och ARGEV Verpackungsverwertungs-GesmbH (ARGEV), båda med säte i Wien, Österrike, vissa överenskommelser till Eftas övervakningsmyndighet och ansökte om ett icke-ingripandebesked eller ett beslut om undantag från förbudet mot kartellbildningar.

(2) Genom en skrivelse av den 21 mars 1995 överlämnade Efta ansvaret för granskningen av de anmälda överenskommelserna till kommissionen.

(3) ARA organiserar ett heltäckande insamlings- och återvinningssystem för förpackningar i Österrike. Systemet är till för att uppfylla kraven i förordningen från förbundsministeriet för miljö-, ungdoms- och familjefrågor om undvikande och återvinning av visst varuavfall samt inrättandet av ett insamlings- och återvinningssystem (förordningen).(5) ARA sluter avfallshanteringsavtal med så kallade branschföreningar för återvinning (BRG), som via avtalen övertar organiseringen av insamling, sortering, transport och återvinning av förpackningar. De respektive BRG-föreningarna, där även ARGEV ingår, ansvarar för vissa förpackningsmaterial eller grupper av förpackningsmaterial. Dessa sluter i sin tur avtal med företag eller områdesorgan som sköter den faktiska insamlingen, sorteringen, transporten och återvinningen. Tillsammans utgör ARA och BRG ARA-systemet.

(4) I en skrivelse av den 28 augusti 2001 anmälde ARA ytterligare överenskommelser till kommissionen i syfte att erhålla ett icke-ingripandebesked eller ett beslut om undantag från förbudet mot kartellbildningar. Dessutom ansökte ARA och ARGEV om samordning av sina anmälningsförfaranden. Samtidigt meddelade Altpapier-Recycling-Organisations GmbH (ARO) att man ville delta i den befintliga anmälan såsom anmälare av överenskommelsen.

(5) Anmälan gäller de överenskommelser som ligger till grund för ARA-systemets funktionssätt.

(6) Den 8 maj 1996 inlämnade FRS Folien-Rücknahme-Service GmbH & Co. KG och Raiffeisen Umweltgesellschaft mbH till kommissionen ett klagomål (COMP/A.36011/D3) om planerna att bilda ett gemensamt företag för att bygga upp ett insamlings- och återvinningssystem för förpackningar. Klagomålet drevs dock inte vidare av de ursprungliga klagande parterna, eftersom dessa gav upp sina gemensamma avsikter att delta i uppbyggnaden av systemet. Genom en skrivelse av den 27 april 2000 återupptar och kompletterar EVA Erfassen und Verwerten von Altstoffen GmbH (EVA), som ny klagande, klagomålen mot företagen inom ARA-systemet, med hänvisning till de ursprungliga klagandens synpunkter. EVA är det gemensamma företag som man under tiden hunnit starta, och som har sitt säte i Wien. EVA är numera ett helägt dotterföretag till aktiebolaget Interseroh för återvinning av sekundärt råmaterial med säte i Köln.

(7) Dessutom lämnade Förbundskammaren för arbetstagare och anställda ett klagomål till Eftas övervakningsmyndighet den 24 mars 1994. Efter det att förfarandet överlämnats till kommissionen lämnade man den 19 februari 1996 även en skrivelse till kommissionen, Generaldirektoratet för konkurrens, där man hänvisar till klagomålet och tar ställning till ARA-systemet. Denna synpunkt utvecklas närmare i en skrivelse av den 22 mars 2002.

II. PARTERNA

(8) ARA-systemet är heltäckande i hela Österrike vad gäller insamling och återvinning av samtliga förpackningsmaterial och förpackningar (undantaget biogena förpackningar) från hushåll, näringsliv och industri, i den utsträckning dessa lyder under förordningen. Det skapades 1993 på initiativ av det österrikiska näringslivet för att uppfylla förordningen. ARA-systemet, som inte drivs i vinstsyfte, består av ARA och åtta ekonomiskt självständiga BRG-föreningar.

(9) Tillsammans med BRG-föreningarna organiserar och koordinerar ARA insamling, sortering och återvinning av transport- och konsumentförpackningar i Österrike. Tjänsterna erbjuds alla österrikiska och utländska företag som omedelbart berörs av förordningen.

1. ARA

(10) ARA är ett ekonomiskt oberoende aktiebolag, som bildades 1993. ARA:s ägare och enda aktieägare är föreningen Altstoff Recycling Austria Verein ("ARA-föreningen"). Varje företag som direkt berörs av förordningen kan bli medlem i denna förening, samt även sammanslutningar av sådana företag. Hit hör företag inom förpackningsindustrin, förpackare samt handel. För att undvika intressekonflikter är företag inom avfalls- och återvinningsbranschen uteslutna som medlemmar. ARA-föreningen består av tre kårer, nämligen förpackare/importörer, handel och förpackningsindustri. Dessa kårer motsvarar intressegrupperna av de företag som berörs av förordningen. Kårerna är till lika delar representerade i föreningens styrelse, som samtidigt utgör ARA:s styrelse. För närvarande har ARA-föreningen runt 240 medlemmar.

2. BRG

(11) Det är inte själva ARA som tar emot returnerade förpackningar eller vidarebefordrar dessa för återvinning. Till detta anlitas BRG-föreningarna, med vilka ARA har ingått så kallade avfallshanteringsavtal. I och med dessa avfallshanteringsavtal ansvarar BRG-föreningarna för insamling, sortering och/eller återvinning av de förbrukade förpackningarna i enlighet med förordningen.

(12) Följande organisationer inom ARA-systemet är systemoperatörer inför det behöriga österrikiska federala ministeriet enligt § 45.11 i den österrikiska lagen om avfallsindustrin (AWG)(6) respektive § 7a i AWG: ARGEV för metallförpackningar (stål, aluminium) och så kallade lättviktsförpackningar (trä, keramik, plast, kompositmaterial, textilfibrer), Österreichischer Kunststoff Kreislauf AG (ÖKK) för plastförpackningar och förpackningar av textilfibrer, (ARO) för förpackningar av papper, kartong, papp och wellpapp, samt Austria Glas Recycling GmbH (AGR) för glasförpackningar.

(13) Det behöriga federala ministeriet i Österrike har i ett beslut enligt § 7e i AWG fastställt att ARO, ÖKK, ARGEV och AGR samt Öko-Box Sammel GmbH som samarbetar med ARA-systemet är monopol eller har en monopolliknande ställning.

(14) Insamlings- och återvinningssystemet möjliggör ansvarsöverlåtelse enligt artikel 3.5 i förordningen för ARA:s licenstagare för de avtalade förpackningarna. Licenstagarens rättigheter gentemot BRG-föreningarna tillvaratas av ARA som förvaltare.

(15) BRG-föreningarna ägnar sig inte heller direkt åt insamling och återvinning, utan sluter i alla Österrikes regioner, dvs. politiska förvaltningsområden, avtal med privata företag (så kallade regionala partner) som åtar sig den faktiska avfallshanteringen. Regionala partner kan anlita underleverantörer för att utföra uppgifterna. I enstaka fall, framför allt i större städer, förekommer även kommuner som regionala partner. BRG-föreningar är:

ARGEV Arbeitsgemeinschaft Verpackungsverwertungs-GesmbH

ÖKK Österreichischer Kunststoff Kreislauf AG (ÖKK)

Aluminium-Recycling GmbH (ALUREC)

Arbeitsgemeinschaft Verbundmaterialien GmbH (AVM)

Verein für Holzpackmittel (VHP)

Ferropack Recycling GmbH (FERROPACK)

Altpapier-Recycling-Organisations-gesellschaft mbH

Austria Glas Recycling GmbH (AGR)

ARGEV Arbeitsgemeinschaft Verpackungsverwertungs-GesmbH

(16) ARGEV ansvarar för insamling, sortering och beredning av förpackningar av plast, metall, trä, textilfibrer, keramik och kompositmaterial. ARGEV:s ägare är ARA (andel 11 %) och ARGEV-föreningen. ARGEV-föreningen har runt 110 medlemmar ur fyra medlemsgrupper (tillverkare/importörer, handel, förpackningsindustri/BRG, avfallshantering/återvinning). Avfallshanteringsindustrin har inte rösträtt i föreningens ledningsorgan (styrelse, årsmöte).

(17) ARGEV:s system för insamling består av ett hushållssystem för lättviktsförpackningar, ett hushållssystem för metallförpackningar och ett industrisystem för lättvikts- och metallförpackningar.

(18) Under 2000 drevs insamlingssystemen på ARGEV:s uppdrag av 57 regionala partner - avfallshantering, kommunala företag och samarbetsorgan. På regional nivå var 144 privata och kommunala avfallshanteringsföretag inblandade i tjänsterna som insamlare, och 47 sorteringsanläggningar och fragmenteringsföretag. Sedan 2002 finns 64 regionala partner.

(19) ARGEV har slutit samarbetsavtal med följande BRG-föreningar som ansvarar för återvinningen.

ÖKK Österreichischer Kunststoff Kreislauf AG (ÖKK)

(20) ÖKK ansvarar för återvinning av plast- och textilförpackningar. ÖKK ägs till 11 % av ARA. Övriga 89 % ägs av föreningen "Österreichischer Kunststoffkreislauf". Den 31 december 2000 hade föreningen totalt 51 medlemmar. Föreningens medlemmar är indelade i avdelningar för plasttillverkare och -distributörer, plastvarutillverkare och -distributörer, användare av plastförpackningar, systempartner (dvs. ARGEV), organisationer och företag inom plastbranschen samt organisationer och företag inom avfallshanteringsbranschen. För att undvika intressekonflikter har organisationer och företag som tillhör plastbranschen och avfallshanteringsbranschen (som delvis har affärsrelationer med ÖKK) inte rösträtt i föreningens utskott, och får inte delta vid möten som rör juridiska affärer mellan föreningsmedlemmar och ÖKK.

(21) För återvinningen har ÖKK slutit avtal med återvinningsanläggningar och transportföretag. Under 2001 fanns i Österreich 16 återvinningsanläggningar för sorterad plast och 8 återvinningsanläggningar för blandade plastsorter.

Aluminium-Recycling GmbH

(22) Die Aluminium-Recycling GmbH (ALUREC) ansvarar för återvinning av de aluminiumförpackningar som ARGEV samlar in. Företag inom ALUREC är aluminiumtillverkarna Austria Metall AG (AMAG) och Salzburger Aluminium AG (SAG). Övriga företag är tillverkare av förpackningar.

(23) Återvinning av aluminiumförpackningar sker i de enda två återvinningsanläggningarna i Österrike som tillhör AMAG och SAG. Aluminiumkostnaderna omförhandlas årligen och är via en procentnyckel knutna till sekundärnoteringen för aluminium vid London Metall Exchange.

Arbeitsgemeinschaft Verbundmaterialien GmbH

(24) Arbeitsgemeinschaft Verbundmaterialien GmbH (AVM) ansvarar för återvinning av förpackningar av kompositmaterial, med undantag för dryckesförpackningar. Deltagande företag är ARO och ÖKK med 50 % vardera. Materialåtervinningen organiseras av AVM i nära samarbete med ÖKK.

Verein für Holzpackmittel

(25) Verein für Holzpackmitten (VHP) ansvarar för återvinning och delvis även insamling av träförpackningar. Föreningen har för närvarande 16 medlemmar. Dessa är tillverkare och försäljare av träförpackningar.

Ferropack Recycling GmbH (FERROPACK)

(26) Ferropack Recycling GmbH (FERROPACK) ansvarar för återvinning av de metallförpackningar av plåt och stål som insamlas av ARGEV. Ensam ägare i FERROPACK är "Verein für Metallrecycling FerroPack". Föreningen har för närvarande sex medlemmar. Dessa är Österrikes tillverkare av förpackningsmaterial av plåt och stål.

Altpapier-Recycling-Organisations-gesellschaft mbH

(27) ARO ansvarar för insamling och återvinning av förpackningar av papper, kartong, papp och wellpapp (den s.k. materialdivisionen "PPK"). ARO ägs till 11 % av ARA. Övriga andelar ägs till cirka 28 % av företag inom papperstillverkning, 27 % av deinkinganläggningar, samt cirka 34 % av företag inom pappersbearbetande industri. ARO:s totalt 17 delägare innehar mindre än 17 % vardera.

(28) ARO har avtal i hela Österrike med 538 områdesorgan för insamling från hushållen och 79 avfallshanteringsföretag för tjänster rörande insamling från handel, näringsliv och industri.

Austria Glas Recycling GmbH (AGR)

(29) Austria Glas Recycling GmbH (AGR) ansvarar för insamling och återvinning av glasförpackningar. AGT ägs till 11 % av ARA. Övriga 89 % ägs till hälften var av de två glastillverkarna i Österrike, Vetropack Austria GmbH och Stölzle Oberglas GmbH.

(30) AGR:s heltäckande insamlingssystem fungerar övervägande som ett inlämningssystem med storcontainrar vid centrala platser. AGR har nära samarbete med kommuner och över 30 avfallshanteringsföretag.

III. RÄTTSLIG BAKGRUND

(31) Förpackningsförordningen trädde i kraft den 1 december 1996. Den grundas på AWG och genomför Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall(7). Förordningen är en förnyad version av den första förordningen om förpackningar som trädde i kraft i oktober 1993(8).

(32) I och med förordningen försöker man undvika eller begränsa avfallets och förpackningarnas miljöeffekter. Enligt artikel 1.1 i förordningen lyder tillverkare, importörer, förpackare, distributörer och slutanvändare under förordningen. Enligt artikel 3 i förordningen är tillverkare, importörer, förpackare och distributörer av transport- och konsumentförpackningar skyldiga att kostnadsfritt ta tillbaka de förpackningar som de släppt ut på marknaden, och att returnera dessa till någon producent i tidigare led, återanvända förpackningarna eller återvinna dem enligt senaste teknik.

(33) Enligt artikel 12 i förordningen är även tillverkare, importörer, förpackare och distributörer av gruppförpackningar skyldiga att kostnadsfritt ta tillbaka de förpackningar som de släppt på marknaden, och att returnera dessa till någon producent i tidigare led, återanvända förpackningarna eller återvinna dem enligt senaste teknik. En tredje part får anlitas för att uppfylla dessa skyldigheter. Ovanstående skyldigheter gäller samtliga led i distributionskedjan, från slutleverantör till tillverkare eller importör. Slutanvändare kan lämna gruppförpackningar där den förpackade varan inköpts, eller vid återlämningsstationen. Om slutanvändaren inte lämnar tillbaka förpackningen till inköpsstället, gäller motsvarande föreskrifter för konsumentförpackningar.

(34) Enligt artikel 3 i förordningen är tillverkare, importörer, förpackare och distributörer skyldiga att vid återlämningsstationen kostnadsfritt ta tillbaka de konsumentförpackningar som slutanvändare förbrukat. Ansvaret begränsas till de förpackningar vars sort, form och storlek avser de varor och gods som vid varje givet tillfälle finns på marknaden.

(35) Ägare till anläggningar där en viss minimimängd av förpackningsavfall uppstår kan ansöka om att skrivas in i ett register över storproducenter. Detta leder till att de måste garantera att uppsamling och återanvändning eller återvinning av förpackningarna sker inom företaget (artikel 8 i förordningen).

(36) Där tillverkare, importörer och förpackare deltar i ett insamlings- och återvinningssystem övergår enligt artikel 3.5 i förordningen ansvaret för att ta emot och återvinna transport- och konsumentförpackningar till den som driver systemet även för tidigare och senare led i distributionskedjan. Detsamma gäller enligt artikel 4 i förordningen för distributörer, som lämnar transport- och konsumentförpackningar även till slutanvändare (slutdistributörer). I detta sammanhang talar man normalt om att tillverkare, importörer och förpackare överlåter ansvaret till systemoperatören genom en så kallad ansvarsöverlåtelse.

(37) Enligt artikel 11 i förordningen skall ett sådant insamlings- och återvinningssystem för transport- och konsumentförpackningar säkerställa insamling och återvinning av sådana förpackningsmaterial för vilka avtal slutits med producenterna.

(38) Det finns dock ingen grundläggande skyldighet enligt lag att delta i ett sådant system (se dock skäl 43). För företag som inte deltar gäller fortfarande principiellt den individuella skyldigheten att ta tillbaka förpackningar. Insamlings- och återvinningssystemen är dock skyldiga att inom sina verkningsområden sluta avtal med varje producent där denna så önskar och där så är sakligt motiverat. Insamlings- och återvinningssystemens verkningsområde omfattar förpackningar från privata hushåll och förpackningar från näringsliv och industri. Det föreligger ingen skyldighet till särskild märkning av de förpackningar som deltar i insamlings- och återvinningssystemet.

(39) Inrättande eller betydande ändring av insamlings- och återvinningssystem kräver enligt § 29.1 i AWG tillstånd från behörig federal minister. När tillstånd getts står systemen under dennes ansvar i fortsättningen (§ 31 i AWG). Ministern får stöd av en expertgrupp (§ 34 i AWG) och en rådgivande kommitté (§ 35 i AWG). För hushålls- och näringslivssystem gäller delvis olika bestämmelser.

(40) § 32 i AWG innehåller särskilda skyldigheter för insamlings- och återvinningssystem för hushåll. Dessa måste eftersträva så högt deltagande som möjligt (§ 32.1 i AWG), sluta avtal med varje företag som har skyldigheter enligt förordningen, om företaget så önskar och det är sakligt motiverat (§ 32.2 i AWG), och de har särskild rapporteringsskyldighet (§ 32.4 i AWG). Enligt § 35 i AWG har de statliga myndigheterna betydligt större möjligheter att utöva tillsyn och kontroll över dessa system än över de system som erbjuder insamling och återvinning enbart inom näringslivssektorn.

(41) § 32.3 i AWG gäller insamlings- och återvinningssystem för hushåll som vid sidan om systemet för hushåll dessutom har ett affärsområde för industriellt avfall. I detta fall får de inte korssubventionera näringslivsområdet och måste genom att på lämpligt sätt hålla isär affärsområdena organisatoriskt eller bokföringsmässigt säkerställa att flödet av betalningar och tjänster mellan affärsområdena blir transparent.

(42) Både returskyldiga producenter som inte deltar i något system och insamlings- och återvinningssystemen måste uppnå vissa insamlings- och återvinningskvoter. Enligt artikel 11.7 i förordningen skall särskilda insamlings- och återvinningskvoter anges i insamlings- och återvinningssystemens tillstånd, där så är lämpligt ur miljöskyddshänseende liksom nationalekonomiskt ändamålsenligt. Enligt artikel 3.6 i förordningen har tillverkare, importörer och förpackare som avses i artikel 3.4 i förordningen och slutdistributörer som avses i artikel 4 i förordningen och samtliga följande distributionsled viss bevisskyldighet angående returnering och återvinning av förpackningar som inte deltar i något insamlings- och återvinningssystem, eller för vilka inte undantag görs enligt artikel 7 i förordningen. Dessutom gäller förpackningsspecifika retur- och återvinningskvoter.

(43) Enligt artikel 3.9 i förordningen är den som inte kan uppvisa verifikationer avseende returskyldigheten enligt artikel 3.6 i förordningen skyldig att delta i ett insamlings- och återvinningssystem.

(44) Efter det att kommissionen begärt upplysningar förklarade Österrike i sitt yttrande av den 15 januari 2003 att det enligt AWG, förordningen och de beslut som utfärdats i anslutning till dessa är möjligt att utöver det redan befintliga systemet tillåta ytterligare system för insamling och återvinning av förpackningsavfall som uppstår i privata hushåll.

(45) Likaledes är det enligt nämnda normer tillåtet för ARA-systemets konkurrenter att samanvända befintliga containrar vid insamling av förpackningsavfall från privata hushåll. På grund av platsbrist och för att hänsyn skall tas till orten och landskapet är det nämligen inte möjligt i praktiken för ARA-systemets konkurrenter att ställa upp ytterligare containrar hos slutanvändarna.

(46) Österrike anser dock att varje insamlings- och återvinningssystem måste redovisa sin insamling och återvinning av det förpackningsavfall för vilket det deltar i systemet. Efter insamlingen i gemensam container måste därför förpackningarna sorteras efter tillhörighet till ett visst system.

IV. ANMÄLDA ÖVERENSKOMMELSER

(47) Följande överenskommelser har anmälts av ARA och ARGEV:

- Ansvarsöverlåtelse- och licensavtal mellan ARA och de företag som har ansvar för avfallshantering enligt förordningen (utan prislista).

- Avfallshanteringsavtalet mellan ARA och ARGEV som mallavtal för de avtal som slöts mellan ARA och nedanstående BRG-föreningar som förtecknas i anmälans bilaga: ARGEV, AVM, ARO, AGR, ALUREC, Verein für Holzpackmittel, Ferropack, ÖKK.

- Avfallshanterings- respektive samarbetsavtalet mellan ARGEV och ÖKK samt mellan ARGEV och ALUREC, som mallavtal för de avtal som slutits mellan ARGEV och ÖKK, ALUREC, FERROPACK samt VHP.

- ARGEV:s och ARO:s avtal med sina respektive regionala avfallshanteringspartner.

1. Ansvarsöverlåtelse- och licensavtalen

(48) För att delta i ARA-systemet ingår man ett ansvarsöverlåtelse- och licensavtal. Därmed överförs företagets ansvar enligt förordningen till ARA-systemet mot en avgift. Följande varianter av standardavtalet förekommer:

- Ansvarsöverlåtelse- och licensavtal för transport- och konsumentförpackningar samt gruppförpackningar (ELV).

- Ansvarsöverlåtelse- och licensavtal för serviceförpackningar.

(49) Licenstagare med låg årlig licensavgift kan ingå ett tilläggsavtal för ringa förpackningsmängder. Företag med säte i medlemsstaterna kan bli licenstagare till ARA genom att teckna ett tilläggsavtal för utländska licenstagare från EU-stater.

1.1 Ansvarsöverlåtelse- och licensavtal för transport- och konsumentförpackningar samt gruppförpackningar (ELV)

(50) ELV fastställer i punkt I.1 ARA:s roll som licenstagarnas förtroendeman, som tillvaratar licenstagarens intressen gentemot BRG-föreningarna. Licenstagarna ger ARA uppdraget och fullmakten att i deras intresse med BRG-föreningarna ingå så ekonomiskt förmånliga avfallshanteringsavtal som möjligt. I avfallshanteringsavtalen åläggs BRG-föreningarna att på lämpligt vis och i enlighet med förordningen genomföra insamling och/eller återvinning (beroende på BRG) av samtliga förpackningar för vilka det finns insamlings- och/eller återvinningsgarantier. Licenstagarens rättigheter visavi BRG-föreningarna tillvaratas uteslutande av ARA i eget namn som förtroendeman, dock för licenstagarens räkning och i dennes intresse. ARA mottar visserligen BRG-föreningarnas tjänster som avtalspartner till BRG i eget namn, men för licenstagarens räkning och i dennes intresse.

(51) Enligt punkt I.2 är licenstagaren tvungen att under avtalets löptid delta i ARA-systemets insamlings- och återvinningssystem med samtliga förpackningar för vilka förordningen är tillämplig och för vilka det finns insamlings- och återvinningsgarantier. Undantag gäller endast sådana förpackningar där ansvaret bevisligen redan överlåtits i ett tidigare led, eller där licenstagaren själv eller någon av licenstagaren anlitad behörig part bevisligen genomför insamling och återvinning i enlighet med lagstiftningen, utan direkt eller indirekt inblandning av ARA-systemet.

(52) ARA har meddelat att ett intyg om ansvarsöverlåtelse, som en leverantör av tillåtna insamlings- och återvinningssystem enligt artikel 3.5 i förordningen skall utfärda till licenstagaren, är tillräckligt som bevis för att ett parallellt system för ansvarsöverlåtelse används. Vad gäller förpackningar som berörs av självständig avfallshantering nöjer sig ARA med det returintyg enligt artikel 3.6.2 i förordningen för uppvisande för miljöministeriet och som utfärdas av den som självständigt genomför avfallshantering.

(53) Enligt punkt I.4 ger ARA licenstagaren under avtalstiden rätt att använda det skyddade märket "Der Grüne Punkt", som tillhör Duale System Deutschland AG (DSD), som tecken på deltagande i ARA-systemets insamlings- och återvinningssystem. Rättigheten att använda märket kan när som helst dras in av ARA. Rättigheten gäller endast inom Österrike och kan inte överlåtas till andra. Märkning av förpackningar måste ske så att den inte är vilseledande. Märkning av förpackningar måste alltid ske på ett sätt som gynnar märkets intressen. Licenstagaren måste vara medveten om att användning i utlandet kan vara beroende av tillstånd från någon behörig instans där. Betalning av licensavgifter till ARA innebär inte tillstånd från DSD eller annan behörig instans i utlandet att använda märket. Märkning med "Der Grüne Punkt" är inte obligatorisk för de förpackningar som ingår i ARA-systemet.

(54) Punkt II reglerar beräkning och inbetalning av licensavgiften. Enligt punkt 1 beräknas den avgift som licenstagaren skall betala utifrån de förpackningar som distribueras i hemlandet (se punkt I.2, skäl 51). Licenstagaren skall undersöka vilka förpackningar som omfattas av avtalet per förpackningsmaterial, och använda dessa siffror för att beräkna licensavgiften. Beräkning av licensavgiften sker med hjälp av de licensavgiftssatser som ARA offentliggör, och som enligt punkt 5 kan ändras högst en gång om året med tre månaders varsel. Om kostnadsläget eller de antaganden som ligger till grund för beräkningen av licensavgifterna ändras, är extraordinära avgiftsanpassningar möjliga. Enligt punkt 10 får licenstagaren senast den 1 mars varje år ett årssammandrag ifrån ARA, där samtliga förpackningar som licenstagaren anmält under föregående kalenderår redovisas per förpackningsmaterial. Licenstagaren har rätt att retroaktivt korrigera sina anmälningar för det föregående kalenderåret, och att ansöka om en motsvarande korrigering av avgiften. ARA har i samband med detta förklarat att årssammandragen ger licenstagaren en möjlighet att i efterhand anpassa sina anmälningar till den faktiska nivån vad gäller självständig avfallshantering. ARA förebehåller sig rätten att endast genomföra en korrigering av licensavgiften mot uppvisande av motsvarande verifikationer rörande korrigeringen av årssammandraget.

(55) Enligt uppgift från ARA var licenstagarnas betalningsskyldighet enligt punkt II aldrig tänkt som betalning för märkning (dvs. som ersättning för rätten att använda märket "Der Grüne Punkt" på förpackningar), utan alltid som avgift för den ansvarsöverlåtelse som sker via systemet. I enlighet med detta skall punkt II.1 förstås och tolkas så att licensavgifter endast betalas för de förpackningar för vilka licenstagarna önskar ansvarsöverlåtelse genom systemet. Denna princip tillämpas så att licenstagarna varje månad eller kvartal endast anmäler de förpackningar enligt punkt II.4 till ARA som de inte själva omhändertar eller som hanteras inom ett parallellt system för ansvarsöverlåtelse. Detta går enligt ARA så långt att det även förekommer nollanmälningar, dvs. företag som upprätthåller sina ansvars- och licensavtalmen som under vissa perioder inte deltar med några förpackningar i ARA-systemet, och i sina anmälningar om de licensierade förpackningar som distribuerats anger en nolla.

(56) ARA har dessutom meddelat att man inte har några invändningar mot att "Der Grüne Punkt" förekommer på förpackningar som inte licensierats av ARA, så länge dessa förpackningar dokumenteras och återvinns i enlighet med förordningen, och ARA kan kontrollera detta. Till detta har ARA gjort sitt andra åtagande, som nämns i punkt V. Avtalet gäller enligt punkt III på obegränsad tid. Licenstagaren har rätt att säga upp avtalet till slutet av varje kalenderår med en uppsägningstid på sex månader. ARA avstår från den ordinarie rätten att säga upp avtalet. Vid särskilda skäl har båda parter rätt till extraordinär uppsägning.

(57) Punkt IV behandlar ARA:s rättigheter och skyldigheter rörande upplysningar och kontroller. ARA övervakar licenstagarens ansvarsöverlåtelse via BRG-föreningarna och deras avfallshanteringspartner. ARA kan kontrollera licenstagarens anmälningar genom t.ex. insyn i relevanta affärsdokument.

1.2 Ansvarsöverlåtelse- och licensavtal för serviceförpackningar

(58) Ansvars- och licensavtalet för serviceförpackningar skiljer sig från standardavtalet för transport- och handelsförpackningar genom att punkt I.2 ansvars- och licensavtalet för serviceförpackningar ålägger licenstagaren att delta i ARA-systemet med samtliga förpackningar som berörs av förordningen, och för vilka det finns både insamlings- och återvinningsgarantier från BRG-föreningarna, och där licenstagarens kunder önskar att denne övertar ansvaret. Enligt kundens önskemål kan licenstagaren därför ingå ett ansvars- och licensavtal för endast delar av sina serviceförpackningar, utan att behöva uppvisa ett intyg enligt punkt 1.2 andra stycket i ansvars- och licensavtalet för de förpackningar för vilka ansvaret redan överlåtits i ett tidigare led, eller där insamling och återvinning i enlighet med lagen sker utanför ARA-systemet. Ansvars- och licensavtalet för serviceförpackningar är därmed mera öppet formulerat.

1.3 Tilläggsavtal för ringa förpackningsmängder

(59) Om ARA och licenstagaren anser att den årliga licensavgiften enligt punkt II i ansvars- och licensavtalet är mindre än 1817 euro (exklusive moms), kan tilläggsavtal för ringa förpackningsmängder ingås. Härigenom förenklas de administrativa rutinerna för anmälning av förpackningsmängder och betalning av licensavgifter.

1.4 Tilläggsavtal för utländska EU-licenstagare

(60) Enligt punkt 5 i tilläggsavtalet för utländska EU-licenstagare har även ARA rätt till ordinarie uppsägning av ansvars- och licensavtalet (punkt III.1 i ansvars- och licensavtalet). Som motivering nämner ARA svårigheten att kontrollera licenstagare i utlandet. Dessutom är det svårare att tillvarata sina rättigheter i utlandet. Ordinarie uppsägning kan vara ett hjälpmedel i de fall där ARA har anledning misstänka att avtalspartnern inte uppfyller sina förpliktelser enligt avtalet, men där detta på grund av bevissvårigheter i utlandet inte kan påvisas, skulle krävas för en extraordinär uppsägning enligt ansvars- och licensavtalet.

2. Avfallshanteringsavtalen

2.1 Förhållande ARA - BRG

(61) ARA slöt ett avfallshanteringsavtal med var och en av BRG-föreningarna mellan den 25 augusti 1993 och den 30 september 1993, som omfattar hela Österrike. Som mall anmäldes avtalet med ARGEV.

(62) Föremål för avtalet är enligt § 1.1 avfallshanteringen av de förpackningar som för varje BRG-förening förtecknas i garantiförklaringen (bilaga 2 i avfallshanteringsavtalet). Avfallshanteringen omfattar insamling, transport samt sortering och beredning enligt förordningens riktlinjer, och med hänsyn tagen till de ramöverenskommelser som ARA slutit med områdesorganen (bilaga 3 i avtalet). Det gäller särskilt att minst uppnå de mål och kvoter som anges i förordningen. ARA anlitar BRG-föreningarnas avfallshanteringstjänster enligt § 1.3 i eget namn, men i licenstagarnas intresse och för deras räkning. ARA är därmed licenstagarnas förtroendeman. Enligt § 1.5 är BRG-föreningarna skyldiga att kostnadsfritt ta tillbaka de förpackningar för vilka avtal har ingåtts mellan ARA och licenstagarna. Som bevis på att licensavgiften betalats gäller det skyddade märket "Der Grüne Punkt", som tilldelas av ARA. ARA förtydligar i samband med detta att § 1.5 inte har någon praktisk betydelse. Företagen inom ARA-systemet använder helt andra avgränsningsmetoder än "Der Grüne Punkt" för att avgöra om en förpackning får införas i ARA-systemet eller inte. Inga juridiska påföljder är kopplade till bestämmelsen.

(63) Om BRG-föreningen anlitar underleverantörer för avfallshanteringstjänsten, skall dessa enligt § 4 åläggas att uppfylla BRG-föreningens avtalsenliga skyldigheter. BRG-föreningar skall ge nya uppdrag till underleverantörer enligt principen om fri konkurrens och genom att använda ekonomiskt hållbara kriterier. Därvid skall bestämmelserna i de ramöverenskommelser beaktas som slutits mellan ARA och områdesorganen om urvalet av insamlare/sorterare. Dessutom skall en utlysning föregå utdelningen av nya uppdrag från BRG-föreningen till underentreprenörer. ARA har rätt till insyn i utlysningsdokumenten och anbuden.

(64) Enligt § 5 har BRG-föreningen ensamrätt i hela avtalsområdet, dvs. hela Österrike, under avtalstiden. BRG-föreningen får inte inrätta, driva eller delta i några andra insamlings- eller återvinningssystem i förordningens mening utanför ARA-systemet, och inte heller utföra avfallshanteringstjänster som tillhör andra BRG-föreningars ansvarsområden. BRG-föreningen erkänner ARA:s roll som enda medlare mellan BRG-föreningen och licenstagarna, vilket inte hindrar att BRG-föreningen kan föra samtal med licenstagarna direkt, eller ingå avtal där så är nödvändigt för att uppfylla skyldigheterna enligt avtalet. BRG-föreningen får inte ingå sådana avtal med licenstagare som innebär en ansvarsöverlåtelse från licenstagarens sida.

(65) Enligt § 6 består avgiften för BRG-föreningens avfallshantering av en kostnadsanpassad andel av de licensavgifter som ARA uppbär, med avdrag för ett påslag som tillfaller ARA. Avgiften beräknas med hjälp av de kostnader som uppstår vid avfallshanteringen av det förbrukade förpackningsmaterialet. Enligt § 6.4 får inga ömsesidiga subventioner mellan BRG-föreningen och ARA uppstå i den beräkning som genomförs per förpackningsmaterial. Ömsesidiga subventioner definieras som en avgift som inte motsvarar de faktiska kostnaderna, och som leder till att ett förpackningsmaterial gynnas respektive missgynnas i jämförelse med andra förpackningsmaterial (§ 6.4). Avgiften bestäms i förväg av ARA efter förslag från BRG-föreningen för ett kalenderår i taget. § 6.13 innehåller en så kallad klausul om mest gynnad part, där BRG-föreningen garanterar att gynna ARA, och att inte erbjuda tjänster som kan jämföras med de avtalade avfallshanteringstjänsterna eller delar av sådana jämförbara tjänster till tredje part till mer gynnsamma konditioner än vad man erbjuder ARA respektive dess licenstagare.

(66) Avtalen mellan ARA och BRG-föreningen gäller på obegränsad tid. BRG-föreningen skall utföra de avtalsenliga avfallshanteringstjänsterna från den 1 december 1993. Enligt § 7B kan vardera avtalspart säga upp avtalet till slutet på varje kalenderår med en uppsägningstid på 12 månader. Denna rätt till ordinarie uppsägning gäller från och med den 31 december 2000. I fall ett annat företag hade erbjudit ARA mer prisvärda tjänster, hade ARA under vissa förutsättningar redan före den 31 december 2000 haft rätt att säga upp avtalet.

(67) Den 23 januari 2001 gjorde ARA en överenskommelse med såväl ARGEV som ARO, att de avfallshanteringsavtal som slutits med de två BRG-föreningarna mellan den 24 augusti 1993 och den 30 september 1993 inte kunde sägas upp före den 31 december 2003 utom i särskilda fall. § 7C ger rätt till omedelbar uppsägning på grund av särskilda skäl. Avtalet kan bland annat sägas upp med omedelbar verkan om avtalet eller ARA-systemet inte får det nödvändiga konkurrensrättsliga tillståndet.

(68) Enligt § 11 har ARA rätt till insyn i BRG-föreningens insamlings- och avfallshanteringsstationer eller dess andra anläggningar som omfattas av avtalet, efter föregående anmälan och under ordinarie driftstid. Sådan rätt till insyn gäller även gentemot BRG-föreningens underentreprenörer. Rätten till insyn gäller även utan föregående anmälan BRG-föreningens affärsdokument, om ARA anser detta nödvändigt för att kontrollera att BRG-föreningen uppfyller avtalet. Enligt § 12 har även BRG-föreningen rätt till upplysningar och insyn.

(69) I § 13 föreskrivs ömsesidig anmälningsplikt för avtalsparterna: BRG-föreningarna måste lämna kvartals- och årsrapporter över genomförd avfallshantering till ARA. ARA måste till BRG-föreningen löpande rapportera hur många och hur omfattande avtal som ingåtts med licenstagare, och de förpackningsmängder som distribuerats av dessa.

(70) Eventuella tvister avgörs enligt § 14 av en medlare eller en skiljedomstol.

(71) Enligt § 15 skall förpackningarna återvinnas av den BRG-förening som ansvarar för återvinningen av respektive förpackningsmaterial. För detta ändamål skall ARA med varje BRG-förening teckna avfallshanteringsavtal, som till innehållet skall vara i stort sett lika, och som fastställer att BRG-föreningens avfallshantering innebär återvinning av de nämnda förpackningarna. Dessutom skall avtal tecknas mellan ARGEV och respektive BRG-förening som ansvarar för återvinningen, som reglerar förhållandet mellan de två föreningarna när det gäller den avfallshantering som skall utföras för ARA av ARGEV å ena sidan, och respektive BRG-förening å andra sidan. Detta avtal skall framför allt säkerställa att ARGEV och BRG-föreningarna garanterar en komplett avfallshantering, från insamling över transport och sortering till återvinning, och att det inte uppstår några luckor mellan ARGEV och BRG-föreningarna i avfallshanteringen.

2.2 Förhållande BRG - BRG

(72) Eftersom ARGEV endast ansvarar för att organisera insamling och sortering, har ARGEV slutit samarbetsavtal med andra BRG-föreningar (ÖKK, ALUREC, FERROPACK, AVM och VHP) som ansvarar för att organisera återvinningen. Som mallavtal anmäldes ARGEV:s avtal med ÖKK och ALUREC.

a) Samarbetsavtal mellan ARGEV och ÖKK

(73) Avtalet som ingicks den 9 mars 1994 reglerar förhållandet mellan ARGEV och ÖKK, och de avfallshanteringstjänster som dessa i sin tur skall utföra för ARA. Förhållandet gäller tjänsternas avgränsning, och hur de skall utföras så att inga luckor uppstår.

(74) Enligt punkt 1.1.2 organiserar ARGEV uppbyggnaden och den löpande driften av ett heltäckande insamlings-, sorterings- och beredningssystem för förpackningar. ARGEV skall löpande till ÖKK överlämna samtliga sorterade förpackningar som insamlas inom ARGEV:s insamlingssystem. ÖKK organiserar tillräckliga och lämpliga återvinningsmöjligheter respektive mellanlagringsmöjligheter, samt transport mellan respektive ARGEV-partner och återvinningsanläggning respektive mellanlagring.

(75) ÖKK garanterar enligt punkt 2 att ta emot de förpackningar som ARGEV respektive deras avtalspartner överlämnar enligt överenskommelsen. Avtalet behandlar vidare förpliktelser rörande överlämning och mottagande av äldre material och förpackningars kvalitet, styrkande av licensinnehav, beräkningsgrunder för ARA-licensavgifter, upplysnings- och sekretessbestämmelser samt en överenskommelse om skiljedomstol.

(76) I punkt 4 fastslås att de förpackningar som insamlas inom ARGEV-systemet blir ARGEV:s egendom. I och med att förpackningarna i enlighet med respektive specifikationer tas emot av mellanlager eller återvinningsstation, blir de ÖKK:s egendom.

(77) Enligt punkt 15 skall avtalsparterna under avtalets löptid inte inrätta, driva eller delta i några andra insamlings- och återvinningssystem i förordningens mening utanför ARA-systemet, utom där den andra avtalsparten gett sitt uttryckliga medgivande till detta. Dessutom skall ARGEV under avtalets löptid inte vidarelämna förpackningarna till tredje part utan ÖKK:s medgivande. På motsvarande vis skall ÖKK inte ta emot förpackningar från tredje part utan ARGEV:s medgivande. Ömsesidiga överenskommelser med så kallade självständiga sluthanterare undantas uttryckligen från detta, där så är förenligt med avfallshanteringsavtalen med ARA. Dessutom förbinder sig avtalsparterna att inte utföra avfallshanteringstjänster som hör till den andra avtalspartens ansvarsområde.

(78) Enligt punkt 16 gäller avtalet från den 1 oktober 1993 på obegränsad tid. Avtalet kan sägas upp av vardera avtalspart till slutet av varje kalenderår med en uppsägningstid på 12 månader. En ordinarie uppsägning är inte möjlig före den 31 december 2000. Enligt punkt 17 är det möjligt att säga upp avtalet på grund av särskilda skäl.

b) Samarbetsavtal mellan ARGEV och ALUREC

(79) Avtalet som slöts den 20 januari 1994 reglerar ARGEV:s och ALUREC:s avtalsenliga skyldigheter gentemot ARA. Vad gäller föremål för avtalet och dess löptid överensstämmer avtalet i stort med avtalet mellan ARGEV och ÖKK.

(80) Enligt punkt II förbinder sig ARGEV att ställa samtliga förpackningar till förfogande som insamlats av ARGEV eller dess underentreprenörer. ALUREC förbinder sig enligt punkt III att vidarebefordra de förpackningar som tagits emot av ARGEV respektive sorteringsanläggningarna för vederbörlig återvinning.

(81) Enligt punkt V förbinder sig ARGEV att under avtalets löptid överlämna samtliga berörda förpackningar som insamlats av ARGEV eller dess underentreprenörer till ALUREC, och inga andra. ALUREC förbinder sig å sin sida att ta emot enbart de berörda förpackningar som insamlats av ARGEV respektive deras underentreprenörer, och vidarebefordra dessa för återvinning.

(82) Vad gäller egendomsförhållanden gäller samma reglering som i samarbetsavtalet mellan ARGEV och ARO, även om detta inte regleras uttryckligen i avtalet mellan ARGEV och ALUREC. Till en början är det insamlade materialet ARGEV:s egendom, och övergår sedan i och med överlämnandet i ALUREC:s ägo.

(83) Enligt punkt VI gäller avtalet från den 1 oktober 1993 på obegränsad tid. Avtalet kan sägas upp av vardera avtalspart till slutet av varje kalenderår med en uppsägningstid på 12 månader. En ordinarie uppsägning är inte möjlig före den 31 december 2000. Enligt punkt VII är det möjligt att säga upp avtalet på grund av särskilda skäl.

2.3 Förhållande BRG - regionala partner

(84) Här rör det sig om avtalet mellan ARGEV och ARO och de regionala avfallshanteringsföretagen eller områdesorganen. Föremål för avtalen är reglering av hur avfallshantering av förbrukade förpackningar genomförs i praktiken.

ARGEV:s överenskommelse

(85) I den ursprungliga versionen av överenskommelsen mellan ARGEV och regionalpartnern (den så kallade partneröverenskommelsen) från 1994 förbinder sig regionalpartnern i punkt 2.2 att inrätta ett system för insamling, sortering och beredning enligt överenskommelsens riktlinjer. Endast en regionalpartner kontrakteras per insamlingsregion.

(86) Insamlingen av hushållens förpackningsavfall och från anläggningar med jämförbara förpackningsmängder byggs upp av regionalpartnern i samråd med områdesorganet. Med ARGEV:s medgivande är det enligt punkt 2.3 möjligt att anlita underentreprenörer. Insamlingen sker enligt punkt 2.7 med hjälp av insamlingscontainrar, som tillhandahålls antingen av regionalpartnern eller av områdesorganet. Enligt punkt 3 kompenseras kostnaden för insamlingscontainrar och för inrättandet av infrastruktur för insamling med de avgifter som ARGEV betalar.

(87) I punkt 2.10 fastslås att regionalpartnern insamlar materialet för ARGEV, och att materialet därmed är uteslutande ARGEV:s egendom. Regionalpartnern får därför inte hantera materialet på annat sätt än vad som avses i överenskommelsen. Vid överträdelser föreligger särskilda skäl för en omedelbar uppsägning av avtalet från ARGEV:s sida.

(88) Enligt punkt 2.16 garanterar ARGEV genom de bilaterala avtalen med de företag som åtagit sig återvinning att ta emot det material som enligt överenskommelsen överlämnas av regionalpartnern. Regionalpartnern skall lagra materialet för avhämtning och omedelbart anmäla materialet för överlämning till ARGEV och/eller den återvinningsanläggning som nämns av ARGEV eller det företag som garanterar återvinning.

(89) Enligt punkt 2.18 skall samförstånd med områdesorganet främjas. I händelse av tvist skall enligt punkt 2.21 en medlare anlitas.

(90) Avtalet ingicks 1994 för första gången och på obegränsad tid, och kan sägas upp av vardera avtalspart till slutet av varje kalenderår med en uppsägningstid på 12 månader. En normal uppsägning var inte möjlig före den 31 december 2000. Ifall ett annat företag hade erbjudit ARGEV samma tjänst till bättre pris, hade ARGEV under vissa förutsättningar rätt att säga upp avtalet redan före den 31 december 2000. I punkt 4.2 regleras rätten till omedelbar uppsägning på grund av särskilda skäl.

(91) ARGEV:s samtliga lag- och avtalsreglerade skyldigheter som nämns under punkt C i inledningen gäller även för regionalpartner.

(92) ARGEV tecknade i samband med tilläggsöverenskommelser så kallade klausuler om mest gynnad part med praktiskt taget samtliga avfallshanteringsföretag med vilka ARGEV har avtal. Dessa klausuler innebär att avfallshanteringsföretaget inte får erbjuda sina tjänster till förmånligare villkor till en tredje part än till ARGEV och inte utföra dem till förmånligare villkor för en tredje part än för ARGEV. ARGEV avstår från och med den 29 november 2000 från att utnyttja dessa klausuler om mest gynnad part genom den försäkran som står under skäl 139 nr 1.

(93) I den nya versionen av överenskommelserna som reglerar förhållandet till avfallshanteringsföretagen skiljer man på sorterings- och insamlingspartner, och det finns ett särskilt standardavtal för varje. Båda överenskommelser liknar i stort den ursprungliga överenskommelsen, men är mer detaljerade.

(94) Båda standardavtalen trädde i kraft den 1 januari 2002, med undantag för avtal med tre kommuner (Wien, Linz och Salzburg) som trädde i kraft redan tidigare och som överensstämmer med mallavtalen vad gäller de viktigaste punkterna. Avtalen från 1993/94 gäller inte längre.

ARGEV:s insamlingspartner

(95) Överenskommelserna med insamlingspartnerna reglerar utbytet av tjänster mellan ARGEV och insamlingspartnerna, där förordningen tillämpas på delområdena insamling, omlastning och individuell avfallshantering för företag. Per insamlingsregion kontrakteras endast en insamlingspartner.

(96) Föremål för överenskommelsen är enligt punkt 1.2 uppbyggnad och störningsfri drift av ett insamlingssystem för förbrukade förpackningar inom en viss insamlingsregion. ARGEV förbehåller sig enligt punkt 1.6 rätten att inom insamlingssystemet även insamla avfall som inte är förpackningsavfall. Avtalets bestämmelser kan tillämpas här.

(97) Hushållsavfall insamlas enligt punkt 2.2 tillsammans med avfall från anläggningar med jämförbara förpackningsmängder. Anläggningar med jämförbara förpackningsmängder kan vara privata eller offentliga producenter. Dessa måste årligen anmäla sig för insamling och då styrka hundraprocentig ARA-licensiering för de förpackningar som skall lämnas. Om licensieringsgraden är lägre än 100 % måste avfallshantering ske enligt samma regler som för industriellt avfall.

(98) Enligt punkt 2.2.3 har ARGEV en särskild överenskommelse med områdesorganet om att tillhandahålla nödvändiga placeringsorter. Insamlingscontainrar och -säckar tillhandahålls av insamlingspartnern eller områdesorganet efter samråd med ARGEV. ARGEV övertar enligt punkt 2.2.4 endast kostnader för hushållen, och inte för anläggningar med jämförbara förpackningsmängder.

(99) Insamlingen omfattar enligt punkt 2.2.5 planmässig tömning av insamlingscontainrar och hämtning av insamlingssäckar samt transport av insamlat material till en viss sorteringsanläggning eller omlastningsstation inom det område som avtalet täcker. Insamlingspartnern levererar den insamlade volymen vid behov, dvs. såsom motsvarar befolkningens eller producenternas insamlingsmönster, med hänsyn till en genomsnittlig nyttjandegrad av insamlingscontainrar och -säckar med 80 %, och en andel felinkastat material på högst 20 massprocent. Ifall insamling av industriella förpackningar sker tillsammans med hushållens, skall dessa avgränsas enligt ARGEV:s riktlinjer (bilaga 2 i överenskommelsen).

(100) Inom näringslivet genomförs individuell avfallshantering på industrinivå. Insamlingspartnern driver enligt punkt 2.4.1 en regional uppsamlingsplats där ARGEV-förpackningar från näringslivet kan lämnas kostnadsfritt, för kontrollerad insamling från återanvändningsanläggningar, och insamling av riskavfall. Framför allt i industritäta områden erbjuder insamlingspartnern enligt punkt 2.4.2 hämtningssystem för licensierade förpackningar hos producenten, utöver den basinfrastruktur som består av de regionala uppsamlingsplatserna.

(101) Enligt punkt 2.5.1 krävs föregående medgivande från ARGEV för att anlita en tredje part för att utföra deltjänster enligt dessa överenskommelser.

(102) Punkt 2.5.2 klargör att insamlingspartnern mottar förpackningarna för ARGEV:s räkning, och att dessa därför vid ingen tidpunkt utgör insamlingspartnerns egendom. Insamlingspartnern får därför inte hantera insamlingsmaterial för ARGEV eller ARGEV-förpackningar på något annat sätt än vad som avses i överenskommelsen. Vid överträdelser föreligger särskilda skäl för en omedelbar uppsägning av avtalet från ARGEV:s sida.

(103) Som svar på kommissionens begäran om upplysningar har ARGEV förklarat att det inte finns något som hindrar att avfallshanteringsföretaget vid insamling av hushållsavfall förvarar volymer i samma container för ett annat system, såvida inte detta påverkar dess uppfyllande av skyldigheterna gentemot ARGEV. I synnerhet måste avtalad minsta volym, enligt ARGEV:s specifikationer, stå till förfogande för insamling av ARA-licensierade förpackningar utan begränsning till en viss kvot. Om avfallshanteringsföretaget äventyrar ARA:s licenstagares ansvarsöverlåtelse genom att tillåta gemensam användning, strider detta mot avtalet.

(104) För näringslivssystemet lämnar ARGEV inga anvisningar om insamlingscontainrar. Det står avfallshanteringsföretagen och/eller producenterna fritt att också insamla förpackningar som licensierats av ett annat system i insamlingscontainrarna. Det måste dock säkerställas genom noggranna registreringar för varje producent att bara sådana förpackningar lämnas till AREV:s uppsamlingsplats som till volym och kvalitet motsvarar det ARA-licensierade förpackningsavfall som faktiskt uppstår där.

(105) Insamlingspartnern erhåller enligt punkt 3.1 en kvartalsavgift för de insamlingscontainrar och säckar man tillhandahåller, som beräknas efter deras storlek. För tömning av insamlingscontainrar och hämtning av insamlingssäckar från hushållen och jämförbara anläggningar, samt transport och tömning av det insamlade materialet vid sorteringsanläggning eller omlastningsstation samt för administrationen erhåller insamlingspartnern en avgift som beräknas efter mängden. För omlastning av det insamlade materialet från hushållen och jämförbara anläggningar i området som täcks av avtalet och för administrationen erhåller insamlingspartnerna en avgift som beräknas efter mängden. Den insamling och omlastning som årligen debiteras ARGEV begränsas till en maximal avgift per insamlingsregion och insamlingskategori. Mängderna för åren 2002 till och med 2004 beräknades med hjälp av prognostiserad bruttoinsamlingsmängd för 2001 från hushåll och jämförbara inrättningar. Insamlingspartnern får volymberoende prestationsavgifter för att ta emot och insamla de förpackningar som kommer från industrin. Detta inkluderar inlämningskontroll, sortering, beredning, mellanlagring, leverans, omlastning osv. av volymer som erhålls från producenter inom näringsliv, industri och från institutioner, samt kontrollerade överlämningar och insamling av riskavfall.

(106) Enligt punkt 3.5 garanterar ARGEV genom de bilaterala avtalen med återvinningsföretagen att ta emot det material som enligt överenskommelsen överlämnas av regionalpartnern.

(107) Enligt punkt 5.1 gäller överenskommelsen från och med den 1 januari 2002. Avtalet gäller på obegränsad tid och kan sägas upp av vardera avtalspart med en uppsägningstid på sex månader, dock tidigast till den 31 december 2004. Därutöver har båda parter rätt till extraordinär uppsägning vid särskilda skäl. Ett sådant viktigt skäl är till exempel en grov överträdelse mot skyldigheten att avgränsa hushållsmaterial från industrivolymer.

(108) Angående avtalets löptid har ARGEV gjort det åtagande 4 som anges i skäl 139.

(109) Dessutom har ARGEV meddelat att överenskommelserna med insamlingspartner inte innehåller några exklusiva skyldigheter gentemot avfallshanteringsföretagen, vare sig inom hushållsområdet eller för industrin. Avfallshanteringsföretagen kan utföra jämförbara tjänster även för andra system för ansvarsöverlåtelse, eller inom ramen för självständig avfallshantering. Angående samanvändning av insamlingscontainrar har ARGEV gjort det åtagande 3 som anges i skäl 139.

Sorteringspartner till ARGEV

(110) Standardöverenskommelsen för sorteringspartner motsvarar i stort överenskommelsen för insamlingspartner.

(111) Enligt punkt 1.5 ger ARGEV uppdragen att driva insamlingssystem för lättvikts- och metallförpackningar från hushåll och jämförbara anläggningar till respektive behöriga insamlingspartner i definierade insamlingsregioner (normalt politiska förvaltningsområden) som täcker hela Österrike. De volymer som insamlas av insamlingspartnerna överlämnas direkt eller med hjälp av ett transportföretag till sorteringspartnern. Per insamlingsregion kontrakteras endast en sorteringspartner.

(112) Enligt punkt 1.6 anvisas vissa insamlingspartners respektive insamlingsregioners insamlingsvolymer till särskilda sorteringspartner respektive sorteringsanläggningar, för att optimera systemet av insamlings-, sorterings- och transporttjänster. Genom bestämmelser i de separata insamlingsöverenskommelserna säkerställer ARGEV att de förpackningar från hushåll och jämförbara anläggningar som insamlas av insamlingspartnerna i vissa insamlingsregioner (enligt bilaga 5 i överenskommelsen) uteslutande sorteras i sorteringspartnerns sorteringsanläggning.

(113) En sorteringspartner är enligt punkt 2.1.1 skyldig att ta emot och sortera hela den insamlingsvolym av förpackningar från hushåll (modul 1) och jämförbara anläggningar (modul 2) som insamlingspartner(na) i insamlingsregionen överlämnat eller hämtat. Sorteringspartnern tar emot osorterat insamlat material som tillhör modul 1/2. ARGEV-material tas endast emot av insamlingspartner respektive insamlingsregioner enligt bilaga 5 i överenskommelsen. Enligt punkt 2.2 driver sorteringspartnern vid sorteringsanläggningen en regional uppsamlingsplats, där förpackningar från industrin (modul 3), från återanvändningsanläggningar (modul 4) och från insamling av riskavfall (modul 5) kostnadsfritt tas emot.

(114) Enligt punkt 2.4.2 tar sorteringspartnern emot förpackningarna för ARGEV:s räkning, och dessa är därför inte vid någon tidpunkt sorteringspartnerns egendom. Sorteringspartnern får därför inte hantera förpackningarna på något annat sätt än vad som avses i överenskommelsen. Vid överträdelser föreligger särskilda skäl för en omedelbar uppsägning av avtalet från ARGEV:s sida enligt punkt 5.5.2 a.

(115) Som svar på kommissionens begäran om upplysningar har ARGEV förklarat att äganderättsförbehållet inte medför något förbud för tredje part att använda sorteringsanläggningarna. Om avfallshanteringsföretaget ändå äventyrar ARA-licenstagarnas ansvarsöverlåtelse genom att tillåta samanvändning, strider detta mot avtalet.

(116) Reglerna för att anlita underentreprenörer (punkt 2.4.1) och avtalets löptid och uppsägning (punkt 5) motsvarar dem i överenskommelsen med insamlingspartner.

(117) Sorteringspartnern erhåller enligt punkt 3.1 de avgifter inom de angivna volymgränserna som står i avtalets bilaga 6. Avgifterna utgör betalning för att ta emot insamlat material från ARGEV:s hushållssystem och hushållsnära system, inlämningskontroll, andelen av anläggningens fasta kostnader i förhållande till den överenskomna årsvolymen, avlägsnande av störande ämnen från det insamlade materialet och deras tillbörliga avfallshantering, liksom beredning, mellanlagring, överlämning och lastning av samtliga renade och sorterade volymer. Den sorterade volym som debiteras ARGEV begränsas av insamlingsmängden från hushållen i vissa insamlingsregioner. För sortering av hushållsvolymer och jämförbara inrättningar erhåller sorteringspartnern materialspecifika avgifter. Dessa avgifter gäller även för mottagande av leveranser, inlämningskontroll, eftersortering, beredning, mellanlagring, överlämning och lastning osv. av särskilda volymer från industriella producenter, från återanvändningsanläggningar och från insamling av riskavfall.

(118) ARGEV har meddelat att överenskommelserna med sorteringspartner inte innehåller några exklusiva skyldigheter från sorteringspartnernas sida. Avfallshanteringsföretagen kan utföra jämförbara tjänster även för andra system för ansvarsöverlåtelse, eller inom ramen för självständig avfallshantering. Därutöver har ARGEV gjort åtagande 3 samt, beträffande överenskommelsernas löptid, åtagande 4, vilka anges i skäl 139.

ARO:s överenskommelse

Insamlingspartner till ARO

(119) Överenskommelsen rör driften av ett insamlingssystem för pappersförpackningar, för att efterkomma skyldigheterna enligt AWG, förordningen, ARA/ARO:s avfallshanteringsavtal samt tillstånden. Per insamlingsregion kontrakteras endast en insamlingspartner.

(120) Insamling av tidningar och pappersförpackningar från hushållen eller anläggningar med jämförbara volymer omfattas enligt punkt 1.1 inte av överenskommelsen. Överenskommelsen avser istället insamling vid affärsgator (punkt 2.4), transport av förpackningar från återanvändningsanläggningar (punkt 2.5) samt individuell avfallshantering inom industrin (punkt 2.6).

(121) Enligt punkt 1.5 begränsas ARO:s returskyldighet till de förpackningsvolymer av papper, kartong, papp och wellpapp som licensierats av ARA. ARO kan dock gärna ta emot hela den förpackningsvolym som skulle kunna hanteras inom insamlings- och återvinningssystemet. ARO förbehåller sig rätten att återanpassa sin returgaranti och motsvarande avgifter till kraven i tillståndet, om skyldigheterna enligt tillståndet överskrids och detta inte motsvarar licenstagarnas ekonomiska och juridiska intressen Insamlingspartnerna skulle i detta fall informeras i god tid. Skyldigheterna enligt tillståndet är att tillhandahålla tillräcklig kapacitet för att ta emot 90 % av pappersförpackningarna från industrin och 80 % från hushållen, och att återvinna 85 % av förpackningarna från industrin och 75 % från hushållen.

(122) Insamlingen vid affärsgator rör avfallshantering av rena pappersförpackningar från småföretag. De så kallade inrättningarna för kontrollerad mottagning (återanvändningsanläggningar, insamlingscentra för gammalt material osv.) drivs av områdesorganet. Här tas förpackningar från privatpersoner och småproducenter inom näringslivet emot. ARO:s insamlingspartner övertar förpackningarna från återanvändningsanläggningarna och genomför transporten. För den individuella avfallshanteringen inom industrin driver ARO:s avfallshanteringspartner så kallade ARO-uppsamlingsplatser, där producenter inom industrin kostnadsfritt kan överlämna sina förpackningar till insamlings- och återanvändningssystemet.

(123) Enligt punkt 2.7 är insamlingspartnern skyldig att vid ARO-uppsamlingsplatserna ta emot alla pappersförpackningar som omfattas av överenskommelsen. Industriella producenter bör enligt punkt 2.7.4 styrka ARA-licensieringen för de överlämnade förpackningarna på lämpligt vis. Ytterligare uppsamlingsplatser kräver medgivande från ARO.

(124) Enligt punkt 2.8 beslutar ARO om återvinningsföretaget och hur förpackningarna skall transporteras. Partnern bör därför ha ARO:s skriftliga medgivande om detta. Insamlingspartnern garanterar ARO en viss minimikvalitet för de pappersförpackningar som levereras för återvinning (punkt 2.9).

(125) I punkt 2.10 fastslås att partnern insamlar pappersförpackningarna för ARO, och att materialet därmed är uteslutande ARO:s egendom. Det insamlade materialet får därför inte hanteras på något annat sätt än vad som föreskrivs av ARO. Vid överträdelser föreligger särskilda skäl för en omedelbar uppsägning av avtalet från ARO:s sida.

(126) Enligt punkt 2.15 garanterar ARO genom de bilaterala avtalen med återvinningsföretag att ta emot och i enlighet med förordningen återvinna det material som överlämnats av insamlingspartnern. Om återvinningsgarantierna tas tillbaka, skall ARO skaffa motsvarande ersättare för återvinningsföretagen.

(127) Enligt punkt 4 gäller överenskommelsen från och med den 1 januari 2002 och löper på obestämd tid. Med en uppsägningstid på sex månader kan överenskommelsen sägas upp tidigast den 31 december 2004. Då särskilda skäl föreligger kan avtalet sägas upp med omedelbar verkan.

(128) Angående avtalets löptid har ARO gjort det åtagande 4 som anges i skäl 139.

(129) ARO har dessutom meddelat att överenskommelserna med insamlingspartner inte innehåller några exklusiva skyldigheter från sluthanterarnas sida. Insamlingspartnerna kan utföra jämförbara tjänster även för andra system för ansvarsöverlåtelse, eller inom ramen för självständig avfallshantering.

ARO-områdesorgan

(130) Överenskommelsen rör samarbetet mellan ARO och områdesorgan vid drift av kommunala pappersinsamlingssystem för pappersförpackningar från hushåll och anläggningar med jämförbara förpackningsvolymer inom avtalsområdet. Man hänvisar här till skyldigheterna enligt AWG, förordningen, avfallshanteringsavtalet mellan ARA och ARO samt tillstånden.

(131) Enligt punkt 2.1 begränsas ARO:s returskyldighet enligt förordningen till de förpackningar av papper, kartong, papp och wellpapp som licensierats av ARA. ARO kan gärna överta hela de förpackningsvolymer som kan hanteras inom systemet, med förbehåll för retroaktiv återanpassning av skyldigheterna enligt tillståndet. Områdesorganen skulle informeras om detta i god tid.

(132) Inom den kommunala pappersinsamlingen som drivs av områdesorganet insamlas enligt punkt 2.2 planmässigt förpackningar tillsammans med icke-förpackningar av samma material (tidningar, tidskrifter, kataloger osv.). ARO betalar kostnaden för insamling av förpackningar av papper, kartong, papp och wellpapp, medan områdesorganet betalar övriga kostnader i samband med den kommunala pappersinsamlingen.

(133) Enligt punkt 2.4 skall grundläggande förändringar av det insamlingssystem som beskrivs i insamlingskonceptet (t.ex. övergång från inlämnings- till hämtningssystem) regleras mellan områdesorganet och ARO, om förändringarna innebär väsentligt ökade kostnader för ARO. Områdesorganet övertar utlysning respektive nyförhandlingar av insamlingstjänster efter föregående överenskommelse med ARO. Valet av sluthanterare (insamlare) åligger områdesorganet.

(134) Områdesorganet skall utföra följande tjänster: samla in pappersförpackningar inom ramen för den kommunala pappersinsamlingen (punkt 3.1), tillhandahålla platser för insamlingscontainrar samt de tillstånd som krävs (punkt 3.2), tillhandahålla och underhålla insamlingscontainrar (punkt 3.3), ta emot förpackningar vid kontrollerade återanvändningsanläggningar, centra för gammalt material osv. (punkt 3.4), garantera förpackningars kvalitet och stå för kostnader vid nödvändig eftersortering av de förpackningar som mottagits i återanvändningsanläggningarna (punkt 3.5). ARO i sin tur övertar genom de bilaterala avtalen med återvinningsföretagen garantin att återvinning sker enligt riktlinjerna i förordningen (punkt 3.6).

(135) Punkt 3.7. reglerar förpackningarnas ägandeförhållanden. Vid insamling från hushåll och anläggningar med motsvarande förpackningsvolym övergår äganderätten då förpackningarna lämnas till ARO-uppsamlingsplatsen till ARO. Det material som kontrollerat insamlas vid återvinningsanläggningar, centra för gammalt material osv. blir i och med att ARO:s avfallshanteringspartner hämtar materialet ARO:s egendom. Om områdesorganet genomför transporten blir materialet inte ARO:s egendom förrän det överlämnas till ARO:s uppsamlingsstation.

(136) Områdesorganet får därför inte hantera de insamlade pappersförpackningarna på något annat sätt än vad som föreskrivs av ARO. Vid överträdelse föreligger skäl för en omedelbar uppsägning av avtalet från ARO:s sida. Pappersförpackningarna kan återvinnas tillsammans med eller skilt från icke-förpackningar av samma material.

(137) Avtalet gäller enligt punkt 5.1 från och med den 1 januari 2002 och löper på obestämd tid. Med en uppsägningstid på sex månader kan avtalet sägas upp tidigast till den 31 december 2003. Då särskilda skäl föreligger kan avtalet sägas upp med omedelbar verkan.

(138) Avtalet innehåller ingen bestämmelse som utesluter att något annat insamlings- och återvinningssystem använder den kommunala pappersinsamlingens insamlingscontainrar. ARO har meddelat att man i princip endast köper volymer av den kommunala insamlingen vad gäller pappersinsamlingen från hushållen. Det finns ingen anledning varför områdesorganen inte skulle sluta liknande avtal med andra system för ansvarsöverlåtelse.

V. INGÅNGNA ÅTAGANDEN

(139) Kommissionen hade uttryckt vissa konkurrensrättsliga betänkligheter vad gäller vissa beståndsdelar i de anmälda avtalen. Under förfarandets gång har parterna gjort följande åtaganden till kommissionen:

- Åtagande 1: ARGEV och ARO avstår från och med den 29 november 2000 från användning av klausuler om mest gynnad part, som avtalades i samband med tilläggsöverenskommelser till avfallshanteringsavtalen med de avfallshanteringsföretag med vilka respektive förening har avtal.

- Åtagande 2: ARA får inte hävda sina licensrättigheter till märket "Der Grüne Punkt" (nedan kallat "Punkt-märket") gentemot företag som inom eller utanför Österrike a) deltar med märkta eller liknande förpackningar i ett insamlings- och återanvändningssystem i enlighet med direktiv 94/62/EG om förpackningar och förpackningsavfall eller b) som på grund av bestämmelser måste märka sina förpackningar med Punkt-märket. Detta gäller under förutsättning att det berörda företaget bevisligen insamlar eller återvinner de med Punkt-märket försedda förpackningarna i enlighet med förordningen (offentliggjord i Österrikes officiella tidning BGBl 648/1996 i den giltiga versionen), genom självständig avfallshantering som avses i förordningen eller genom deltagande i ett erkänt insamlings- och återvinningssystem, och avtalsenligt ger ARA rätten att kontrollera att så är fallet. Kontrollrättigheterna får inte överskrida kontrollbefogenheterna i ARA:s standardavtal. ARA kommer vid utövandet av kontrollrättigheterna inte att ställa hårdare beviskrav på insamling och återvinning i enlighet med förordningen än vad som motsvarar det berörda företagets beviskrav gentemot de myndigheter som ansvarar för förordningens genomförande.

- Åtagande 3: ARGEV hindrar inte områdesorgan och/eller avfallshanteringsföretag från att arbeta för konkurrenter till ARA-systemet. Därutöver hindrar inte ARGEV områdesorgan och/eller avfallshanteringsföretag att med konkurrenter till ARA-systemet sluta avtal om samanvändning av containrar och andra inrättningar för insamling och/eller sortering av förbrukade förpackningar från hushåll och jämförbara anläggningar, samt att följa dessa avtal. Åtagandet begränsar inte ARGEV:s rätt att hävda sina avtalsbaserade rättigheter i fråga om det samanvända insamlings- och återvinningssystemet, för att trots samanvändningen kunna uppfylla sina lag- och avtalsreglerade skyldigheter som insamlings- och återvinningssystem. Därutöver gäller åtagandet endast i följande fall:

a) Om områdesorganen och/eller avfallshanteringsföretagen går med på en minskning av de avgifter som ARGEV betalar för tillhandahållande och drift av inrättningar för insamling/sortering och för själva insamlingen/sorteringen, motsvarande den faktiska användningen av containrar och övriga inrättningar. ARGEV skall också ersättas för en andel av de övriga kostnader som härrör direkt från insamling/sortering (kostnader för löpande underhåll och administration av det samanvända insamlingssystemet, kostnader för avfallskonsulter, för forskning och utveckling osv.) ARGEV kommer att inkomma med ett utlåtande ifrån en oberoende ekonomisk prövning vad gäller kostnadernas storlek.

b) Om områdesorganen och/eller avfallshanteringsföretagen går med på att ersätta ARGEV:s tilläggskostnader som uppstår för ARA-systemets företag och/eller deras avtalsparter i och med samanvändningen (såsom ytterligare analyskostnader eller kostnader för sortering för att upprätthålla kvaliteten hos de förpackningar som insamlats och lämnats för återvinning i uppdrag av ARGEV). ARGEV kommer att inkomma med ett utlåtande från en oberoende ekonomisk prövning vad gäller kostnadernas storlek. Hänsyn tas inte till ytterligare kostnader som uppstår för ARA-systemets företag och/eller dess avtalsparter enbart på grund av minskade licensvolymer. Genomförandet av detta åtagande sker på förekommen anledning genom tilläggsöverenskommelser till respektive tjänsteavtal.

- Åtagande 4: ARGEV och ARO kommer att säga upp sina avtal med avfallshanteringsföretagen efter en avtalstid på tre år, om inte avtalspartnerna i samförstånd enas om en förlängning av avtalen med högst två år. Senast efter en avtalstid på fem år kommer ARGEV och ARO att upphandla tjänsterna enligt nya avtal i ett transparent och objektivt förfarande som medger konkurrens (alla sorters utlysningar, inhämtning av offerter osv.).

VI. DEN RELEVANTA MARKNADEN

(140) De relevanta marknaderna avgränsas nedan både vad gäller den berörda tjänsten och i geografiskt avseende för bedömningen av de överenskommelser som omfattas av förfarandet.

Produktmarknad

(141) Den relevanta produktmarknaden omfattar alla produkter och/eller tjänster som konsumenten anser vara utbytbara när det gäller egenskaper, priser och avsedd användning.

(142) ARA-systemets affärssyfte är organisering och drift av ett heltäckande retursystem i Österrike för använda förpackningar. Överkommelserna som ligger till grund för ARA-systemet får olika ekonomisk effekt på olika nivåer där mervärde skapas. Inom ramen för avtalen inom ARA-systemet görs det dessutom åtskillnad mellan olika förpackningstyper och olika platser där det uppstår förpackningsavfall som skall omhändertas. Bedömningen på grundval av artikel 81.1 i EG-fördraget beträffande de enskilda avtalen och platsen i fråga där förpackningsavfall uppstår skall göras med utgångspunkt från olika oberoende relevanta marknader.

1. Marknader för system eller självständiga avfallshanteringslösningar för insamling och återvinning av använda förpackningar

(143) Genom att driva insamlings- och återvinningssystemet gör ARA det möjligt för sina licenstagare att överlåta ansvaret för de avtalade förpackningarna enligt förordningen (så kallat system för ansvarsöverlåtelse), och ARA uppträder som sina licenstagares förtroendeman gentemot BRG-föreningarna som är skyldiga att ta emot och återvinna förpackningar. De som efterfrågar tjänsterna är de företag som har skyldigheter enligt förordningen.

(144) Eftersom ARA uppträder som förtroendeman för de ansvariga företagen efterfrågar ARA samtidigt den organisationstjänst som tillhandahålls av ett system för ansvarsöverlåtelse. Driften av ett system för ansvarsöverlåtelse erbjuds av BRG-föreningarna, som innehar de offentligrättsliga tillstånden. ARA:s funktion som förtroendeman och BRG-föreningarnas drift av systemet för ansvarsöverlåtelse befinner sig båda på samma nivå i värdekedjan på utbudssidan. Om ARA inte hade varit inkopplad som förtroendeman skulle BRG-föreningarna ha kunnat erbjuda tjänsten ansvarsöverlåtelse direkt till de ansvariga företagen. Eftersom ARA och BRG-föreningarna är verksamma på en enhetlig marknad talas det nedan om ARA-systemets erbjudande av tjänsten ansvarsöverlåtelse.

(145) Företag som inte vill ansluta sig till ett heltäckande insamlings- och återvinningssystem har själva ansvaret för att fullgöra sina skyldigheter enligt förordningen. Detsamma gäller för registrerade storproducenter beträffande deras förpackningsavfall. De företag som inte är anslutna till system kan emellertid ge i uppdrag åt tredje part att omhänderta de använda förpackningarna. Detta leder till att dessa tredje parter erbjuder sig att organisera individuellt fullgörande av insamlings- och återvinningsskyldigheterna enligt förordningen för använda förpackningar (så kallade självständiga avfallshanteringslösningar).

(146) Det är inte nödvändigt att slutgiltigt avgöra huruvida system för ansvarsöverlåtelse och självständiga avfallshanteringslösningar är verksamma på samma marknad eller på skilda men angränsande marknader. Såsom förklaras nedan medför nämligen inte någondera av dessa båda marknadsdefinitioner någon konkurrensbegränsning i den mening som avses i artikel 81.1 i EG-fördraget när det gäller de överenskommelser som skall prövas här. I detta avseende kan den exakta marknadsdefinitionen för organisering av returnering och återvinning av använda förpackningar lämnas öppen.

(147) Den marknad där system för ansvarsöverlåtelse och självständiga avfallshanteringslösningar är verksamma kan sammanfattas under benämningen systemmarknad. Systemmarknaden är begränsad till förpackningsavfall, eftersom detta kan avgränsas från annat avfall på grund av de speciella skyldigheter som kunderna har enligt förordningen.

(148) Inom denna systemmarknad kan de relevanta marknaderna särskiljas enligt följande när det gäller platsen i fråga där förpackningsavfallet uppstår.

(149) ARA-systemet erbjuder dels deltagande i ett system för omhändertagande av använda förpackningar som uppstår i den private slutanvändarens hushåll och i hushållsnära anläggningar, dels erbjuder ARA-systemet deltagande i ett system för omhändertagande av förpackningsavfall som uppstår hos storproducenter inom näringsliv och industri. ARA-systemet har fått skilda tillstånd för sitt hushålls- och näringslivssystem.

(150) Ett företag som efterfrågar överlåtelse av skyldigheterna i förordningen distribuerar förpackningar som kan hänföras antingen till hushåll, till storproducenter inom näringsliv/industri eller till bådadera i kvantiteter som går att särskilja. Företaget kan därför bara delta i ett insamlings- och återvinningssystem som är inrättat för producenterna i fråga. Deltagande med förpackningar i ett system för hushållsförpackningar och i ett system för förpackningar från storproducenter inom näringsliv och industri, för att fritas från skyldigheterna enligt förordningen, är därför inte utbytbara ur det inköpande företagets synvinkel.

(151) På utbudssidan skall organisationen av ett system för licenstagarnas ansvarsöverlåtelse i huvudsak inrättas i enlighet med lagbestämmelserna, vilka gör åtskillnad mellan hushålls- och näringslivssystem och ställer olika krav. Affärsområdena måste hållas isär organisatoriskt eller åtminstone bokföringsmässigt (skäl 41), och endast hushållssystem måste eftersträva så högt deltagande som möjligt, är skyldiga att ingå avtal och måste rapportera i ökad omfattning. Möjligheterna att utöva kontroll över hushållssystem är dessutom större (skäl 40).

(152) Mot bakgrund av ovanstående drar kommissionen slutsatsen att den ansvarsöverlåtelse som erbjuds ett företag inom ramen för ett system för hushållsförpackningar ur systemoperatörens synvinkel inte är utbytbar mot den ansvarsöverlåtelse som erbjuds ett företag inom ramen för ett system för förpackningar från storproducenter inom näringsliv och industri.

(153) Någon ytterligare indelning av de båda relevanta marknaderna utifrån olika typer av material (t.ex. papper, glas osv.) utöver differentieringen ovan är inte nödvändig här, eftersom detta inte skulle leda till någon annan konkurrensrättslig bedömning enligt artikel 81.1 i EG-fördraget.

(154) När det gäller organisering av system för återvinning av använda förpackningar (systemmarknaden) anser kommissionen därför att marknaden för system för hushållsförpackningar skall särskiljas från marknaden för system för förpackningar från storproducenter inom näringsliv och industri.

2. Marknader för insamling och sortering av använda förpackningar

(155) Inom ARA-systemet har vissa BRG-föreningar ansvar för att organisera insamling och sortering av använda förpackningar. Eftersom de inte själva sköter hanteringen efterfrågar de denna tjänst. De som tillhandahåller tjänsten avfallshantering är avfallshanteringsföretag och kommunala organ (nedan kallade "avfallshanteringsföretag").

(156) När det gäller insamling och sortering av använda förpackningar skall åtskiljande efter materialtyper å ena sidan och åtskiljande av hushåll och näringsliv å andra sidan undersökas.

(157) PPK-förpackningar från hushåll insamlas tillsammans med icke-förpackningar av samma material (tidningar, tidskrifter osv.). Insamlingen drivs av områdesorganen. Dessa ingår därför också avtal med avfallshanteringsföretagen. ARO köper endast vissa volymer från den kommunala pappersinsamlingen. Den kommunala pappersinsamlingen existerade redan innan ARA-systemet skapades. Returpapper har helt övervägande positivt marknadspris. PPK-avfall samlas i regel in i ett inlämningssystem med insamlingscontainrar uppställda på kommunens mark. Om eftersortering måste utföras är detta förhållandevis enkelt. På grund av dessa särdrag utgår kommissionen från att det finns en separat marknad för insamling och sortering av pappersavfall från hushåll, vilken omfattar både PPK-förpackningar, tidningar, tidskrifter och annat returpapper. PPK-förpackningar från näringslivsområdet tas emot antingen i återanvändningsanläggningar eller i insamlingscentra för gammalt material, insamlas på uppsamlingsplatser som inrättats av systemen eller hämtas direkt hos storproducenterna. Avfallshanteringsföretaget ingår avtal med ARO, med konkurrerande system eller med storproducenten. Överlappning med insamling från hushåll förekommer bara i obetydlig omfattning.

(158) Förpackningsmaterialet glas har speciella särdrag som också ger skäl för en avgränsning av denna materialtyp. Insamling av glasavfall existerade redan innan ARA-systemet skapades. Glasavfall samlas i regel in i ett inlämningssystem med insamlingscontainrar uppställda på kommunens mark. Om eftersortering behövs är denna relativt enkel att genomföra. Glasavfall har positivt marknadspris. Insamlingen av glasavfall är i stor utsträckning begränsad till glasavfall från hushållen.

(159) Insamling av lättviktsförpackningar (särskilt plast, kompositmaterial, aluminium, plåt och stål) skildes däremot inte från insamling av hushållsavfall förrän ARA-systemet inrättats. Insamlingen sker framför allt i ett hämtningssystem med tunnor eller säckar uppställda vid hushållen. Lättviktsförpackningar av plast och kompositmaterial har helt övervägande negativt marknadspris. Av detta följer att villkoren för insamling och sortering av hushållsförpackningar av dessa material ur avfallshanteringslogistisk synvinkel väsentligt skiljer sig från villkoren för såväl hushållsinsamling av pappersavfall och glasavfall som insamling och sortering av förpackningar från storproducenter inom näringsliv och industri.

(160) Eftersom lättviktsförpackningar i normala fall skall omhändertas direkt från alla hushåll, förekommer det utpräglade näteffekter, det vill säga stora ekonomiska skaleffekter och synergier. Dessa speciella villkor på utbudssidan medför att hämtningsställen vid hushållen i regel endast kan betjänas kostnadsoptimalt av ett begränsat antal avfallshanterare. Dessutom kan i regel bara en insamlingsbehållare per materialgrupp tillhandahållas på dessa ställen. Antalet producenter inom industri och näringsliv är däremot mera överskådligt och kan på grund av de stora volymerna också betjänas av olika avfallshanteringsföretag.

(161) Dessutom skiljer sig handelsförpackningar från hushåll markant från förpackningar från storproducenter inom näringsliv och industri när det gäller det återanvändningsbara materialet, eftersom olika materialtyper uppträder tillsammans i liten mängd hos den private slutanvändaren och insamlas av denne, vilket får till följd att materialet därefter måste sorteras via jämförelsevis kapitalintensiva sorteringsanläggningar. För förpackningsavfall från storproducenter inom näringsliv och industri, vilket i regel förekommer i stora kvantiteter och redan är sorterat efter olika materialtyper, behövs inga sorteringsanläggningar i en sådan teknisk konfiguration.

(162) Mot denna bakgrund är tjänster för insamling och sortering av förpackningar från privata slutanvändare och tjänster för insamling och sortering av förpackningar från storproducenter inom näringsliv och industri inte utbytbara.

(163) Marknaden för insamling och sortering av använda hushållsförpackningar skall särskiljas från den sophantering som även efter det att förordningen antogs ligger inom de avfallshanteringsansvariga områdesorganens ansvarsområde. Marknaden för insamling och sortering av använda förpackningar skiljer sig från denna sophantering genom ett betydligt bredare tjänstesortiment, eftersom den materialbaserade sorteringen på denna marknad av de insamlade konsumentförpackningarna enligt specifika kriterier och tillhandahållandet av de sorterade materialen för fortsatt återvinning får en självständig värdeskapande funktion, som normalt förutsätter omfattande efterfrågespecifika investeringar i infrastruktur för sortering. Dessutom finns det en oberoende struktur för insamling för varje område, eftersom hushålls- och restavfall i privata hushåll insamlas i andra behållare än använda förpackningar.

(164) När det gäller hushållen kan därför följande marknader särskiljas: en marknad för insamling av returpapper, en marknad för insamling av glasavfall och en marknad för insamling och sortering av lättviktsförpackningar.

(165) De som efterfrågar avfallshanteringstjänster inom näringslivet är BRG-föreningarna (ARGEV och ARO) som arbetar med insamling samt konkurrerande system. System efterfrågar endast tjänster för omhändertagande av förpackningar och kan på grund av lagstadgade krav inte ersätta dessa tjänster med andra avfallshanteringstjänster. Härutöver kommer de som tillämpar självständiga avfallshanteringslösningar och storproducenter i fråga som kunder. Hos dessa uppstår både förpackningsavfall och annat industriellt avfall. På grund av de lagstadgade skyldigheternas utformning vad gäller hantering av förpackningsavfall är hantering av pappersavfall inte utbytbar mot hantering av annat industriellt avfall ur kundernas synvinkel.

(166) Även för tillhandahållarna av avfallshanteringstjänster finns det avsevärda skillnader mellan insamling och sortering av industriella förpackningar och hantering av annat industriellt avfall. De avfallshanteringslogistiska kraven (plats, insamlingsintervall, avfallsegenskaper) är visserligen delvis jämförbara, men de avvikande lagstadgade skyldigheterna får effekt också när det gäller insamling och sortering. Insamling av förpackningsavfall är underkastat bestämmelser som insamlings- och sorteringsföretag har ansvar för att uppfylla. Inför sina uppdragsgivare måste de därför styrka och dokumentera sin insamling och förberedelse för återvinning av minimimängder. För detta krävs det en planering som inte bara gäller befintligt avfall utan dessutom skall säkerställa kontinuerlig tillförsel av tillräckliga volymer avfall. På grund av kraven på intyg försvåras dessutom insamling i samma container av förpackningar och icke-förpackningar av samma materialtyp. Antingen utesluts detta av uppdragstagaren, eller görs en proportionell uppdelning som måste uppfylla de lagstadgade kraven på intygande av kvoter.

(167) Man kan därför utgå från att marknaden för insamling och sortering av industriellt förpackningsavfall skall särskiljas från marknaden för hantering av annat industriellt avfall. Det kan lämnas öppet huruvida det skall göras åtskillnad efter materialtyper på marknaden för insamling och sortering av industriellt förpackningsavfall, eftersom detta inte är relevant för den konkurrensrättsliga bedömningen enligt artikel 81.1 i EG-fördraget.

(168) Enligt detta kan en marknad för insamling och sortering av använda förpackningar från storproducenter inom näringsliv och industri avgränsas från marknaderna för hushåll. Någon ytterligare åtskillnad på grundval av elementära värdekedjor (t.ex. insamling, transport, sortering) behöver inte göras, eftersom artikel 81.1 i EG-fördraget inte medför någon avvikande konkurrensrättslig bedömning.

3. Marknader för återvinningstjänster och sekundärt råmaterial

(169) ARA-systemet griper in i marknaderna för återvinningstjänster och/eller sekundärt råmaterial, eftersom BRG-föreningarna utom ARGEV genom att långsiktigt och oberoende av rådande marknadsläge samt i enlighet med förordningen organisera tillförseln av sorterat återanvändningsbart material för materialåtervinning. Återvinningsföretagen lämnar i egenskap av BRG-föreningarnas avtalsparter det tillhandahållna återanvändningsbara materialet till materialåtervinning i enlighet med förordningen.

(170) Man kan utgå från att det rör sig om marknader som är åtskilda på grundval av typer av återanvändningsbart material. På återvinningsnivå görs det vidare ingen åtskillnad mellan hushålls- och industriförpackningar av samma materialtyp, eftersom de tekniska och ekonomiska kraven på återvinning i stor utsträckning är identiska. Av samma skäl kan andra produkter av samma materialtyp som är bestämda för återvinning innefattas i återvinningsmarknaden. För PPK skulle detta gälla exempelvis tidningar och tidskrifter.

(171) Vidare är det fråga om olika nivåer av respektive produktmarknad när det gäller enbart BRG-föreningarnas organiserande av återvinning av en viss materialtyp och det faktiska genomförandet av återvinning av det återanvändningsbara materialet och utbudet av sekundärt råmaterial.

Geografisk marknad

(172) Den geografiskt relevanta marknaden omfattar det område som de berörda företagen erbjuder produkter och tjänster i, som har tillräckligt homogena konkurrensvillkor och som kan särskiljas från angränsande områden i synnerhet genom att de konkurrensvillkor som råder inom området är märkbart olikartade.

(173) Man kan utgå ifrån att de objektiva villkoren för utbud och efterfrågan på de relevanta marknaderna tydligt skiljer sig från villkoren inom andra områden av den gemensamma marknaden. Vid tillämpningen av gemenskapens konkurrensregler på de produktmarknader som omfattas av ARA-systemet skall därför Österrikes territorium läggas till grund när det gäller systemmarknader och marknader för insamling och sortering.

(174) Beträffande marknaderna för återvinningstjänster och sekundärt råmaterial utgår kommissionen från att dessa marknader delvis redan är tydligt präglad av internationaliseringstendenser och gränsöverskridande inslag och att Europeiska ekonomiska samarbetsområdets territorium därför skall läggas till grund som relevant geografisk marknad. Den exakta avgränsningen av den relevanta geografiska marknaden kan dock när allt kommer omkring lämnas öppen.

VII. MARKNADSSTRUKTUR

(175) ARA-systemets licenstagare uppgick under 1997 till 10994, under 1998 till 11479, under 1999 till 12027, under 2000 till 12295 och under 2001 till 12652. ARA:s licensintäkter uppgick 1997 till 2608,1 miljoner schilling/189,6 miljoner euro, 1998 till 2673,0 miljoner schilling/194,2 miljoner euro, 1999 till 2694,2 miljoner schilling/195,8 miljoner euro, 2000 till 2543,3 miljoner schilling/184,8 miljoner euro och 2001 till 162,7 miljoner euro.

(176) Inom området hushållsnära förpackningar är ARA-systemet det enda insamlings- och återvinningssystemet i Österrike som är heltäckande och omfattar alla materialtyper (utom dryckesförpackningar).

(177) Inom hushållsområdet är det bara Ökö-Box Sammel GmbH som utöver ARA driver ett heltäckande insamlings- och återvinningssystem för använda dryckesförpackningar, och de samarbetar med ARGEV, för att kunna garantera en heltäckande insamling. Dessutom driver Bonus Holsystem für Verpackungen GmbH & Co. KG ett avfallshanteringssystem för förpackningar, som vid byggverksamhet förblir hos den privata slutanvändaren och inom jordbruket hos jordbrukaren.

(178) I hushållen tillämpas inga självständiga avfallshanteringslösningar enligt artikel 3.6 i förordningen i någon nämnvärd omfattning.

(179) Vad gäller industriella förpackningar har ARA-systemet några konkurrenter, som i ekonomiskt avseende dock inte kan jämföras med ARA-systemet. Dessa är:

- EVA Erfassen und Verwerten von Altstoffen GmbH (EVA), ett dotterbolag till Interseroh-koncernen i Tyskland, ansvarar för hantering av metall, plast, papper, trä och kompositmaterial.

- Bonus Holsystem für Verpackungen GmbH & Co. KG (Bonus) (tidigare FRS Folien-Rücknahme-Service GmbH & Co. KG), Kufstein, ansvarar för insamling av förpackningar av metall, plast, papper, trä och textil, dock endast sådana förpackningar som förblir hos industriella slutanvändare (vid byggverksamhet även hos privata slutanvändare vid byggplatsen, och inom jordbruket hos jordbrukaren).

- RUG Raiffeisen Umweltgesellschaft mbH i Kornneuburg ansvarar för avfallshantering av återanvändningsbara vinflaskor och jordbruksfilm.

- GUT Dr. Klaus Galle Umwelttechnik & Ökoconsulting i Klosterneuburg (GUT) ansvarar för avfallshantering av förpackningar av metall, plast, papper, trä, kompositmaterial och biogena material.

- Pape Entsorgung GmbH & Co. KG i Hannover i Tyskland, som ansvarar för avfallshantering av förpackningar av märkesreservdelar för motorfordon.

(180) Endast företagen EVA, Bonus och GUT har systemtillstånd för hela näringslivsområdet.

(181) Vid sidan om detta finns självständiga avfallshanteringslösningar, bland annat för så kallade storproducenter.

(182) Tabeller över licens- och insamlingsvolymer

Licensvolymer/systemvolymer förpackningsavfall 2001((Uppgifter i denna tabell enligt information från Österrikes federala ministerium för jord- och skogsbruk, miljö och vattenresurser, gällande 2001.))

>Plats för tabell>

- = ingen uppgift

Insamlingsvolymer förpackningsavfall 2001((Uppgifter i denna tabell enligt information från Österrikes federala ministerium för jord- och skogsbruk, miljö och vattenresurser, gällande 2001. Enligt muntlig information från ansvarig personal vid Österrikes federala ministerium för jord- och skogsbruk, miljö och vattenresurser i juni 2003 fördelar sig den av ARA insamlade volymen PPK med cirka 1/3 på hushållsområdet och cirka 2/3 på näringslivsområdet. De av ARA insamlade volymerna av plast fördelar sig med cirka 7/10 på hushållsområdet och 3/10 på näringslivsområdet.))

>Plats för tabell>

VIII. SYNPUNKTER FRÅN TREDJE PART

(183) Efter ett offentliggörande av meddelandet enligt artikel 19.3 i förordning nr 17 och artikel 3 i protokoll nr 21 till EES-avtalet har totalt åtta berörda parter lämnat synpunkter till kommissionen. Dessa synpunkter inriktar sig främst på följande punkter.

(184) Tredje part har föreslagit att ARA:s åtaganden skall säkerställas genom ålägganden. Detta gällde särskilt samanvändningen av infrastrukturen för insamling inom hushållsområdet. Vidare ansåg de att åtagandenas omfattning inte var tillräcklig.

(185) Det påpekades vidare att ARA-systemet korssubventionerar näringslivsområdet på hushållsområdets bekostnad, för att tränga ut konkurrenter från marknaden. Det uppgavs att det inte görs någon klar åtskillnad mellan de båda områdena vare sig beträffande priser eller kalkyler. Därför skulle ARA:s verksamhet inom näringslivsområdet inte tillåtas.

(186) Slutligen hävdades det att ARA gynnar vissa grupper av licenstagare genom riktad återbetalning av avgifter, medan bara de allmänna prissänkningarna kommer andra licenstagare till godo.

(187) Prislistan anmäldes inte av ARA. Därför är prissystemet och eventuell korssubventionering inte föremål för detta beslut.

(188) Kommissionen har noga granskat påpekandena från tredje part och tagit hänsyn till dessa inom ramen för detta beslut i den mån det varit nödvändigt.

IX. ARTIKEL 81.1 I EG-FÖRDRAGET OCH ARTIKEL 53.1 I EES-AVTALET

(189) Avtal mellan företag, beslut om företagssammanslutningar och samordnade förfaranden som kan påverka handeln mellan medlemsstaterna och har till syfte och resultat att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen inom gemenskapen är inte förenliga med den gemensamma marknaden.

Avtal mellan företag

(190) ARA och de företag som har skyldigheter enligt förordningen bedriver ekonomisk verksamhet. Därmed utgör ansvarsöverlåtelse- och licensavtalen som ingåtts mellan ARA och de ansvariga företagen avtal mellan företag.

(191) BRG-föreningarna bedriver egen ekonomisk verksamhet. Eftersom ARA bara innehar en andel om 11 % i vissa BRG-föreningar kan ARA inte kontrollera dessa BRG-föreningar rent bolagsrättsligt. Eftersom det varken föreligger något koncernrättsligt förhållande eller något förhållande moderbolag-dotterbolag (med undantag av AVM, där ÖKK och ARO innehar 50 % vardera av andelarna) är både avfallshanteringsavtalen mellan ARA och BRG-föreningarna och samarbetsavtalen mellan ARGEV och ÖKK, ALUREC, FERROPACK och VHP avtal mellan företag i den mening som avses i artikel 81.1 i EG-fördraget.

(192) För att faktiskt tillhandahålla insamlings-, sorterings- och återvinningstjänsterna ingår BRG-föreningarna å sin sida avtal med avfallshanteringsföretag. Till en del uppträder kommunala organ som avfallshanteringsföretag. Dessa bedriver såtillvida också ekonomisk verksamhet. Alla avtal mellan BRG-föreningarna och insamlings-/sorterings- och återvinningsföretagen är därför avtal mellan företag i den mening som avses i artikel 81.1 i EG-fördraget.

Begränsning av konkurrensen

1. Systemmarknaden för hushållsförpackningar

1.1 Begränsning av konkurrensen genom ansvarsöverlåtelse- och licensavtalet

(193) ARA ingriper i marknaden för hushållsförpackningar genom att ingå ansvarsöverlåtelse- och licensavtal med företag och därigenom frita dessa företag från deras retur- och återvinningsansvar enligt förordningen för de avtalade förpackningarna, som sedan insamlas i de privata slutanvändarnas hushåll.

(194) ARA använder olika varianter av ansvarsöverlåtelse- och licensavtalen. Som mallavtal granskas ansvarsöverlåtelse- och licensavtalet för transport- och konsumentförpackningar samt gruppförpackningar (ELV) mera ingående nedan.

Intyg om användning av ett parallellt system för ansvarsöverlåtelse eller självständig avfallshanteringslösning

(195) Enligt punkt I.2 i ansvars- och licensavtalet görs endast undantag från licenstagarens skyldighet att delta i ARA:s insamlings- och avfallshanteringssystem med samtliga förpackningar, om han uppvisar intyg om att ett parallellt system för ansvarsöverlåtelse eller självständig avfallshanteringslösning används. Beträffande kravet på detta intyg har ARA meddelat att det som intyg om att ett parallellt system för ansvarsöverlåtelse används är tillräckligt med ett bevis som utfärdas av systemoperatören enligt artikel 3.5 i förordningen, och att det som intyg om att en självständig avfallshanteringslösning används är tillräckligt med det returintyg enligt artikel 3.6.2 i förordningen som utfärdas för uppvisande för miljöministeriet (skäl 52).

(196) Enligt punkt II.1 i ansvars- och licensavtalet beräknas den avgift som licenstagaren skall betala utifrån de förpackningar som distribuerats inom landet. ARA har dock meddelat att punkt II.1 i ansvars- och licensavtalet tillämpas på sådant sätt att licensavgiften bara betalas för förpackningar för vilka licenstagaren önskar ansvarsöverlåtelse genom ARA-systemet och vars volym licenstagaren följaktligen anmäler till ARA-systemet enligt artikel II.4 som underlag för beräkning av licensavgiften (skäl 55). Dessutom kan licenstagaren retroaktivt korrigera sina anmälningar för det föregående kalenderåret, och ansöka om en motsvarande korrigering av avgiften, om han har låtit omhänderta vissa volymer på annat håll. Detta flexibla system för beräkning av licensavgifter medför risk för att företag som deltar i ARA-systemet i efterhand undantar en viss volym förpackningsmaterial från beräkningen av licensavgiften, utan att säkerställa att det omhändertas på annat håll. Eftersom ARA i synnerhet också accepterar retroaktiv korrigering av de anmälda volymerna förpackningsmaterial, anser kommissionen det vara befogat att ARA genom att kräva intyg förhindrar att licenstagarna kringgår det flexibla anmälningssystemet.

(197) Med hänsyn till ovanstående, står punkt I.2 i ansvars- och licensavtalet inte i strid mot artikel 81.1 i EG-fördraget.

Användning av märket "Der Grüne Punkt"

(198) Om licenstagarna vore tvungna att betala licensavgift för samtliga förpackningar med märket "Der Grüne Punkt" skulle detta kunna leda till konkurrensbegränsning enligt artikel 81.1 i EG-fördraget. I så fall skulle det uppstå problem för en licenstagare som bara tar ansvarsöverlåtelse genom ARA i anspråk för delvolymer eller helt avstår från ansvarsöverlåtelse i Österrike, men saluför en enhetligt utformad förpackning med "Der Grüne Punkt" i andra medlemsländer i EES. Han skulle då vara tvungen att för de volymer med vilka han inte deltar i ARA-systemet antingen betala licensavgift till ARA och ytterligare en licensavgift till konkurrenten eller införa olika förpackningar och distributionskanaler, vilket varken skulle vara praktiskt genomförbart eller ekonomiskt meningsfullt.

(199) I ansvars- och licensavtalet finns ingen bestämmelse om att förpackningar som deltar i ARA-systemet och distribueras i Österrike måste vara försedda med märket "Der Grüne Punkt". Lika litet innehåller förordningen någon sådan skyldighet att märka förpackningar som deltar i ett insamlings- och avfallshanteringssystem.

(200) Enligt ARA skall dessutom punkt II i ansvars- och licensavtalet tolkas som att licenstagarnas betalningsskyldighet inte är en motprestation för rätten att använda märket "Der Grüne Punkt" utan i stället utgör betalning för den ansvarsöverlåtelse som förmedlas av ARA-systemet. Det är inte fråga om betalning för rätten att använda ett märke utan om betalning för en tjänst.

(201) Detta innebär att företag kan delta i ett konkurrerande system för ansvarsöverlåtelse eller i en självständig avfallshanteringslösning med delvolymer eller med hela volymen förpackningar som är märkta med "Der Grüne Punkt", utan att vara skyldiga att betala licensavgift till ARA, om de intygar för ARA att förpackningarna omhändertas i enlighet med förordningen.

(202) För att säkerställa att ARA inte vidtar några andra åtgärder mot företag som inte är ARA:s licenstagare, men på grund av avtal med ett insamlings- och avfallshanteringssystem i en annan medlemsstat eller på grund av den nationella lagstiftningen i en annan medlemsstat är skyldiga att förse de förpackningar som de distribuerar med märket "Der Grüne Punkt", har ARA gett uttryck för att de inte har något att invända mot att förpackningar som inte är ARA-licensierade förses med märket "Der Grüne Punkt", förutsatt att förpackningarna bevisligen återvinns i enlighet med förordningen och att detta intygas för ARA. Detta gäller både om företaget deltar i ARA-systemet till en viss del och om det inte alls deltar. Inte heller när företaget inte alls deltar i ARA-systemet krävs det att detta skall anges på förpackningen.

(203) Mot bakgrund av dessa omständigheter kan man utgå ifrån att bestämmelserna i ansvars- och licensavtalet angående användning av märket "Der Grüne Punkt" på förpackningar som distribueras inte är till hinder för nuvarande eller potentiella konkurrerande insamlings- och avfallshanteringssystem eller s