SV Europeiska unionens officiella tidning L 73/16

RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 215/2013

av den 11 mars 2013

om införande av en utjämningstull på import av vissa stålprodukter belagda med organiskt material med ursprung i Folkrepubliken Kina

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 597/2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), särskilt artikel 15,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och

av följande skäl:

1. FÖRFARANDE

1.1 INLEDANDE

(1) Den 22 februari 2012 meddelade Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) genom ett tillkännagivande (nedan kallat tillkännagivande om inledande) som offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (2) att ett antisubventionsförfarande hade inletts beträffande import till unionen av vissa stålprodukter belagda med organiskt material med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad Kina eller det berörda landet).

(2) Antisubventionsförfarandet inleddes efter ett klagomål som ingavs den 9 januari 2012 av Eurofer (nedan kallad klaganden) för producenters räkning som i detta fall företräder mer än 70 % av unionens sammanlagda produktion av vissa stålprodukter belagda med organiskt materiel. Klagomålet innehöll prima facie-bevisning för subventionering av produkten i fråga och därav vållad väsentlig skada, och denna bevisning ansågs tillräcklig för att motivera inledandet av ett förfarande.

(3) Innan förfarandet inleddes underrättade kommissionen, i enlighet med artikel 10.7 i grundförordningen, Kinas regering om att den hade mottagit ett vederbörligen underbyggt klagomål i vilket det påstods att subventionerad import av vissa stålprodukter belagda med organiskt material med ursprung i Kina vållar unionsindustrin väsentlig skada. Kinas regering inbjöds till samråd i syfte att klargöra situationen när det gäller påståendena i klagomålet och i syfte att uppnå en ömsesidig lösning. Den kinesiska regeringen godtog erbjudandena om samråd, som därefter hölls. Under samråden kunde ingen ömsesidigt tillfredsställande lösning nås. Man beaktade dock synpunkterna från myndigheterna i Kina när det gällde påståendena i klagomålet om att subventionssystemen inte var utjämningsbara. Efter samrådet inkom inlagor från den kinesiska regeringen.

1.2 ANTIDUMPNINGSFÖRFARANDE

(4) Den 21 december 2011 meddelade Europeiska kommissionen genom ett tillkännagivande i Europeiska unionens officiella tidning (3) att ett antidumpningsförfarande hade inletts beträffande import till unionen av vissa stålprodukter belagda med organiskt material med ursprung i Kina.

(5) Den 20 september 2012 införde kommissionen genom förordning (EU) nr 845/2012 (4) en preliminär antidumpningstull på import av vissa stålprodukter belagda med organiskt material med ursprung i Kina.

(6) De skadebedömningar som genomförts inom ramen för denna antisubventionsundersökning och den parallella antidumpningsundersökningen är identiska, eftersom definitionen av unionsindustri, representativa unionstillverkare och undersökningsperiod är desamma i båda undersökningarna. Kommentarer om skadeaspekter som kommit in i samband med någotdera förfarandet har därför beaktats vid båda förfarandena.

1.3 PARTER SOM BERÖRS AV FÖRFARANDET

(7) Kommissionen underrättade officiellt klagandena, andra kända tillverkare i unionen, de kända exporterande tillverkarna i Kina, importörer, handlare, användare, leverantörer och intresseorganisationer som man visste var berörda, samt representanterna för Kina om inledandet av förfarandet. De berörda parterna gavs tillfälle att inom tidsfristen i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda.

(8) Eftersom antalet exporterande tillverkare, unionstillverkare och icke-närstående importörer föreföll vara stort, ombads alla kända exporterande tillverkare och icke-närstående importörer att ge sig till känna för kommissionen och att lämna vissa i tillkännagivandet om inledande specificerade uppgifter om sin verksamhet under undersökningsperioden (1 oktober 2010 – 30 september 2011) med avseende på den berörda produkten. Dessa upplysningar begärdes enligt artikel 27 i grundförordningen för att kommissionen skulle kunna besluta om huruvida ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval. Samråd ägde också rum med de kinesiska myndigheterna.

(9) Till en början lämnade 19 exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare i Kina de begärda upplysningarna och samtyckte till att ingå i ett urval. På grundval av upplysningarna från de exporterande tillverkarna och i enlighet med artikel 27 i grundförordningen, föreslog kommissionen inledningsvis ett stickprov med tre exporterande tillverkare/grupper av exporterande tillverkare. En av de exporterande tillverkare som ingick i stickprovet meddelade emellertid att man inte ville samarbeta. Därför ersattes den tillverkaren med nästa exporterande tillverkare med den största volymen exportförsäljning till unionen. Efter tillkännagivandet meddelade även denna tillverkare att man inte ville samarbeta.

(10) För att inte försena förfarandet ytterligare beslutades att urvalet skulle begränsas till de två grupper av exporterande tillverkare som hade den största exportvolymen till unionen, dvs. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd och dess närstående företag och Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd och dess närstående företag. Stickprovet med dessa båda grupper av exporterande tillverkare ligger till grund för fastställandet av subventionerna till dessa grupper och även subventionsnivån för alla samarbetsvilliga exporterande tillverkare som inte ingår i stickprovet, enligt artiklarna 15.2 och 15.3 i grundförordningen.

(11) När det gäller unionstillverkarna meddelade kommissionen i tillkännagivandet om inledande att den preliminärt hade valt ut ett stickprov av unionstillverkare. Stickprovet bestod av sex unionstillverkare, som kommissionen visste tillverkade en likadan produkt, utvalda på grundval av försäljnings- och produktionsvolym, storlek och geografiskt läge i unionen. De unionstillverkare som ingick i urvalet svarade för 46 % av tillverkningen och för 38 % av försäljningen i unionen. Berörda parter ombads också i tillkännagivandet om inledande att lämna synpunkter på det preliminära stickprovet. En av unionstillverkarna meddelade att man inte önskade ingå i stickprovet och ersattes i stickprovet av den näst största tillverkaren.

(12) Fem icke-närstående importörer lämnade de begärda upplysningarna och samtyckte till att ingå i urvalet. Till följd av det begränsade antalet samarbetsvilliga importörer, ansågs ett stickprovsförfarande inte längre vara nödvändigt.

(13) Kommissionen sände frågeformulär till företrädarna för de två exporterande tillverkarna i Kina i urvalet, till 14 andra exporterande tillverkare i Kina som begärde detta, de sex unionstillverkare som ingick i urvalet, de fem samarbetsvilliga importörerna i unionen samt till de kända användarna.

(14) Svar mottogs från företrädarna för nio exporterande tillverkare och närstående företag i Kina, de sex unionstillverkare som ingick i urvalet, två icke-närstående importörer och tio användare.

(15) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den bedömde vara nödvändiga för ett avgörande i fråga om subventionering, därav vållad skada och unionens intresse. Kontrollbesök gjordes på plats hos följande statliga myndighet och företag: a) Folkrepubliken Kinas regering — Kinas handelsministerium, Peking, Kina b) Unionstillverkare — ArcelorMittal Belgium, Belgien och det närstående försäljningsföretaget ArcelorMittal Flat Carbone Europe SA, Luxemburg — ArcelorMittal Poland, Polen — ThyssenKrupp Steel Europe AG, Tyskland — voestalpine Stahl GmbH och voestalpine Stahl Service Center GmbH, Österrike — Tata Steel Maubeuge SA (tidigare Myriad SA), Frankrike — Tata Steel UK Ltd, Förenade kungariket c) Grupper av exporterande tillverkare (och närstående företag) i Kina — Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd och dess närstående företag: Chongqing Wanda Steel Strip Co., Ltd, Zhangjiagang Wanda Steel Strip Co., Ltd, Jiangsu Huasheng New Construction Materials Co. Ltd och Zhangjiagang Free Trade Zone Jiaxinda International Trade Co., Ltd — Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co. Ltd och dess närstående företag Hangzhou P.R.P.T. Metal Material Company Ltd d) Importörer i unionen — ThyssenKrupp Mannex, Tyskland — Macrometal, Hamburg, Tyskland

(16) Därefter underrättades alla parter om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för beslutet att rekommendera en slutgiltig utjämningstull på import av vissa stålprodukter belagda med organiskt material med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallat meddelandet om slutliga uppgifter). Alla parter beviljades även en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter efter meddelandet av dessa slutliga uppgifter.

(17) Synpunkterna från de berörda parterna övervägdes och togs i beaktande där så var lämpligt.

1.4 UNDERSÖKNINGSPERIOD OCH SKADEUNDERSÖKNINGSPERIOD

(18) Undersökningen av subventionering och skada omfattade perioden 1 oktober 2010 – 30 september 2011 (nedan kallad undersökningsperioden). Undersökningen av utvecklingstendenser som är av betydelse för bedömningen av skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2008 till och med slutet av undersökningsperioden (nedan kallad skadeundersökningsperioden).

2. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT

2.1 BERÖRD PRODUKT

(19) I tillkännagivandet om inledande angavs att undersökningen gällde vissa stålprodukter belagda med organiskt material, dvs. valsade platta produkter av olegerat och legerat stål (utom rostfritt stål) som målas, fernissas eller beläggs med plast på minst en sida, utom sandwichpaneler som används för byggändamål, bestående av två yttre metallplåtar med en stabiliserande kärna av isolermaterial mellan sig, och utom produkter med en slutbeläggning av zinkstoft (zinkrik målarfärg innehållande minst 70 viktprocent zink).

2.2 BEGÄRAN OM UNDANTAG FÖR PRODUKTER

(20) China Iron and Steel Association (CISA), två importörer och två användare föreslog att fem produkttyper skulle vara undantagna. Dessa krav har tagits emot och analyserats som följer:

2.2.1 STÅLPRODUKTER MED METALLISK BELÄGGNING AV KROM ELLER TENN

(21) En användare av vissa stålprodukter belagda med organiskt material lämnade in en begäran om att stålprodukter belagda med ett substrat med en metallisk beläggning av krom eller tenn skulle uteslutas från produktdefinitionen. Undersökningen har visat att den metalliska beläggningen av krom eller tenn gör att denna produkttyp skiljer sig fysiskt och tekniskt från de stålprodukter belagda med organiskt material som är under utredning. Dessutom används stålprodukter belagda med ett substrat med en metallisk beläggning av krom eller tenn nästan uteslutande i livsmedelsförpacknings- och kabelindustrin. Slutligen förklarade unionsindustrin att den inte hade avsett att låta denna produkttyp ingå i undersökningen. Därför ingår stålprodukter belagda med ett substrat med en metallisk beläggning av krom eller tenn inte i produktdefinitionen.

2.2.2 VARMVALSAD PLÅT MED SKYDDANDE GRUNDFÄRG, ORGANISK ELLER OORGANISK

(22) Denna begäran avvisades eftersom dessa produkter inte omfattas av de KN-nummer som ingår i undersökningen. Målningen eller beläggningen används endast för rostskyddsändamål och omfattas därför av KN-nummer 7208, och inte av KN-nummer 7210. Varmvalsad plåt med skyddande grundfärg, organisk eller oorganisk, ingår inte i produktdefinitionen och kan alltså inte uteslutas från den.

2.2.3 STÅLPRODUKTER BELAGDA MED ETT SUBSTRAT MED EN TJOCKLEK PÅ 0,6–2,0 MM

(23) CISA och två importörer begärde att stålprodukter belagda med ett substrat med en tjocklek på 0,6–2,0 mm, vilka motsvarar 5–10 % av importen från Kina, skulle uteslutas. De hävdade att det endast förekom direkt konkurrens mellan kinesisk export och unionsindustrins tillverkning av stålprodukter belagda med ett substrat med en tjocklek på 0,25–0,6 mm.

(24) Denna begäran avvisades eftersom både kinesiska exportörer och unionsindustrin tillverkar och säljer stålprodukter belagda med ett substrat med en tjocklek på 0,6–2,0 mm och att dessa produkter alltså uppenbart konkurrerar med varandra. Det lämnades inga belägg för att stålprodukter belagda med ett substrat med en tjocklek på mer än 0,6 mm inte konkurrerar med stålprodukter belagda med ett substrat med en tjocklek på mindre än 0,6 mm och därför skulle vara en annan produkttyp. Stålprodukter belagda med ett substrat med en tjocklek på mer eller mindre än 0,6 mm har samma grundläggande fysiska och tekniska egenskaper och samma slutanvändning och är alltså samma produkt.

2.2.4 STÅLPRODUKTER BELAGDA MED ETT SUBSTRAT AV ALUMINIUM-ZINKLEGERING

(25) De två importörerna hävdade att endast fyra unionstillverkare har licens för att framställa denna produkttyp och att endast ett företag verkligen framställde den. De hävdade också att denna produkt skiljer sig från zinkbelagda stålprodukter när det gäller produktegenskaper.

(26) Denna begäran avvisades eftersom de båda produkttyperna är utbytbara, har överlappande användningsområden och minst två samarbetsvilliga unionstillverkare tillverkade denna produkttyp under undersökningsperioden. Det bör påpekas att endast en samarbetsvillig kinesisk exporterande tillverkare exporterade denna produkt till unionen under undersökningsperioden.

2.2.5 STÅLPRODUKTER BELAGDA MED ETT SUBSTRAT AV ZINKLEGERING

(27) Denna begäran avvisades eftersom denna produkt, i motsats till vad en användare hävdade, tillverkas och säljs i betydande mängder av flera unionstillverkare och har samma avgörande fysiska och tekniska egenskaper och slutanvändningsområden som andra typer av stålprodukter belagda med organiskt material.

2.3 BEGÄRAN OM INFÖRLIVANDE AV PRODUKT

(28) En sammanslutning begärde att stålprodukter med en metallisk beläggning av krom eller tenn, med Taric-numren 7210122010 och 7210500010 skulle införas i produktdefinitionen. Denna begäran avvisades eftersom de numren inte ingick i det ursprungliga klagomålet och de produkter som omfattas av dessa nummer har andra fysiska och tekniska egenskaper än de produkter som ingick i klagomålet.

2.4 BERÖRD PRODUKT

(29) Eftersom stålprodukter med en metallisk beläggning av krom eller tenn utesluts enligt skäl 21 ska den berörda produkten ändras genom denna uteslutning.

(30) Den berörda produkten är därför vissa stålprodukter belagda med organiskt material, dvs. valsade produkter av legerat och olegerat stål (med undantag för rostfritt stål) som är målade, lackerade eller plastöverdragna på åtminstone ena sidan, undantaget s.k. sandwichpaneler av en typ som används för byggändamål och bestående av två yttre metallplåtar med stabiliserande kärna av isolermaterial mellan sig, undantaget produkter med en slutbeläggning av zinkstoft (en zinkrik målarfärg innehållande minst 70 viktprocent zink) exklusive produkter med ett substrat med en metallbeläggning av krom eller tenn, som för närvarande klassificeras enligt KN-numren ex 7210 70 80, ex 7212 40 80, ex 7225 99 00 och ex 7226 99 70, med ursprung i Kina (nedan kallad den berörda produkten).

2.5 LIKADAN PRODUKT

(31) Undersökningen har visat att stålprodukter belagda med organiskt material som tillverkas och säljs av unionsindustrin i unionen, stålprodukter belagda med organiskt material som tillverkas och säljs på den inhemska marknaden i Kina och stålprodukter belagda med organiskt material som importeras till unionen från Kina har samma grundläggande fysiska och kemiska egenskaper och samma grundläggande slutanvändningar. De anses därför vara likadana produkter i den mening som avses i artikel 2 c i grundförordningen.

3. SUBVENTIONER

3.1 INLEDANDE ANMÄRKNINGAR

(32) Både den kinesiska regeringen och de exporterande kinesiska tillverkarna i urvalet lämnade svar på frågeformuläret och godkände besök på plats för att kontrollera svaren.

(33) I fråga om den kinesiska regeringen skickade kommissionen, efter analysen av frågeformuläret, en skrivelse om ofullständiga svar och två skrivelser före kontrollen. Kommissionen gav den kinesiska regeringen gott om tid att utarbeta och inge sina framställningar så snart detta begärdes och motiverades. Den kinesiska regeringen beviljades faktiskt betydande förlängningar av tidsfristerna: 20 dagars förlängning för att svara på frågeformuläret, vilket ledde till en tidsfrist på sammanlagt 57 dagar för att svara på frågeformuläret och 25 dagar för att svara på den första skrivelsen om ofullständigt svar.

(34) I sina svar på frågeformuläret, skrivelserna om ofullständiga svar och andra inlagor, lämnade den kinesiska regeringen endast upplysningar om system som användes av de exporterande tillverkarna som ingick urvalet och hävdade att den inte borde anmodas att besvara frågor om påstådda subventionssystem som var tillgängliga även för tillverkare som inte ingick i urvalet eller tillverkare som inte hade gett sig till känna.

(35) Kommissionen kunde med all respekt inte godta denna inställning och förklarade för den kinesiska regeringen att syftet med det frågeformulär som hade skickats till den kinesiska regeringen var att inhämta upplysningar om subventioneringen av den industri som tillverkar stålprodukter belagda med organiskt material i Kina och avgöra i vilken omfattning importen till unionen av den berörda produkten är subventionerad. Kommissionen informerade den kinesiska regeringen om att det krävs bredare information om subventioneringens omfattning för att hantera en eventuell betydande bristande samarbetsvilja hos exportörer som påstås ha fått förmåner inom ramen för särskilda subventionssystem som inte utnyttjas av de företag som ingick i urvalet eller var samarbetsvilliga och eventuella begäranden från samarbetsvilliga exporterande tillverkare om individuell undersökning. Den kinesiska regeringen ändrade dock inte ståndpunkt och lämnade inga upplysningar om merparten av de andra subventionssystem som togs upp i klagomålet men som inte utnyttjades av företagen i urvalet.

(36) Före kontrollbesöket på plats begärde den kinesiska regeringen att kommissionen skulle lämna ytterligare skriftliga upplysningar, framför allt en förteckning över alla frågor som kommissionen skulle ställa under kontrollen, och en förteckning över de regeringsavdelningar som förväntades delta i kontrollbesöket på plats. Utan dessa skulle den kinesiska regeringen ”lämnas ovetande om vad som borde ha förberetts eller kunde väntas under kontrollen” och att skrivelsen före kontrollen ”verkligen inte angav vad kommissionen egentligen hade för avsikt att kontrollera …”.

(37) Kommissionen kunde inte godta den kinesiska regeringens begäran. I detta avseende konstateras att kommissionen har uppfyllt alla gällande villkor i artikel 26 i grundförordningen. Före kontrollen hade en utförlig skrivelse skickats till den kinesiska regeringen med en bekräftelse av dagordningen (dagar och grupper av system att diskutera per kontrolldag) och en begäran om att de myndigheter som ansvarar för respektive system och de tjänstemän som deltagit i utarbetandet av den kinesiska regeringens inlagor skulle närvara. Kommissionen förklarade också före kontrollbesöket på plats att endast den kinesiska regeringen kunde känna till vilka myndigheter som ansvarar för de system som skulle undersökas och veta vilka tjänstemän som lämpligen borde delta i kontrollen och svara på frågor. I fråga om förteckningen över särskilda frågor förklarade kommissionen att den inte var obligatorisk enligt EU-lagstiftningen (inte heller enligt WTO:s krav) och att syftet med denna undersökning var att kontrollera den kinesiska regeringens svar på frågeformuläret och de relevanta kompletterande inlagorna. Kontrollen skulle därför följa uppläggningen i dessa dokument. Kommissionen skulle också försöka inhämta och klargöra ytterligare uppgifter som behövdes för det pågående förfarandet, men de exakta frågorna i det sammanhanget skulle vara beroende de svar den kinesiska regeringen lämnade på den inledande kontrollen. Det gjordes också klart för den kinesiska regeringen före kontrollbesöken på plats att en vägran att tillhandahålla nödvändiga upplysningar eller bistå den undersökande myndigheten i kontrollen av information och uppgifter som bedömdes nödvändiga för förfarandet kunde få negativa effekter på undersökningsförfarandet. Kinas regering erinrades också om konsekvenserna av bestämmelsen i artikel 28 i grundförordningen.

(38) Under kontrollbesöket på plats hos det kinesiska handelsministeriet i Peking försökte kommissionen i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 11 och 26 i grundförordningen kontrollera de lämnade upplysningarna utifrån de styrkande handlingar som användes för utarbetandet av den kinesiska regeringens svar. Kommissionen drog därför den preliminära slutsatsen att avsaknaden av information och styrkande handlingar inte gjorde det möjligt att genomföra en ordentlig kontroll av svaren på frågeformuläret. Vidare hade viss information inte lämnats alls trots att den uttryckligen hade begärts och vissa frågor hade helt enkelt inte besvarats. Den kinesiska regeringen uppmärksammades därför i enlighet med artikel 28.1 och 28.6 i grundförordningen på följderna av bristande samarbetsvilja.

(39) Den kinesiska regeringen hävdade också att kommissionen ålade den en orimlig börda och hade begärt irrelevant och onödig information i frågeformuläret och den efterföljande skrivelsen om ofullständigt svar.

(40) När det gäller den begärda informationen noteras att kommissionen enbart begärde uppgifter om påståenden i klagomålet som den ansåg nödvändiga för att komma fram till ett representativt resultat och efterfrågade konsekvent samma uppgifter och upplysningar under hela undersökningsförfarandet och begärde att den kinesiska regeringen skulle förklara de lämnade uppgifterna och deras innebörd för de undersökta systemen. Kommissionen begärde med andra ord bara sådana uppgifter som var nödvändiga för att bedöma om och i så fall hur stora subventioner den berörda produkten kunde få enligt andra påstådda subventionssystem i klagomålet. De uppgifterna skulle ha gjort det möjligt att på ett tillfredsställande sätt fastställa storleken på de subventioner som beviljats enligt de andra subventionssystem som granskas och som är tillgängliga för de icke samarbetsvilliga exporterande tillverkarna. Eftersom varken företrädare för Kina eller de icke samarbetsvilliga exporterande tillverkarna lämnade de uppgifter som krävdes för att avgöra om de andra subventionssystemen var tillgängliga för de icke samarbetsvilliga exporterande tillverkarna konstaterade kommissionen på grundval av de tillgängliga bästa uppgifterna att de andra påstådda subventionssystemen verkligen var tillgängliga för andra icke samarbetsvilliga exporterande tillverkare och beräknade storleken på den förmån som dessa system innebär på grundval av de bästa uppgifter som fanns tillgängliga.

3.2 INDIVIDUELL UNDERSÖKNING

(41) Två samarbetsvilliga exporterande tillverkare begärde en individuell undersökning i enlighet med artikel 27.3 i grundförordningen, dvs. Union Steel China (Union Steel) och Shenzhen Sino Master Steel Co. Ltd. Det var inte möjligt att bevilja båda dessa företag individuella undersökningar eftersom det, på grund av det stora antalet påstådda subventionssystem och den tidskrävande antisubventionsundersökningen, skulle medföra en alltför stor börda och kunde hindra undersökningen från att slutföras i tid.

(42) Union Steel hade dock redan omfattats av en individuell undersökning i den parallella antidumpningsundersökningen och därefter beräknades en individuell skademarginal för detta företag.

(43) Eftersom den kinesiska regeringen endast lämnade svar om de system som används av de exporterande tillverkarna i urvalet, vilket beskrivs i skäl 34 ovan, var det så gott som omöjligt att analysera vissa av de subventionssystem som Union Steel eventuellt utnyttjade. På grundval av bästa tillgängliga uppgifter enligt artikel 28 i grundförordningen tilldelades detta företag den genomsnittliga subventionsnivå som är tillämplig för de andra icke samarbetsvilliga företagen.

3.3 DE ENSKILDA SYSTEMEN

(44) På grundval av uppgifterna i klagomålet begärde kommissionen information om följande system, som påstods inbegripa beviljande av subventioner från den statliga myndigheten: I) Statligt tillhandahållande av varor och tjänster mot otillräcklig ersättning — Tillhandahållande av insatsvaror mot otillräcklig ersättning: Varmvalsat och kallvalsat stål — Tillhandahållande av markanvändningsrättigheter mot otillräcklig ersättning — Program för tillhandahållande av vatten mot otillräcklig ersättning — Program för tillhandahållande av el mot otillräcklig ersättning — Program som omfattar tillhandahållande av el och vatten mot otillräcklig ersättning i Jiangsuprovinsen — Tillhandahållande av olika insatsvaror mot otillräcklig ersättning: II) Förmånliga lån och räntor till industrin för stålprodukter belagda med organiskt material III) Egetkapitalprogram — Utbyte av skulder mot aktier — Kapitaltillskott — Obetalda aktieutdelningar IV) Inkomstskatt och andra direkta skatter — Skatteavdrag för FoU-utgifter — Skattelättnader för regioner i de centrala och västra regionerna — Inkomstskatteavdrag för inköp av inhemskt tillverkad tillverkningsutrustning — Skattemässig särbehandling av företag som främjas som högteknologiska och spjutspetsteknologiska företag — Inkomstskattelättnader för företag med omfattande resursanvändning (”särskilda råvaror”) — Skatteavdrag för anskaffning av särskild utrustning — Förmånsskattepolitik för företag i den nordöstra regionen — Befrielse från inkomstskatt vid investering i inhemska tekniska förbättringar — Olika lokala skattelättnader (Shandongprovinsen, Chongqing City, Guangxi Zhuang-regionen, skatteförmåner för att utveckla de centrala och västra regionerna) — Skillnader i fråga om skattebefrielse på utdelning mellan berättigade inhemska företag — Två års total skattebefrielse, tre år med 50 % skattenedsättning för de produktiva FIE-företagen — Program för befrielse från eller nedsättning av lokala inkomstskatter för de produktiva FIE-företagen — Inkomstskatteavdrag för FIE-företag som anskaffar inhemskt tillverkad utrustning — Inkomstskattesubventioner för FIE-företag baserat på geografiskt läge V) Program för indirekt beskattning och importtullar — Befrielse från importtullar och moms för FIE-företag och vissa inhemska företag som använder importerad utrustning i främjade industrier — Återbetalning av moms för anskaffning av inhemskt tillverkad utrustning — Momsbefrielse för anläggningstillgångar i den centrala regionen — Andra skatteförmåner i Ma'anshan VI) Bidragsprogram — China World Top Brand-programmet — Program för kända varumärken — Statens projektfond för nyckelteknik — Program för att ersätta rättsliga antidumpningsavgifter VII) Statlig anskaffning av varor till orimligt hög ersättning VIII) Andra regionala program — Subventioner i det nya området Tianjin Binhai och det ekonomiska och tekniska utvecklingsområdet Tianjin — Program som berör den nordöstra regionen — Bidrag inom ramen för vetenskaps- och teknikprogrammet i Jiangsuprovinsen — Bidrag inom ramen för vetenskaps- och teknikprogrammet i Hebeiprovinsen IX) Ad hoc-subventioner som tas upp i klagomålet

3.3.1 STATLIGT TILLHANDAHÅLLANDE AV VAROR OCH TJÄNSTER MOT OTILLRÄCKLIG ERSÄTTNING

3.3.1.1 Tillhandahållande av varmvalsat och kallvalsat stål mot otillräcklig ersättning

(45) I klagomålet hävdades att den kinesiska regeringen kontrollerar vissa industrier och produkter i tidigare led och på så sätt kan erbjuda tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material insatsvaror till förmånliga priser. Därför får dessa tillverkare utjämningsbara subventioner genom anskaffning från statligt ägda företag av statligt tillverkat varmvalsat och kallvalsat stål till priser som är lägre än marknadspriset, dvs. mot otillräcklig ersättning till de statligt ägda företagen.

(46) Kommissionen begärde detaljerade upplysningar från den kinesiska regeringen om statligt ägda företag som tillhandahåller varmvalsat och kallvalsat stål till de kinesiska exporterande tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material för att kontrollera påståendena i klagomålet och fastställa om dessa statligt ägda företag är offentliga organ. Framför allt utarbetade kommissionen bilaga B till frågeformuläret till den kinesiska regeringen för de statliga ägda företagen och uppmanade den kinesiska regeringen att lämna de upplysningar som begärdes där. I sin skrivelse om ofullständigt svar bad kommissionen den kinesiska regeringen på nytt att lämna de upplysningar som begärdes i bilaga B och uppmanade den kinesiska regeringen att samordna svaren med de berörda statligt ägda företagen.

(47) Den kinesiska regeringen besvarade dock inte någon av frågorna i bilaga B och lämnade inte heller relevanta upplysningar som begärdes i frågeformuläret (t.ex. om den kinesiska regeringens ägande och kontroll över de statligt ägda företagen i stålsektorn och dess deltagande i omorganisationen av den kinesiska stålindustrin). I stället för att lämna de begärda upplysningarna hävdade den kinesiska regeringen i sitt svar på frågeformuläret att de klagande inte hade kunnat visa att tillverkarna av varmvalsat och kallvalsat stål är offentliga organ.

(48) På grund av den kinesiska regeringens bristande samarbete var kommissionen tvungen att använda de mest tillförlitliga uppgifter som fanns tillgängliga i övrigt. Kommissionen informerade den kinesiska regeringen om detta tillvägagångssätt. I sin bedömning av om de statligt ägda företag som tillhandahåller varmvalsat och kallvalsat stål till de kinesiska exporterande tillverkarna i statligt ägda företag tog kommissionen hänsyn till den begränsade information som lämnats av den kinesiska regeringen, upplysningar i klagomålet, offentligt tillgängliga faktauppgifter från liknande förfaranden som genomförts av andra utredningsmyndigheter samt annan offentligt tillgänglig information, och baserade sina slutsatser på de sammantagna upplysningarna i fallet.

a) Statligt ägda företag som tillhandahåller tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material med varmvalsat och kallvalsat stål är offentliga organ

(49) Den klagande hävdar att statligt ägda företag i Kina är offentliga organ i den mening som avses i artikel 2 b i grundförordningen och att de tillhandahåller varor (varmvalsat och kallvalsat stål) till tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material till priser som är lägre än marknadspriserna och därmed ger tillverkarna en förmån.

(50) I sin rapport i Förenta staterna – Slutgiltig antidumpnings- och utjämningstull på vissa produkter från Kina (5) (nedan kallad överprövningsorganets rapport) definierade WTO:s överprövningsorgan ett offentligt organ som en enhet som ”har eller utövar statliga befogenheter” (6). Överprövningsorganet ansåg vidare att offentliga organ även utmärks av att de ”utför statliga funktioner” (7) som ”normalt anses ingå i offentliga förfaranden enligt rättsordningen i det berörda medlemslandet” (8).

(51) Mot bakgrund av WTO:s överprövningsorgans slutsatser behöver analysen besvara två frågor, nämligen a) huruvida de berörda statligt ägda företagen utför funktioner som normalt anses ingå i offentliga förfaranden i Kina och, b) om så är fallet, huruvida de utövar statliga befogenheter när de gör detta.

(52) När det gäller den kinesiska regeringen finns det en mängd exempel som visar att regeringen är kraftigt involverad i förvaltningen av ekonomin. Den kinesiska regeringens ledande roll i ekonomin fastställs i Folkrepubliken Kinas konstitution. I artikel 7 i konstitutionen anges följande: ”Den statliga ekonomin är den sektor i den socialistiska ekonomin som ägs av hela folket. Den är den ledande kraften i den nationella ekonomin. Staten ska se till att den statliga ekonomin konsolideras och växer.” I artikel 15 i konstitutionen anges följande: ”Staten ska tillämpa planekonomi på grundval av ett socialistiskt offentligt ägande.” Även i stadgarna för Kinas kommunistparti föreskrivs att det offentliga ägandet ska ha en ledande roll. I ingressen till kommunistpartiets stadgar anges t.ex. följande: ”Partiet måste upprätthålla och förbättra det grundläggande ekonomiska systemet, där offentligt ägande ska ha en dominerande roll …” Även i de olika femårsplaner som utarbetas av den nationella utvecklings- och reformkommissionen och antas av Kinas högsta rättsliga myndighet, statsrådet, framgår vilket starkt grepp den kinesiska regeringen har över ekonomin.

(53) När det gäller stålsektorn tyder informationen i ärendet på att de statligt ägda företag som tillverkar varmvalsat och kallvalsat stål i Kina ofta utför de statliga funktioner som bl.a. beskrivs i sektorsplanerna för järn- och stålindustrin. Dessa planer bekräftar att den kinesiska regeringen har valt att vara starkt involverad i förvaltningen och utvecklingen av stålindustrin i Kina och de statligt ägda företagens genomförande av dessa planer kan därför anses utgöra offentliga förfaranden. I planerna fastställs mål för alla aktörer inom järn- och stålindustrin och hela sektorn får riktlinjer för att åstadkomma specifika resultat. Den kinesiska regeringen använder i själva verket de statligt ägda järn- och stålföretagen som statens förlängda arm, för att uppnå de mål som fastställs i planerna.

(54) Order nr 35 från den nationella utvecklings- och reformkommissionen – utvecklingspolitik för järn- och stålindustrin omfattar bl.a. en politik för att minska antalet järn- och stålsmältverksföretag och innehåller produktionsmål för dessa stålföretagsgrupper som är bland de tio största på den inhemska marknaden (artikel 3), för produktionskapaciteten förbjuds bildandet av nya järn- och stålföretag i intressegemenskap (artikel 10), fastställer villkoren för tillträde till järn- och stålindustrin på utrustningsnivå och även de tekniska och ekonomiska index som järn- och stålföretag bör följa (artikel 12), fastställer regler för organisatoriska ändringar i stålföretag (artikel 20), tar upp investeringsförvaltning (artiklarna 22 och 23), anger villkor för tillgången till finansiella medel (artiklarna 25 och 26), ger staten rätt att ingripa vid anskaffningen av råvaror (artikel 30).

(55) Den tolfte femåriga utvecklingsplanen för stålindustrin innehåller en sammanfattning av hur målen i den föregående planen har uppnåtts, samt en utvecklingsstrategi och mål för hela stålindustrin. På liknande sätt som order nr 35 innehåller planen mycket specifika mål på industriklusternivå (avsnitt III.III.6), främjar vissa projekt och avråder från andra (avsnitt IV.IV) och gör skillnad i stöd till järn- och stålindustrin i olika provinser (avsnitt IV.V), föreskriver stöd till storskaliga stålföretag och ger de största statligt ägda kinesiska ståltillverkarna, som Bao Steel, Anshan Iron and Steel och Wuhan Iron and Steel, en ledande roll (9). I planen föreskrivs också att regleringen och förvaltningen av de befintliga stålföretagens tillverkning ska stärkas (avsnitt V.IV).

(56) Enligt Folkrepubliken Kinas lag om statligt ägda företagstillgångar är statligt ägda företag också skyldiga att följa den nationella industripolitiken (10). På liknande sätt medför de preliminära bestämmelserna om övervakning och förvaltning av centrala företags investeringar en skyldighet för de statligt ägda företagen att följa statens utvecklingsplaner och industripolitik (11). Enligt bestämmelserna om förvaltningen av centrala företags utvecklingsstrategier och planer ska alla statligt ägda företag ta fram en utvecklings- och strategiplan som ska granskas och godkännas av statsrådets kommission för övervakning och förvaltning av statligt ägda tillgångar (SASAC). Under granskningen, och innan planen godkänns, måste SASAC bl.a. undersöka om planen följer den nationella utvecklingsplanen och industripolitiken och om den är förenlig med den strategiska anpassningen och strukturen för den statligt ägda ekonomin (12).

(57) De konkreta exempel på tillämpningen av de åtgärder som beskrivs i planerna, t.ex. flytten av Capital Steel Corporation (13) eller ett flertal sammanslagningar av stålföretag (14), visar att planerna inte bara är vägledande dokument som fungerar som riktlinjer utan att de leder till konkreta åtgärder hos de statligt ägda företagen som är utformade av staten (företrädd av den nationella utvecklings- och reformkommissionen och statsrådet).

(58) Alla de konkreta åtgärder som beskrivs i skälen ovan måste följas och genomföras av de företag som omfattas av planerna. Slutsatsen blir att de statligt ägda företagen, genom den direkta statliga inblandningen i stålföretagens kommersiella beteende, fungerar som regeringens förlängda arm och utför offentliga funktioner som i sin tur leder till att de mål som fastställs i planerna uppfylls.

(59) Efter att ha konstaterat att de statligt ägda företagen utför offentliga funktioner måste vi undersöka om de utövar offentliga befogenheter i och med detta. En central fråga är om de är statligt kontrollerade (15). Om så är fallet är det mot bakgrund av alla andra relevanta belägg som beskrivs ovan rimligt att anta att statligt ägda företag fungerar som statens förlängda arm och genomför den politik som fastställs i planerna.

(60) Den statliga kontroll som beskrivs nedan tyder på att de statligt ägda myndigheterna har eller utövar offentliga befogenheter. Kontroll kan bl.a. utövas genom statligt ägande, administrativa förordningar och ingripanden genom SASAC, styrelser och statliga planer.

(61) Som beskrivs ovan i avsnittet om bristande samarbete (skälen 46–48) lämnade den kinesiska regeringen inte de begärda upplysningarna om ägarstrukturen hos tillverkarna av varmvalsat och kallvalsat stål i Kina. I sitt svar på frågeformuläret bifogade den kinesiska regeringen en förteckning över 54 företag där den kinesiska regeringen är den största ägaren, men under kontrollbesöket hävdade regeringen att förteckningen inte är korrekt utan även innehåller privatägda företag. Den kinesiska regeringen korrigerade inte förteckningen och angav inte heller vilka av företagen som är privatägda och vilka som ägs av den kinesiska staten. På grund av det bristande samarbetet var kommissionen tvungen att titta på andra belägg i ärendet och offentligt tillgängliga uppgifter.

(62) Den klagande lämnade bevis på att de största tillverkarna av varmvalsat och kallvalsat stål är statligt ägda och lämnade detaljerade upplysningar om detta i bilaga 10 till klagomålet (16). Även andra offentligt tillgängliga uppgifter (17) bekräftar att den kinesiska regeringen har ett ägarintresse i många av tillverkarna av varmvalsat och kallvalsat stål.

(63) Med hänsyn till alla upplysningar i ärendet är det rimligt att konstatera att den kinesiska regeringen har ett betydande ägarintresse i många av de kinesiska tillverkarna av varmvalsat och kallvalsat stål.

(64) SASAC utövar statens ansvar som investerare och förvaltar de statligt ägda tillgångar som den övervakar. Det konstateras att den kinesiska regeringen i sitt svar på frågeformuläret och efterföljande inlagor hävdade att SASAC inte är involverad i de statligt ägda företagens kommersiella verksamhet och underbyggde sitt påstående genom att hänvisa till artikel 7 i de interimistiska bestämmelserna om övervakning och förvaltning av statligt ägda företagstillgångar (18), men andra artiklar i samma lag och även andra belägg i ärendet (19) tyder på motsatsen.

(65) I själva verket visar den kinesiska regeringens svar på antisubventionsfrågeformuläret att SASAC med statsrådets tillstånd utser och avskedar höga chefer vid de övervakade företagen och utvärderar deras resultat genom rättsliga förfaranden. SASAC har också ansvar för att uppmana de övervakade företagen att tillämpa de vägledande principerna och politiken, ansvarar för den grundläggande förvaltningen av företagens statligt ägda tillgångar och leder och övervakar förvaltningen av lokala statligt ägda tillgångar i enlighet med lagen.

(66) SASAC har även ansvar för ersättning och bedömning av de statligt ägda företagens ledare och utser och beslutar om eventuella belöningar och bestraffningar av dem (20). Alla belägg pekar faktiskt på att karriären för ledningen vid de statligt ägda företagen är beroende av SASAC. Dessa omständigheter visar att SASAC tydligt har offentliga befogenheter.

(67) Även sammansättningen av de statligt ägda företagens styrelser avspeglar den kinesiska regeringens stora kontroll över de statligt ägda företagen. Beläggen i ärendet (21) visar att många ledamöter i företagsledningar och styrelser har eller tidigare har haft funktioner i regeringen och/eller partiet och att valet av dem påverkas kraftigt att statliga myndigheter som SASAC eller Kinas kommunistiska parti (CCP).

(68) Den kinesiska regeringens politik, intressen och mål för stålindustrin fastställs i olika statliga planer på central och även decentraliserad nivå. De statligt ägda företagen uppmanas att följa politiken (företag som inte gör det blir till och med föremål för sanktioner) och att döma av vissa stora statligt ägda stålföretags agerande på senare tid i Kina är det uppenbart att man följer politiken och att de statligt ägda stålföretagen arbetar för att nå de mål som fastställs i planerna.

(69) Enligt utvecklingsplanen för den tolfte femårsplanen för stålindustrin ska endast de ”företag som följer nationens politik för järn- och stålindustrin och normerna och villkoren för produktionen och driften inom järn- och stålindustrin spela en ledande roll vid sammanslagningar och omorganisationer” (22).

(70) Även i ett antal planer på provinsnivå och lokal nivå anges specifika statligt ägda företag och det fastställs mål för dem. I klagomålet återges utdrag ur dessa planer (23). Den kinesiska regeringen ombads att tillhandahålla alla dessa planer i frågeformuläret och i skrivelsen om ofullständigt svar för kontroll och förtydligande, men den kinesiska regeringen beslutade att inte tillhandahålla dem. Det noteras dock att den kinesiska regeringen inte ifrågasatte riktigheten i dessa citat under förfarandet. Dessutom medger flera av de företag som nämns i provinsplanerna och de lokala planerna att de samarbetar med myndigheterna och beskriver hur de agerar eller tidigare har agerat i enlighet med planerna (24).

(71) Även om den kinesiska regeringen hävdar att vissa av dessa planer endast är vägledande, inte bindande och enbart syftar till att fungera som riktlinjer, får detta påstående inte stöd i några andra belägg i ärendet. Tvärtom är de statliga utvecklingsplanerna och industripolitiken rättsligt bindande för de statligt ägda företagen enligt många lagar och andra författningar (25).

(72) Den kinesiska regeringen ställer upp mål för järn- och stålindustrin genom femårsplanerna och andra relevanta handlingar och uppnår dessa mål genom de funktioner och verksamheter som anges där. Eftersom dessa planer och handlingar utarbetas av departement i den kinesiska regeringen, t.ex. det nationella rådet eller den nationella utvecklings- och reformkommissionen, bör de funktioner och verksamheter som anges i dem betraktas som offentliga. Eftersom statligt ägda stålföretag alltså är skyldiga att följa dessa planer och denna politik fungerar de som statens förlängda arm och dessa företag utövar myndighetsbefogenheter eftersom staten har meningsfull kontroll över dem.

(73) Med hänsyn till den kinesiska statens bristande samarbete kunde det inte fastställas helt och hållet vilka enheter som ska betraktas som offentliga organ. I vilket fall som helst är ett statligt ägt företag där staten är majoritetsägare eller största aktieägare ett offentligt organ. Enheter som staten inte har något ägande i är privata organ. Det behöver dock inte dras någon skarp gräns mellan offentliga och privata organ det här fallet, eftersom det i skälen 85–98 visas att alla privata organ inom stålsektorn agerar efter direktiv från staten och därmed i allt väsentligt beter sig på samma sätt som offentliga organ.

b) Förmån (offentliga organ)

(74) För att avgöra om det föreligger en förmån i enlighet med artikel 3.2 i grundförordningen måste vi jämföra de priser som de berörda exporterande tillverkarna betalar för varmvalsat och kallvalsat stål med det berörda riktmärket. I överprövningsmyndighetens rapport bekräftas att det är tillåtet att använda externa riktmärken när marknaden i det land som tillhandahåller varorna snedvrids genom statens roll. Det noteras också att ”om staten är den dominerande leverantören är det sannolikt att de privata priserna är snedvridna, men det måste ändå göras en analys från fall till fall” (26). I överprövningsorganets rapport anges också att ”…vi påstår inte att det finns ett tröskelvärde över vilket det faktum att staten är den dominerande leverantören på marknaden i sig räcker för att fastställa att priset är snedvridet, utan snarare att ju mer dominerande statens roll är på marknaden, desto mer sannolikt är det att denna roll kommer att leda till snedvridning av de privata priserna” (27). Vidare anges i överprövningsorganets rapport att ”när staten är en ”betydande” leverantör behövs bevis som berör andra faktorer än statens marknadsandel, eftersom statens roll som betydande leverantör i sig inte är ett bevis på snedvridning av de privata priserna”. Den första frågan att besvara är alltså om statens andel av tillverkningen av varmvalsat och kallvalsat stål i Kina är dominerande eller bara betydande.

(75) Kommissionen begärde upplysningar från den kinesiska regeringen om marknaden för varmvalsat och kallvalsat stål när det gällde de andelar varmvalsat och kallvalsat stål som tillverkats av statligt ägda företag och av privata företag, men den kinesiska regeringen lämnade inga relevanta upplysningar om detta (28).

(76) Kommissionen använde annan tillgänglig information (29) om denna fråga och fastställde att minst 63 % av produktionen av varmvalsat stål i Kina sker vid statligt ägda stålföretag. Det är viktigt att påpeka att den andelen på 63 % av de statligt ägda företagen beräknades efter en mycket försiktig analys och är en absolut lägsta siffra. Det faktum att många av de påstådda privata leverantörer som rapporteras av exportörerna förefaller vara handelsföretag (som mycket väl kan ha köpt produkten från statligt ägda företag), den kinesiska regeringens bristande samarbete (se skälen 46–48 ovan) och andra utredande myndigheters undersökningsresultat (se fotnot 32) leder till slutsatsen att de statligt ägda företagens verkliga andel av marknaden för varmvalsat stål är mycket större. Den kinesiska regeringens stora inblandning denna sektor av marknaden för varmvalsat stål (se skälen 85–94 nedan) begränsar också de privata aktörernas manöverutrymme.

(77) Mot bakgrund av ovanstående fastställdes att de statligt ägda företagen är dominerande på marknaden för varmvalsat stål i Kina. Denna dominans för statligt ägda företag på marknaden för varmvalsat stål är så stor att de privata tillverkarna inte har något annat val än att anpassa sina priser efter de statligt ägda företagen, vilket visas nedan.

(78) När det gäller kallvalsat stål var den rapporterade andelen för statligt ägda företag från de kinesiska exporterande tillverkarna (18 %) mycket lägre än för varmvalsat stål, vilket dock motsades av andra uppgifter (se skäl 79 nedan). Mot bakgrund av den kinesiska regeringens bristande samarbete, att många av de påstådda privata leverantörer som rapporteras av exportörerna förefaller vara handelsföretag (som mycket väl kan ha köpt produkten från statligt ägda företag) och de begränsningar för de privata aktörernas kommersiella verksamheter som den kinesiska regeringens starka inblandning i sektorn innebär (se skälen 85–94) konstateras (delvis på grundval av tillgängliga uppgifter (se skäl 79 nedan) enligt artikel 28 i grundförordningen) att statligt ägda företag även dominerar marknaden för kallvalsat stål i Kina.

(79) Denna slutsats styrks av World Steel Capacity Book, som motsäger den andel på 18 % som rapporteras av de kinesiska exportörerna och visar att mer än 70 % av hela den kinesiska produktionskapaciteten för kallvalsat stål är statligt ägd (30).

(80) Kommissionen begärde upplysningar från den kinesiska regeringen om de priser som statligt och privat ägda företag tog ut på varmvalsat och kallvalsat stål som såldes på den kinesiska marknaden. Den kinesiska regeringen lämnade inte några sådana upplysningar i sitt svar på frågeformuläret. Undersökningen hos exportörerna av stålprodukter belagda med organiskt material visade att de priser som de fyra exporterande tillverkarna/grupperna betalade under undersökningsperioden för varmvalsat och kallvalsat stål från privata tillverkare av varmvalsat och kallvalsat stål eller från handelsföretag konsekvent låg mycket nära de statligt ägda företagens priser (31). De observerade förhållandena och de statligt ägda företagens dominans inom sektorn visar alltså att privata leverantörers priser mycket väl följer de priser som betalas till statligt ägda företag. En av de exporterande tillverkarna i urvalet lämnade dessutom in ett avtal om tillhandahållande av varmvalsat stål från en privatägd leverantör där det till och med ingår ett villkor om att priset ska knytas till de statligt ägda företagens leverantörspris.

(81) Mot bakgrund av den samlade informationen i ärendet konstateras att priserna på varmvalsat och kallvalsat stål som säljs av statligt ägda företag i Kina är snedvridna till följd av de statligt ägda företagens stora dominans på den kinesiska marknaden. De privata leverantörernas priser på varmvalsat och kallvalsat stål är anpassade efter de statligt ägda företagens Därför konstateras att det inte finns några tillförlitliga marknadspriser i Kina för varmvalsat och kallvalsat stål. Eftersom det inte finns några ”rådande marknadsvillkor” på marknaden för varmvalsat och kallvalsat stål i Kina måste kommissionen i enlighet med artikel 6 d i grundförordningen söka ett alternativt riktmärke. Eftersom hela den kinesiska marknaden är snedvriden är det inte praktiskt möjligt att justera kostnader och priser i Kina på ett meningsfullt sätt och importpriserna torde vara lika snedvridna av de statligt ägda företagens dominans. Därför söktes ett externt riktmärke i enlighet med artikel 6 d ii i grundförordningen.

(82) Det lämpligaste riktmärket verkar vara ett konstruerat riktmärke som bygger på de världsmarknadspriser på varmvalsat och kallvalsat stål som regelbundet offentliggörs i olika specialiserade ståltidskrifter som Steel Business Briefing, MEPS och CRU.

(83) En jämförelse mellan de statligt ägda företagens priser och det utländska riktmärket (konstruerat i enlighet med skäl 103) visade att dessa priser var betydligt lägre än riktpriserna och alltså gav de kinesiska exporterande tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material en förmån i den mening som avses i artikel 3.2 i grundförordningen.

c) Selektivitet

(84) Detta subventionsprogram är selektivt i den mening som avses i artikel 4.2 c i grundförordningen eftersom det varmvalsade och kallvalsade stålet endast används i produktionen hos ett begränsat antal industrier och företag i Kina.

d) Uppmaningar och direktiv till privata leverantörer

(85) Nästa fråga är huruvida privata tillverkare av varmvalsat och kallvalsat stål som inte är offentliga organ ändå får uppmaningar eller direktiv av den kinesiska regeringen att tillhandahålla varmvalsat och kallvalsat stål till tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material i den mening som avses i artikel 3.1 a iv i grundförordningen.

(86) Det har från början stått klart att den kinesiska regeringen bedriver en politik för att tillhandahålla varmvalsat och kallvalsat stål till sektorn för stålprodukter belagda med organiskt material, eftersom offentliga organ, som ingår i staten, deltar i detta tillhandahållande och har en dominerande ställning på marknaden, vilket gör det möjligt för dem att ta ut priser som är lägre än marknadspriserna. I vilket fall som helst, oavsett om dessa enheter betecknas som ”offentliga” eller ej, visar samma bevisning att det förekommer en statlig politik som har starkt inflytande på sektorn. Nu måste det fastställas om denna politik även omfattar privata leverantörer.

(87) I ett antal statliga planer och policydokument finns det indikationer på att ståltillverkare (både statligt och privat ägda) uppmuntras och stöds av den kinesiska regeringen. Vissa avsnitt i dessa handlingar tyder på att det finns en direkt koppling mellan regeringen och de privatägda stålföretagens beteende och vid ett antal tillfällen kan man konstatera att denna ”vägledning” har lett till att stålföretagen har vidtagit åtgärder enligt rekommendationerna i planerna.

(88) I order nr 35 från den nationella utvecklings- och reformkommissionen – utvecklingspolitik för järn- och stålindustrin uppmuntras stålföretagen t.ex. att agera på ett visst sätt (32), det fastställs villkor för investeringar och anges att investeringarna måste godkännas av myndigheterna (33), konkurrensen om resurser styrs (34) och det föreskrivs till och med påföljder för företag som inte följer riktlinjerna (35). Även den tolfte femårsplanen för stålindustrin påverkar stålföretagens affärsbeslut, vilket i sin tur kan påverka kostnadsstrukturer och priser (36).

(89) I tillägg till detta lämnade den klagande i bilaga 24 till klagomålet en samling utdrag ur olika politiska handlingar från olika statliga organisationer där den kinesiska regeringens stöd till stålindustrin i allmänhet eller till produktionen av produkter belagda med organiskt material i synnerhet framhålls (37).

(90) Vidare finns det offentligt tillgänglig information som visar att de privatägda företagen agerar i enlighet med olika statliga planer och policydokument (38).

(91) Den kinesiska regeringen har vidtagit åtgärder för att avskräcka från export av varmvalsat och kallvalsat stål i form av exportbegränsningar genom det komplicerade systemet för återbetalning av moms. Varmvalsat och kallvalsat stål omfattas av moms på 17 %. Moms på inhemskt sålda stålprodukter belagda med organiskt material som tillverkas av kallvalsat stål (som tillverkas av varmvalsat stål) återbetalas upp till 13 %, medan momsen inte återbetalas alls om företaget väljer att exportera varmvalsat eller kallvalsat stål. Detta system innebär att privatägda tillverkare av varmvalsat och kallvalsat stål inte kan agera med normal kommersiell frihet och får till effekt att den inhemska tillgången på varmvalsat och kallvalsat stål ökar och att priset på den kinesiska marknaden oundvikligen pressas ned. Det innebär att privatägda tillverkare av varmvalsat och kallvalsat stål (precis som de statligt ägda företagen) inte kan agera oberoende av den kinesiska regeringens politik.

(92) I avsnittet ovan om förmåner för offentliga organ konstaterades det att privatägda tillverkare av varmvalsat och kallvalsat stål inte har något annat val än att anpassa sina priser efter de statligt ägda företagens, till följd av de statligt ägda stålföretagens dominans på marknaden för varmvalsat och kallvalsat stål. De sätter med andra ord inte priserna utan får snarare ta dem. Detta är ytterligare ett tecken på att privatägda tillverkare av varmvalsat och kallvalsat stål inte kan agera oberoende av den kinesiska regeringens och andra offentliga organs åtgärder.

(93) Detta förhållande styrks också av de upplysningar som lämnats av de kinesiska exporterande tillverkare som besvarade antisubventionsfrågeformulären. Av dem framgår att priserna hos privata leverantörer av varmvalsat och kallvalsat stål i stort sett är desamma som de statligt ägda företagens priser. En av de exporterande tillverkarna i urvalet lämnade dessutom in ett avtal om tillhandahållande av varmvalsat stål från en privatägd leverantör där det till och med ingår ett villkor om att priset ska knytas till de statligt ägda företagens leverantörspris.

(94) Med tanke på att det konstaterats att de statligt ägda företagens priser ligger under marknadspriserna är det uppenbart att de privatägda leverantörernas priser, som anpassas efter de statligt ägda företagens priser, också ligger under marknadspriserna.

e) Ekonomiskt bidrag

(95) Enligt artikel 3.1 a iv andra strecksatsen i grundförordningen anses det förekomma ett bidrag om de offentliga myndigheterna ”ålägger ett privat organ att utföra en eller flera av de funktioner som räknas upp i leden i, ii och iii och som normalt ligger inom deras kompetens och rent faktiskt inte skiljer sig från de offentliga myndigheternas normala praxis”. Enligt WTO:s överprövningsorgans tolkning avser begreppet direktiv situationer där en stat utövar sina befogenheter, inklusive en viss grad av tvång, över ett privat organ och begreppet uppmaning avser situationer där en stat ger ett privat organ ansvar (39). Vidare införde WTO-panelen om amerikanska exportbegränsningar (40) ett tredelat test för förekomsten av uppmaningar och direktiv enligt vilket det krävs a) en statlig åtgärd som b) riktas till en viss part och som c) gäller en viss uppgift eller skyldighet (41).

(96) På grundval av detta utgör integreringen av privatägda leverantörer i den kinesiska regeringens politik för tillhandahållande av varmvalsat och kallvalsat stål offentliga uppmaningar eller direktiv till privatägda leverantörer av följande skäl: En statlig ”åtgärd”: — Den kinesiska regeringens politik (se skäl 86 ovan) är en ”åtgärd” eller ”åtgärder”. Politiken genomförs av offentliga organ (statligt ägda företag), som dominerar marknaden och säljer till underpriser, och av den kinesiska regeringen genom planer och manipulering av exportbegränsningar. Den totala effekten blir att privatägda leverantörer i praktiken tvingas att följa de offentliga organens underpriser. ”Riktade till en viss part”: — Den statliga politiken (främst planerna och exportbegränsningarna) gäller för alla tillverkare av varmvalsat och kallvalsat stål, både statligt ägda och privatägda. I den bemärkelsen är politiken riktad till samtliga tillverkare. Detta bevisas av att statligt ägda och privatägda företag tar ut liknande priser och att privatägda leverantörer säljer till priser som inte är kommersiellt försvarbara. ”Gäller en viss uppgift eller skyldighet”: — Målet för den statliga politiken är, vilket framgår av prisnivåerna i Kina, att tillhandahålla varmvalsat och kallvalsat stål till underpriser. Den kinesiska regeringens och de statligt ägda företagens agerande innebär att de privatägda leverantörerna inte har något annat val än att följa de offentliga organens praxis och detta ålägger i praktiken dem en viss uppgift eller skyldighet. Den kinesiska regeringens politik, särskilt planerna och momsmanipuleringen, innebär en allvarlig begränsning av de privatägda leverantörernas möjlighet att befria sig från denna uppgift eller skyldighet.

(97) Mot bakgrund av samtliga ovanstående faktorer kan det konstateras att den kinesiska regeringens exportbegränsning, den statliga planeringen och de statligt ägda företagens dominans begränsar friheten för de privatägda leverantörerna av varmvalsat och kallvalsat stål och tvingar dem att agera icke-kommersiellt och acceptera ekonomiskt irrationella (under)priser som de inte skulle göra på en fri och öppen marknad. Detta bekräftar att den statliga politiken för tillhandahållande av varmvalsat och kallvalsat stål (däribland till sektorn för stålprodukter belagda med organiskt material) även omfattar privatägda leverantörer.

(98) Mot bakgrund av denna analys ledde bevisningen i ärendet och andra offentligt tillgängliga uppgifter till att kommissionen drog slutsatsen att privatägda tillverkare av varmvalsat och kallvalsat stål i Kina uppmanas och får direktiv av den kinesiska regeringen att tillhandahålla varor enlighet med artiklarna 3.1 a iii och 3.1 a iv i grundförordningen och agera på samma sätt som de statligt ägda stålföretagen.

f) Förmån (privatägda leverantörer)

(99) Kommissionen konstaterade att de privatägda leverantörerna av varmvalsat och kallvalsat stål agerar på uppmaning och direktiv av den kinesiska regeringen och att undersökningen visade att de priser som privatägda leverantörer av varmvalsat och kallvalsat stål tar ut är anpassade efter de statligt ägda företagens priser (se avsnittet ovan).

(100) Med hänsyn till detta konstateras att slutsatserna om förmån av och selektivitet i tillhandahållandet av varmvalsat och kallvalsat stål till underpriser från de statligt ägda företagen även gäller tillhandahållandet av varmvalsat och kallvalsat stål från privatägda leverantörer.

g) Resultat av undersökningen

(101) Två exporterande tillverkare i urvalet har främjats av detta program. En exporterande tillverkare (Panhua Steel Group) har främjats av tillhandahållandet av varmvalsat stål mot otillräcklig ersättning och den andra exporterande tillverkaren (Huadong Steel Group) har främjats av tillhandahållandet av kallvalsat stål mot otillräcklig ersättning.

h) Beräkning av subventionens storlek

(102) Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagaren konstaterats få under undersökningsperioden. Denna förmån beräknas med summan av skillnaderna mellan de faktiska anskaffningsvärdena och de lämpliga riktvärdena för anskaffning av varmvalsat och kallvalsat stål. Det på så sätt beräknade beloppet fördelades sedan över den samarbetsvilliga exporterande tillverkarens totala omsättning under undersökningsperioden, eftersom subventionen inte är knuten till exportresultat och inte beviljas på grundval av framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter.

(103) Eftersom den kinesiska marknaden för varmvalsat och kallvalsat stål är snedvriden, betraktades världsmarknadspriserna på varmvalsat och kallvalsat stål som en lämplig grund för att beräkna riktpriser för varmvalsat och kallvalsat stål. På grundval av de olika ståltidskrifterna (SBB och MEPS) valdes inhemska priser exklusive skatt från fem länder/områden (dvs. Europa, USA, Turkiet, Japan och Brasilien). För att komma fram till ett lämpligt riktvärde valde kommissionen ut den största marknaden för varje relevant geografisk region, dvs. Europa (EU), Nordamerika (USA), Latinamerika (Brasilien), Asien (Japan) och Mellanöstern/Nordafrika (Turkiet). Ett aritmetiskt genomsnitt beräknades för de månatliga genomsnittliga priserna under undersökningsperioden för vart och ett av de fem länderna/områdena för att få fram de månatliga riktpriserna. De fem utvalda länderna/regionerna hade inte de högsta priserna under undersökningsperioden, de är alla medlemmar i WTO, återfinns bland de tio största ståltillverkarna i världen och är belägna i olika världsdelar. De riktpriser som beräknats på detta sätt anses därför vara rimliga och lämpliga.

(104) Den subventionsnivå som fastställdes under undersökningsperioden avseende detta system för de exporterande tillverkarna i urvalet uppgår till 23,02 % för Huadong-gruppen och till 27,63 % för Panhua-gruppen.

(105) Den viktade genomsnittliga subventionsnivån för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet är 25,37 %.

(106) Med tanke på den låga samarbetsnivån sätts subventionsnivån för alla icke samarbetsvilliga företag till den högsta subventionsnivå som fastställts för detta system för en enhet som är närstående de samarbetsvilliga företagen i stickprovet, dvs. 32,44 %.

3.3.1.2 Tillhandahållande av markanvändningsrättigheter mot otillräcklig ersättning

a) Inledning

(107) Den klagande hävdade att det inte finns någon fungerande marknad för mark i Kina och att det belopp som företagen betalat för att få använda marken ligger under den normala marknadsnivån. I sitt svar på antisubventionsfrågeformuläret hävdade den kinesiska regeringen följande: ”I enlighet med Folkrepubliken Kinas lag om markförvaltning ska mark i tätortsdistrikt ägas av staten och mark i landsbygds- och förortsområden ska, om inte annat föreskrivs av staten, ägas kollektivt av bönder.” Den kinesiska regeringen hävdade att det finns en standardiserad och ordnad konkurrensutsatt marknad för mark och att handel med markanvändningsrättigheter måste ske offentligt på marknaden för mark. Vidare framförde den kinesiska regeringen att mark för industriella och kommersiella ändamål måste anskaffas genom ersättning för användningen på den öppna marknaden genom anbud, auktion och konkurrens. Den kinesiska regeringen lämnade inga uppgifter om de faktiska priserna på markanvändningsrättigheter eller de statligt fastställda minimipriser för mark som nämndes i svaret på antisubventionsfrågeformuläret och under kontrollbesöket.

(108) Under kontrollen begärde kommissionen att den kinesiska regeringen skulle lägga fram bevisning till stöd för sitt påstående att all industriell mark i Kina tilldelas genom anbud, kvotering eller auktionering. Den kinesiska regeringen kunde inte tillhandahålla sådana bevis under kontrollbesöket men lämnade vissa upplysningar i detta avseende efter kontrollbesöket. Den bevisningen visar dock endast att av de tretton transaktioner om markanvändningsrättigheter som berör exporterande tillverkare i urvalet skulle endast sex omfattas av anbuds- eller auktionsförfaranden. Det lämnades inga upplysningar om deltagarna i auktions- och anbudsförfarandena, trots att kommissionen begärde detta, och faktum var att det slutpris som företaget betalade vid samtliga tillfällen var detsamma som de lokala myndigheterna hade fastställt godtyckligt.

(109) Kommissionen frågade också den kinesiska regeringen om den hade några synpunkter på eventuella riktmärken på grundval av antagandet att det inte finns något marknadspris för mark i Kina. Även om detta endast var ett antagande och inte på något sätt en slutsats när frågeformuläret skickades till den kinesiska regeringen, uttryckte den kinesiska regeringen åsikten att detta antagande var falskt och angav inga möjliga riktmärken. Den kinesiska regeringen hävdade också att klagomålet hade en brist eftersom den klagande å ena sidan påstår att det inte finns någon marknad för mark i Kina och att det borde användas ett ”utländskt riktmärke”, men å andra sidan påstår att de statligt ägda företagen får mark av regeringen på förmånliga villkor jämfört med den privatägda industrin. Den kinesiska regeringen föreslog att ett om ett riktmärke skulle användas borde det vara de priser som ”icke-främjade” kinesiska industrier betalar, men den lämnade inte några upplysningar om dessa priser. I det här sammanhanget bör det påpekas att den klagande hävdade att marknaden för markanvändningsrättigheter i Kina var snedvriden i sin helhet och att båda statligt ägda och privatägda tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material mot otillräcklig ersättning.

b) Rättslig grund

(110) Tillhandahållandet av markanvändningsrättigheter i Kina omfattas av Folkrepubliken Kinas lag om markförvaltning och Folkrepubliken Kinas lag om reala rättigheter.

c) Praktiskt genomförande

(111) Enligt artikel 2 i markförvaltningslagen ägs all mark av staten, eftersom mark enligt den kinesiska författningen och tillämpliga lagbestämmelser tillhör den kinesiska befolkningen kollektivt. Ingen mark kan säljas men rätt till markanvändning kan tilldelas enligt lagen. De statliga myndigheterna kan tilldela rätten genom offentlig anbudsinfordran, anbud eller auktion.

d) Resultat av undersökningen

(112) De samarbetsvilliga exporterande tillverkarna har rapporterat vilken mark som de besitter samt de flesta berörda avtal eller licenser om markanvändning, men den kinesiska regeringen lämnade endast mycket begränsad information om prissättningen av markanvändningsrättigheter.

(113) Som nämns ovan hävdade den kinesiska regeringen att markanvändningsrättigheter i Kina tilldelas genom anbud, auktioner och konkurrens. Detta föreskrivs också i artikel 137 i Folkrepubliken Kinas lag om reala rättigheter (42).

(114) Under kontrollen av samarbetsvilliga exporterande tillverkare konstaterades dock att detta system som det beskrivs av den kinesiska regeringen inte alltid fungerar så i praktiken. Av sex markanvändningsrättigheter som köptes av Chongqing Wanda Steel Strip Co. Ltd (ingår Panhua Group Co. Ltd) genomfördes ingen anbudsprocess för fyra av dem, vilket bekräftades av företagets tjänstemän. Chongqing Wanda var den enda deltagaren och det slutliga transaktionspriset som företaget betalade var exakt samma pris som ursprungligen fastställdes av den lokala byrån för markresurser. Det genomfördes ett anbudsförfarande för de återstående två markanvändningsrättigheterna, men varken företaget eller den kinesiska regeringen lämnade några bevis på detta. Av de handlingar som den kinesiska regeringen överlämnade efter kontrollbesöket förefaller det i själva verket som om även dessa två markanvändningsrättigheter köptes till ett pris som var identiskt med det pris som fastställts av den lokala byrån för markresurser. Zhangjiagang Panhua Steel Strip Co., Ltd (ingår också i Panhua Group Co. Ltd) erhöll tre markanvändningsrättigheter genom överföring från privatägda företag i utbyte mot aktier i Panhua Group Co. Ltd.

(115) Zhejiang Huadong Light Steel Building Material Co., Ltd erhöll två av sina markanvändningsrättigheter från den lokala mark- och resursbyrån i Xiaoshan-distriktet och en från det privatägda företaget. Inga bevis för ett anbudsförfarande eller en auktion kunde lämnas eftersom det enligt den kinesiska regeringen inte fanns några försäljningsbevis för markanvändningsrättigheter som köpts före den 1 september 2006 och den kinesiska regeringen vare sig bekräftade eller förnekade att dessa transaktioner varit föremål för något anbudsförfarande eller någon auktion.

(116) Resultatet av undersökningen bekräftar att läget när det gäller tillhandahållande och förvärv av mark i Kina är oklart och saknar öppenhet och att priserna ofta fastställs godtyckligt av myndigheterna. Myndigheterna fastställer priserna enligt systemet för urban markvärdering, som bl.a. innebär att de även ska ta hänsyn till industripolitiken när de fastställer priset på industrimark. Dessutom är tillträdet till industrimark, åtminstone i stålsektorn, enligt lag begränsad till företag som uppfyller den statliga industripolitiken (43).

(117) De oberoende uppgifter som lämnats av den klagande tyder också på att mark i Kina tillhandahålls till underpriser (44).

e) Slutsats

(118) Följaktligen bör den kinesiska regeringens tillhandahållande av markanvändningsrättigheter anses utgöra en subvention i enlighet med artikel 3.1 a iii och artikel 3.2 i grundförordningen i form av tillhandahållande av varor som innebär att de mottagande företagen beviljats en förmån. Såsom anges i skälen 114–115 ovan, finns det ingen fungerande marknad för mark i Kina och användningen av externa riktmärken visar att det belopp som de samarbetsvilliga exportörerna betalar för markanvändningsrättigheter ligger långt under den normala marknadsnivån. Subventionen är selektiv enligt artikel 4.2 a och 4.2 c i grundförordningen eftersom tillgången till industrimark enligt lag är begränsad till de företag som följer statens industripolitik, endast vissa transaktioner omfattades av ett anbudsförfarande, priser fastställs ofta av myndigheter och de offentliga förfarandena i detta område är otydliga och ogenomskinliga.

(119) Således anses denna subvention vara utjämningsbar.

f) Beräkning av subventionens storlek

(120) Eftersom det konstaterades att läget för markanvändning i Kina inte är marknadsstyrt verkar det inte finnas några tillgängliga privata riktmärken alls i Kina. Därför är det omöjligt att justera kostnaderna eller priserna i Kina. Under dessa omständigheter anses att det inte finns någon marknad i Kina och i enlighet med artikel 6 d ii i grundförordningen är det befogat att använda ett externt riktmärke för att avgöra förmånens storlek. Eftersom den kinesiska regeringen inte var samarbetsvillig eller underlät att lämna förslag på ett externt riktmärke, var kommissionen tvungen att förlita sig på tillgängliga uppgifter för fastställandet av ett lämpligt externt riktmärke. Det anses därför lämpligt att använda uppgifter från det särskilda tullområdet Taiwan som ett lämpligt riktmärke.

(121) Kommissionen anser att markpriserna i Taiwan erbjuder det bästa riktmärket för de områden i Kina där de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna är etablerade. Majoriteten av de exporterande tillverkarna är etablerade i den östra delen av Kina, i utvecklade områden med hög BNP i provinser med hög befolkningstäthet.

(122) Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Förmånen för mottagarna beräknas på grundval av skillnaden mellan det belopp som betalas av varje företag för rätten att använda mark och det belopp som normalt skulle ha betalats enligt det taiwanesiska riktmärket.

(123) I denna beräkning använde kommissionen det genomsnittliga markpris per kvadratmeter som fastställts i Taiwan, korrigerat för den valutadepreciering och BNP-utveckling som inträffat efter det att kontrakten om markanvändningsrätten slöts. Informationen om priser på industrimark hämtades från webbplatsen för industribyrån inom det taiwanesiska ministeriet för ekonomiska frågor. Valutadeprecieringen och BNP:s utveckling för Taiwan beräknades på grundval av inflationstakten och utvecklingen av BNP per capita i löpande priser i USD för Taiwan som IMF offentliggjort i sin World Economic Outlook 2011. I enlighet med artikel 7.3 i grundförordningen fördelades subventionsbeloppet (täljaren) över undersökningsperioden genom användning av den normala brukstiden för rätt till markanvändning för industrimark i Kina, dvs. 50 år. Beloppet fördelades sedan över de samarbetsvilliga exporterande tillverkarnas totala omsättning under undersökningsperioden, eftersom subventionen inte är knuten till exportresultat och inte beviljas på grundval av framställda, exporterade eller transporterade kvantiteter.

(124) Den subventionsnivå som under undersökningsperioden fastställdes avseende detta system för de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna uppgår till 0,34 % för Huadong-gruppen och till 1,12 % för Panhua-gruppen.

(125) Den viktade genomsnittliga subventionsnivån för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet är 0,73 %.

(126) Med tanke på den låga samarbetsnivån sätts subventionsnivån för alla icke samarbetsvilliga företag till den högsta subventionsnivå som fastställts för detta system för en enhet som är närstående de samarbetsvilliga företagen i stickprovet, dvs. 1,36 %.

3.3.1.3 Program för tillhandahållande av vatten mot otillräcklig ersättning

a) Inledning

(127) Den klagande hävdade att vattenpriserna i Kina uteslutande fastställs av offentliga myndigheter och att prissättningsstrukturen fastställs med hänsyn till den industriella makropolitiken. Det rapporterades också att vattenpriserna differentierades mellan olika lokala områdena och att det också gjordes en differentiering mellan olika företag. Den klagande hävdade att det var sannolikt att tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material hade främjats av tillhandahållande av vatten mot otillräcklig ersättning enligt politiken för att främja stålprodukter med högt mervärde.

(128) Vattenförsörjningen och vattenmarknaden i Kina förvaltas av den nationella utvecklings- och reformkommissionen, ministeriet för vattenresurser och miljöministeriet. Vattenförsörjningsmarknaden domineras fortfarande till stora delar av lokala statligt ägda företag, även om utländska investeringsföretags inträde i några vattenförsörjningsprojekt i vissa städer har brutit de statliga leverantörernas monopol. Den kinesiska regeringen kunde dock inte lämna någon detaljerad förteckning över vattenleverantörer och deras betjäningsområden och levererade volymer (se skäl 129), utan nöjde sig med att överlämna en förteckning över vattenleverantörer i de områden där de exporterande tillverkarna i urvalet var etablerade.

(129) När det gäller prissättning utarbetar den nationella utvecklings- och reformkommissionen den övergripande prispolitiken och de lokala myndigheterna fastställer det lokala vattenpriset efter ett utfrågningsförfarande för att skapa ett hållbart utnyttjande av vattenresurserna. Priset avspeglar kostnaderna plus en rimlig vinst för de lokala vattenleverantörerna. Den kinesiska regeringen överlämnade de gällande prislistorna som tillämpades i de kommuner där de exporterande tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material var etablerade. Det förklarades att de olika kommunala priserna gällde gemensamt för alla industriella användare och inte varierade mellan företag eller användare.

b) Resultat av undersökningen

(130) Utredningen bekräftade att den nationella utvecklings- och reformkommissionen fastställer baspriset på vatten och att de administrativa myndigheterna för kommunala priser fastställer priset för varje kommun utifrån ett flertal parametrar (t.ex. distributionskostnader, vinst och rimligt överskott). Vattenpriset kompletteras med en reningsavgift som också fastställs på kommunal nivå.

(131) Även om det grundläggande vattenpriset, reningsavgiften och eventuella lokala ytterligare avgifter tillämpas på samma sätt för alla användare som ingår i samma kategorier, konstaterades det att en av de två exportörer som ingick i urvalet, Zhejiang Huadong Group, inte betalade reningsavgiften.

(132) Exportören hävdade att den betalade denna avgift som en klumpsumma till miljöskyddsbyrån. Denna betalning anses dock inte motsvara reningsavgiften av följande tre orsaker: 1) I det officiella dokumentet står det avgift för ”utsläpp av avloppsvatten”, inte avgift för ”avloppsrening”. 2) Betalningen står inte i proportion till den faktiska vattenförbrukningen. 3) Det sammanlagda betalade beloppet är ganska litet jämfört med det faktiska belopp som skulle ha betalats om reningsavgiften för den verkliga vattenförbrukningen hade tagits ut.

c) Ekonomiskt bidrag

(133) Zhejiang Huadong Group tog emot ett ekonomiskt bidrag i den mening som avses i artikel 3.1 a iii i grundförordningen eftersom staten tillhandahöll vatten genom det lokala offentliga vattenförsörjningsföretaget (dvs. Hangzhou Xiaoshan Water Supply Co. Ltd). Detta är ett statligt ekonomiskt bidrag i form av tillhandahållande av andra varor än allmän infrastruktur i den mening som avses i grundförordningen. Detta skulle också kunna betraktas som uteblivna statliga intäkter eftersom ett offentligt organ inte fått de intäkter som det annars skulle ha fått i den mening som avses i artikel 3.1 a ii.

d) Förmån

(134) Huadong Steel Group har tagit emot en förmån i den mening som avses i artikel 3.2 i grundförordningen i den utsträckning som staten har tillhandahållit vatten mot otillräcklig ersättning. Det har fastställts att denna exportör inte har betalat det fulla pris för vattenförsörjningen som normalt gäller för den användarkategori som exportören tillhör, eftersom den ”reningsavgift” som ingår i vattenpriset inte har betalats.

e) Selektivitet

(135) Subventionen i form av tillhandahållande av vatten till en av de samarbetsvilliga exportörerna är selektiv i den mening som avses i artikel 4.2 c i grundförordningen eftersom inte alla företag slipper betala reningsavgiften. Trots att det inte finns någon lag som begränsar denna subvention till vissa företag innebär möjligheten för ett visst företag som tillverkar den berörda produkten att erhålla vattenförsörjning mot otillräcklig ersättning, tillsammans med de lokala myndigheternas uppenbara skönsmässiga befogenhet att avstå från en del av den taxa som normalt betalas för vatten, att denna subvention är selektiv. Kommissionen kunde inte inhämta några ytterligare belägg för på vilken grund myndigheterna avstod från att ta ut avgiften, eftersom den exporterande tillverkaren inte kunde tillhandahålla några sådana.

f) Beräkning av subventionens storlek

(136) Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Denna förmån anses vara beloppet av den reningsavgift som inte betalats för vattenförbrukningen under undersökningsperioden. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen fördelades subventionsbeloppet (täljaren) över de samarbetsvilliga exporterande tillverkarnas totala omsättning under undersökningsperioden, eftersom subventionen inte var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.

(137) Zhejiang Huadong Group har haft en fördel av att inte betala reningsavgiften. Den subventionsnivå som fastställts för gruppen är 0,01 %.

(138) Den viktade genomsnittliga subventionsnivån för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet är 0,01 %.

(139) Med tanke på den låga samarbetsnivån sätts subventionsnivån för alla icke samarbetsvilliga företag till den högsta subventionsnivå som fastställts för detta system för de samarbetsvilliga företagen i stickprovet, dvs. 0,01 %.

3.3.1.4 Program för tillhandahållande av el mot otillräcklig ersättning

a) Inledning

(140) Enligt den klagande har den kinesiska regeringen tillhandahållit el mot otillräcklig ersättning genom förmånliga taxor. Framför allt hävdade den klagande att elpriserna fastställdes på olika sätt i olika provinser och även att de förmånliga taxorna används som ett industripolitiskt verktyg för att främja stålprodukter med högt mervärde och avskräcka från omodern produktionskapacitet.

(141) Den nationella utvecklings- och reformkommissionen har ansvaret för att reglera elmarknaden och fastställa priserna i Kina. De provinsöverskridande och provinsiella näten drivs av två statligt ägda leverantörer: State Grid Corporation of China och China Southern Power Grid Corporation. Elleverantörerna på kommunal nivå är dotterföretag till dessa företag. Det håller på att införas en konkurrensmekanism i Kina genom några pilotprojekt, men dess inverkan är fortfarande försumbar i det här skedet.

(142) Elpriserna fastställs av den nationella utvecklings- och reformkommissionen på grundval av ett förfarande som omfattar undersökning av kostnader, expertbedömning, offentliga utfrågningar samt slutligt fastställande och offentliggörande av priser. Den nationella utvecklings- och reformkommissionen offentliggör de priser som ska tillämpas i varje provins i meddelanden och därefter offentliggör de lokala prisbyråerna ett motsvarande meddelande på lokal nivå om tillämpning av de priser som beslutats av den centrala nationella utvecklings- och reformkommissionen. Slutpriset avspeglar inköpskostnader, överföringskostnader och förluster samt statliga avgifter. Priserna differentieras efter provins, lokala förhållanden och politiska mål för de olika provinserna. De fastställs för olika slutanvändarkategorier (t.ex. boende, industriella användare). Det görs ytterligare åtskillnad i pris för olika industriella användare för olika delar av industripolitiken, som fastställs av den kinesiska regeringen och avspeglas i katalogen i den nationella utvecklings- och reformkommissionens beslut nr 40 (2005) (se närmare förklaring i skäl 182). Användare som ingår i kategorin främjade företag enligt den nationella utvecklings- och reformkommissionens katalog betalar den grundläggande eltaxan, medan användare som ingår i kategorierna omoderna eller förbjudna företag betalar en avgift utöver grundtaxan. Användare som inte ingår i någon av de kategorier som anges i katalogen ingår i kategorin tillåtna företag och betalar också grundtaxan utan avgifter. Tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material tillhör normalt kategorin främjade företag enligt den nationella utvecklings- och reformkommissionens beslut nr 40.

b) Bristande samarbete

(143) Kommissionen begärde att den kinesiska regeringen skulle överlämna den rättsliga ramen för elmarknaden och prissättningen för el och vilken roll alla berörda organ eller enheter spelar. Den kinesiska regeringen underlät att överlämna en fullständig uppsättning av de gällande prisbeslut som utfärdats av den nationella utvecklings- och reformkommissionen och de lokala prisbyråerna, både för de exporterande tillverkare som inte ingår i urvalet och för de exporterande tillverkare som gör det. Den kinesiska regeringen lämnade inte heller någon korrekt beskrivning av den nationella utvecklings- och reformkommissionens och de lokala prisbyråernas roll i prissättningen. Kommissionen informerade den kinesiska regeringen om dessa brister i fråga om de exporterande tillverkarna i urvalet i sin skrivelse av den 12 augusti 2012. Efter kontrollbesöken upptäcktes det också att den kinesiska regeringen hade angivit fel eltaxa för en av de samarbetsvilliga exportörer som ingick i urvalet.

c) Resultat av undersökningen

(144) Undersökningen bekräftade att det är den nationella utvecklings- och reformkommissionen som fastställer de elpriser som ska tillämpas i de olika provinserna. Det bekräftades att den lokala prisbyrån endast fungerar som ett verkställande organ för det beslut som fattas centralt av den nationella utvecklings- och reformkommissionen. Detta bekräftas också av att den nationella utvecklings- och reformkommissionen utfärdar meddelanden där den fastställer de faktiska priserna för varje provins. Därefter införlivas dessa meddelanden formellt i lokala meddelanden som antas av de lokala prisbyråerna och genomförs på lokal nivå. Undersökningen visade också att differentierade eltaxor som ska tillämpas på vissa sektorer och/eller på provinsnivå eller lokal nivå fastställs beroende på vissa faktorer, däribland industripolitiska mål som fastställs av de centrala och lokala myndigheterna i deras femårsplaner och i sektorsplanerna.

(145) Undersökningen av de samarbetsvilliga exportörerna i urvalet visade att en av dem, dvs. Chongqing Wanda Steel Strip (CWSS), hade en lägre eltaxa än vad som generellt togs ut av stora industriella användare. Det konstaterades att i det område där denna exportör var etablerad hade en delkategori av vissa industriella användare, däribland dem som tillverkade den berörda produkten, rätt till denna lägre taxa.

d) Ekonomiskt bidrag

(146) En av de samarbetsvilliga exportörerna i urvalet (CWSS) tog emot ett ekonomiskt bidrag i den mening som avses i artikel 3.1 a iii i grundförordningen eftersom staten tillhandahöll el genom den lokala offentliga elleverantören. Detta är ett statligt bidrag i form av tillhandahållande av andra varor än allmän infrastruktur i den mening som avses i grundförordningen.

e) Förmån

(147) CWSS har tagit emot en förmån i den mening som avses i artikel 3.2 i grundförordningen i den utsträckning som staten har tillhandahållit el mot otillräcklig ersättning. Det har fastställts att denna exportör hade rätt till en lägre taxa än den som generellt tillämpades för andra stora industriella användare.

f) Selektivitet

(148) Subventionen i form av tillhandahållande av el till en av de samarbetsvilliga exportörerna är selektiv i den mening som avses i artikel 4.2 a och 4.3 i grundförordningen. Den lägre eltaxan fastställs i det relevanta meddelandet från nationella utvecklings- och reformkommissionen och införlivas i det meddelande som utfärdas av den lokala prisbyrån, dvs. den utfärdas av en central myndighet och förvaltas på lokal nivå. Den lägre taxan är begränsad till vissa företag i vissa angivna sektorer (främst tillverkare av ferrolegeringar i elektrisk smältugn och företag som tillverkar gödningsmedel) som ingår i en delkategori av storskaliga industriella användare. Denna lägre taxa är alltså enligt lag begränsad till enbart företag som ingår i dessa kategorier i den mening som avses i artikel 4.2 a i grundförordningen.

(149) Subventionen är också begränsad till en viss region eftersom den endast tillämpas i ett begränsat angivet geografiskt område där den exporterande tillverkaren är etablerad. Detta område främjas enligt lag som utfärdats av den centrala regeringen, dvs. statsrådets cirkulär om flera policyer för att utveckla Kinas stora västra regioner (se närmare upplysningar i skäl 233). I cirkuläret nämns uttryckligen prismekanismen för överföring och tillhandahållande av el som ett av verktygen för att styra utvecklingen i vissa sektorer. Eftersom de eltaxor som är tillämpliga i detta område fastställs av en central myndighet är subventionen också regionalt selektiv i den mening som avses i artikel 4.3 i grundförordningen.

g) Beräkning av subventionens storlek

(150) Storleken på den utjämningsbara subventionen beräknades på grundval av den förmån som mottagarna konstaterats få under undersökningsperioden. Förmånen för de exporterande tillverkarna har beräknats med hänsyn till skillnaden mellan den faktiskt betalda eltaxan per kWh och den taxa som skulle ha betalats per kWh för stora industriprodukter användare, multiplicerad med den mängd el som förbrukats under undersökningsperioden. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen har beloppet (täljaren) sedan fördelats över de samarbetsvilliga exporterande tillverkarnas totala omsättning under undersökningsperioden, eftersom subventionen inte var knuten till exportresultat och inte beviljades på grundval av framställda, producerade, exporterade eller transporterade kvantiteter.

(151) En av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i urvalet som tillhör Panhua-gruppen av företag (dvs. CWSS) har främjats av denna lägre eltaxa. Den subventionsnivå som fastställdes för Panhua Group är 0,14 %.

(152) Den viktade genomsnittliga subventionsnivån för samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet är 0,07 %.

(153) Med tanke på den låga samarbetsnivån sätts subventionsnivån för alla icke samarbetsvilliga företag till den högsta subventionsnivå som fastställts för detta system för en enhet som är närstående de samarbetsvilliga företagen i stickprovet, dvs. 0,17 %.

3.3.1.5 Tillhandahållande av olika varor mot otillräcklig ersättning:

(154) I klagomålet hänvisas till ett antal andra varor som den kinesiska regeringen har tillhandahållit tillverkare av stålprodukter belagda med organiskt material via sina statligt ägda företag. Framför allt anges i klagomålet ett antal specifika transaktioner som rör tillhandahållandet av flera stålprodukter som tillverkas av statligt ägda företag, däribland anrikad järnmalm, pellets, sintrad järnmalm, skrot, råämnen, legeringar m.m. Klagomålet visade att priset för att tillhandahålla dessa varor fastställdes med hänvisning till olika faktorer och/eller riktmärken och att det fanns pristak eller justeringar beroende på de olika varorna och om transaktionen berörde närstående parter.

(155) Den kinesiska regeringen svarade att detta program inte fanns för ståltillverkare under undersökningsperioden. Med tanke på att den kinesiska regeringen inte har lämnat någon ytterligare information om detta program baserade kommissionen sina slutsatser på de uppgifter som finns tillgängliga i ärendet, i enlighet med artikel 28 i grundförordningen.

(156) I den utsträckning priserna för de olika ovannämnda varorna inte motsvarar en tillräcklig ersättning är detta program utjämningsbart enligt artikel 3.1 a iii och artikel 6 d i grundförordningen. Komplexiteten i de olika transaktionerna för att tillhandahålla dessa varor och i de underliggande kontrakten, som inte fanns tillgängliga i protokollet över förfarandet, innebar dock att kommissionen inte kunde dra någon definitiv slutsats om detta program. Därför har kommissionen beslutat att inte bedöma detta program ytterligare.

3.3.2 FÖRMÅNLIGA LÅN OCH RÄNTOR TILL INDUSTRIN FÖR STÅLPRODUKTER BELAGDA MED ORGANISKT MATERIAL

a) Inledning

(157) Den klagande hävdade att tillverkarna av stålprodukter belagda med organiskt material främjades av låga (subventionerade) räntor från statligt ägda affärsbanker och statliga banker i enlighet med den kinesiska regeringens politik för att stödja och utveckla den kinesiska stålindustrin enligt femårsplanerna.

b) Bristande samarbete och användning av tillgängliga uppgifter

(158) Kommissionen begärde upplysningar från den kinesiska regeringen om den andel lån som kom från banker där den kinesiska regeringen är den största eller enda ägaren, banker där den kinesiska regeringen är ägare men inte är den största ägaren, banker där den kinesiska regeringen inte är ägare och banker som har utländska ägare, både till industrin som helhet och till den industri som berörs av detta förfarande. Den kinesiska regeringen svarade att den inte för register över beloppen och procentandelarna för de lån som ges av statligt ägda banker och att den inte heller har några register över lån till stålindustrin. Den kinesiska regeringen föreslog inte någon alternativ källa till dessa upplysningar.

(159) Kommissionen efterfrågade också upplysningar om det statliga ägandet av banker och finansinstitut, men den kinesiska regeringen lämnade inga sådana utan hävdade att den inte för sådana register. Även om det inte är troligt att den kinesiska regeringen är omedveten om vilka tillgångar den äger, konstateras det att enligt offentligt tillgängliga uppgifter (45) (46) är den kinesiska regeringen en stor ägare i många av de största bankerna i Kina och alltså, precis som i fallet med de statligt ägda företag som tillverkar varmvalsat och kallvalsat stål, har tillgång till bankernas bolagsordningar som bör innehålla detaljerad ägarinformation. I detta avseende noteras också att enligt artikel 61 i lagen om affärsbanker [2003] ska bankerna ”överlämna balansräkningar, resultaträkningar och andra redovisningsrapporter och statistiska rapporter och handlingar till statsrådets banktillsynsorgan och Kinas folkbank”.

(160) Kommissionen begärde också in information (genom ett särskilt frågeformulär, bilaga A) rörande strukturen på den statliga kontrollen i de berörda kinesiska bankerna och utövandet av politik eller politiska intressen när det gäller stålindustrin (dvs. bolagsstyrelsen och styrelsen som representerar aktieägarna, protokoll från möten med aktieägare/företagsledning, nationalitet när det gäller aktieägare/företagsledning, utlåningspolitik och riskbedömning när det gäller lån till de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna). I sitt svar på frågeformuläret lämnade den kinesiska regeringen emellertid endast in en bilaga A med mer allmänna upplysningar (främst sammanställda från bankernas webbplatser). Merparten av de särskilda upplysningar som efterfrågades i bilaga A lämnades inte. På några av frågorna svarade den kinesiska regeringen att den inte har den informationen i dag och i vissa fall lämnade den endast upplysningar om utvalda banker (bolagsordningar lämnades t.ex. endast för åtta banker). Kommissionen upprepade sin begäran i skrivelsen om ofullständigt svar och uppmanade den kinesiska regeringen att lämna alla upplysningar som efterfrågats i frågeformuläret. Den kinesiska regeringen lämnade några kompletterande upplysningar i sitt svar på skrivelsen om ofullständigt svar. Detta svar var dock fortfarande mycket ofullständigt och en stor del av de efterfrågade upplysningarna (t.ex. procentandelen statligt ägande i statligt ägda banker, bolagsordningarna för några av de banker som angavs i frågeformuläret, fullständiga svar på frågor i bilaga A) lämnades inte.

(161) I frågeformuläret, skrivelsen om ofullständigt svar och återigen under kontrollbesöket på plats, begärde kommissionen cirkulär från Kinas folkbank om utvidgning av finansinstitutens låneräntepolitik (YinFa [2003] nr 250 och YinFa [2004] nr 251). Kommissionen fick reda på att dessa cirkulär fanns vid den föregående undersökningen. I stället för att överlämna cirkulären hänvisade den kinesiska regeringen dock kommissionen till Kinas folkbanks webbplats för information om finansinstitutens låneräntepolitik. Under kontrollen lämnades två bevis in om detta, men det rörde sig endast om utskrifter från webbplatsen. Det går inte att hitta det fullständiga innehållet i dessa cirkulär på Kinas folkbanks webbplats.

(162) Kommissionen begärde också att Kinas folkbanks cirkulär om ändringarna den 8 juni 2013 skulle överlämnas vid kontrollen på plats. Den kinesiska regeringen överlämnade inte cirkuläret, utan tillhandahöll enbart allmän information som skrivits ut från Kinas folkbanks webbplats om justering av riktmärkena för räntorna.

(163) Kommissionen bad även den kinesiska regeringen att anordna möten med specifika banker för att kontrollera uppgifter om förmånliga lån till industrin för stålprodukter belagda med organiskt material. Den kinesiska regeringen anordnade emellertid inte några sådana möten och hävdade att den inte kunde ingripa i statligt ägda banker för att ordna sådana möten. Det noteras också att kommissionen i skrivelsen före kontrollen av den 7 juni 2013 förklarade att den skulle vara beredd att inleda kontrollen en dag tidigare och även avsätta mer tid för kontrollen om den kinesiska regeringen ansåg att bankerna var bäst lämpade att lämna förtydliganden och förklaringar om förmånliga lån. Därför begärde kommissionen att den kinesiska regeringen skulle bekräfta bankernas närvaro före kontrollen så att kontrollgruppen skulle kunna göra de förberedelser som krävdes. I sin skrivelse av den 15 juni 2012 hävdade den kinesiska regeringen att den skulle fortsätta att uppmana bankerna att samarbeta men att den inte kunde tvinga dem. Slutligen var det först under kontrollens första dag som kommissionens grupp informerades om att företrädaren för China Construction Bank fanns tillgänglig för frågor och förklaringar. Eftersom kommissionen inte hade informerats om detta (trots att detta uttryckligen begärts i skrivelsen före kontrollen), gick det inte att ta upp specifika frågor om avtal och lånevillkor utan endast mer allmänt hållna frågor. I vilket fall som helst lämnades inga styrkande handlingar för de uttalanden som gjordes av företrädaren för China Construction Bank, med den förklaringen att alla handlingar som kommissionen begärde var konfidentiella och interna.

(164) Den kinesiska regeringen uppmärksammades i enlighet med artikel 28.1 och 28.6 i grundförordningen på följderna av bristande samarbetsvilja. På grund av det bristande samarbetet blev det nödvändigt att, utöver relevanta dokument från de kinesiska myndigheterna som andra parter överlämnade, använda uppgifter från andrahandskällor, däribland klagomålet och offentligt tillgänglig information som inhämtats via internet.

c) Resultat av undersökningen

(165) I undersökningen konstaterades att den kinesiska finansmarknaden karaktäriseras av statliga ingripanden eftersom de flesta stora banker är statsägda. De kinesiska myndigheterna lämnade bara mycket begränsad information om aktieinnehav eller ägande av bankerna i Kina. Såsom beskrivs närmare nedan, sammanställde emellertid kommissionen tillgänglig information för att komma fram till ett representativt undersökningsresultat. Vid utförandet av analysen av huruvida bankerna har eller utövar statliga befogenheter (offentliga organ), sökte kommissionen efter information rörande inte bara statligt ägande av bankerna, utan också efter andra kännetecken, såsom statlig närvaro i bolagsstyrelserna, statlig kontroll av verksamheten, utövandet av statlig politik eller statliga intressen samt huruvida bankerna inrättats genom lagstiftning.

(166) Av de tillgängliga uppgifterna drogs slutsatsen att de statsägda bankerna i Kina har den största marknadsandelen och är de dominerande aktörerna på den kinesiska finansmarknaden. Enligt 2006 års rapport från Deutsche Bank Research om Kinas banksektor (47) kan de statsägda bankernas andel uppgå till över 2/3 av den kinesiska marknaden. I fråga om samma sak noterades i WTO:s handelspolitiska g