Kommissionens beslut

av den 21 februari 2001

om avslutande av antidumpningsförfarandet rörande import av ferrokisel med ursprung i Brasilien, Kazakstan, Folkrepubliken Kina, Ryssland, Ukraina och Venezuela

[delgivet med nr K(2001) 414]

(2001/230/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen(1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2238/2000(2), särskilt artikel 9 och artikel 11.2 i denna,

efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

A. FÖRFARANDE

1. Tidigare undersökningar

(1) Import av ferrokisel med ursprung i Venezuela omfattas sedan 1983 av antidumpningsåtgärder och sedan 1987 gäller detta även för import med ursprung i Brasilien, Kazakstan, Ryssland och Ukraina. Dessa åtgärder utökades och förlängdes i december 1993 i och med att slutgiltiga antidumpningsåtgärder rörande import med ursprung i Brasilien, Island, Kazakstan, Norge, Ryssland, Sverige, Ukraina och Venezuela infördes genom rådets förordning (EG) nr 3359/93 av den 2 december 1993 om ändrade antidumpningsåtgärder på import av ferrokisel med urspurng i Ryssland, Kazakstan, Ukraina, Island, Norge, Sverige, Venezuela och Brasilien(3). Åtgärderna rörande importen från Island, Norge och Sverige avbröts den 1 januari 1994 genom rådets förordning (EG) nr 5/94 av den 22 december 1993 om avbrytande av antidumpningsåtgärder mot Efta-stater(4). En delöversyn av åtgärderna rörande importen från Brasilien har genomförts och genom rådets förordning (EG) nr 351/98(5) sänktes tullen för två brasilianska exporterande producenter till 0 %, eftersom det fastställts att de inte utövade dumpning.

(2) I mars 1994 infördes genom rådets förordning (EG) nr 621/94(6) slutgiltiga antidumpningsåtgärder även för import från Kina och Sydafrika.

(3) Slutgiltiga antidumpningstullar för import av ferrokisel med ursprung i Egypten och Polen infördes genom rådets förordning (EEG) nr 3642/92(7). Dessa tullar upphörde att gälla till följd av kommissionens beslut 1999/426/EG(8), i vilket drogs slutsatsen att skadan sannolikt inte skulle återkomma om åtgärderna upphörde att gälla.

2. Begäran om översyn

(4) Efter offentliggörandet av tillkännagivandet om att giltighetstiden snart skulle löpa ut för antidumpningsåtgärderna(9) begärde den klagande i den ursprungliga undersökningen, Liaison Committee of the Ferro-Alloy Industry (Euroalliages, nedan kallad den sökande) en översyn vid giltighetstidens utgång i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad grundförordningen) av åtgärderna rörande Brasilien, Kazakstan, Kina, Ryssland, Ukraina och Venezuela.

(5) Kommissionen fastslog efter samråd med rådgivande kommittén att bevisningen var tillräcklig för att motivera inledandet av en översyn vid giltighetstidens utgång och offentliggjorde därför ett tillkännagivande om inledande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(10) och påbörjade undersökningen. Undersökningen pågick i mer än två år till följd av att det var svårt att inhämta vissa uppgifter (på grund av det stora antal länder som undersökningen omfattade och gemenskapens utvidgning 1995) och att parterna givits långa tidsfrister för att lämna synpunkter i samband med den komplexa analysen av gemenskapens intresse.

(6) Eftersom någon begäran om översyn av åtgärderna rörande Sydafrika inte inkom upphörde dessa åtgärder att gälla den 20 mars 1999.

3. Undersökning

(7) Undersökningen rörande dumpning omfattade perioden 1 oktober 1997-30 september 1998 (nedan kallad undersökningsperioden). Undersökningen rörande skada omfattade perioden från och med 1994 till och med slutet av undersökningsperioden (nedan kallad skadeundersökningsperioden).

(8) Kommissionen underrättade officiellt de sökande gemenskapsproducenterna, de exporterande producenter och importörer som såvitt känt var berörda, företrädare för de berörda exportländerna och den sökande om att översynen inletts och gav berörda parter tillfälle att lämna synpunkter och begära att bli hörda inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande.

Kommissionen sände frågeformulär till de parter som såvitt känt var berörda och fick svar från gemenskapsproducenter och importörer samt exporterande producenter i de berörda länderna.

Ett antal exporterande producenter i de berörda länderna, gemenskapsproducenter, användare i gemenskapen och en importör lämnade synpunkter skriftligen. Alla parter som inom utsatt tid begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle till detta.

(9) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den bedömde vara nödvändiga för sin undersökning och gjorde kontrollbesök hos följande företag:

a) Gemenskapsproducenter:

Ferroatlántica SL, Spanien

Pechiney Electrometallurgie, Frankrike

Vargön Alloys AB, Sverige

b) Importörer:

Considar Europe SA, Belgien

c) Exporterande producenter:

Brasilien

Cia. Ferroligas Minas Gerais (Minasligas)

Cia. de Ferro Ligas da Bahia (Ferbasa) SA

Italmagnesio Nordeste SA

Nova Era Silicon SA

Rima Industrial SA

Venezuela

Ferroatlántica de Venezuela SA (Ferroven)

(10) Alla berörda parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för slutsatserna i denna översyn. De beviljades även en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter efter det att dessa uppgifter lämnats ut. De synpunkter som inkom inom utsatt tid beaktades och i förekommande fall ändrades undersökningsresultaten i enlighet med dessa.

B. BERÖRD PRODUKT

1. Berörd produkt

(11) Den produkt som berörs är densamma som i den ursprungliga undersökningen, dvs. ferrokisel innehållande högst 4 viktprocent magnesium. Ferrokisel framställs i ljusbågsugnar genom reduktion av kvarts med hjälp av kolhaltiga produkter. Produkten används inom järn- och stålindustrin som ett deoxidationsmedel och som legering. Ferrokisel säljs i form av stycken, korn eller pulver och förekommer i olika kvaliteter som skiljer sig åt beträffande kiselhalten och halten av föroreningar (aluminium, kol etc.). Ferrokisel innehållande minst 70 viktprocent kisel anses vara av hög renhetsgrad, ferrokisel innehållande mer än 55 men mindre än 70 viktprocent kisel anses vara av normal renhetsgrad och ferrokisel innehållande mindre än 55 viktprocent anses vara av låg renhetsgrad.

(12) Det konstaterades att alla olika former och kvaliteter av ferrokisel som exporterades från de berörda länderna hade samma grundläggande fysiska och kemiska egenskaper och huvudsakligen samma slutliga användningsområden. De ansågs därför utgöra en och samma produkt. Den berörda produkten klassificeras för närvarande enligt KN-nummer 72022110, 7202 21 90 och 7202 29 90.

2. Likadan produkt

(13) Det ferrokisel som produceras i gemenskapen utgörs till största delen av ferrokisel med hög renhetsgrad, dvs. innehållande minst 75 viktprocent kisel (ferrokisel 75). Det fastställdes att det ferrokisel som producerades och såldes på den brasilianska respektive den venezuelanska marknaden och det ferrokisel som exporterades till gemenskapen från Brasilien och Venezuela var likadana produkter i enlighet med artikel 1.4 i grundförordningen, eftersom de var identiska eller snarlika när det gäller fysiska och kemiska egenskaper och slutgiltiga användningsområden. Dessutom konstaterades det att det inte fanns några grundläggande olikheter i fysiska och kemiska egenskaper och slutliga användningsområden mellan det ferrokisel som exporterades till gemenskapen från Kazakstan, Kina, Ryssland och Ukraina och den produkt som producerades och såldes på den inhemska marknaden i det jämförbara land som anges i skäl 24. Det fanns inte heller några skillnader mellan det ferrokisel som exporterades från de berörda länderna och den produkt som producerades och såldes av de sökande gemenskapsproducenterna på gemenskapsmarknaden.

C. FORTSATT ELLER ÅTERKOMMANDE DUMPNING

1. Metod

(14) I detta avsnitt förklaras den allmänna metod som använts för att fastställa huruvida det är sannolikt att dumpningen fortsätter eller återkommer om de gällande åtgärderna upphör att gälla.

Allmänna anmärkningar

(15) När det gäller sannolikheten för fortsatt dumpning undersökte kommissionen om dumpning förekom i samband med export till gemenskapen från de berörda länderna under undersökningsperioden, eftersom det var rimligt att anta (eftersom inget tydde på motsatsen) att dumpningen sannolikt skulle fortsätta om åtgärderna upphävdes. Dessa dumpningsberäkningar gjordes trots att exporten till gemenskapen från de flesta av de länder som omfattades av undersökningen var liten. Det ansågs ändå lämpligt att undersöka den allmänna dumpningsnivån för dessa volymer, eftersom denna nivå kunde användas som en indikator på sannolikheten för förekomsten av dumpning i samband med större volymer om de gällande åtgärderna upphävdes (se skäl 16).

(16) När det gäller den undersökning av sannolikheten för återkommande dumpning (dvs. sannolikheten för att ett upphävande av de gällande åtgärderna skulle leda till ökad export till dumpade priser) som var nödvändig i de fall volymerna från de berörda länderna var relativt små, undersökte kommissionen både huruvida framtida dumpning var sannolik och huruvida en sådan eventuell dumpning skulle komma att ske i betydande kvantiteter. Sannolikheten för framtida dumpning bedömdes i förhållande till de berörda ländernas export till tredje land och frågan om ökade kvantiteter bedömdes i förhållande till all relevant utveckling, både den inhemska marknaden och exportmarknaden, av faktorer såsom produktionskapacitet, lager och priser på de olika marknaderna.

(17) Eftersom denna typ av översyn har till syfte att bedöma sannolikheten för att upphävandet av åtgärderna skulle leda till framtida dumpning, ansågs det varken nödvändigt eller lämpligt att beräkna dumpningsmarginaler och justeringar lika noggrant som vid en antidumpningsundersökning i enlighet med artikel 5 i grundförordningen. Dessutom avsåg den detaljerade undersökningen endast en period på tre månader av undersökningsperioden, vanligen det sista kvartalet om inget annat anges.

(18) De undersökningsresultat för Venezuela som grundade sig på dumpningsberäkningarna ansågs inte vara avgörande på grund av att den enda kända venezuelanska exporterande producenten privatiserades och köptes upp av en samarbetsvillig gemenskapsproducent strax efter undersökningsperioden (se skälen 80-84).

(19) Kommissionen har noterat att de amerikanska myndigheterna i augusti 1999 upphävde sina antidumpningsåtgärder rörande import av ferrokisel med ursprung i samma länder som omfattas av detta förfarande. Detta innebar att dessa länder fick tillgång till ytterligare en marknad till vilken de kunde lägga om en del av sin försäljning.

Normalvärde

(20) Kommissionen ansåg att den inhemska försäljningen i Brasilien var tillräckligt representativ för att kunna användas vid beräkningen av normalvärdet för Brasilien.

(21) Kommissionen undersökte därefter huruvida den inhemska försäljningen för varje företag hade skett vid normal handel i enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen, genom att för varje exporterad produkttyp fastställa hur stor andel av den inhemska försäljningen till oberoende kunder som inte såldes med förlust på den inhemska marknaden under undersökningsperioden.

a) För de produkttyper för vilka mer än 80 % av försäljningsvolymen på den inhemska marknaden såldes till priser som inte understeg kostnaden per enhet och vars vägda genomsnittliga försäljningspris var lika med eller högre än den vägda genomsnittliga produktionskostnaden fastställdes normalvärdet för varje produkttyp till det vägda genomsnittet av alla inhemska försäljningspriser för den berörda typen.

b) För de produkttyper för vilka minst 10 % men högst 80 % av försäljningsvolymen på den inhemska marknaden såldes till priser som inte understeg kostnaden per enhet fastställdes normalvärdet för varje produkttyp till det vägda genomsnittet av de inhemska försäljningspriser som var lika med eller högre än kostnaden per enhet för den berörda typen.

c) För de produkttyper för vilka mindre än 10 % av försäljningsvolymen på den inhemska marknaden såldes till priser som inte understeg kostnaden per enhet ansågs det att den berörda produkttypen inte såldes vid normal handel och följaktligen konstruerades ett normalvärde för dessa produkttyper.

(22) I enlighet med artikel 2.6 i grundförordningen konstruerades normalvärdet på grundval av tillverkningskostnaden för den berörda typen jämte ett belopp för att täcka försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt vinst. Man använde härvid den berörda producentens försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader för den likadana produkten, och vinsten fastställdes till de berörda producenternas vägda genomsnittliga vinst på försäljningen av den likadana produkten vid normal handel.

(23) Eftersom Kazakstan, Kina, Ryssland och Ukraina inte ansågs vara marknadsekonomier fastställdes normalvärdet på grundval av uppgifter från ett tredje land med marknadsekonomi i enlighet med artikel 2.7 i grundförordningen. Brasilien föreslogs av den sökande och angavs i tillkännagivandet om inledande. Ingen exporterande producent motsatte sig detta förslag inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet, under det att en ukrainsk exporterande producent uttalade sig för förslaget.

(24) Brasilien ansågs vara ett lämpligt val av jämförbart land, eftersom dess produktion, kapacitet och inhemska förbrukning är betydande. Det finns flera inhemska producenter, vilket gör att konkurrensen är stor på den inhemska marknaden, och den inhemska försäljningen av den berörda produkten är betydande. Eftersom Brasilien ingår i den aktuella undersökningen var det dessutom sannolikt att de brasilianska producenterna skulle samarbeta i undersökningen. Något alternativt jämförbart land varken föreslogs eller hittades. Under dessa omständigheter valdes Brasilien som jämförbart land och normalvärdet fastställdes på grundval av de vägda genomsnittliga normalvärden som fastställts för de enskilda brasilianska företagen för varje kiselhaltkategori.

Exportpris

(25) Exportpriset fastställdes i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av de exportpriser som faktiskt betalats eller skulle betalas av oberoende kunder i gemenskapen.

(26) I de fall inga uppgifter lämnades av de exporterande producenterna i ett visst land eller de uppgifter som lämnades av de exporterande producenterna i ett visst land ansågs vara ofullständiga fastställde kommissionen i enlighet med artikel 18.1 i grundförordningen ett genomsnittligt exportpris för landet på grundval av statistik från Eurostat eller andra tillgängliga uppgifter.

(27) I syfte att bedöma sannolikheten för återkommande dumpning fastställde kommissionen även exportpriserna till kunder i tredje land.

Rättvis jämförelse

(28) I syfte att uppnå en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen beaktade kommissionen alla eventuella olikheter som påverkade prisernas jämförbarhet.

(29) Följaktligen beaktades olikheter i transportkostnader, kostnader för sjötransport och försäkring, hanterings-, lastnings- och därmed sammanhängande kostnader, importavgifter och indirekta skatter, förpacknings-, kredit- och kundservicekostnader, provisioner och rabatter, när detta var berättigat. Jämförelsen skedde vanligen fritt fabrik. Undersökningsresultatet för de länder där jämförelsen skedde fritt ombord hade inte förändrats om jämförelsen hade skett fritt fabrik i stället.

Dumpningsmarginaler

(30) I syfte att bedöma dumpningsmarginalerna jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset för varje produkttyp. För länder med marknadsekonomi skedde jämförelsen fritt fabrik och för länder som inte är marknadsekonomier skedde den vanligen fritt ombord exportlandets gräns.

2. Brasilien

Sannolikhet för fortsatt dumpning

(31) Normalvärdet fastställdes på grundval av både inhemska priser och konstruerade värden.

(32) För en exporterande producent som inte hade någon export under undersökningsperiodens tre sista månader fastställdes normalvärdet för de tre föregående månaderna, då företaget hade haft export, i syfte att möjliggöra en jämförelse med exportpriserna under den perioden.

(33) Exportpriset grundade sig på de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas av oberoende kunder i gemenskapen.

(34) Endast två av de sex samarbetsvilliga exporterande producenterna hade försäljning till gemenskapen under undersökningsperioden, och dessa två omfattades av en nolltullsats.

(35) I syfte att uppnå en rättvis jämförelse justerades både normalvärdena och exportpriserna till fritt fabrik.

(36) Det framgick av jämförelsen mellan normalvärdena i Brasilien och priserna för den brasilianska exporten till gemenskapen att det förekom ringa eller ingen dumpning. Dumpningen avsåg hur som helst en mycket liten exportvolym och det finns tecken på att denna låga dumpningsmarginal var tillfällig och upphörde efter undersökningsperioden.

Sannolikhet för återkommande dumpning

(37) Denna dumpningsberäkning omfattade en jämförelse mellan normalvärdena i Brasilien och exportpriserna till tredje länder utanför gemenskapen. Normalvärdena fastställdes på grundval av de faktiska priserna i Brasilien och exportpriserna fastställdes på grundval av de priser som faktiskt betalts eller skulle betalas av oberoende kunder i dessa tredje länder. I syfte att uppnå en rättvis jämförelse justerades dessa priser till fritt fabrik. Det framgick av jämförelsen mellan normalvärdena och exportpriserna till tredje land att det förekom viss dumpning, men de uppgifter som inhämtats vid kontrollbesöken (särskilt rörande devalveringen av den brasilianska valutan) visade dock att denna dumpning eventuellt inte fortgått.

(38) Hänsyn togs även till det faktum att några brasilianska exportörer sedan en tid omfattades av nolltullsats, närmare bestämt en sedan 1994 och två andra sedan 1998, utan att detta hade lett till någon betydande ökning av deras export till gemenskapen.

(39) De brasilianska exporterande producenternas kapacitetsutnyttjande var högt under undersökningsperioden och av kontrollen av de samarbetsvilliga brasilianska exporterande producenternas verksamhet framgick inget som tydde på att det fanns någon avsikt att väsentligt ändra den nuvarande inhemska försäljningsnivån eller det nuvarande inhemska försäljningsmönstret inom den närmaste framtiden.

(40) När det gäller försäljningen till tredje länder utanför gemenskapen uppgav de flesta brasilianska exporterande producenter att de önskade utöka sin försäljning till Fjärran östern. Fastän det framgick av undersökningen att det skulle vara svårt för de brasilianska producenterna att ytterligare utöka sin marknadsandel på grund av den starka konkurrensen från kinesiska leverantörer och en svag efterfrågan i Japan fanns det inget som tydde på att de brasilianska exportörerna inte skulle kunna behålla sin befintliga marknadsandel.

Slutsats

(41) Det framgick av undersökningen rörande fortsatt dumpning att en mycket liten del av exporten till gemenskapen skedde till dumpade priser. Även de berörda volymerna var mycket små. Det fanns även andra indikatorer, inbegripet devalveringen av den brasilianska valutan, som visade att någon fortsatt väsentlig dumpning inte var sannolik inom den närmaste framtiden.

(42) Dessutom fanns det inget som tydde på att de brasilianska exportörerna skulle komma att återgå till sina tidigare exportnivåer till gemenskapen. Mönstret för den inhemska försäljningen och exportförsäljningen föreföll etablerat och det ansågs osannolikt att detta mönster skulle komma att ändras i någon betydande utsträckning inom den närmaste framtiden.

(43) I detta hänseende beaktades det faktum att några brasilianska exportörer hade omfattats av en nolltullsats under flera år utan att detta hade lett till någon väsentlig ökning av deras export till gemenskapen.

(44) Allmänt sett är det rimligt att dra den slutsatsen att sannolikheten är liten för att ett upphävande av åtgärderna skulle leda till förnyad dumpning i betydande kvantiteter från Brasilien.

3. Kina

(45) Trots att frågeformulär sändes till 37 kinesiska exportörer inkom inga svar. Till följd härav träffades avgöranden i enlighet med artikel 18.1 i grundförordningen på grundval av tillgängliga uppgifter.

Sannolikhet för fortsatt dumpning

(46) Normalvärdet för Kina fastställdes på grundval av normalvärdet i det jämförbara landet Brasilien.

(47) Exportpriset fastställdes på grundval av tillgängliga uppgifter från Eurostat, dvs. det vägda genomsnittliga värdet cif gemenskapens gräns under undersökningsperioden för en liten importvolym från Kina för alla kvaliteter av ferrokisel.

(48) Normalvärdena och exportpriserna gjordes jämförbara genom att bägge justerades till fritt ombord exportlandets gräns.

(49) Det framgick av analysen av normalvärdena och exportpriserna att den kinesiska exporten till gemenskapen dumpades i betydande omfattning under undersökningsperioden.

Sannolikhet för återkommande dumpning

(50) Eftersom inga kinesiska exporterande producenter samarbetade i undersökningen fastställdes sannolikheten för återkommande dumpning på grundval av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18.1 i grundförordningen. I detta fall ansågs de bästa uppgifterna vara undersökningsresultaten rörande sannolikheten för fortsatt dumpning. På denna grundval ansågs det sannolikt att dumpningen från Kina skulle återkomma i betydande utsträckning om åtgärderna upphörde att gälla.

(51) Eftersom de kinesiska exporterande producenterna inte samarbetade träffades avgörandena rörande sannolikheten för dumpning i betydande omfattning på grundval av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18.1 i grundförordningen. I detta sammanhang hämtade kommissionen uppgifter från industrins publikationer och artiklar i pressen och enligt dessa överskred produktionen i Kina den inhemska efterfrågan och exportefterfrågan med 250000 ton per år, vilket innebär att det finns betydande kapacitet och lager som kan användas till att åberopa en betydande export till gemenskapen om åtgärderna skulle upphöra att gälla.

Slutsats

(52) Det framgår tydligt av tillgängliga uppgifter att det finns betydande kapacitet som kan användas för export till gemenskapen om åtgärderna skulle upphöra. Den framgår tydligt av den befintliga bevisningen om dumpning att importen från Kina, om den skulle återupptas i betydande mängder, skulle ske till dumpade priser.

4. Kazakstan

Sannolikhet för fortsatt dumpning

(53) Normalvärdet för de exporterande producenterna i Kazakstan fastställdes på grundval av normalvärdet för det jämförbara landet Brasilien.

(54) De samarbetsvilliga brasilianska exporterande producenterna producerade inte ferrokisel med normal renhetsgrad, vilket är en produkttyp som exporterades från Kazakstan. Normalvärdet för denna typ beräknades därför på grundval av ett enkelt genomsnitt av de normalvärden för ferrokisel med hög renhetsgrad respektive låg renhetsgrad som fastställts för Brasilien.

(55) Eftersom den enda kända kazakstanska exporterande producentens exportförsäljning skedde till oberoende handlare i Kazakstan kunde detta företag inte vara säker på den slutliga bestämmelseorten för sin export av ferrokisel. Följaktligen härleddes exportpriserna ur de uppgifter om exporten till gemenskapen som uppgivits av de kazakstanska tullmyndigheterna och från Eurostats uppgifter. Bägge källor visade på mycket låga volymer.

(56) I syfte att uppnå en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriserna gjordes jämförelsen fritt fabrik eller på en motsvarande nivå.

(57) Det framgick av analysen av normalvärdena och exportpriserna att en väsentlig dumpning förekommit under undersökningsperioden.

Sannolikhet för återkommande dumpning

(58) Normalvärdet för Kazakstan fastställdes på grundval av normalvärdet för det jämförbara landet Brasilien och exportpriset fastställdes på grundval av exporten till tredje land. I syfte att uppnå en rättvis jämförelse jämfördes normalvärdet och exportpriserna fritt fabrik eller på en motsvarande nivå. Det framgick av denna analys att det förekom väsentlig dumpning.

(59) Den enda samarbetsvilliga kazakstanska exporterande producent som var känd av kommissionen uppgav att han inte planerade några förändringar i sitt handelsmönster inom den närmaste framtiden.

(60) Denna kazakstanska exporterande producents produktion av ferrokisel minskade med ungefär 75 % mellan 1995 och undersökningsperioden. Under samma period minskade dess angivna produktionskapacitet för ferrokisel med ungefär 86 %. Det fanns tecken på att minskningen av den angivna kapaciteten åtminstone delvis berodde på att den ursprungliga kapaciteten överförts till produktion av andra produkter, men kunde ställas om igen. Dessutom fanns det annan betydande outnyttjad produktionskapacitet som kunde användas för produktion av ferrokisel i framtiden.

(61) Även om producenten i svaret på frågeformuläret uppgav att kapacitetsutnyttjandet i de ugnar som användes för produktion av ferrokisel skulle komma att vara betydligt högre 1999 och 2000 än under undersökningsperioden lämnades ingen avgörande bevisning till stöd för detta påstående.

Slutsats

(62) Tillgängliga uppgifter tyder på att det fanns betydande kapacitet som kunde ställas om till att producera för export till gemenskapen om de gällande åtgärderna skulle upphöra att gälla. Den framgår tydligt av den befintliga bevisningen om dumpning att importen från Kazakstan, om den skulle återupptas i betydande mängder, skulle ske till dumpade priser.

5. Ryssland

Sannolikhet för fortsatt dumpning

(63) Trots att den samarbetsvilliga exporterande producenten ursprungligen förklarade att han inte hade någon export till gemenskapen under undersökningsperioden, konstaterades några transaktioner till oberoende köpare med bestämmelseort i gemenskapen. Företaget visste inte med säkerhet och det kunde inte på grundval av de dokument som framlagts fastställas, huruvida dessa varor var kvar i gemenskapen eller huruvida deras slutliga bestämmelseort låg utanför gemenskapen. Följaktligen antogs dessa transaktioner utgöra försäljning till oberoende kunder i gemenskapen. På denna grundval utfördes en undersökning rörande sannolikheten för fortsatt dumpning. Med hänsyn till att alla ryska exportörer som exporterade ferrokisel till gemenskapen inte hade samarbetat i undersökningen genomfördes en andra undersökning av sannolikheten för fortsatt dumpning på grundval av Eurostats importstatistik.

(64) Normalvärdet för Ryssland fastställdes på grundval av normalvärdet för det jämförbara landet Brasilien. Eftersom de samarbetsvilliga brasilianska exporterande producenterna inte producerade ferrokisel med normal renhetsgrad, vilket exporterades av Ryssland, beräknades normalvärdet för denna typ på grundval av ett enkelt genomsnitt av de normalvärden för ferrokisel med hög renhetsgrad respektive låg renhetsgrad som fastställts för Brasilien.

(65) Den enda samarbetsvilliga ryska producenten exporterade sina varor antingen direkt till icke- närstående köpare eller genom en närstående handlare i tredje land. Försäljningen genom den närstående handlaren ingick inte i undersökningen, eftersom förhållandet kunde ha inverkat på de priser som togs ut. Exportpriset fastställdes därför på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas av oberoende köpare i gemenskapen för produkten.

(66) Med hänsyn till att dessa transaktioner utgjorde enligt Eurostats statistik mindre än hälften av den sammanlagda importen av ferrokisel med ursprung i Ryssland fastställdes de genomsnittliga exportpriserna dessutom på grundval av Eurostats statistik för undersökningsperiodens tre sista månader.

(67) I syfte att uppnå en rättvis jämförelse justerades normalvärdet och exportpriserna i vissa fall till fritt ombord exportlandets gräns och i vissa andra fall till fritt fabrik.

(68) Det framgick av jämförelsen mellan normalvärdena och exportpriserna att väsentlig dumpning förekommit under undersökningsperioden.

Sannolikhet för återkommande dumpning

(69) Normalvärdet för Ryssland fastställdes på grundval av normalvärdet för det jämförbara landet Brasilien och exportpriserna fastställdes på grundval av all export till tredje land, eftersom den ryska exporterande producenten inte kunde ange de exakta bestämmelseorterna för sin export av ferrokisel. I syfte att uppnå en rättvis jämförelse justerades normalvärdet och exportpriserna till fritt fabrik. Det framgick av denna analys att det förekom väsentlig dumpning.

(70) Den exporterade producenten hävdade att om dess försäljning ökade, skulle denna ökning endast säljas på dess hemmamarknad, i Asien eller i Mellanöstern och inte i gemenskapen. Någon bevisning till stöd för detta påstående framlades emellertid inte. Även om försäljningen till någon av dessa marknader ökade skulle den outnyttjade kapaciteten fortfarande vara betydande och volymmässigt överstiga den ryska exporten till gemenskapen före införandet av antidumpningsåtgärder. Under dessa omständigheter är det rimligt att anta att de ryska exportörena sannolikt skulle börja exportera till gemenskapen på nytt i betydande kvantiteter om åtgärderna upphörde att gälla.

Slutsats

(71) Kommissionen hade endast tillgång till begränsad information, eftersom endast en rysk exporterande producent besvarat frågeformuläret och denne enligt Eurostats statistik svarade för mindre än hälften av den ryska exporten till gemenskapen. Det framgick av undersökningen att den ryska exporten både till gemenskapen och till tredje land skedde till väsentligt dumpade priser. Denna dumpning jämte förekomsten av betydande outnyttjad kapacitet tyder på att det är sannolikt att ett upphävande av de gällande antidumpningsåtgärderna rörande import av den berörda produkten med ursprung i Ryssland skulle leda till dumpning av betydande kvantiteter inom den närmaste framtiden.

6. Ukraina

Sannolikhet för fortsatt dumpning

(72) Den samarbetsvilliga brasilianska exporterande producenten producerade inte ferrokisel med normal renhetsgrad, vilket är en produkttyp som exporterades från Ukraina. Normalvärdet för denna typ beräknades därför på grundval av ett enkelt genomsnitt av de normalvärden för ferrokisel med hög renhetsgrad respektive låg renhetsgrad som fastställts för Brasilien.

(73) Eftersom de samarbetsvilliga ukrainska exporterande producenterna inte uppgivit någon export för undersökningsperioden kunde exportpriserna till gemenskapen inte fastställas på grundval av uppgifter från dessa företag.

(74) Eurostat hade emellertid registrerat en liten importvolym av den berörda produkten med ursprung i Ukraina. Följaktligen fastställdes exportpriserna på grundval av Eurostats prisuppgifter för undersökningsperiodens tre sista månader.

(75) I syfte att uppnå en rättvis jämförelse justerades både normalvärdet och exportpriserna till fritt ombord exportlandets gräns eller motsvarande nivå.

(76) Det framgick av en jämförelse mellan normalvärdena och exportpriserna att det förekom väsentlig dumpning.

Sannolikhet för återkommande dumpning

(77) Normalvärdet för Ukraina fastställdes på grundval av normalvärdet för det jämförbara landet Brasilien. Exportpriserna fastställdes på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas för produkten vid försäljning till oberoende kunder på marknader i tredje länder utanför gemenskapen. För en exporterande producent fastställdes exportpriserna på grundval av exporttransaktioner under perioden mars till maj 1998, eftersom någon export inte rapporterats därefter. Transaktioner som omfattade visst slags legotillverkning beaktades inte. I syfte att uppnå en rättvis jämförelse justerades både normalvärdena och exportpriserna till fritt ombord exportlandets gräns. Det framgick av denna analys att det förekom väsentlig dumpning till dessa marknader i tredje land under undersökningsperioden.

(78) Trots att de exporterande producenterna framlade viss bevisning för att både den inhemska försäljningen och exportförsäljningen skulle öka något och deras kapacitet skulle minska, skulle en betydande del av den återstående nominella tekniska kapaciteten fortfarande finnas att tillgå. Även om det godtogs att brist på el och råvaror skulle kunna minska den tillgängliga kapaciteten drogs ändå slutsatsen att den fortfarande skulle vara betydande och överstiga den ukrainska exporten till gemenskapen före införandet av antidumpningsåtgärder.

Slutsats

(79) Undersökningen rörande dumpning i samband med försäljningen till gemenskapen under undersökningsperioden och i samband med försäljningen till marknader i tredje länder utanför gemenskapen visade att det förekom väsentlig dumpning. Denna faktor jämte den outnyttjade kapacitetens storlek tyder på att det är sannolikt att ett upphävande av de gällande antidumpningsåtgärderna rörande import av den berörda produkten med ursprung i Ukraina skulle leda till fortsatt dumpning och återkommande dumpning i betydande kvantiteter.

7. Venezuela

Sannolikhet för fortsatt eller återkommande dumpning

(80) Den enda venezuelanska exporterande producent som var känd under undersökningsperioden (Fesilven) samarbetade i undersökningen. Viss dumpning förekom under undersökningsperioden.

(81) Venezuelas regering privatiserade emellertid Fesilven den 4 december 1998, dvs. efter undersökningsperiodens slut. Till följd härav kom företaget att stå under direkt kontroll av en av de samarbetsvilliga gemenskapsproducenterna, Ferroatlántica SL, och döptes om till Ferroven.

(82) Ferrovens nya ledning hävdade att det inte är sannolikt att det nya företaget skulle ägna sig åt skadevållande dumpning, eftersom uppköpet av de gamla företagets tillgångar lett till bland annat följande grundläggande förändringar:

- Företaget övergick från att vara ett statsägt och subventionerat företag till att vara ett vinstdrivande företag som driver sin verksamhet under marknadsekonomiska förhållanden.

- Försäljningsstrategin leds numera av Ferroátlantica SL i Spanien, vilket bör leda till att man drar nytta av de logistiska fördelarna av att sälja i Nord- och Sydamerika istället för att sälja till dumpade priser på andra marknader såsom gemenskapsmarknaden.

- Företaget kommer endast att sälja till gemenskapsmarknaden om Ferroátlanticas egen produktion inte räcker för att täcka efterfrågan och detta till samma priser som tas ut av det spanska företaget i syfte att bibehålla moderbolagets ställning på gemenskapsmarknaden.

(83) Kommissionen undersökte detta påstående genom att för det första granska köpeavtalet mellan gemenskapsproducenten och Venezuelas regering, i vilket det tydligt anges att det nya företaget skall drivas enligt principerna om fri företagsamhet och fri konkurrens. Vid kontrollbesöket konstaterade kommissionen att fyra direktörer från Ferroátlantica hade sänts ut till Ferroven för att genomföra moderbolagets förfaranden när det gäller affärsstrategi, redovisning, produktkvalitet och effektivisering av produktionen. Dessutom skedde försörjningen med och betalningen av råmaterial och energi numera på normala marknadsvillkor.

(84) Kommissionen undersökte vidare huruvida Ferroven hade tillräckligt stor ledig kapacitet efter privatiseringen för att producera stora volymer för export till gemenskapen. Kommissionen drog slutsatsen att det fortfarande fanns en betydande ledig kapacitet. Det är emellertid klart att den venezuelanska exporterande producenten har verkliga logistiska fördelar jämfört med de flesta andra producenterna i världen när det gäller försäljning till marknaderna i Nord- och Sydamerika. I detta hänseende fastställdes att största delen av den berörda producentens totala omsättning av ferrokisel såldes på företagets inhemska marknad och till marknaderna i Nord- och Sydamerika. Ingen del av denna försäljning skedde till den stora marknad som Förenta staterna utgör (med en volym på ungefär 490000 ton per år) där antidumpningsåtgärderna upphörde att gälla i augusti 1999 (se skäl 19).

Slutsats

(85) Även om viss dumpning konstaterades under undersökningsperioden kan en korrekt bedömning av de framtida venezuelanska exportvolymerna och priserna inte göras utan att man även tar hänsyn till situationen för Ferrovens moderbolag, dvs. Ferroátlantica SL. Detta undersöktes i samband med sannolikheten för fortsatt eller återkommande skada, och kommissionen fann att den situation som konstaterats under undersökningsperioden hade förändrats i en sådan utsträckning att de undersökningsresultat rörande dumpning som fastställts för undersökningsperioden eventuellt inte längre är representativa för framtiden. Med hänsyn till undersökningsresultaten rörande skada ansågs det inte nödvändigt att dra några slutgiltiga slutsatser om sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning.

D. SITUATIONEN PÅ GEMENSKAPSMARKNADEN FÖR FERROKISEL

1. Inledande anmärkningar

(86) För att göra uppgifterna jämförbara för hela analysperioden ansågs Finland, Sverige och Österrike ha ingått i gemenskapsmarknaden 1994.

(87) Den sökande påpekade att Eurostats uppgifter inte täckte importen till dessa länder för 1994 och föreslog att dessa länders nationella statistik skulle användas i stället. Det gick emellertid inte att uppnå överensstämmelse mellan gemenskapens och dessa tre länders import- respektive exportstatistik. Följaktligen beaktades inte statistiken över importen till gemenskapen 1994 från dessa tre länder. Förbrukningen i dessa tre länder 1994 fastställdes i enlighet med den metod som anges i skäl 88.

2. Förbrukning i gemenskapen

(88) Förbrukningen för perioden från och med 1995 fastställdes på grundval av fullständig statistik från Eurostat för de 15 medlemsstaterna och uppgifter om gemenskapsindustrins och andra producenters försäljning. Eftersom det inte fanns några tillförlitliga uppgifter om importen till Finland, Sverige och Österrike för 1994 gjordes en uppskattning av förbrukningen i dessa länder på grundval av deras stålproduktion. Förbrukningen i de andra 12 medlemsstaterna fastställdes på grundval av kontrollerade försäljningsuppgifter från gemenskapsindustrin, uppgifter i klagomålet om andra gemenskapsproducenters produktion och Eurostats uppgifter om importvolymer.

(89) Förbrukningen ökade med 26 % under skadeundersökningsperioden, dvs. från ungefär 505000 ton 1994 till något mindre än 639000 ton under undersökningsperioden.

>Plats för tabell>

3. Berörd import

Inledande anmärkning

(90) Med hänsyn till att det enligt undersökningsresultaten inte finns någon sannolikhet för fortsatt eller återkommande dumpning från Brasilien, fullföljs inte undersökningen rörande sannolikhet för fortsatt eller återkommande skada när det gäller importen med ursprung i Brasilien.

Volymer och marknadsandelar

(91) Enligt Eurostats uppgifter var importen från Kazakstan, Kina och Ukraina under skadeundersökningsperioden mycket låg. Importen från Ryssland och Venezuela varierade över åren, men förblev liten i förhållande till förbrukningen och uppgick till 0,4 % respektive 1,6 % under undersökningsperioden. Marknadsandelen för den sammanlagda importen från de berörda länderna uppgick till 2,1 % under undersökningsperioden.

>Plats för tabell>

Priser

(92) Enligt Eurostats uppgifter var importpriserna cif (före tull) i euro per ton följande under undersökningsperioden: Kazakstan 413, Kina 471, Ryssland 447, Ukraina 421 och Venezuela 434. Dessa priser var betydligt lägre än genomsnittspriset för den sammanlagda importen (629 euro/ton).

(93) Eftersom importvolymen från de berörda länderna var mycket låg och det inte fanns uppgifter om de exporterande producenternas priser på grund av att dessa i mycket stor utsträckning inte samarbetade i undersökningen, var det inte möjligt att göra meningsfulla prisunderskridandeberäkningar.

4. Import från övriga tredje länder

(94) Marknadsandelen för importen från Norge uppgick till 52 % av gemenskapsmarknaden under undersökningsperioden. Under samma period uppgick marknadsandelen för övrig import till 29,8 %. Egypten, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Polen och Slovakien var de viktigaste bland de övriga exportländerna. Brasiliens marknadsandel uppgick till 0,9 %.

>Plats för tabell>

(95) Det framgick av undersökningen att importen från Norge dominerade gemenskapsmarknaden, eftersom den volymmässigt var mycket stor. Priserna för denna import var jämförbara med gemenskapsindustrins priser. Även importen från Egypten, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Polen och Slovakien var betydande, men skedde till lägre priser än gemenskapsindustrins priser. Importen från Brasilien var volymmässigt relativt liten, men skedde till priser som var högre än gemenskapsindustrins priser.

5. Gemenskapsindustrins priser

Inledande anmärkningar

(96) Undersökningen av den berörda importens inverkan på gemenskapsindustrin inbegrep en uppskattning av alla ekonomiska faktorer och indikatorer som var av betydelse för industrins situation. Några av de faktorer som anges i artikel 3.5 i grundförordningen behandlades emellertid inte i detalj, eftersom de inte bedömdes vara relevanta för gemenskapsindustrins situation i samband med denna undersökning. Slutligen att notera är att ingen av dessa faktorer nödvändigtvis är av avgörande betydelse.

Definition av gemenskapsindustrin

(97) Den sökande gemenskapsindustrin utgjordes vid avslutandet av de tidigare undersökningarna rörande de berörda länderna, dvs. 1993/1994, av tre producenter, nämligen Pechiney Electrometallurgie i Frankrike, SKW Trostberg AG i Tyskland och Carburos Metálicos (numera Ferroatlántica SL) i Spanien. Även ett fjärde gemenskapsföretag, Industria Elettrica Indel SpA, i Italien, producerade den berörda produkten vid denna tidpunkt. I början av skadeundersökningsperioderna (1987/1988) för dessa tidigare undersökningar fanns det minst ytterligare tre producenter, nämligen Ferrolegierungswerk Lippendorf GmbH i Tyskland, Officine Elettrochimiche Trentine och Utilizzazzioni Elettro Industriali (UEI) i Italien.

(98) Gemenskapsindustrins struktur har nu förändrats efter införandet av de åtgärder som är föremål för översyn. För det första blev Vargön Alloys AB (ett företag som producerat ferrokisel i många år) en gemenskapsproducent i och med Sveriges anslutning 1995. För det andra upphörde flera företag med sin produktion eller slogs samman med andra företag, vilket ledde till att det endast fanns tre gemenskapsproducenter av ferrokisel under undersökningsperioden. Den nu aktuella översynen vid giltighetstidens utgång begärdes för dessa tre producenters räkning, vilka svarade för den sammanlagda gemenskapsproduktionen av den berörda produkten. De tre sökande gemenskapsproducenterna (Ferroatlántica i Spanien, Pechiney Electrometallurgie i Frankrike och Vargön Alloys AB i Sverige) samarbetade i undersökningen och besvarade kommissionens frågeformulär. Dessa företag utgör gemenskapsindustrin.

Försäljningsvolym, marknadsandel och tillväxt

(99) Trots att gemenskapsindustrins försäljningsvolym ökade med 21 % under skadeundersökningsperioden minskade dess marknadsandel med 5 %. Industrins tillväxt var följaktligen lägre än sökningen av förbrukning.

>Plats för tabell>

Produktion, kapacitet och kapacitetsutnyttjande

(100) Det framgår av tabellen nedan att både gemenskapsindustrins produktion och dess kapacitet ökade under skadeundersökningsperioden och att dess kapacitetsutnyttjande samtidigt ökade med 6 %.

>Plats för tabell>

Produktionskostnad

(101) I syfte att uppnå tillförlitlighet vid fastställandet av kostnadsutvecklingen valdes ferrokisel 75 för kostnadsanalysen, eftersom produktmixen för andra ferrokiselkvaliteter var föränderlig över tiden. Det framgår av tabellen nedan att kostnaden per ton ferrokisel 75 (som utgör huvuddelen av den berörda produkten) ökade med 4 % under skadeundersökningsperioden.

>Plats för tabell>

Sysselsättning

(102) Det framgår av tabellen nedan att gemenskapsindustrin från 1994 till slutet av undersökningsperioden minskade antalet direkt sysselsatta inom ferrokiselproduktionen med 9 %. Ungefär 15 % av gemenskapsindustrins anställda är direkt sysselsatta med ferrokiselproduktion.

>Plats för tabell>

Produktivitet

(103) Det framgår av tabellen nedan att produktionen per anställd (arbetsproduktiviteten) ökade med 21 % under skadeundersökningsperioden på grund av den ökade produktionen och det minskade antalet anställda.

>Plats för tabell>

Prisutveckling

(104) En analys av gemenskapsindustrins genomsnittliga försäljningspriser gjordes på grundval av det sammanlagda värdet av försäljningen av ferrokisel 75 till icke-närstående kunder (i syfte att fastställa en tillförlitlig kostnadsindikator såsom förklarats ovan). Försäljningspriserna ökade med 6 % under skadeundersökningsperioden. Det är att märka att priserna ökade med 21 % mellan 1994 och 1996 för att därefter minska med 12 % mellan 1996 och undersökningsperioden.

>Plats för tabell>

Vinster

(105) Det framgår av tabellen nedan att lönsamheten ökade mellan 1994 och 1996 för att därefter minska under resten av skadeundersökningsperioden, huvudsakligen till följd av lägre priser.

>Plats för tabell>

Andra ekonomiska indikatorer

(106) Gemenskapsindustrins investeringar avsåg reparationer osv. snarare än nya ugnar. Det gick inte att fastställa någon skadeutvecklingstrend på grundval av de fluktuerande investeringsuppgifterna. Dessutom var lagren och lönerna relativt stabila under skadeundersökningsperioden och de uppvisade inte någon skadevållande trend. Den faktiska dumpningsmarginalens inverkan på gemenskapsindustrin ansågs inte vara relevant med hänsyn till den låga importvolymen.

(107) Det företogs ingen detaljerad analys av kassaflöde, förmåga att anskaffa kapital (eller investeringsmedel), investeringar och avkastning på investeringar, eftersom en sådan analys skulle ha avsett företagen i deras helhet. Eftersom andra verksamhetsgrenar i genomsnitt svarar för mer än 50 av gemenskapsindustrins omsättning skulle en analys av hela företaget inte nödvändigtvis vara representativ för den berörda produkten.

6. Slutsats

(108) Gemenskapsindustrin gynnades av att dess pris per enhet för ferrokisel ökade mellan 1994 och 1996, men i slutet av skadeundersökningsperioden minskade dess vinstmarginaler betydligt till följd av prisminskningar och ökade produktionskostnader. Trots att efterfrågan ökade i gemenskapen under skadeundersökningsperioden på grund av utvecklingen inom stålindustrin minskade gemenskapens marknadsandel med 5 %.

(109) Det är att notera att importen från de berörda länderna hade en marknadsandel på ungefär 2 % under skadeundersökningsperioden. Importen med ursprung i Norge uppnådde däremot en marknadsandel på mer än 50 % under undersökningsperioden och marknadsandelen för importen från övriga tredje länder uppgick till ungefär 30 %.

(110) Följaktligen ansåg kommissionen att gemenskapsindustrins situation var svagare under undersökningsperioden än i början av skadeundersökningsperioden.

E. SANNOLIKHET FÖR FORTSATT ELLER ÅTERKOMMANDE SKADA

1. Inledande anmärkning

(111) I syfte att skydda affärshemligheter har en del uppgifter rörande de samarbetsvilliga exporterande producenternas produktionskapacitet, försäljningsvolymer och priser angivits i ungefärliga eller sammanslagna tal.

2. Analys av situation före exporterande producenterna i de berörda tredje länderna

Venezuela

(112) Såsom angivits i skäl 81 privatiserade Venezuelas regering Fesilven den 4 december 1998, dvs. efter undersökningsperioden.

(113) Det framgick av undersökningen att Fesilven fortsatte att sälja på gemenskapsmarknaden under undersökningsperioden till priser som var lägre än gemenskapsindustrins priser, även när hänsyn tagits till de gällande antidumpningsåtgärderna.

(114) Den nya ledningen för Ferroven och dess moderbolag Ferroatlántica hävdade dock även att den inte hade för avsikt att sälja ferrokisel producerat i Venezuela till låga priser på gemenskapsmarknaden. Den hävdade att den hade för avsikt att sälja ferrokisel producerat i Venezuela till Nord- och Sydamerika och fortsätta att använda ferrokisel producerat i Spanien för försäljningen till gemenskapen. Dessa påståenden ansågs vara helt godtagbara, eftersom gemenskapsproducenten kunde påvisa att den hade fortsatt att investera i produktionsanläggningar och att det därför var osannolikt att företaget skulle äventyra dessa investeringar genom att sälja till låga priser på sin egen marknad. Det vore dessutom endast att anse som ett normalt ekonomiskt beteende om en gemenskapsproducent upprätthöll priserna på sin egen marknad och samtidigt maximerade vinsten på försäljningen av ferrokisel producerat i Venezuela.

(115) Såsom nämnts i skäl 84 är Förenta staternas stora marknad en ny marknad för Ferroven sedan augusti 1999.

Slutsats

(116) Även om en framtida import till gemenskapen från Venezuela inte kan uteslutas skulle en sådan import sannolikt inte komma att ske varken till sådana priser eller i sådana volymer som vållar väsentlig skada. Följaktligen drogs slutsatsen att det inte är sannolikt att skadan återkommer i samband med import av ferrokisel producerat av Ferroven.

Kazakstan, Kina, Ryssland och Ukraina

Sannolika exportpriser

(117) Trots att handeln under undersökningsperioden omfattade alltför små kvantiteter för att möjliggöra meningsfulla prisunderskridandeberäkningar var cif-priserna för denna import betydligt lägre än gemenskapsindustrins priser. Även när priserna för export till andra tredje länder med ursprung i dessa länder omräknats till ett konstruerat cif-pris gemenskapens gräns var de betydligt lägre än gemenskapsindustrins priser. I skälen 52, 62, 71 och 79 dras dessutom slutsatsen att åtgärdernas upphörande sannolikt skulle leda till att dumpning från dessa länder återkommer. Följaktligen kan den slutsatsen dras att exporten till gemenskapsmarknaden från dessa länder sannolikt kommer att ske till dumpade priser som väsentligt underskrider gemenskapsindustrins priser om åtgärderna tillåts upphöra att gälla.

Sannolika exportvolymer

(118) Kommissionen undersökte vilka lager och vilken kapacitet varje berört land hade.

(119) I skäl 51 drogs på grundval av tillgängliga uppgifter den slutsatsen att det finns en stor kapacitet och stora lager i Kina som kan tas i anspråk för att återuppta en betydande export till gemenskapen om åtgärderna skulle upphöra att gälla.

(120) Såsom angivits i skälen 60-62 hade den enda kända kazakstanska exporterande producenten en betydande potentiell och faktisk ledig kapacitet som skulle kunna användas till produktion av ferrokisel för export till gemenskapen.

(121) I skäl 70 konstaterades det att det fanns en betydande outnyttjad kapacitet i Ryssland som skulle kunna användas för export till gemenskapen om åtgärderna skulle upphöra att gälla.

(122) Såsom nämnts i skäl 78 finns det en stor ledig kapacitet i Ukraina som kan användas till produktion av mer ferrokisel för export till gemenskapen.

(123) Det konstaterades även att en del av den tillgängliga produktionskapaciteten i Kazakstan och i Ryssland kan komma att ställas om till produktion av andra ferrolegeringar såsom ferrokrom, särskilt med hänsyn till att antidumpningsåtgärderna rörande import till gemenskapen av ferrokrom med ursprung i dessa länder upphörde att gälla den 25 mars 2000(11). Kommissionen ansåg emellertid att det fortfarande fanns en betydande kapacitet som dessa länder skulle kunna använda till produktion av ferrokisel för export.

(124) Såsom nämns i skäl 19 omfattas import med ursprung i Kazakstan, Kina, Ryssland och Ukraina sedan augusti 1999 inte längre av antidumpningsåtgärder i Förenta staterna. Med hänsyn till denna marknads storlek och den prisnivå som råder där förefaller det finnas visst utrymme för en ökning av importen med ursprung i dessa länder till denna marknad, särskilt med hänsyn till den ringa import som förekom innan de amerikanska myndigheterna beslutade att upphäva åtgärderna. Det skulle emellertid fortfarande finnas en betydande kapacitet tillgänglig för export till gemenskapsmarknaden.

Slutsats

(125) Med hänsyn till undersökningsresultaten rörande sannolikheten för fortsatt och återkommande dumpning och till den betydande kapacitet som finns i Kazakstan, Kina, Ryssland och Ukraina och trots de olika faktorer som kan minska den kapacitet som kan användas för export till gemenskapen drog kommissionen slutsatsen att den dumpade importen till gemenskapen med ursprung i dessa länder kan komma att öka betydligt om åtgärderna skulle uppgöra att gälla.

3. Slutsats om sannolikheten för återkommande skada för gemenskapsindustrin

(126) Gemenskapsmarknaden för ferrokisel antas vara relativt stabil på medellång sikt, eftersom efterfrågan nästan helt och hållet är beroende av stålproduktionen. Gemenskapsindustrin innehade 16,5 % av marknaden under undersökningsperioden och dess sammanlagda kapacitet skulle ha möjliggjort en andel på högst 23 %.

(127) Ett upphävande av åtgärderna skulle kunna leda till att gemenskapsindustrins nuvarande marknadsandel urholkades till följd av ökade importvolymer. Det är emellertid svårt att uppskatta i vilken utsträckning den skulle minska.

För det första har användarindustrin hävdat att den av kvalitetsskäl och leveranstrygghetsskäl skulle fortsätta att använda gemenskapsindustrin som försörjningskälla för en del av sitt ferrokisel även om åtgärderna upphävdes. Även om det inte går att dra några avgörande slutsatser rörande detta påstående förefaller det faktum att tre viktiga brasilianska exporterande producenter inte ökade sin export till gemenskapen när de fick en nolltullsats utgöra ett stöd för användarindustrins påstående.

För det andra är Norge såsom nämnts ovan den viktigaste aktören på gemenskapsmarknaden. De norska exporterande producenternas reaktion på en ökning av importvolymen från de berörda länderna kommer att vara avgörande för hur samtliga övriga aktörer på gemenskapsmarknaden kommer att reagera.

(128) Eftersom gemenskapsindustrin är en relativt liten aktör på gemenskapsmarknaden är framförallt försäljningsprisernas utveckling av betydelse, vilken i sin tur inverkar direkt på lönsamheten. Även om det är klart att pristrycket på importen från de berörda länderna skulle öka om åtgärderna tilläts upphöra är det oklart vilken inverkan en sådan utveckling skulle få för gemenskapsindustrin. Detta beror på att användarindustrin såsom nämnts ovan fortfarande skulle kunna använda gemenskapsindustrin som försörjningskälla för ferrokisel.

(129) Med hänsyn till undersökningsresultaten rörande sannolikheten för fortsatt och återkommande dumpning och undersökningsresultatet att import med ursprung i Kazakstan, Kina, Ryssland och Ukraina kan komma att öka betydligt om åtgärderna tillåts upphöra dras slutsatsen att gemenskapsindustrins situation skulle försämras. Trots att det med hänsyn till att priserna och lönsamheten utvecklas negativt i industrin är svårt att uppskatta hur mycket dess situation skulle försämras är det ändå sannolikt att skadan skulle återkomma. När det gäller Venezuela är det osannolikt att åtgärdernas upphörande skulle få någon väsentlig skadevållande verkan.

F. GEMENSKAPENS INTRESSE

1. Allmänna överväganden

(130) Kommissionen undersökte huruvida det låg i gemenskapens intresse totalt sett att bibehålla antidumpningsåtgärderna.

(131) Det erinras om att ferrokisel med ursprung i Venezuela omfattas av antidumpningsåtgärder sedan 1983, ferrokisel med ursprung i Brasilien, Kazakstan, Ryssland och Ukraina sedan 1987 och ferrokisel med ursprung i Kina sedan 1993.

(132) I skälen 96-110 beskrivs gemenskapsindustrins situation sedan 1994 i detalj. Emellertid gjordes även en analys av perioden 1987-undersökningsperioden i syfte att bedöma huruvida en fortsatt tillämpning eller ett upphävande av åtgärderna låg i gemenskapens intresse och i synnerhet vad de bägge alternativen innebar för gemenskapsindustrins framtida situation. Denna bedömning hade till syfte att visa antidumpningsåtgärdernas inverkan på gemenskapsindustrins totala utveckling under den period då åtgärderna tillämpades.

(133) Den sökande ifrågasatte detta tillvägagångssätt och påpekade att åtgärderna omfattade alla de sex berörda länderna först 1993/1994. Dessutom noterade den sökande att åtgärderna, såsom angivits i förordning (EG) nr 3359/93, började fungera som ett fullgott skydd för gemenskapsindustrin mot den dumpade importen först 1993/1994.

(134) I detta hänseende står det klart för kommissionen att gemenskapsindustrins situation förvärrades 1993/1994 i förhållande till tidigare år. I den nu aktuella undersökningen analyserade kommissionen emellertid huruvida det förbättrade skyddet hade gjort det möjligt för industrin att vända den tidigare ogynnsamma utvecklingen, och följaktligen var en undersökning av denna tidigare period berättigad.

2. Gemenskapsindustrin

Förändring av gemenskapsindustrins situation

(135) Såsom anges i skäl 97 utgjordes gemenskapsindustrin av minst åtta företag 1987. Även produktionen av ferrokisel i f.d. Tyska demokratiska republiken före den tyska återföreningen 1990 och i Sverige före anslutningen till gemenskapen 1995 måste beaktas. På grundval av de olika uppgifter som offentliggjorts i samband med tidigare förfaranden och de uppgifter som lämnats av den sökande uppskattade kommissionen att den "rekonstruerade" gemenskapsproduktionen (dvs. samtliga producenter i de 15 medlemsstaterna) uppgick till minst 200000 ton 1987. Det faktum att produktionen minskade till 103000 ton under undersökningsperioden tyder på en minskning med ungefär 50 % sedan 1987 (och en ännu större minskning av marknadsandelen, eftersom marknaden beräknas ha ökat med minst 20 % sedan dess).

(136) Denna minskning av produktionen och marknadsandelen (enligt de rekonstruerade uppgifterna) kan bland annat förklaras av det faktum att det endast fanns tre aktiva företag kvar i slutet av undersökningsperioden. Trots att dessa tre företags produktion ökade en aning mellan 1994 och undersökningsperioden (se skäl 100) visade sysselsättnings- och marknadsandelsuppgifterna för dessa företag att den negativa utvecklingen mellan 1987 och 1994 fortsatte under skadeundersökningsperioden. Hade man även tagit med de två företag som fanns 1994 men inte under undersökningsperioden skulle man ha fått fram en ännu negativare utveckling. Marknadsandelen för importen med ursprung i Norge ökade däremot med ungefär 20 procentenheter mellan 1987 och undersökningsperioden.

Verkningar av fortsatta åtgärder

(137) Minskningen av antalet gemenskapsproducenter av ferrokisel berodde på att företag hade upphört med sin produktion eller slagits samman eller köpts upp. Trots dessa förändringar var gemenskapsindustrins situation svagare under undersökningsperioden än 1987 och 1994.

(138) Denna fortsatta minskning inträffade dessutom under en period då antidumpningstullar tillämpades. Kommissionen konstaterade att den femåriga tull som infördes 1993 genom förordning (EG) nr 3359/93 och den tull som infördes 1994 genom förordning (EG) nr 621/94 inte hade haft den förväntade positiva effekten på gemenskapsindustrin. Åtgärderna förväntades, bland andra verkningar som undersöktes i dessa förordningar, göra det möjligt för gemenskapsindustrin att konkurrera på lika villkor med den dumpade importen i syfte att förhindra ytterligare skada i form av företagsnedläggningar, minskad sysselsättning, ytterligare förlust av marknadsandelar osv. Det står klart att nedskärningen av industrin fortsatte trots åtgärderna.

(139) Den sökande nämnde flera indikatorer som visade att åtgärderna varit till nytta för gemenskapsindustrin sedan 1994, särskilt när det gäller kapacitetsutnyttjande, produktivitet och vinst. Kommissionen noterade att denna förbättring måste ses i samband med omstruktureringen och nedskärningen av gemenskapsindustrin. Trots att importen från de berörda länderna var liten volymmässigt framgick det av undersökningen att två företag hade lagts ner, att sysselsättningen i de kvarvarande tre företagen hade minskat med 9 %, att marknadsandelen hade minskat och att vinsterna hade försämrats i slutet av skadeundersökningsperioden. Följaktligen drogs slutsatsen att de förväntade positiva verkningarna inte hade uppnåtts.

(140) Mot denna bakgrund drog kommissionen den slutsatsen att gemenskapsindustrin inte hade kunnat dra nytta av åtgärderna, vilka uppenbarligen hade varit effektiva åtminstone från och med 1994. Det var följaktligen inte berättigat att anta att gemenskapsindustrin skulle dra nytta av att åtgärderna förlängdes med ytterligare fem år.

Verkningarna av att åtgärderna upphör att gälla

(141) I skälen 126-130 analyserade kommissionen vilken inverkan det skulle få på gemenskapsindustrin om åtgärderna för de berörda länderna upphörde att gälla. Den drog slutsatsen att den viktigaste följden för gemenskapsindustrin om åtgärderna upphör att gälla skulle vara det allmänna pristryck nedåt som den dumpade importen skulle utöva. Under dessa omständigheter skulle gemenskapsindustrin drabbas av minskad lönsamhet, vilket skulle kunna leda till ett beslut om att minska ferrokiselproduktionen i gemenskapen. Det var emellertid svårt att bedöma exakt hur mycket gemenskapsindustrins situation skulle förvärras, särskilt med hänsyn till att användarna angivit att de behöver säkra försörjningskällor i gemenskapen.

3. verkningar för importörerna

(142) Kommissionen analyserade de intressen som importörerna i gemenskapen av ferrokisel från de berörda länderna hade, och ett företag lämnade ett giltigt svar på frågeformuläret. Det framgick av undersökningen att detta företag skulle kunna öka sin omsättning betydligt om åtgärderna upphörde att gälla.

(143) På denna grundval och eftersom det inte fanns några argument som talade emot detta, drog kommissionen slutsatsen att de berörda importföretagen skulle påverkas positivt av att åtgärderna upphör att gälla, eftersom detta skulle ge dem möjlighet att öka sin omsättning betydligt. Eftersom bara en importör besvarat frågeformuläret ansågs dessa uppgifter inte vara avgörande för analysen av gemenskapens intresse.

4. Verkningar för användarna

(144) På gemenskapsmarknaden används ferrokisel nästan uteslutande för produktion av stål och gjutjärn. Det används antingen för att kisel skall kunna ingå som ett legeringsämne vid produktionen av stålprodukter av hög kvalitet eller som deoxidationsmedel.

(145) Fem användare och en användarsammanslutning lämnade uppgifter till kommissionen. På grundval av deras frågeformulärsvar konstaterades det att ferrokisel utgjorde 0,86 % av dessa företags produktionskostnader 1998. Kommissionen dubbelkontrollerade dessa uppgifter mot offentlig statistik och kom fram till att det var rimligt att anta att kostnaderna för ferrokisel utgjorde i genomsnitt 0,8 % av användarföretagens produktionskostnader under undersökningsperioden. Denna siffra är något högre än den som angivits av den sökande.

(146) Användarsammanslutningen hävdade att åtgärderna borde upphöra att gälla, eftersom detta skulle främja konkurrensen på gemenskapsmarknaden med tanke på att åtgärderna nästan hade utplånat all import av ferrokisel med ursprung i Kazakstan, Kina, Ryssland och Ukraina och lett till att importvolymerna från Brasilien och Venezuela minskat till en mycket låg nivå. Användarna förklarade att de gällande åtgärderna väsentligt begränsade antalet tillgängliga försörjningskällor för användarindustrin och höll priserna på gemenskapsmarknaden på en konstlat hög nivå. De förklarade även att stålproducenterna i gemenskapen för närvarande hade en konkurrensnackdel i förhållande till stålproducenter utanför gemenskapen med tillgång till ferrokisel som inte omfattas av antidumpningstullar.

(147) Kommissionen beaktade följande faktorer när den undersökte dessa påståenden:

- Om åtgärderna upphörde att gälla skulle detta leda till ett ökat antal leverantörer på gemenskapsmarknaden, vilket skulle vara en klar fördel för stålproducenterna i gemenskapen som därigenom skulle få lägre kostnader.

- Det har konstaterats att ferrokiselpriserna på den amerikanska marknaden minskade med 15 % efter det att antidumpningsåtgärderna upphävdes 1999. Om ett upphävande av antidumpningsåtgärderna på gemenskapsmarknaden skulle få samma verkan som på den amerikanska marknaden skulle detta medföra att stålproducenterna i gemenskapen kunna minska sina ferrokiselkostnader med upp till 15 %, dvs. ungefär 60 miljoner euro (15 % av gemenskapsmarknaden på 406 miljoner euro under undersökningsperioden).

(148) Den sökande hävdade att kommissionen avvek från sin rådande praxis vid bedömningen av de kostnader som införandet av åtgärder medfört för ferrokiselanvändarna, särskilt eftersom den enligt den sökande i samband med vissa andra antidumpningsundersökningar ansett kostnader av ungefär samma storlek vara försumbara. Den sökande hävdade även att man i samband ined den nu aktuella ferrokiselundersökningen inte kunde anse dessa kostnader såsom varande oproportionerliga i förhållande till den förväntade nyttan av åtgärderna för gemenskapsindustrin.

(149) Kommissionen anser att en översyn som t.ex. den nu aktuella översynen definitionsmässigt innebär en bedömning av de gällande åtgärdernas verkningar. Man kan inte bortse från det faktum att majoriteten av de berörda länderna omfattas av åtgärder sedan mer än fem år tillbaka (åtgärderna avseende Venezuela gäller till exempel sedan 1983). Med tanke på hur länge åtgärderna varit i kraft i det nu aktuella fallet har kommissionen beaktat att användarna drabbats av ytterligare kostnader till följd av åtgärderna under många år. Det var följaktligen skäligt att vid bedömningen av de olika berörda parternas intressen även beakta åtgärdernas verkningar för användarna under hela den period de varit i kraft.

(150) Kommissionen noterade även att trots att flera indikatorer visade att ferrokislets andel av användarnas kostnader ökade märkbart mellan 1994 och 1998, var dessa kostnader emellertid relativt begränsade (se skäl 146). Även om det står klart att antidumpningsåtgärderna endast ökade dessa kostnader marginellt på årsbasis, eftersom användarna drabbades av denna kostnadsökning under många år, har åtgärderna lett till en kumulerad verkan som bör beaktas.

5. Slutsats om gemenskapens intresse

(151) Mot denna bakgrund framgår det tydligt att gemenskapsindustrin inte har kunnat dra tillräcklig nytta av de åtgärder som tillämpas sedan 1987. Detta framgår tydligt av industrins oförmåga att förstärka eller ens behålla sin ställning på gemenskapsmarknaden trots att importen till gemenskapsmarknaden från de berörda länderna nästan upphörde efter införandet av antidumpningsåtgärderna. Gemenskapsindustrin har heller inte kunnat öka sin marknadsandel till följd av att andra gemenskapsproducenter lagt ner sin produktion. I detta sammanhang är det värt att notera att industrins minskade marknadsandel på gemenskapsmarknaden motsvarades av en ökning av de norska exporterande producenternas marknadsandel, vilka erbjuder liknande kvaliteter, priser och försörjningssäkerhet av ferrokisel som gemenskapsindustrin.

(152) Man bör även ha i åtanke att stålproducenterna i gemenskapen påverkats negativt i form av ytterligare kostnader av antidumpningsåtgärderna under den långa tid de gällt och att denna negativa inverkan kumulerats under giltighetstiden för de antidumpningsåtgärder som är föremål för översyn.

(153) Även om det är osäkert exakt vilken verkan åtgärdernas upphörande skulle få för gemenskapsindustrin och tidigare erfarenheter visar att det inte finns några garantier för att gemenskapsindustrin kommer att ha kännbar nytta av att åtgärderna bibehålls står det klart att stålindustrin har drabbats av negativa verkningar som kumulerats över en lång tid och att dessa skulle förlängas på ett otillbörligt sätt om åtgärderna bibehölls.

(154) Efter en bedömning av vilka verkningar det skulle få för de olika berörda parternas intressen om åtgärderna bibehölls respektive upphörde att gälla i enlighet med artikel 21 i grundförordningen kunde kommissionen följaktligen dra slutsatsen att det skulle strida mot gemenskapens intresse att bibehålla de gällande åtgärderna. Åtgärderna bör därför upphöra att gälla.

G. AVSLUTANDE AV FÖRFARANDET

(155) Detta förfarande bör följaktligen avslutas och de antidumpningsåtgärder som antogs den 9 december 1993 genom förordning (EG) nr 3359/93 och den 19 mars 1994 genom förordning (EG) nr 621/94 bör upphöra att gälla.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Enda artikel

Antidumpningsförfarandet rörande import av ferrokisel enligt KN-nummer 72022110, 7202 29 10 och 7202 29 90 med ursprung i Brasilien, Kazakstan, Kina, Ryssland, Ukraina och Venezuela skall avslutas.

Utfärdat i Bryssel den 21 februari 2001.

På kommissionens vägnar

Pascal Lamy

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 56, 6.3.1996, s. 1.

(2) EGT L 257, 11.10.2000, s. 2.

(3) EGT L 302, 9.12.1993, s. 1.

(4) EGT L 3, 5.1.1994, s. 1.

(5) EGT L 42, 14.2.1998, s. 1.

(6) EGT L 77, 19.3.1994, s. 48.

(7) EGT L 369, 18.12.1992, s. 1.

(8) EGT L 166, 1.7.1999, s. 91.

(9) EGT C 177, 10.6.1998, s. 4.

(10) EGT C 382, 9.12.1998, s. 9.

(11) EGT L 76, 25.3.2000, s. 23.