Kommissionens förordning (EG) nr 1602/2000

av den 24 juli 2000

om ändring av kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen(1), senast ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EEG) nr 955/1999(2)(nedan kallad kodexen), särskilt artikel 249 i denna, och

av följande skäl:

(1) Det är i syfte att säkerställa enhetlig behandling av ansökningar om bindande klassificeringsbesked (BKB) och förbättrad säkerhet inom BKB-systemet nödvändigt att införa ett gemensamt ansökningsformulär.

(2) Villkoren för beviljande av gynnsam behandling i tullhänseende som en följd av varors beskaffenhet förs samman med tulltaxeklassificeringen av sådana varor i en och samma rättsakt, Kombinerade nomenklaturen. De tidigare bestämmelserna i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93(3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1662/1999(4), måste därför utgå.

(3) Gemenskapens ursprungsregler som gäller för Allmänna preferenssystemet (GSP) innehåller bestämmelser om regional kumulation. Regional kumulation skall bland annat tillämpas på länder som är medlemmar i Sydostasiatiska nationers förbund (Asean). Dessa bestämmelser om regional kumulation bör tillämpas på Kambodja, som blev medlem i Asean den 30 april 1999. De länder som hör till Sydasiatiska sammanslutningen för regionalt samarbete (SAARC) bör kunna tillämpa förmånen av regional kumulation så snart dessa länder har uppfyllt de inledande förpliktelserna för administrativt samarbete vilka krävs av gemenskapen.

(4) Den formella framställningen och de tillämpliga kriterierna beträffande ursprung i del I avdelning IV kapitel 2 avsnitten 1 och 2 beträffande GSP och de stater som härrör ur ex-Jugoslavien bör harmoniseras, med beaktande av särdragen hos de enskilda förmånsordningarna.

(5) Territorierna Västbanken och Gaza bör inte längre omfattas av förmånen av ovannämnda bestämmelser, då dessa territorier åtnjuter konventionella tullpreferenser.

(6) Genom rådets förordning (EG) nr 1763/1999(5) har autonoma åtgärder antagits till förmån för Albanien.

(7) Genom rådets förordning (EG) nr 6/2000(6) har åtgärder antagits för import av vin med ursprung i före detta jugoslaviska republiken Makedonien och i republiken Slovenien.

(8) Av tydlighetsskäl bör artiklarna 66 - 123 publiceras på nytt i sin helhet.

(9) De blanketter som Världspostföreningen tillhandahåller för deklaration av försändelser som sänds med brev- eller paketpost har ersatts.

(10) Som ett led i förenklingen och rationaliseringen av gemenskapens tullföreskrifter och tullförfaranden är det önskvärt att öka flexibiliteten i tullövervakningen av systemet för användning för särskilda ändamål i syfte att tillgodose behoven på en inre marknad som ständigt utvecklas, så att systemet kan bli ett användbart redskap för flera sektorer. Denna flexibilitet måste balanseras av en ökad effektivitet i tullövervakningen i syfte att förhindra bedrägerier och missbruk i samband med det system för gynnsam behandling i tullhänseende och nedsatta tullsatser som tillämpas på grund av vissa varors användning för särskilda ändamål.

(11) Detta förutsätter att reglerna i artikel 82 i kodexen tillämpas på den gynnsamma behandling i tullhänseende som beviljas enligt artikel 21 i kodexen. Det system för tullövervakning som föreskrivs i den här förordningen grundar sig på ett tillstånd som utfärdas av tullmyndigheterna och som är tillämpligt på den användning för särskilda ändamål som avses i artikel 82 i kodexen, i den utsträckning som ett sådant tillstånd krävs enligt gällande bestämmelser.

(12) Artiklarna 463 - 470 avser tillämpning av artikel 843 på fall där transiteringsförfarandet används. I syfte att harmonisera de normativa delar som är gemensamma för dessa bestämmelser är det lämpligt att sammanföra dem i artikel 843.

(13) I bestämmelserna om T5-kontrollexemplaret anges ett förfarande som skall tillämpas på varor oberoende av vilket tullförfarande dessa omfattas av, om så föreskrivs inom ramen för gemenskapsregler på tullområdet eller på något annat område. Det är lämpligt att inordna dessa bestämmelser i förordningen i en ny del.

(14) Det är också lämpligt att harmonisera de åtgärder som skall tillämpas när det i de gemenskapsregler i vilka användningen av kontrollförfarandet föreskrivs fastställs en tidsram och att säkerhet skall ställas och när det framgår att den användning eller bestämmelse som föreskrivs inte till fullo har respekterats.

(15) För att stärka kontrollåtgärderna i samband med användning av T5-kontrollexemplaret bör vissa uppgifter för identifiering av transportmedlet vara mer precisa. Av denna anledning bör förlagorna i bilaga 63 ändras, liksom anvisningarna för ifyllandet av de enskilda fälten i bilaga 66. Flera T5-kontrollexemplar kan användas samtidigt men för olika ändamål.

(16) I vissa fall fastställs särskilda bestämmelser om ekonomiska aktörers ansvar och om ställandet och återlämnandet av säkerhet, bl.a. när det gäller den gemensamma jordbrukspolitiken, i kommissionens förordning (EEG) nr 2220/85(7), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1932/1999(8). Av denna anledning bör undantag från de allmänna reglerna fastställas.

(17) Det är nödvändigt att uppdatera listorna över enhetsvärden.

(18) Det är av ekonomiska skäl önskvärt att utvidga löpnummer 14 i förteckningen i bilaga 87 och det är nödvändigt att uppdatera den.

(19) Det åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Tullkodexkommittén.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE

Artikel 1

Förordning (EEG) nr 2454/93 ändras på följande sätt:

1. Artikel 1a skall ersättas med följande:

"Artikel 1a

Vid tillämpning av artiklarna 291 - 300 skall länderna i den ekonomiska unionen Benelux betraktas som en enda medlemsstat."

2. I artikel 6.1 skall följande stycke läggas till:"Ansökan om bindande klassificeringsbesked skall göras på ett formulär som överensstämmer med förlagan i bilaga 1b."

3. Artikel 8.1 skall ersättas med följande:

"1. Ett exemplar av ansökan om bindande klassificeringsbesked (bilaga 1b) och ett exemplar av det meddelade bindande klassificeringsbeskedet (exemplar nr 2 i bilaga 1) och sakuppgifterna (exemplar nr 4 i samma bilaga) eller en kopia av det meddelade ursprungsbeskedet och sakuppgifterna, skall utan dröjsmål överföras till kommissionen av tullmyndigheterna i den berörda medlemsstaten. Denna överföring skall verkställas på elektronisk väg."

4. I del I skall avdelning III "Gynnsam behandling i tullhänseende på grund av varornas beskaffenhet" (artiklarna 16 - 34) utgå.

5. I del I avdelning IV skall kapitel 2 (artiklarna 66 - 123) ersättas med följande:

"KAPITEL 2

Ursprung som medför förmånsbehandling

Artikel 66

I detta kapitel används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) tillverkning: alla slag av bearbetning eller förädling inbegripet sammansättning eller särskilda åtgärder.

b) material: alla ingredienser, råmaterial, beståndsdelar eller delar etc. som används vid tillverkningen av produkten.

c) produkt: den produkt som tillverkas, även om den är avsedd för senare användning i en annan tillverkningsprocess.

d) varor: både material och produkter.

e) tullvärde: det värde som fastställs i enlighet med 1994 års avtal om tillämpning av artikel VII i Allmänna tull- och handelsavtalet (överenskommelse om tullvärdet i WTO).

f) pris fritt fabrik: med detta begrepp avses i förteckningen i bilaga 15 det pris fritt fabrik som betalas för produkten till den tillverkare i vars företag den sista bearbetningen eller förädlingen ägt rum, inbegripet värdet av allt använt material, med avdrag för inhemska skatter som skall återbetalas eller kan återbetalas när den framställda produkten exporteras.

g) värde av material: med detta begrepp avses i förteckningen i bilaga 15 tullvärdet vid tidpunkten för importen av det icke-ursprungsmaterial som använts eller, om detta inte är känt eller inte säkert kan fastställas, det första fastställbara pris som betalats för materialet i gemenskapen eller i förmånslandet enligt artikel 67.1 eller i förmånsrepubliken enligt artikel 98.1. Om värdet av de använda ursprungsmaterialen behöver fastställas, skall detta stycke ha motsvarande tillämpning.

h) kapitel och tulltaxenummer: de kapitel och tulltaxenummer (med fyrställig sifferkod) som används i den nomenklatur som utgör Harmoniserade systemet.

i) klassificeras: avser klassificeringen av en produkt eller ett material enligt ett visst tulltaxenummer.

j) parti: produkter som antingen sänds samtidigt från en exportör till en mottagare eller omfattas av ett enda transportdokument för hela transporten från exportören till mottagaren eller, om ett sådant dokument saknas, av en enda faktura.

Avsnitt 1

Allmänna preferenssystemet

Underavsnitt 1

Definition av begreppet ursprungsprodukter

Artikel 67

1. Vid tillämpningen av de bestämmelser om allmän förmånsbehandling i tullhänseende som gemenskapen beviljar för vissa produkter med ursprung i utvecklingsländer (nedan kallade förmånsländer), skall följande produkter anses ha ursprung i ett förmånsland:

a) Produkter som helt framställts i det landet i enlighet med artikel 68.

b) Produkter som framställts i det landet och vid vilkas tillverkning andra produkter än de som avses i a har använts, förutsatt att dessa produkter har genomgått tillräcklig bearbetning eller förädling i enlighet med artikel 69.

2. Vid tillämpningen av detta avsnitt skall produkter med ursprung i gemenskapen enligt punkt 3 som i ett förmånsland undergår bearbetning eller förädling utöver den som beskrivs i artikel 70, anses ha sitt ursprung i det förmånslandet.

3. Punkt 1 skall på motsvarande sätt gälla för att fastställa ursprunget för de produkter som framställs i gemenskapen.

4. I de fall då Norge och Schweiz beviljar allmänna tullförmåner för produkter med ursprung i de förmånsländer som avses i punkt 1 och tillämpar en definition på begreppet ursprung som motsvarar den som fastställs i detta avsnitt, skall de produkter med ursprung i gemenskapen, Norge eller Schweiz som i ett förmånsland är föremål för bearbetning eller behandling utöver vad som beskrivs i artikel 70 anses ha sitt ursprung i det förmånslandet.

Bestämmelserna i första stycket skall endast tillämpas på produkter med ursprung i gemenskapen, Norge eller Schweiz (i överensstämmelse med de ursprungsregler som gäller för tullförmånerna i fråga) som exporteras direkt till förmånsländerna.

Bestämmelserna i första stycket skall inte gälla produkter som omfattas av kapitlen 1 - 24 i Harmoniserade systemet.

Kommissionen skall i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (C-serien) offentliggöra den tidpunkt då bestämmelserna i första och andra stycket skall börja tillämpas.

5. Bestämmelserna i punkt 4 skall tillämpas under förutsättning att Norge och Schweiz på ömsesidig basis beviljar gemenskapsprodukter samma behandling.

Artikel 68

1. Följande produkter skall anses helt framställda antingen i ett förmånsland eller i gemenskapen:

a) Mineraliska produkter som utvunnits ur deras jord eller havsbotten.

b) Vegetabiliska produkter som skördats där.

c) Levande djur som fötts och uppfötts där.

d) Produkter som har erhållits från levande djur som uppfötts där.

e) Produkter från jakt och fiske som utövats där.

f) Produkter från havsfiske och andra produkter som hämtats ur havet utanför deras territorialvatten av deras fartyg.

g) Produkter som tillverkats ombord på deras fabriksfartyg uteslutande av produkter som avses i f.

h) Begagnade föremål som tillvaratagits där och som endast kan användas för återvinning av råvaror.

i) Avfall och skrot som uppkommit vid tillverkningsprocesser som ägt rum där.

j) Produkter som utvunnits från eller under havsbotten utanför deras territorialvatten, förutsatt att de har ensamrätt att bearbeta denna havsbotten eller lager under denna.

k) Varor som producerats där uteslutande av de produkter som anges i a - j.

2. Med uttrycket 'deras fartyg' eller 'deras fabriksfartyg' i punkt 1 f och 1 g avses endast fartyg och fabriksfartyg

- som är registrerade eller anmälda för registrering i förmånslandet eller i en medlemsstat,

- som för förmånslandets eller en medlemsstats flagg,

- som till minst 50 procent ägs av medborgare i förmånslandet eller i medlemsstater, eller av ett bolag med huvudkontor i detta land eller i en av medlemsstaterna, och vars direktör eller direktörer, styrelseordförande, samt majoriteten av styrelseledamöter är medborgare i förmånslandet eller i medlemsstaterna och vidare i fråga om företag, vars kapital till minst hälften tillhör förmånslandet eller medlemsstaterna, deras offentliga organ eller deras medborgare,

- vilkas befälhavare och övriga befäl är medborgare i förmånslandet eller i medlemsstater, och

- vilkas besättning till minst 75 procent består av medborgare i förmånslandet eller i medlemsstaterna.

3. Med uttrycket 'förmånsland' och 'gemenskapen' skall även avses förmånslandets eller medlemsstaternas territorialvatten.

4. Fartyg som är verksamma på öppna havet, inbegripet fabriksfartyg på vilka den fångade fisken bearbetas eller förädlas, skall anses ingå i det förmånslands eller den medlemsstats territorium som de tillhör, förutsatt att de uppfyller de villkor som fastställs i punkt 2.

Artikel 69

Vid tillämpningen av artikel 67 skall produkter som inte är helt framställda i ett förmånsland eller i gemenskapen anses vara tillräckligt bearbetade eller förädlade om villkoren i förteckningen i bilaga 15 är uppfyllda.

Dessa villkor anger i fråga om alla produkter som omfattas av detta avsnitt den bearbetning eller förädling som måste utföras på icke-ursprungsmaterial som används vid tillverkningen och tillämpas endast med avseende på sådant material.

Om en produkt, som erhållit ursprungsstatus därför att den uppfyller villkoren i förteckningen för denna produkt, används vid tillverkningen av en annan produkt, skall de tillämpliga villkoren för den produkt i vilken den ingår inte vara tillämpliga på den, och ingen hänsyn skall tas till det icke-ursprungsmaterial som kan ha använts när den tillverkades.

Artikel 70

1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 skall följande åtgärder för bearbetning eller förädling anses otillräckliga för att ge status som ursprungsprodukter, oavsett om villkoren i artikel 69 är uppfyllda:

a) Behandling i syfte att säkerställa att produkterna bevaras i gott skick under transport och lagring (luftning, utspridning, torkning, kylning, inläggning i saltvatten, svavelsyrlighetsvatten eller andra vattenlösningar, avlägsnande av skadade delar och liknande åtgärder).

b) Enkelt behandling bestående i avlägsnande av damm, siktning eller sållning, sortering, klassificering, hoppassning (inklusive sammanföring av artiklar i satser), tvättning, målning eller delning.

c) i) Ompackning, uppdelning och sammanföring av kollin.

ii) Förpackning på flaskor, i säckar, fodral eller askar, uppsättning på kort eller plattor m.m. samt alla andra enklare förpackningsåtgärder.

d) Anbringande av märken, etiketter eller liknande kännetecken på produkter eller förpackningar.

e) Enkel blandning av produkter, även av skilda slag, om en eller flera i blandningarna ingående beståndsdelar inte uppfyller villkoren i detta avsnitt för att kunna anses ha ursprung i ett förmånsland eller i gemenskapen.

f) Enkel sammansättning av delar i avsikt att framställa en komplett produkt.

g) En kombination av två eller flera av de åtgärder som anges under a - f.

h) Slakt av djur.

2. Alla åtgärder som vidtas antingen i förmånsland eller i gemenskapen när det gäller en viss produkt skall beaktas tillsammans vid fastställande av huruvida den bearbetning eller förädling som produkten har genomgått skall anses vara otillräcklig i enlighet med punkt 1.

Artikel 70a

1. Den kvalificerande enheten för tillämpning av bestämmelserna i detta avsnitt skall vara den särskilda produkt som anses som grundenhet vid klassificeringen enligt Harmoniserade systemets nomenklatur.

Av detta följer att

a) när en produkt som är sammansatt av en grupp eller en sammanföring av artiklar klassificeras under ett enda tulltaxenummer i Harmoniserade systemet utgörs den kvalificerande enheten av helheten,

b) när ett parti består av flera identiska produkter som klassificeras enligt samma tulltaxenummer i Harmoniserade systemet skall varje produkt beaktas för sig vid tillämpning av bestämmelserna i detta avsnitt.

2. Om förpackningarna, genom tillämpningen av den allmänna regeln nr 5 i Harmoniserade systemet, inbegrips i produkten vid klassificeringen, skall de inbegripas även vid ursprungsbestämningen.

Artikel 71

1. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 69 får icke-ursprungsmaterial användas vid tillverkning av en viss produkt, förutsatt att deras totala värde inte överstiger 10 % av produktens pris fritt fabrik.

Om i förteckningen ett eller flera procenttal har angivits för icke-ursprungsmaterialets högsta värde får tillämpningen av första stycket inte medföra att dessa procenttal överskrids.

2. Punkt 1 skall inte tillämpas på produkter som omfattas av kapitel 50-63 i Harmoniserade systemet.

Artikel 72

1. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 67 skall, vid fastställandet av om en produkt, som är tillverkad i ett förmånsland som är medlem i en regional grupp, har ursprung i detta land enligt den artikeln, alla produkter som har ursprung i något av länderna i den regionala gruppen, och som har använts i fortsatt tillverkning i ett annat land i den gruppen, behandlas som om de hade ursprung i det land där den fortsatta tillverkningen sker (regional kumulation).

2. Slutproduktens ursprungsland skall fastställas enligt artikel 72a.

3. Regional kumulation skall tillämpas för fyra separata regionala grupper av förmånsländer som omfattas av Allmänna preferenssystemet:

a) Asean, (sydostasiatiska nationers förbund) (Brunei, Filippinerna, Indonesien, Kambodja(9), Laos, Malaysia, Singapore, Thailand, Vietnam).

b) Centralamerikanska gemensamma marknaden (MCCA) (Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Honduras, Nicaragua, Panama(10)).

c) Andinska gemenskapen (Bolivia, Colombia, Ecuador, Peru, Venezuela).

d) SAARC (Sydasiatiska sammanslutningen för regionalt samarbete) (Bangladesh, Bhutan, Indien, Maldiverna, Nepal, Pakistan, Sri Lanka(11)).

4. Med uttrycket 'regional grupp' avses Asean, MCCA, Andinska gemenskapen eller SAARC, alltefter omständigheterna.

Artikel 72a

1. Om varor med ursprung i ett land som är medlem i en regional grupp bearbetas eller behandlas i ett annat land i samma regionala grupp, skall de ha ursprung i det land i den regionala gruppen där den sista bearbetningen eller behandlingen utfördes, under förutsättning att

a) det värde som har tillförs där, enligt punkt 3 i denna artikel, är högre än det högsta tullvärdet av de använda produkterna med ursprung i något av de andra länderna i den regionala gruppen, och

b) den bearbetning eller behandling som har utförts där är mer omfattande än den som anges i artikel 70 och, för textilprodukter, även de åtgärder som anges i bilaga 16.

2. Om villkoren i punkt 1 a och b inte uppfylls skall produkterna ha ursprung i det land i den regionala gruppen som svarar för det högsta tullvärdet av de använda ursprungsprodukter som kommer från andra länder i den regionala gruppen.

3. Uttrycket 'det värde som tillförts' avser priset fritt fabrik med avdrag för tullvärdet av varje ingående produkt som har ursprung i ett annat land i den regionala gruppen.

4. Bevis om ursprungsstatus för varor som exporteras från ett land i en regional grupp till ett annat land i samma grupp för ytterligare bearbetning eller behandling, eller för återexport när ingen vidare bearbetning eller behandling sker, skall utgöras av ett ursprungscertifikat formulär A som utfärdats av det förstnämnda landet.

5. Bevis om den ursprungsstatus som har uppnåtts eller behållits på de villkor som anges i artikel 72, denna artikel och i artikel 72b, i fråga om varor som exporteras från ett land i en regional grupp till gemenskapen, skall utgöras av ett ursprungscertifikat formulär A eller en fakturadeklaration som har utfärdats eller upprättats i det landet på grundval av ett ursprungscertifikat formulär A som har utfärdats enligt bestämmelserna i punkt 4.

6. Ursprungslandet skall anges i fält 12 i ursprungscertifikatet formulär A eller på fakturadeklarationen och skall vara

- vad gäller varor som exporteras utan att ha genomgått den vidare bearbetning eller behandling som avses i punkt 4, tillverkningslandet,

- vad gäller varor som exporteras efter ytterligare bearbetning eller behandling, det ursprungsland som fastställs enligt punkt 1.

Artikel 72b

1. Artiklarna 72 och 72a skall endast tillämpas om

a) de bestämmelser som reglerar handeln i fråga om regional kumulation mellan länderna i den regionala gruppen överensstämmer med dem som fastställs i detta avsnitt,

b) varje land i den regionala gruppen har åtagit sig att uppfylla eller säkerställa att villkoren i detta avsnitt uppfylls och att sörja för det administrativa samarbete som behövs, både för gemenskapen och de andra länderna i den regionala gruppen, för att säkerställa att ursprungscertifikat formulär A utfärdas på ett korrekt sätt samt att ursprungscertifikaten och fakturadeklarationerna kontrolleras.

Detta åtagande skall överlämnas till kommissionen genom den regionala gruppens sekretariat.

Sekretariaten är, alltefter omständigheterna, följande:

- Aseans generalsekretariat.

- 'Secretaría de Integración Económica Centroamericana (SIECA).'

- 'Junta del Acuerdo de Cartagena'.

- SAARC:s sekretariat.

2. Kommissionen skall underrätta medlemsstaterna om när de i punkt 1 fastställda villkoren är uppfyllda i fråga om varje regional grupp.

3. Artikel 78.1 b skall inte tillämpas på varor med ursprung i något av länderna i den regionala gruppen när de passerar genom ett annat lands territorium som ingår i samma regionala grupp, vare sig ytterligare bearbetning eller behandling äger rum där eller ej.

Artikel 73

Tillbehör, reservdelar och verktyg som levereras tillsammans med utrustning, en maskin, en apparat eller ett fordon, skall tillsammans med dessa anses som en enhet när de utgör standardutrustning och ingår i priset för ifrågavarande utrustning, maskin, apparat eller fordon, eller inte fakturerats särskilt.

Artikel 74

Varor i satser, i den mening som avses i den allmänna regeln nr 3 i Harmoniserade systemet, skall anses som ursprungsprodukter under förutsättning att alla i satsen ingående komponenter utgör ursprungsprodukter. Varor i satser som består av såväl ursprungsprodukter som icke-ursprungsprodukter skall dock i sin helhet anses vara ursprungsprodukter, förutsatt att värdet av icke-ursprungsprodukterna inte överstiger 15 procent av satsens pris fritt fabrik.

Artikel 75

För att avgöra om en produkt är en ursprungsprodukt eller ej, är det inte nödvändigt att fastställa ursprunget för följande, som kan ha använts vid dess tillverkning:

a) Energi och bränsle.

b) Anläggningar och utrustning.

c) Maskiner och verktyg.

d) Varor som inte ingår och som inte är avsedda att ingå i den slutliga sammansättningen av produkten.

Artikel 76

1. Undantag från bestämmelserna i detta avsnitt får göras till förmån för de minst utvecklade förmånsländer som omfattas av Allmänna preferenssystemet, när de befintliga industriernas utveckling eller skapandet av nya industrier motiverar detta. De minst utvecklade förmånsländerna är förtecknade i de EG-förordningar av rådet och det EKSG-beslut som avser tillämpning av allmänna tullförmåner. För detta ändamål skall det berörda landet överlämna en ansökan till kommissionen om att undantag görs och samtidigt ange skälen till ansökan i enlighet med punkt 3.

2. Undersökningen av ansökningar skall särskilt ta hänsyn till

a) de fall då tillämpningen av gällande ursprungsregler avsevärt skulle påverka möjligheten för en befintlig industri i det berörda landet att fortsätta att exportera till gemenskapen, särskilt i fråga om de fall då detta kan leda till att dess verksamhet upphör,

b) särskilda fall där det klart kan visas att ursprungsreglerna kan utgöra hinder för betydande investeringar i en industri, och där ett undantag som gynnar förverkligandet av investeringsprogrammet skulle göra det möjligt att uppfylla dessa regler i etapper,

c) beslutets ekonomiska och sociala inverkan, framför allt beträffande sysselsättningen, i förmånsländerna och i gemenskapen.

3. För att underlätta undersökningen av ansökningarna om undantag skall det land som ansöker tillhandahålla så fullständiga upplysningar som möjligt till stöd för sin ansökan, särskilt om följande:

- Beskrivning av den färdiga produkten.

- Arten och mängden av material med ursprung i tredje land.

- Tillverkningsprocessen.

- Tillfört värde.

- Antalet anställda i företaget i fråga.

- Förväntad exportvolym till gemenskapen.

- Andra tänkbara inköpskällor för råmaterial.

- Skälen till den tid för vilken undantag begärs.

- Övriga anmärkningar.

4. Kommissionen skall hänskjuta ansökan om undantag till kommittén. Beslut i frågan skall fattas enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 249 i kodexen.

5. När ett undantag utnyttjas skall följande anteckning göras i fält 4 på ursprungscertifikatet formulär A eller på den fakturadeklaration som avses i artikel 89:

'Undantag - förordning (EG) nr .../...'.

6. Bestämmelserna i punkterna 1 - 5 skall också gälla eventuella förlängningar.

Artikel 77

De villkor som anges i detta avsnitt i fråga om erhållande av ursprungsstatus skall kontinuerligt uppfyllas i förmånslandet eller i gemenskapen.

Om ursprungsvaror som exporterats från förmånslandet eller gemenskapen till ett annat land återinförs skall de anses vara icke-ursprungsprodukter om det inte på ett tillfredsställande sätt kan visas för de behöriga myndigheterna

- att de återinförda varorna är samma varor som de som exporterades, och

- att de inte har behandlats utöver vad som krävdes för att bevara dem i gott skick under tiden i det berörda landet eller under själva exporten.

Artikel 78

1. Följande skall anses vara direkttransporterat från förmånslandet till gemenskapen eller från gemenskapen till förmånslandet:

a) Produkter som transporteras utan att passera genom något annat lands territorium, utom då det rör sig om ett annat lands territorium som ingår i samma regionala grupp och om artikel 72 tillämpas.

b) Produkter som utgör en enda försändelse och som transporteras genom andra länders territorier än förmånslandets territorium eller gemenskapen, i förekommande fall med omlastning eller tillfällig lagring i dessa länder, förutsätt att produkterna står under uppsikt av tullmyndigheterna i transit- eller lagringslandet och inte undergår annan behandling än lossning, lastning eller någon åtgärd för att bevara dem i gott skick.

c) Produkter som transporteras genom territorier som tillhör Norge eller Schweiz och därefter helt eller delvis återexporteras till gemenskapen, förutsatt att produkterna står under uppsikt av tullmyndigheterna i transit- eller lagringslandet och inte undergår annan behandling än lossning, lastning eller någon åtgärd för att bevara dem i gott skick.

d) Produkter som transporteras utan avbrott i rörledningar genom ett annat territorium än det exporterande förmånslandets eller gemenskapens territorium.

2. För att styrka att villkoren i punkt 1 b och c har uppfyllts skall för behöriga tullmyndigheter uppvisas

a) ett enda transportdokument som gäller för transporten från exportlandet genom transitlandet, eller

b) ett av tullmyndigheterna i transitlandet utfärdat intyg som innehåller

- en noggrann produktbeskrivning,

- datum för produkternas lossning och omlastning samt, i förekommande fall, namnen på de fartyg eller andra transportmedel som använts, och

- uppgift om de förhållanden under vilka produkterna befann sig i transitlandet, eller

c) i avsaknad härav, annat underlag.

Artikel 79

1. För ursprungsprodukter som har sänts från ett förmånsland till en utställning i ett annat land och som efter utställningen sålts för att importeras till gemenskapen, skall vid importen beviljas den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 67, på villkor att produkterna uppfyller de krav i detta avsnitt som ger dem rätt att anses som produkter med ursprung i förmånslandet och förutsatt att det på ett för gemenskapens behöriga tullmyndigheter tillfredsställande sätt visas

a) att en exportör har sänt produkterna från det exporterande förmånslandet direkt till utställningslandet och ställt ut dem där,

b) att den exportören har sålt eller på annat sätt avyttrat produkterna till en person i gemenskapen,

c) att produkterna under utställningen eller omedelbart därefter har sänts till gemenskapen i samma skick som de sändes till utställningen, och

d) att produkterna, sedan de sändes till utställningen, inte har använts för annat ändamål än för demonstration på utställningen.

2. Ett ursprungscertifikat formulär A skall avlämnas till gemenskapens tullmyndigheter på vanligt sätt. Utställningens namn och adress skall anges i certifikatet. Vid behov kan ytterligare dokumentation begäras angående produkternas beskaffenhet och de förhållanden under vilka de har ställts ut.

3. Bestämmelserna i punkt 1 är tillämpliga på alla handels-, industri-, jordbruks- eller hantverksutställningar samt på mässor eller offentliga visningar av liknande karaktär under vilka produkterna förblir under tullkontroll, dock med undantag för sådana som i privat syfte anordnas i butiker eller affärslokaler för försäljning av utländska produkter.

Underavsnitt 2

Ursprungsintyg

Artikel 80

Produkter med ursprung i förmånsländer skall vara berättigade till den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 67, under förutsättning av företeende av antingen:

a) ett ursprungscertifikat formulär A, till vilket en förlaga finns i bilaga 17, eller

b) i de fall som anges i artikel 89.1, en deklaration, vars text framgår i bilaga 18, som av exportören avges på en faktura, packsedel eller någon annan kommersiell handling med tillräckligt detaljerad beskrivning av produkterna för att göra det möjligt att identifiera dem (i det följande benämnd fakturadeklaration).

a) URSPRUNGSCERTIFIKAT FORMULÄR A

Artikel 81

1. Ursprungsvaror enligt detta avsnitt skall vid import till gemenskapen vara berättigade till den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 67, förutsatt att dessa varor har direkttransporterats till gemenskapen enligt artikel 78, mot uppvisande av ett ursprungscertifikat formulär A, utfärdat antingen av tullmyndigheterna eller av andra behöriga statliga myndigheter i förmånslandet, under förutsättning att detta land

- har överlämnat de uppgifter som krävs enligt artikel 93 till kommissionen,

- biträder gemenskapen genom att tillåta tullmyndigheterna i medlemsstaterna att kontrollera att dokumentet är äkta eller att uppgifterna beträffande de ifrågavarande produkternas verkliga ursprung är riktiga.

2. Ett ursprungscertifikat formulär A får endast utfärdas om det kan användas som det skriftliga bevis som krävs för den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 67.

3. Ett ursprungscertifikat formulär A får endast utfärdas på skriftlig ansökan av exportören eller dennes befullmäktigade ombud.

4. Exportören eller dennes ombud skall tillsammans med ansökan överlämna alla tillämpliga bestyrkande behandlingar som bevisar att de produkter som skall exporteras uppfyller kraven för utfärdandet av ett ursprungscertifikat formulär A.

5. Certifikatet skall utfärdas av den behöriga statliga myndigheten i förmånslandet, om de produkter som skall exporteras kan anses ha ursprung där enligt underavsnitt 1. Det skall ställas till exportörens förfogande så snart utförseln faktiskt ägt rum eller säkerställts.

6. För att kunna kontrollera att det i punkt 5 angivna villkoret är uppfyllt, skall den behöriga statliga myndigheten ha rätt att begära alla de skriftliga bevis eller att utföra alla de undersökningar som den finner lämpliga.

7. Den behöriga statliga myndigheten i förmånslandet skall ansvara för att certifikatet och ansökningar är korrekt ifyllda.

8. Fält 2 i ursprungscertifikat formulär A behöver inte fyllas i. I fält 12 skall det anges 'Europeiska gemenskapen' eller namnet på en medlemsstat.

9. Datumet för utfärdandet av ursprungscertifikat formulär A skall anges i fält 11. Underskriften i detta fält, som är reserverat för den behöriga statliga myndighet som utfärdar intyget, skall vara handskriven.

Artikel 82

Om isärtagna eller inte hopsatta produkter enligt den allmänna regeln nr 2 a i Harmoniserade systemet, vilka klassificeras enligt avdelningarna XVI eller XVII eller nr 7308 eller 9406 i detta system, importeras i delposter på begäran av importören och på villkor som fastställs av tullmyndigheterna i importlandet, skall ett enda ursprungsintyg för sådana produkter företes för tullmyndigheterna vid import av den första delposten.

Artikel 83

Eftersom ursprungscertifikatet formulär A utgör det skriftliga bevis som krävs för tillämpningen av bestämmelserna om förmånsbehandling i tullhänseende enligt artikel 67, skall den behöriga statliga myndigheten i exportlandet ansvara för att alla nödvändiga åtgärder vidtas för att kontrollera produkternas ursprung och de övriga uppgifterna i intyget.

Artikel 84

Ursprungsintyg skall företes för tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten i enlighet med förfarandena i artikel 62 i tullkodexen. De nämnda myndigheterna får begära översättning av ett ursprungsintyg och får också kräva att importdeklarationen åtföljs av en försäkran från importören att produkterna uppfyller de villkor som gäller för tillämpning av detta avsnitt.

Artikel 85

1. Trots artikel 81.5 får ursprungscertifikat formulär A undantagsvis utfärdas efter exporten av de produkter som certifikatet avser, om

a) det inte utfärdades vid tidpunkten för exporten på grund av misstag, förbiseende eller särskilda omständigheter,

b) det på ett för behöriga statliga myndigheter tillfredsställande sätt visas att ett ursprungscertifikat formulär A utfärdades men av tekniska skäl inte godtogs vid importen.

2. Den behöriga statliga myndigheten får utfärda ett intyg i efterhand endast efter att ha kontrollerat att de uppgifter som lämnas i exportörens ansökan överensstämmer med uppgifterna i motsvarande exportdokument, och att inget giltigt usprungscertifikat formulär A enligt bestämmelserna i detta avsnitt utfärdades när produkterna i fråga exporterades.

3. Ett ursprungscertifikat formulär A som utfärdats i efterhand måste förses med påskriften 'Délivré a posteriori' eller 'Issued retrospectively' i fält 4.

Artikel 86

1. Om ett ursprungscertifikat formulär A stjäls, förloras eller förstörs får exportören hos de behöriga statliga myndigheter som utfärdat det begära att ett duplikat upprättas på grundval av de exportdokument som finns hos behöriga statliga myndigheter. I fält 4 på duplikat av formulär A som utfärdats på detta sätt skall ordet 'Duplicata ' eller 'Duplicate' samt dagen för utfärdandet av och löpnummer för det ursprungliga intyget anges.

2. Vid tillämpning av artikel 90b skall duplikatet gälla från och med den dag då originalet utfärdades.

Artikel 87

1. Om ursprungsprodukter befinner sig under kontroll av ett tullkontor i gemenskapen skall det vara möjligt att ersätta det ursprungliga ursprungsintyget med ett eller flera ursprungscertifikat formulär A, i avsikt att sända alla eller några av dessa produkter någon annanstans inom gemenskapen eller till Schweiz eller Norge. Ersättningsursprungscertifikatet formulär A skall utfärdas av det tullkontor under vars kontroll varorna befinner sig.

2. Det ersättningscertifikat som utfärdas enligt punkt 1 eller enligt artikel 88 skall anses vara ett slutgiltigt ursprungsintyg för de angivna produkterna. Ersättningscertifikatet skall utfärdas på grundval av en skriftlig ansökan från återexportören.

3. I det översta högra fältet på ersättningscertifikatet skall anges namnet på det mellanliggande land som utfärdat intyget.

Fält 4 skall innehålla påskriften 'Certificat de remplacement' eller 'Replacement certificate' samt även det ursprungliga certifikatets utfärdandedatum och serienummer.

I fält 1 skall återexportörens namn anges.

I fält 2 kan den slutliga mottagarens namn anges.

I fält 3-9 skall alla uppgifter i det ursprungliga certifikatet om de återexporterade varorna lämnas.

I fält 10 skall hänvisningar till återexportörens faktura lämnas.

Den tullmyndighet som utfärdar ersättningscertifikatet skall bestyrka det i fält 11. Myndighetens ansvar omfattar endast utfärdandet av ersättningscertifikatet. Uppgifterna i fält 12 om ursprungsland och bestämmelseland skall tas från de uppgifter som anges på det ursprungliga certifikatet. Detta fält skall innehålla återexportörens underskrift. En återexportör som undertecknar detta fält i god tro ansvarar inte för att de lämnade uppgifterna på det ursprungliga certifikatet är riktiga.

4. Det tullkontor som skall vidta den åtgärd som avses i punkt 1 skall på det ursprungliga certifikatet anteckna de sända varornas vikt, antal och beskaffenhet samt motsvarande ersättningscertifikats serienummer. Tullkontoret skall förvara det ursprungliga certifikatet i minst tre år.

5. En fotokopia av det ursprungliga certifikatet får bifogas ersättningscertifikatet.

6. När produkter införs i gemenskapen med tillämpning av de tullförmåner som avses i artikel 67 inom ramen för ett undantag enligt artikel 76 skall det förfarande som föreskrivs i den här artikeln endast tillämpas på de produkter som är avsedda för gemenskapen.

Artikel 88

Ursprungsvaror enligt detta avsnitt skall vid import till gemenskapen vara berättigade till den i artikel 67 angivna förmånsbehandlingen i tullhänseende mot avlämnande av ett ersättningsursprungscertifikat formulär A utfärdat av tullmyndigheterna i Norge eller Schweiz på grundval av ett ursprungscertifikat formulär A utfärdat av de behöriga statliga myndigheterna i förmånslandet, förutsatt att de villkor som fastställs i artikel 78 har uppfyllts, och under förutsättning att Norge eller Schweiz bistår gemenskapen genom att tillåta gemenskapens tullmyndigheter att kontrollera ursprungscertifikaten formulär A med avseende på äkthet och riktighet. Det kontrollförfarande som fastställs i artikel 94 skall ha motsvarande tillämpning. Den tidsfrist som fastställs i artikel 94.3 skall förlängas till åtta månader.

b) FAKTURADEKLARATION

Artikel 89

1. En fakturadeklaration får upprättas

a) av en godkänd gemenskapsexportör i den mening som avses i artikel 90,

b) av vilken exportör som helst för vilken försändelse som helst som består av ett eller flera kollin innehållande ursprungsprodukter vilkas totala värde inte överstiger 6000 euro, under förutsättning att det biträde som avses i artikel 81.1 tillämpas också på detta förfarande.

2. Fakturadeklaration får upprättas om produkterna i fråga kan anses som produkter med ursprung i gemenskapen eller i ett förmånsland och om de uppfyller övriga krav i det här avsnittet.

3. En exportör som upprättar en fakturadeklaration skall vara beredd att när som helst, på begäran av exportlandets tullmyndigheter eller andra behöriga statliga myndigheter, förete alla relevanta dokument som bevisar de berörda produkternas ursprungsstatus liksom att övriga krav i det här avsnittet har uppfyllts.

4. Fakturadeklaration skall upprättas av exportören genom maskinskrivning, stämpling eller tryck på fakturan, packsedeln eller annan kommersiell handling, i enlighet med den deklaration vars text framgår av bilaga 18 på antingen franska eller engelska. Om deklarationen skrivs för hand, skall den skrivas med bläck och med tryckbokstäver.

5. Fakturadeklarationer skall undertecknas för hand av exportören. En godkänd exportör i den mening som avses i artikel 90 behöver dock inte underteckna sådana deklarationer, om han lämnar en skriftlig försäkran till tullmyndigheterna att han ikläder sig fullt ansvar för varje fakturadeklaration som identifierar honom, som om den undertecknats av honom för hand.

6. För de fall som avses i punkt 1 b får en fakturadeklaration användas på följande särskilda villkor:

a) En fakturadeklaration skall upprättas för varje försändelse.

b) Om varorna i en försändelse redan i exportlandet har genomgått en kontroll med avseende på om de motsvarar definitionen av begreppet ursprungsprodukter kan exportören göra en hänvisning till denna kontroll i fakturadeklarationen.

Bestämmelser i första stycket befriar i förekommande fall inte exportören från skyldigheten att fullgöra andra formaliteter som anges i tull- eller postföreskrifterna.

Artikel 90

1. Tullmyndigheterna i gemenskapen kan ge en exportör, i det följande benämnd godkänd exportör, som ofta sänder produkter med ursprung i gemenskapen som avses i artikel 67.2, tillstånd att upprätta fakturadeklarationer oberoende av de berörda produkternas värde. En exportör som ansöker om sådant tillstånd måste på ett för tullmyndigheterna tillfredsställande sätt lämna de garantier som är nödvändiga för att bevisa produkternas ursprungsstatus liksom att övriga krav i detta avsnitt har uppfyllts.

2. Tullmyndigheterna får medge någon ställning som godkänd exportör på de villkor som de anser lämpliga.

3. Tullmyndigheterna skall tilldela den godkände exportören ett tillståndsnummer som skall anges i fakturadeklarationen.

4. Tullmyndigheterna skall övervaka användningen av den godkände exportörens tillstånd.

5. Tullmyndigheterna kan återkalla tillståndet när som helst. De skall göra det när den godkände exportören inte längre lämnar de garantier som avses i punkt 1, inte uppfyller villkoren som avses i punkt 2 eller på annat sätt använder tillståndet på ett oriktigt sätt.

Artikel 90a

1. Bevis om ursprungsstatus för gemenskapsprodukter som avses i artikel 67.2 skall utgöras av antingen

a) ett varucertifikat EUR.1, vars förlaga anges i bilaga 21, eller

b) den deklaration som avses i artikel 89.

2. Exportören eller hans befullmäktigade ombud skall ange 'Pays bénéficiaires du SPG' och 'CE' eller 'GSP beneficiary countries' och 'EC' i fält 2 på varucertifikatet ER.1.

3. Bestämmelserna i detta avsnitt angående utfärdandet, användningen och efterkontrollen av ursprungsintyg formulär A skall ha motsvarande tillämpning för varucertifikat EUR.1 och, med undantag för bestämmelserna om utfärdande, fakturadeklarationer.

Artikel 90b

1. Ett ursprungsintyg skall gälla i tio månader räknat från datum för utfärdandet i exportlandet och skall företes för tullmyndigheterna i importlandet inom den tiden.

2. Ursprungsintyg som företes för tullmyndigheterna i importlandet efter sista dagen för företeende enligt punkt 1 får godkännas för förmånsbehandling i tullhänseende som anges i artikel 67, om underlåtenheten att förete dessa handlingar senast den föreskrivna dagen beror på exceptionella omständigheter.

3. I andra fall av försenat företeende får tullmyndigheterna i importlandet godkänna ursprungsintygen om produkterna har företetts för dem före nämnda sista dag.

4. På begäran av importören och på villkor som fastställts av tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten kan ett enda ursprungsintyg avlämnas till tullmyndigheterna vid importen av den första försändelsen, om varorna

a) importeras ofta och kontinuerligt inom ramen för handel av ett betydande kommersiellt värde,

b) omfattas av ett och samma köpekontrakt vars parter är etablerade i exportlandet eller gemenskapen,

c) klassificeras enligt samma (åttasiffriga) nummer i Kombinerade nomenklaturen,

d) kommer från en och samma exportör, är avsedda för en och samma importör och genomgår importformaliteterna vid ett och samma tullkontor i gemenskapen.

Detta förfarande är tillämpligt på de kvantiteter och under den period som fastställts av de behöriga tullmyndigheterna. Den nämnda perioden får inte i något fall överstiga tre månader.

Artikel 90c

1. Produkter som sänds som småpaket mellan privatpersoner eller ingår i resandes personliga bagage, skall godtas som ursprungsprodukter som åtnjuter förmånsbehandling enligt artikel 67 utan att ett ursprungscertifikat formulär A eller en fakturadeklaration behöver företes, om importen av sådana produkter inte är av kommersiell karaktär och produkterna har deklarerats uppfylla kraven i detta avsnitt samt det inte finns något tvivel om riktigheten av en sådan deklaration.

2. Import av tillfällig karaktär som uteslutande avser produkter för mottagarnas, de resandes eller deras familjers personliga bruk skall inte anses vara import av kommersiell karaktär, om det på grund av produkternas art och mängd är uppenbart att syftet inte är kommersiellt.

Det sammanlagda värdet av dessa produkter får dessutom inte överstiga 500 euro i fråga om småpaket eller 1200 euro i fråga om produkter som ingår i resandes personliga bagage.

Artikel 91

1. När punkterna 2, 3 eller 4 i artikel 67 är tillämpliga, skall de behöriga statliga myndigheterna i det förmånsland som anmodas att utfärda ett ursprungscertifikat formulär A för produkter till vilkas framställning används material med ursprung i gemenskapen, Norge eller Schweiz beakta varucertifikat EUR.1 eller i förekommande fall fakturadeklarationen.

2. På de ursprungscertifikat formulär A som utfärdas i dessa fall som avses punkt 1 skall påskriften 'Cumul CE', 'Cumul Novège', 'Cumul Suisse' eller 'EC cumulation', 'Norway cumulation', 'Switzerland cumulation' föras in i fält 4.

Artikel 92

Upptäckten av mindre diskrepanser mellan uppgifterna i ett ursprungscertifikat formulär A, ett varucertifikat EUR.1 eller en fakturadeklaration och uppgifterna i de dokument som företetts för tullkontoret i syfte att uppfylla formaliteterna för import av produkterna medför inte i sig att ursprungsintyg blir ogiltigt, förutsatt att det på vederbörligt sätt fastställs att dokumentet motsvarar de företedda produkterna.

Uppenbara formella fel, såsom skrivfel i ett ursprungscertifikat formulär A eller ett varucertifikat EUR.1 eller på en fakturadeklaration, skall inte leda till att dokumentet avvisas, om felen inte är av den arten att det uppstår tvivel om att uppgifterna i dokument är riktiga.

Underavsnitt 3

Metoder för administrativt samarbete

Artikel 93

1. Förmånsländerna skall sända kommissionen namnen på och adresserna till de statliga myndigheter på deras territorium som får utförda ursprungscertifikat formulär A, samt prov på de stämplar som dessa myndigheter använder och namn på och adress till de statliga myndigheter som ansvarar för kontrollen av ursprungscertifikat formulär A och fakturadeklarationer. Dessa stämplar skall vara giltiga från och med den dag kommissionen mottog proven. Kommissionen skall vidarebefordra dessa uppgifter till tullmyndigheterna i medlemsstaterna. Om sändandet av dessa uppgifter sker inom ramen för uppdatering av tidigare uppgifter, skall kommissionen ange datum då de nya stämplarna börjar gälla enligt förmånsländernas behöriga statliga myndigheters angivelser. Dessa uppgifter är konfidentiella; i samband med övergång till fri omsättning skall de behöriga tullmyndigheterna i fråga dock låta importörer eller deras befullmäktigade ombud ta del av proven på de stämplar som avses i denna punkt.

2. Kommissionen skall i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (C-serien) offentliggöra det datum då de nya förmånsländer som avses i artikel 97 har uppfyllt de förpliktelser som fastställs i punkt 1.

3. Kommissionen skall till förmånsländerna skicka prov på de stämplar som medlemsstaternas tullmyndigheter använder vid utfärdandet av varucertifikat EUR.1.

Artikel 93a

Vid tillämpningen av bestämmelserna om förmånsbehandling i tullhänseende enligt artikel 67, skall varje förmånsland följa reglerna om produkternas ursprung, ifyllande och utfärdande av ursprungscertifikat formulär A, villkoren för användning av fakturadeklarationer och metoderna för administrativt samarbete, eller säkerställa att dessa regler och metoder följs.

Artikel 94

1. Kontroll i efterhand av ursprungscertifikat formulär A och fakturadeklarationer skall utföras stickprovsvis eller närhelst tullmyndigheterna i gemenskapen har rimliga tvivel beträffande äktheten av sådana dokument, berörda produkters ursprungsstatus eller att övriga krav i detta avsnitt har uppfyllts.

2. För tillämpningen av bestämmelserna i punkt 1 skall tullmyndigheterna i gemenskapen återsända ursprungscertifikat formulär A och fakturan, om den företetts, fakturadeklarationen eller kopia av dessa dokument, till den behöriga statliga myndigheten i det exporterande förmånslandet och, i tillämpliga fall, ange skälen för en undersökning. Till stöd för begäran om kontroll i efterhand skall de tillhandahålla alla de erhållna handlingar och upplysningar som talar för att uppgifterna i ursprungsintyget inte är riktiga.

Om tullmyndigheterna beslutar att uppskjuta beviljandet av förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 67, i avvaktan på resultatet av kontrollen, skall de erbjuda importören att få produkterna utlämnade, med förbehåll för de säkerhetsåtgärder som bedöms nödvändiga.

3. När en begäran om kontroll i efterhand har lämnats i enlighet med bestämmelserna i punkt 1, skall denna kontroll genomföras och resultaten därav meddelas till tullmyndigheterna i gemenskapen inom en tid av högst sex månader. Detta resultat måste klart utvisa om ursprungsintyget avser de produkter som verkligen exporterats, och om de berörda produkterna kan anses vara produkter med ursprung i förmånslandet eller i gemenskapen.

4. För ursprungscertifikat formulär A som utfärdats enligt artikel 91 skall svaret åtföljas av kopia (kopior) av det (de) varucertifikat EUR.1 eller den (de) fakturadeklaration(-er) som intyget baserats på.

5. Om rimliga tvivel föreligger och inget svar erhålls inom de sex månader som anges i punkt 3 eller om svaret inte innehåller tillräckliga uppgifter för att avgöra om dokumentet i fråga är äkta eller produkternas verkliga ursprung, skall en andra begäran göras hos de behöriga myndigheterna. Om det inom fyra månader efter den andra begäran inte har lämnats några resultat av kontrollen till den myndighet som begärt den eller om svaret inte innehåller tillräckliga uppgifter för att avgöra om dokumentet i fråga är äkta eller produkternas verkliga ursprung, skall den begärande myndigheten vägra förmånsbehandling i tullhänseende, utom under exceptionella omständigheter.

Bestämmelserna i första stycket skall tillämpas mellan länder i samma regionala grupp vid kontroller i efterhand av de ursprungscertifikat formulär A som utfärdats i enlighet med detta avsnitt.

6. Om kontrollförfarandet eller några andra tillgängliga upplysningar tycks visa att man handlar mot bestämmelserna i detta avsnitt, skall det exporterande förmånslandet på eget initiativ eller på begäran av gemenskapen göra lämpliga undersökningar eller se till att dessa undersökningar utförs med vederbörlig skyndsamhet för att avslöja och förhindra sådana handlingssätt. I detta syfte kan gemenskapen delta i dessa undersökningar.

7. För att möjliggöra kontroll i efterhand av ursprungscertifikat formulär A skall kopior av certifikaten och av alla exportdokument som hänvisar till dem förvaras i minst tre år av den behöriga statliga myndigheten i det exporterande förmånslandet.

Artikel 95

Artikel 78.1 c och artikel 88 skall endast tillämpas i den mån Norge och Schweiz tillämpar likadana bestämmelser som gemenskapen i fråga om den förmånsbehandling som dessa länder beviljar vissa produkter med ursprung i utvecklingsländer.

Kommissionen skall upplysa tullmyndigheterna i medlemsstaterna om när Norge och Schweiz antar sådana bestämmelser och skall meddela dem vilken dag bestämmelserna i artikel 78.1 c och artikel 88 liksom de likadana bestämmelser som antagits av Norge och Schweiz skall börja tillämpas.

Dessa bestämmelser skall vara tillämpliga under förutsättning att gemenskapen, Norge och Schweiz har ingått ett avtal enligt vilket parterna bl.a. ömsesidigt skall ge varandra nödvändigt ömsesidigt bistånd vad gäller administrativt samarbete.

Underavsnitt 4

Ceuta och Melilla

Artikel 96

1. Begreppet 'gemenskapen' i detta avsnitt omfattar inte Ceuta och Melilla. Begreppet 'produkter med ursprung i gemenskapen' avser inte produkter med ursprung i Ceuta och Melilla.

2. Detta avsnitt skall ha motsvarande tillämpning vid avgörandet av huruvida produkter kan anses ha sitt ursprung i ett exporterande förmånsland som omfattas av Allmänna preferenssystemet då de importeras till Ceuta och Melilla eller ha sitt ursprung i Ceuta och Melilla.

3. Ceuta och Melilla skall anses som ett enda territorium.

4. Bestämmelserna i detta avsnitt om utfärdande, användning och efterkontroll av ursprungscertifikat formulär A skall ha motsvarande tillämpning för produkter med ursprung i Ceuta och Melilla.

5. De spanska tullmyndigheterna skall ansvara för tillämpningen av detta avsnitt i Ceuta och Melilla.

Underavsnitt 5

Slutbestämmelse

Artikel 97

När ett land eller område får eller återfår status som förmånsland beträffande produkter som avses i de relevanta EG-förordningarna av rådet eller i EKSG-beslutet, får varor med ursprung i det landet eller området åtnjuta förmånerna i det Allmänna preferenssystemet, under förutsättning att de exporterats från landet eller området i fråga från och med den dag som avses i artikel 93.2.

Avsnitt 2

Republikerna Albanien, Bosnien och Hercegovina och Kroatien; före detta jugoslaviska republiken Makedonien (för vin), republiken Slovenien (för vin)

Underavsnitt 1

Definition av begreppet ursprungsvaror

Artikel 98

1. Vid tillämpningen av de bestämmelser om tullförmåner som gemenskapen beviljar för vissa produkter med ursprung i republikerna Albanien, Bosnien och Hercegovina och Kroatien, i före detta jugoslaviska republiken Makedonien (för vin) och i republiken Slovenien (för vin) (i det följande benämnda förmånsrepubliker), skall följande produkter anses ha sitt ursprung i en förmånsrepublik:

a) Produkter som helt framställts i denna förmånsrepublik i enlighet med artikel 99.

b) Produkter som framställts i denna förmånsrepublik och vid vilkas tillverkning andra produkter än de som avses i a har använts, förutsatt att dessa produkter har genomgått tillräcklig bearbetning eller förädling i enlighet med artikel 100.

2. Vid tillämpningen av detta avsnitt skall produkter med ursprung i gemenskapen enligt punkt 3 som i en förmånsrepublik undergår bearbetning eller förädling utöver den som beskrivs i artikel 101 anses ha sitt ursprung i denna förmånsrepublik.

3. Punkt 1 skall på motsvarande sätt gälla för att fastställa ursprunget för de produkter som framställs i gemenskapen.

Artikel 99

1. Följande produkter skall anses helt framställda antingen i en förmånsrepublik eller i gemenskapen:

a) Mineraliska produkter som utvunnits ur deras jord eller havsbotten.

b) Vegetabiliska produkter som skördats där.

c) Levande djur som fötts och uppfötts där.

d) Produkter som har erhållits från levande djur som uppfötts där.

e) Produkter från jakt och fiske som utövats där.

f) Produkter från havsfiske och andra produkter som hämtats ur havet utanför deras territorialvatten av deras fartyg.

g) Produkter som tillverkats ombord på deras fabriksfartyg uteslutande av produkter som avses i f.

h) Begagnade föremål som tillvaratagits där och som endast kan användas för återvinning av råvaror.

i) Avfall och skrot som uppkommit vid tillverkningsprocesser som ägt rum där.

j) Produkter som utvunnits från eller under havsbotten utanför deras territorialvatten, förutsatt att de har ensamrätt att bearbeta denna havsbotten eller lager under denna.

k) Varor som producerats där uteslutande av de produkter som anges i a - j.

2. Med uttrycket 'deras fartyg' eller 'deras fabriksfartyg' i punkt 1 f och 1 g avses endast fartyg och fabriksfartyg

- som är registrerade eller anmälda för registrering i förmånsrepubliken eller i en medlemsstat,

- som för en förmånsrepubliks eller en medlemsstats flagg,

- som till minst 50 procent ägs av medborgare i förmånsrepubliken eller i medlemsstater, eller av ett bolag med huvudkontor i den republiken eller i en av medlemsstaterna, och vars direktör eller direktörer, styrelseordförande, samt majoriteten av styrelseledamöter är medborgare i förmånsrepubliken eller i medlemsstaterna och vidare, i fråga om företag, vars kapital till minst hälften tillhör denna förmånsrepublik eller medlemsstaterna, deras offentliga organ eller deras medborgare,

- vilkas befälhavare och övriga befäl är medborgare i förmånsrepubliken eller i medlemsstater, och

- vilkas besättning till minst 75 procent består av medborgare i förmånsrepubliken eller i medlemsstaterna.

3. Med uttrycket 'förmånsrepublik' och 'gemenskapen' skall även avses förmånsrepublikens eller medlemsstaternas territorialvatten.

4. Fartyg som är verksamma på öppna havet, inbegripet fabriksfartyg på vilka den fångade fisken bearbetas eller förädlas, skall anses ingå i den förmånsrepubliks eller den medlemsstats territorium som de tillhör, förutsatt att de uppfyller de villkor som fastställs i punkt 2.

Artikel 100

Vid tillämpningen av artikel 98 skall produkter som inte är helt framställda i en förmånsrepublik eller i gemenskapen anses vara tillräckligt bearbetade eller förädlade om villkoren i förteckningen i bilaga 15 är uppfyllda.

Dessa villkor anger i fråga om alla produkter som omfattas av detta avsnitt den bearbetning eller förädling som måste utföras på icke-ursprungsmaterial som används vid tillverkningen och tillämpas endast med avseende på sådant material.

Om en produkt, som erhållit ursprungsstatus därför att den uppfyller villkoren i förteckningen för denna produkt, används vid tillverkningen av en annan produkt, skall de tillämpliga villkoren för den produkt i vilken den ingår inte vara tillämpliga på den, och ingen hänsyn skall tas till det icke-ursprungsmaterial som kan ha använts när den tillverkades.

Artikel 101

1. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 skall följande åtgärder för bearbetning eller förädling anses otillräckliga för att ge status som ursprungsprodukter, oavsett om villkoren i artikel 100 är uppfyllda:

a) Behandling i syfte att säkerställa att produkterna bevaras i gott skick under transport och lagring (luftning, utspridning, torkning, kylning, inläggning i saltvatten, svavelsyrlighetsvatten eller andra vattenlösningar, avlägsnande av skadade delar och liknande åtgärder).

b) Enkel behandling bestående i avlägsnande av damm, siktning eller sållning, sortering, klassificering, hoppassning (inklusive sammanföring av artiklar i satser), tvättning, målning eller delning.

c) i) Ompackning, uppdelning och sammanföring av kollin.

ii) Förpackning på flaskor, i säckar, fodral eller askar, uppsättning på kort eller plattor må.m. samt alla andra enklare förpackningsåtgärder.

d) Anbringande av märken, etiketter eller liknande kännetecken på produkter eller förpackningar.

e) Enkel blandning av produkter, även av skilda slag, om en eller flera i blandningarna ingående beståndsdelar inte uppfyller villkoren i detta avsnitt för att kunna anses ha ursprung i ett förmånsland eller i gemenskapen.

f) Enkel sammansättning av delar i avsikt att framställa en komplett produkt.

g) En kombination av två eller flera av de åtgärder som anges under a - f.

h) Slakt av djur.

2. Alla åtgärder som vidtas i antingen en förmånsrepublik eller gemenskapen när det gäller en viss produkt skall beaktas tillsammans vid fastställande av huruvida den bearbetning eller förädling som produkten har genomgått skall anses vara otillräcklig i enlighet med punkt 1.

Artikel 101a

1. Den kvalificerande enheten för tillämpning av bestämmelserna i detta avsnitt skall vara den särskilda produkt som anses som grundenhet vid klassificeringen enligt Harmoniserade systemets nomenklatur.

Av detta följer att

a) när en produkt som är sammansatt av en grupp eller en sammanföring av artiklar klassificeras under ett enda tulltaxenummer i Harmoniserade systemet utgörs den kvalificerande enheten av helheten.

b) när ett parti består av flera identiska produkter som klassificeras enligt samma tulltaxenummer i Harmoniserade systemet skall varje produkt beaktas för sig vid tillämpning av bestämmelserna i detta avsnitt.

2. Om förpackningarna, genom tillämpningen av den allmänna regeln nr 5 i Harmoniserade systemet, inbegrips i produkten vid klassificeringen, skall de inbegripas även vid ursprungsbestämningen.

Artikel 102

1. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 100 får icke-ursprungsmaterial användas vid tillverkning av en viss produkt, förutsatt att dess totala värde inte överstiger 10 % av produktens pris fritt fabrik.

Om i förteckningen ett eller flera procenttal har angivits för icke-ursprungsmaterialets högsta värde får tillämpningen av första stycket inte medföra att dessa procenttal överskrids.

2. Punkt 1 skall inte tillämpas på produkter som omfattas av kapitel 50 - 63 i Harmoniserade systemet.

Artikel 103

Tillbehör, reservdelar och verktyg som levereras tillsammans med utrustning, en maskin, en apparat eller ett fordon, skall tillsammans med dessa anses som en enhet när de utgör standardutrustning och ingår i priset för ifrågavarande utrustning, maskin, apparat eller fordon, eller inte fakturerats särskilt.

Artikel 104

Varor i satser, i den mening som avses i den allmänna regeln nr 3 i Harmoniserade systemet, skall anses som ursprungsprodukter under förutsättning att alla i satsen ingående komponenter utgör ursprungsprodukter. Varor i satser som består av såväl ursprungsprodukter som icke-ursprungsprodukter skall dock i sin helhet anses vara ursprungsprodukter, förutsatt att värdet av icke-ursprungsprodukterna inte överstiger 15 procent av satsens pris fritt fabrik.

Artikel 105

För att avgöra om en produkt är en ursprungsprodukt eller ej, är det inte nödvändigt att fastställa ursprunget för följande, som kan ha använts vid dess tillverkning:

a) Energi och bränsle.

b) Anläggningar och utrustning.

c) Maskiner och verktyg.

d) Varor som inte ingår och som inte är avsedda att ingå i den slutliga sammansättningen av produkten.

Artikel 106

De villkor som anges i detta avsnitt i fråga om erhållande av ursprungsstatus skall kontinuerligt uppfyllas i förmånsrepubliken eller i gemenskapen.

Om ursprungsvaror som exporterats från förmånsrepubliken eller gemenskapen till ett annat land återinförs skall de anses vara icke-ursprungsprodukter om det inte på ett tillfredsställande sätt kan visas för de behöriga myndigheterna

- att de återinförda varorna är samma varor som de som exporterades, och

- att de inte har behandlats utöver vad som krävdes för att bevara dem i gott skick under tiden i det berörda landet eller under själva exporten.

Artikel 107

1. Följande skall anses vara direkttransporterat från förmånsrepubliken till gemenskapen eller från gemenskapen till förmånsrepubliken:

a) Produkter som transporteras utan att passera genom något annat lands territorium.

b) Produkter som utgör en enda försändelse och som transporteras genom andra länders territorier än förmånsrepublikens eller gemenskapens, i förekommande fall med omlastning eller tillfällig lagring i dessa länder, förutsatt att produkterna står under uppsikt av tullmyndigheterna i transit- eller lagringslandet och inte undergår annan behandling än lossning, lastning eller någon åtgärd för att bevara dem i gott skick.

c) Produkter som transporteras utan avbrott i rörledningar genom ett annat territorium än den exporterande förmånsrepublikens eller gemenskapens territorium.

2. För att styrka att villkoren i punkt 1 b har uppfyllts skall för de behöriga tullmyndigheterna uppvisas

a) ett enda transportdokument som gäller för transporten från exportlandet genom transitlandet, eller

b) ett av tullmyndigheterna i transitlandet utfärdat intyg som innehåller

- en noggrann produktbeskrivning,

- datum för produkternas lossning och omlastning samt, i förekommande fall, namnen på de fartyg eller andra transportmedel som använts, och

- uppgift om de förhållanden under vilka produkterna befann sig i transitlandet, eller

c) i avsaknad härav, annat underlag.

Artikel 108

1. För ursprungsprodukter som har sänts från en förmånsrepublik till en utställning i ett annat land och som efter utställningen sålts för att importeras till gemenskapen, skall vid importen beviljas den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 98, på villkor att produkterna uppfyller de krav i detta avsnitt som ger dem rätt att anses som produkter med ursprung i förmånsrepublik och förutsatt att det på ett för gemenskapens behöriga tullmyndigheter tillfredsställande sätt visas

a) att en exportör har sänt produkterna från den exporterande förmånsrepublikens territorium direkt till utställningslandet och ställt ut dem där,

b) att den exportören har sålt eller på annat sätt avyttrat produkterna till en person i gemenskapen,

c) att produkterna under utställningen eller omedelbart därefter har sänts till gemenskapen i samma skick som de sändes till utställningen, och

d) att produkterna, sedan de sändes till utställningen, inte har använts för annat ändamål än för demonstration på utställningen.

2. Ett varucertifikat EUR.1 skall avlämnas till gemenskapens tullmyndigheter på vanligt sätt. Utställningens namn och adress skall anges i certifikatet. Vid behov kan ytterligare dokumentation begäras angående produkternas beskaffenhet och för att visa på vilka villkor de har ställts ut.

3. Bestämmelserna i punkt 1 är tillämpliga på alla handels-, industri-, jordbruks- eller hantverksutställningar samt på mässor eller offentliga visningar av liknande karaktär under vilka produkterna förblir under tullkontroll, dock med undantag för sådana som i privat syfte anordnas i butiker eller affärslokaler för försäljning av utländska produkter.

Underavsnitt 2

Ursprungsintyg

Artikel 109

Produkter med ursprung i förmånsrepubliker skall vara berättigade till den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 98, under förutsättning av företeende av antingen:

a) ett varucertifikat EUR.1, till vilket en förlaga finns i bilaga 21, eller

b) i de fall som anges i artikel 116.1, en deklaration, vars text framgår i bilaga 22, som av exportören avges på en faktura, packsedel eller någon annan kommersiell handling med tillräckligt detaljerad beskrivning av produkterna för att göra det möjligt att identifiera dem (i det följande benämnd fakturadeklaration).

a) VARUCERTIFIKAT EUR.1

Artikel 110

1. Ursprungsvaror enligt detta avsnitt skall vid import till gemenskapen vara berättigade till den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 98, förutsatt att dessa produkter har transporterats direkt till gemenskapen enligt artikel 107, mot uppvisande av ett varucertifikat EUR.1 utfärdat av tullmyndigheter eller av andra behöriga statliga myndigheter i Albanien, Bosnien och Hercegovina, Kroatien, före detta jugoslaviska republiken Makedonien eller Slovenien, under förutsättning att dessa förmånsrepubliker

- har överlämnat de uppgifter som krävs enligt artikel 121 till kommissionen, och

- biträder gemenskapen genom att tillåta tullmyndigheterna i medlemsstaterna att kontrollera att dokumentet är äkta eller att uppgifterna beträffande de ifrågavarande produkternas verkliga ursprung är riktiga.

2. Ett varucertifikat EUR.1 får endast utfärdas om det kan användas som det skriftliga bevis som krävs för den förmånsbehandling i tullhänseende som avses i artikel 98.

3. Ett varucertifikat EUR.1 skall endast utfärdas på skriftlig ansökan av exportören eller av dennes befullmäktigade ombud. Denna ansökan skall göras på ett formulär, av vilket en förlaga visas i bilaga 21 och som skall ifyllas i överensstämmelse med bestämmelserna i detta underavsnitt.

Ansökningar om varucertifikat EUR.1 skall förvaras under minst tre år av de behöriga statliga myndigheterna i förmånsrepubliken eller tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten.

4. Exportören eller hans ombud skall tillsammans med ansökan överlämna alla tillämpliga styrkande handlingar som bevisar att de produkter som skall exporteras uppfyller kraven för utfärdandet av ett varucertifikat EUR.1.

Exportören skall åta sig att på de behöriga myndigheternas begäran avlämna allt övrigt bevismaterial som dessa myndigheter finner nödvändigt för att fastställa ursprungsstatusen hos de förmånsberättigade produkterna samt godta nämnda myndigheters kontroller av räkenskaperna och omständigheterna vid framställandet av produkterna.

5. Varucertifikatet EUR.1 skall utfärdas av de behöriga statliga myndigheterna i förmånsrepublikerna eller av tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten, om de produkter som skall exporteras kan anses vara ursprungsvaror enligt detta avsnitt.

6. Då varucertifikatet EUR.1 är det skriftliga beviset för tillämpningen av den förmånsbehandling i tullhänseende som föreskrivs i artikel 98 är det de behöriga statliga myndigheterna i förmånsrepubliken eller tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten som skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att kontrollera varornas ursprung eller andra uppgifter i certifikatet.

7. De behöriga statliga myndigheterna i förmånsrepubliken eller tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten skall ha rätt att kräva all sorts skriftlig bevisning och att utföra de kontroller som de anser vara nödvändiga för att verifiera om de i punkt 5 upptagna villkoren är uppfyllda.

8. De behöriga statliga myndigheterna i förmånsrepubliken eller tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten skall ansvara för att de formulär som avses i punkt 1 är korrekt ifyllda.

9. Dagen för utfärdandet av varucertifikatet EUR.1 skall anges i den del av certifikatet som är reserverad för tullmyndigheterna.

10. Varucertifikat EUR.1 skall utfärdas av de behöriga statliga myndigheterna i förmånsrepubliken eller av tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten, när de produkter som certifikatet avser exporteras. Det skall ställas till exportörens förfogande så snart utförseln faktiskt ägt rum eller säkerställts.

Artikel 111

Om isärtagna eller inte hopsatta produkter enligt den allmänna regeln nr 2 a i Harmoniserade systemet, vilka klassificeras enligt avdelningarna XVI eller XVII eller nr 7308 eller 9406 i detta system, importeras i delposter på begäran av importören och på villkor som fastställs av tullmyndigheterna i importlandet, skall ett enda ursprungsintyg för sådana produkter företes för tullmyndigheterna vid import av den första delposten.

Artikel 112

Ursprungsintyg skall företes för tullmyndigheterna i importlandet i enlighet med förfarandena i artikel 62 i tullkodexen. De nämnda myndigheterna får begära översättning av ett ursprungsintyg och får också kräva att importdeklarationen åtföljs av en försäkran från importören att produkterna uppfyller de villkor som gäller för tillämpning av detta avsnitt.

Artikel 113

1. Trots artikel 110.10 får varucertifikat EUR.1 undantagsvis utfärdas efter exporten av de produkter som certifikatet avser, om

a) det inte utfärdades vid tidpunkten för exporten på grund av misstag, förbiseende eller särskilda omständigheter,

b) det på ett för behöriga myndigheter tillfredsställande sätt visas att ett varucertifikat EUR.1 utfärdades men av tekniska skäl inte godtogs vid importen.

2. Den behöriga myndigheten får utfärda ett intyg i efterhand endast efter att ha kontrollerat att de uppgifter som lämnas i exportörens ansökan överensstämmer med uppgifterna i motsvarande exportdokument, och att inget giltigt varucertifikat EUR.1 enligt bestämmelserna i detta avsnitt utfärdades när produkterna i fråga exporterades.

3. Varucertifikat EUR.1 som utfärdas i efterhand måste förses med någon av följande påskrifter:

- 'EXPEDIDO A POSTERIORI',

- 'UDSTEDT EFTERFØLGENDE',

- 'NACHTRÄGLICH AUSGESTELLT',

- 'ΕΚΔΟΘΕΝ ΕΚ ΤΩΝ ΥΣΤΕΡΩΝ',

- 'ISSUED RETROSPECTIVELY',

- 'DÉLIVRÉ A POSTERIORI',

- 'RILASCIATO A POSTERIORI',

- 'AFGEGEVEN A POSTERIORI',

- 'EMITIDO A POSTERIORI',

- 'ANNETTU JÄLKIKÄTEEN',

- 'UTFÄRDAT I EFTERHAND'.

4. Den påskrift som avses i punkt 3 skall införas i fältet 'Anmärkningar' på varucertifikatet EUR.1.

Artikel 114

1. Om ett varucertifikat EUR.1 stjäls, förloras eller förstörs får exportören hos de behöriga myndigheter som utfärdat det begära att ett duplikat upprättas på grundval av de exportdokument som finns hos behörige myndigheter.

2. Ett duplikat som utfärdas på detta sätt måste förses med någon av följande påskrifter:

- 'DUPLICADO',

- 'DUPLIKAT',

- 'DUPLIKAT',

- 'ΑΝΤΙΓΡΑΦΟ',

- 'DUPLICATE',

- 'DUPLICATA',

- 'DUPLICATO',

- 'DUPLICAAT',

- 'SEGUNDA VIA',

- 'KAKSOISKAPPALE',

- 'DUPLIKAT'.

3. Den påskrift som avses i punkt 2 skall införas i fältet 'Anmärkningar' på varucertifikatet EUR.1.

4. Duplikatet, som skall ha samma utfärdandedatum som det ursprungliga varucertifikatet EUR.1, skall gälla från och med den dagen.

Artikel 115

Om ursprungsprodukter befinner sig under kontroll av ett tullkontor i gemenskapen skall det vara möjligt att ersätta det ursprungliga ursprungsintyget med ett eller flera varucertifikat EUR.1, i avsikt att sända alla eller några av dessa produkter någon annanstans inom gemenskapen. Ersättningscertifikatet EUR.1 skall utfärdas av det tullkontor under vars kontroll varorna befinner sig.

b) FAKTURADEKLARATION

Artikel 116

1. En fakturadeklaration får upprättas

a) av en godkänd gemenskapsexportör i den mening som avses i artikel 117,

b) av vilken exportör som helst för vilken försändelse som helst som består av ett eller flera kollin innehållande ursprungsprodukter vilkas totala värde inte överstiger 6000 euro, under förutsättning att det biträde som avses i artikel 110.1 tillämpas också på detta förfarande.

2. Fakturadeklaration får upprättas om produkterna i fråga kan anses som produkter med ursprung i gemenskapen eller i en förmånsrepublik och om de uppfyller övriga krav i det här avsnittet.

3. Ex exportör som upprättar en fakturadeklaration skall vara beredd att när som helst, på begäran av exportlandets tullmyndigheter eller andra behöriga statliga myndigheter, förete alla relevanta dokument som bevisar de berörda produkternas ursprungsstatus liksom att övriga krav i det här avsnittet har uppfyllts.

4. Fakturadeklaration skall upprättas av exportören genom maskinskrivning, stämpling eller tryck på fakturan, packsedeln eller annan kommersiell handling, i enlighet med den deklaration vars text framgår av bilaga 22 och med användande av någon av de språkversioner som anges i den bilagan och enligt bestämmelserna i exportlandets nationella lag. Om deklarationen skrivs för hand, skall den skrivas med bläck och med tryckbokstäver.

5. Fakturadeklarationer skall undertecknas för hand av exportören. En godkänd exportör i den mening som avses i artikel 117 behöver dock inte underteckna sådana deklarationer, om han lämnar en skriftlig försäkran till tullmyndigheterna att han ikläder sig fullt ansvar för varje fakturadeklaration som identifierar honom, som om den undertecknats av honom för hand.

6. I de fall som avses i punkt 1 b får en fakturadeklaration användas på följande särskilda villkor:

a) En fakturadeklaration skall utfärdas för varje försändelse.

b) Om varorna i en försändelse redan i exportlandet har genomgått en kontroll med avseende på om de motsvarar definitionen av begreppet 'ursprungsprodukter' kan exportören göra en hänvisning till denna kontroll i fakturadeklarationen.

Bestämmelserna i första stycket befriar i förekommande fall inte exportören från skyldigheten att fullgöra andra formaliteter som anges i tull- och postföreskrifterna.

Artikel 117

1. Tullmyndigheterna i gemenskapen kan ge en exportör, i det följande benämnd godkänd exportör, som ofta sänder produkter med ursprung i gemenskapen som avses i artikel 98.2, tillstånd att upprätta fakturadeklarationer oberoende av de berörda produkternas värde. En exportör som ansöker om sådant tillstånd måste på ett för tullmyndigheterna tillfredsställande sätt lämna de garantier som är nödvändiga för att bevisa produkternas ursprungsstatus liksom att övriga krav i detta avsnitt har uppfyllts.

2. Tullmyndigheterna får medge någon ställning som godkänd exportör på de villkor som de anser lämpliga.

3. Tullmyndigheterna skall tilldela den godkände exportören ett tillståndsnummer som skall anges i fakturadeklarationen.

4. Tullmyndigheterna skall övervaka användningen av den godkände exportörens tillstånd.

5. Tullmyndigheterna kan återkalla tillståndet när som helst. De skall göra det när den godkände exportören inte längre lämnar de garantier som avses i punkt 1, inte uppfyller villkoren som avses i punkt 2 eller på annat sätt använder tillståndet på ett oriktigt sätt.

Artikel 118

1. Ett ursprungsintyg skall gälla i fyra månader räknat från datum för utfärdandet i exportlandet och skall företes för tullmyndigheterna i importlandet inom den tiden.

2. Ursprungsintyg som företes för tullmyndigheterna i importlandet efter sista dagen för företeende enligt punkt 1 får godkännas för förmånsbehandling i tullhänseende som anges i artikel 98, om underlåtenheten att förete dessa handlingar senast den föreskrivna dagen beror på exceptionella omständigheter.

3. I andra fall av försenat företeende får tullmyndigheterna i importlandet godkänna ursprungsintygen om produkterna har företetts för dem före nämnda sista dag.

4. På begäran av importören och på villkor som fastställts av tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten kan ett enda ursprungsintyg avlämnas till tullmyndigheterna vid importen av den första försändelsen, om varorna

a) importeras ofta och kontinuerligt inom ramen för handel av ett betydande kommersiellt värde,

b) omfattas av ett och samma köpekontrakt vars parter är etablerade i exportlandet eller gemenskapen,

c) klassificeras enligt samma (åttasiffriga) nummer i Kombinerade nomenklaturen,

d) kommer från en och samma exportör, är avsedda för en och samma importör och genomgår importformaliteterna vid ett och samma tullkontor i gemenskapen.

Detta förfarande är tillämpligt på de kvantiteter och under den period som fastställts av de behöriga tullmyndigheterna. Den nämnda perioden får inte i något fall överstiga tre månader.

Artikel 119

1. Produkter som sänds som småpaket mellan privatpersoner eller ingår i resandes personliga bagage, skall godtas som ursprungsprodukter som åtnjuter förmånsbehandling enligt artikel 98 utan att ett varucertifikat EUR.1 eller en fakturadeklaration behöver företes, om importen av sådana produkter inte är av kommersiell karaktär och produkterna har deklarerats uppfylla kraven i detta avsnitt samt det inte finns något tvivel om riktigheten av en sådan deklaration.

2. Import av tillfällig karaktär som uteslutande avser produkter för mottagarnas, de resandes eller deras familjers personliga bruk skall inte anses vara import av kommersiell karaktär, om det på grund av produkternas art och mängd är uppenbart att syftet inte är kommersiellt.

Det sammanlagda värdet av dessa produkter får dessutom inte överstiga 500 euro i fråga om småpaket eller 1200 euro i fråga om produkter som ingår i resandes personliga bagage.

Artikel 120

Upptäckten av mindre diskrepanser mellan uppgifterna i ett ursprungsintyg och uppgifterna i de dokument som företetts för tullkontoret i syfte att uppfylla formaliteterna för import av produkterna medför inte i sig att ursprungsintyg blir ogiltigt, förutsatt att det på vederbörligt sätt fastställs att dokumentet motsvarar de företedda produkterna.

Uppenbara formella fel, såsom skrivfel i ett ursprungsintyg, skall inte leda till att dokumentet avvisas, om felen inte är av den arten att det uppstår tvivel om att uppgifterna i dokument är riktiga.

Underavsnitt 3

Metoder för administrativt samarbete

Artikel 121

1. Förmånsrepublikerna skall sända kommissionen namnen på och adresserna till de statliga myndigheter på deras territorium som får utfärda varucertifikat EUR.1, samt prov på de stämplar som dessa myndigheter använder och namn på och adresser till de myndigheter som ansvarar för kontrollen av varucertifikat EUR.1 och fakturadeklarationer. Dessa stämplar skall vara giltiga från och med den dag kommissionen mottog proven. Kommissionen skall vidarebefordra dessa uppgifter till tullmyndigheterna i medlemsstaterna. Om sändandet av dessa uppgifter sker inom ramen för uppdatering av tidigare uppgifter, skall kommissionen ange datum då de nya stämplarna börjar gälla enligt förmånsrepublikernas behöriga statliga myndigheters angivelser. Dessa uppgifter är konfidentiella; i samband med övergång till fri omsättning skall de behöriga tullmyndigheterna i fråga dock låta importörer eller deras befullmäktigade ombud ta del av proven på de stämplar som avses i denna punkt.

2. Kommissionen skall till förmånsrepublikerna skicka prov på de stämplar som medlemsstaternas tullmyndigheter använder vid utfärdandet av varucertifikat EUR.1.

Artikel 122

1. Kontroll i efterhand av varucertifikat EUR.1 och fakturadeklarationer skall utföras stickprovsvis eller närhelst tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten eller behöriga statliga myndigheter i förmånsrepubliken har rimliga tvivel beträffande äktheten av sådana dokument, berörda produkters ursprungsstatus eller att övriga krav i detta avsnitt har uppfyllts.

2. För tillämpningen av bestämmelserna i punkt 1 skall de behöriga myndigheterna i den importerande medlemsstaten eller i den importerande förmånsrepubliken återsända varucertifikatet EUR.1 och fakturan, om den företetts, fakturadeklarationen eller kopia av dessa dokument, till behöriga myndigheter i den exporterande förmånsrepubliken eller i den exporterande medlemsstaten och, i tillämpliga fall, ange skälen för en undersökning. Till stöd för begäran om kontroll i efterhand skall de tillhandahålla alla de erhållna handlingar och upplysningar som talar för att uppgifterna i ursprungsintyget inte är riktiga.

Om tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten beslutar att uppskjuta beviljandet av förmånsbehandlingen i tullhänseende som avses i artikel 98, i avvaktan på resultatet av kontrollen, skall de erbjuda importören att få produkterna utlämnade, med förbehåll för de säkerhetsåtgärder som bedöms nödvändiga.

3. När en begäran om kontroll i efterhand har lämnats i enlighet med bestämmelserna i punkt 1, skall denna kontroll genomföras och resultaten därav meddelas till tullmyndigheterna i den importerande medlemsstaten eller de behöriga statliga myndigheterna i förmånsrepubliken inom en tid av högst sex månader. Detta resultat måste klart utvisa om ursprungsintyget avser de produkter som verkligen exporterats, och om de berörda produkterna kan anses vara produkter med ursprung i förmånsrepubliken eller i gemenskapen.

4. Om rimliga tvivel föreligger och inget svar erhålls inom de sex månader som anges i punkt 3 eller om svaret inte innehåller tillräckliga uppgifter för att avgöra om dokumentet i fråga är äkta eller produkternas verkliga ursprung, skall en andra begäran göras hos de behöriga myndigheterna. Om det inom fyra månader efter den andra begäran inte har lämnats några resultat av kontrollen till den myndighet som begärt den eller om svaret inte innehåller tillräckliga uppgifter för att avgöra om dokumentet i fråga är äkta eller produkternas verkliga ursprung, skall den begärande myndigheten vägra förmånsbehandling i tullhänseende, utom under exceptionella omständigheter.

5. Om kontrollförfarandet eller några andra tillgängliga upplysningar tycks visa att man handlar mot bestämmelserna i detta avsnitt, skall den exporterande förmånsrepubliken på eget initiativ eller på begäran av gemenskapen göra lämpliga undersökningar eller se till att dessa undersökningar utförs med vederbörlig skyndsamhet för att avslöja och förhindra sådana handlingssätt. I detta syfte kan gemenskapen delta i dessa undersökningar.

6. För att möjliggöra kontroll i efterhand av varucertifikat EUR.1 skall kopior av certifikaten och alla exportdokument som hänvisar till dem förvaras i minst tre år av de behöriga statliga myndigheterna i förmånsrepubliken eller tullmyndigheterna i den exporterande medlemsstaten.

Underavsnitt 4

Ceuta och Melilla

Artikel 123

1. Begreppet 'gemenskapen' i detta avsnitt omfattar inte Ceuta och Melilla. Begreppet 'produkter med ursprung i gemenskapen' avser inte produkter med ursprung i Ceuta och Melilla.

2. Detta avsnitt skall ha motsvarande tillämpning vid avgörandet av huruvida produkter kan anses ha sitt ursprung i den förmånsrepublik som beviljas förmånsbehandling i tullhänseende då de importeras till Ceuta och Melilla eller ha sitt ursprung i Ceuta och Melilla.

3. Ceuta och Melilla skall anses som ett enda territorium.

4. Bestämmelserna i detta avsnitt om utfärdande, användning och efterkontroll av varucertifikat EUR.1 skall ha motsvarande tillämpning för produkter med ursprung i Ceuta och Melilla.

5. De spanska tullmyndigheterna skall ansvara för tillämpningen av detta avsnitt i Ceuta och Melilla."

6. I artikel 237.1 och 237.4 skall "C1" ersättas med "CN22", och "C2/CP3" ersättas med "CN23".

7. I del II "Godkänd tullbehandling - Avdelning I - Övergång till fri omsättning" skall kapitel 2 (artiklarna 291-308) ersättas med följande:

"KAPITEL 2

Användning för särskilda ändamål

Artikel 291

1. Detta kapitel skall tillämpas då det föreskrivs att varor, som övergår till fri omsättning med gynnsam behandling i tullhänseende eller med nedsatt tullsats eller nolltullsats på grund av deras användning för särskilda ändamål, skall omfattas av tullövervakning i samband med varors användning för särskilda ändamål.

2. I detta kapitel avses med

a) enhetstillstånd: ett tillstånd som omfattar flera olika tullförvaltningar.

b) räkenskaper: det räkenskapsmaterial som tillståndshavaren har för affärs-, skatte- eller andra bokföringsändamål eller som innehas av någon annan för dennes räkning.

c) bokföring: den information som innehåller alla nödvändiga uppgifter och tekniska upplysningar som tullmyndigheterna behöver för att övervaka och kontrollera verksamheten, oavsett vilket medium informationen finns lagrad på.

Artikel 292

1. Beviljande av gynnsam behandling i tullhänseende enligt artikel 21 i kodexen skall, då varor omfattas av tullövervakning i samband med varors användning för särskilda ändamål, vara beroende av ett skriftligt tillstånd.

När varor övergår till fri omsättning med tillämpning av nedsatt tullsats eller nolltullsats på grund av deras användning för särskilda ändamål och det i gällande bestämmelser föreskrivs att de skall kvarstå under tullövervakning i enlighet med artikel 82 i kodexen, skall det krävas ett skriftligt tillstånd med avseende på tullövervakning i samband med varors användning för särskilda ändamål.

2. Ansökningar skall vara skriftliga och följa den förlaga som anges i bilaga 67. Tullmyndigheterna får tillåta att ansökan om förnyelse eller ändring görs genom en enkel skriftlig begäran.

3. Under särskilda omständigheter kan tullmyndigheterna tillåta att deklarationen för övergång till fri omsättning, som lämnas antingen skriftligen eller i datorläsbar form enligt det normala förfarandet, utgör en ansökan om tillstånd, under förutsättning att

- ansökan endast omfattar en tullförvaltning,

- den sökande hänför varorna helt till den föreskrivna användningen för särskilda ändamål, och

- ett korrekt genomförande av verksamheten kan garanteras.

4. I de fall tullmyndigheterna anser att någon av uppgifterna i ansökan är otillräcklig får de begära ytterligare upplysningar av den sökande.

Särskilt i de fall då en ansökan kan göras i form av en tulldeklaration skall tullmyndigheterna, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 218, begära att ansökan åtföljs av ett dokument som upprättas av deklaranten och som innehåller åtminstone följande uppgifter, såvida inte dessa uppgifter anses vara onödiga eller anges på tulldeklarationen:

a) Den sökandes, deklarantens och operatörens namn och adress.

b) Slag av användning för särskilda ändamål.

c) Teknisk beskrivning av varorna, de produkter som är slutresultatet av deras användning för särskilda ändamål och metoder för att identifiera dem.

d) Uppskattad avkastningsgrad eller metod för att fastställa denna.

e) Beräknad period för hänförande av varorna till deras användning för särskilda ändamål.

f) Plats där varorna används för särskilda ändamål.

5. I de fall ansökan avser ett enhetstillstånd skall det krävas samtycke i förväg från myndigheterna i enlighet med följande förfarande:

Ansökan skall lämnas till de behöriga tullmyndigheterna på den ort

- där den sökande har sin huvudsakliga bokföring, i syfte att underlätta kontroller baserade på bokföringsmaterial, och där åtminstone en del av den verksamhet som omfattas av tillståndet genomförs, eller

- i annat fall, där varorna hänförs till den föreskrivna användningen för särskilda ändamål.

Dessa tullmyndigheter skall överlämna ansökan och tillståndsförslaget till de andra berörda tullmyndigheterna och dessa skall inom 15 dagar bekräfta mottagandet.

De andra berörda tullmyndigheterna skall anmäla eventuella invändningar inom 30 dagar efter den dag då de mottog tillståndsförslaget. Om invändningar anmäls inom denna period och någon enighet inte uppnås, skall ansökan avslås i de delar som invändningarna avser.

Tullmyndigheterna får utfärda tillståndet om de inte har mottagit några invändningar mot tillståndsförslaget inom 30 dagar.

De tullmyndigheter som utfärdar tillståndet skall sända en kopia av det till alla andra beröra tullmyndigheter.

6. Om två eller flera tullförvaltningar generellt sett har kommit överens om kriterierna och villkoren för beviljande av ett enhetstillstånd, får dessa förvaltningar även komma överens om att ersätta samråd i förväg med endast en anmälan. En sådan anmälan skall alltid vara tillräcklig när ett enhetstillstånd skall förnyas eller återkallas.

Artikel 293

1. Tillstånd utfärdade i enlighet med förlagan i bilaga 67 skall beviljas personer som är etablerade i gemenskapens tullområde, under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:

a) De planerade aktiviteterna är förenliga med den föreskrivna användningen för särskilda ändamål samt med bestämmelserna om överföring av varor enligt artikel 296 och ett korrekt genomförande av verksamheten kan garanteras.

b) Den sökande erbjuder alla garantier som är nödvändiga för ett korrekt genomförande av verksamheten, och åtar sig att

- helt eller delvis hänföra varorna till den föreskrivna användningen för särskilda ändamål eller att överföra dem, och att lämna bevis för att de hänförts eller överförts i enlighet med gällande bestämmelser,

- inte vidta åtgärder som är oförenliga med syftet med den föreskrivna användningen för särskilda ändamål,

- till de behöriga tullmyndigheterna anmäla alla faktorer som kan inverka på tillståndet.

c) En effektiv tullövervakning är garanterad och tullmyndigheternas administrativa börda är inte oproportionell i förhållande till de ifrågavarande ekonomiska behoven.

d) En adekvat bokföring förs och bevaras.

e) En säkerhet ställs när tullmyndigheterna anser att detta är nödvändigt.

2. När det gäller ansökningar i enlighet med artikel 292.3 skall tillståndet beviljas personer som är etablerade i gemenskapens tullområde genom att tulldeklarationen godtas på de villkor som anges i punkt 1.

3. Tillståndet skall innehålla följande uppgifter, såvida dessa uppgifter inte anses vara onödiga:

a) Identifiering av tillståndshavaren.

b) Vid behov KN-nummer eller TARIC-nummer, slag av vara och varubeskrivning, beskrivning av användningen för särskilda ändamål och bestämmelser om avkastningsgrad.

c) Metoder för identifiering och tullövervakning.

d) Den tidsperiod inom vilken varorna måste hänföras till den föreskrivna användningen för särskilda ändamål.

e) De tullkontor där varorna deklareras för övergång till fri omsättning och de kontor som ansvarar för övervakning av verksamheten.

f) De orter där varorna måste hänföras till den föreskrivna användningen för särskilda ändamål.

g) Eventuell säkerhet som skall ställas.

h) Tillståndets giltighetstid.

i) Möjligheten av att överföra varorna i enlighet med artikel 296.1, i förekommande fall.

j) Förenklade förfaranden för överföring av varorna enligt artikel 296.2 andra stycket och 296.3, i förekommande fall.

k) De förenklade förfaranden som är tillåtna i enlighet med artikel 76 i kodexen, i förekommande fall.

l) Former för att meddela information.

4. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 294 skall tillståndet gälla från och med den dag det utfärdas eller den senare dag som anges i tillståndet.

Artikel 294

1. Tullmyndigheterna får utfärda tillstånd med retroaktiv verkan.

Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 2 och 3, skall ett retroaktivt tillstånd gälla från och med den dag som ansökan lämnades.

2. Om en ansökan avser förnyelse av ett tillstånd för samma slags verksamhet och varor, kan ett tillstånd med retroaktiv verkan beviljas från den dag då det ursprungliga tillståndet upphörde att gälla.

3. Under särskilda omständigheter kan den retroaktiva verkan för ett tillstånd förlängas ytterligare, men tillståndet får tidigast börja gälla ett år före den dag ansökan lämnades, under förutsättning att det finns ett dokumenterat ekonomiskt behov av det, och

a) ansökan inte kan ställas i samband med försök till oriktigheter eller uppenbar vårdslöshet,

b) det framgår av den sökandes räkenskaper att alla villkor för förfarandet kan anses vara uppfyllda och att varorna vid behov, i syfte att förhindra utbyte, kan identifieras för den berörda perioden, och att räkenskaperna medger att dessa förfaranden kan kontrolleras,

c) alla formaliteter som är nödvändiga för att reglera varornas status kan iakttas, inbegripet ogiltigförklarande av tulldeklarationen om så är nödvändigt.

Artikel 295

Att ett tillstånds giltighetstid löper ut skall inte inverka på varor som har övergått till fri omsättning på grundval av detta tillstånd innan dess giltighet löpte ut.

Artikel 296

1. Överföring av varor mellan olika orter som anges i samma tillstånd får ske utan tullformaliteter.

2. När varor överförs mellan två tillståndshavare som är etablerade i olika medlemsstater och de berörda tullmyndigheterna inte har kommit överens om förenklade förfaranden i enlighet med punkt 3, skall kontrollexemplar T5 enligt bilaga 63 användas i enlighet med följande förfarande:

a) Den överförande parten skall fylla i kontrollexemplar T5 i tre exemplar (ett original och två kopior). Exemplaren skall numreras på lämpligt sätt.

b) Kontrollexemplar T5 skall fyllas i enligt följande:

- I fält A (Avgångstullkontor) skall adressen till det behöriga tullkontor som anges i den överförande partens tillstånd anges.

- I fält 2 skall den överförande partens namn eller firma, fullständiga adress och tillståndsnummer anges.

- I fält 8 skall den mottagande partens namn eller firma, fullständiga adress och tillståndsnummer anges.

- I fältet 'Viktig anmärkning' och i fält B skall texten strykas över.

- I fält 31 respektive 33 skall den varubeskrivning som gäller vid tidpunkten för överföringen anges, inbegripet antal kollin och relevanta KN-nummer.

- I fält 38 skall varornas nettovikt anges.

- I fält 103 skall varornas nettokvantitet anges med bokstäver.

- I fält 104 skall rutan 'Annat (anges närmare)' kryssas i och en av följande påteckningar göras med versaler:

- DESTINO ESPECIAL: MERCANCÍAS RESPECTO DE LAS CUALES, LAS OBLIGACIONES SE CEDEN AL CESIONARIO (REGLAMENTO (CEE) No 2454/93, ARTÍCULO 296)

- SÆRLIGT ANVENDELSESFORMÅL: VARER, FOR HVILKE FORPLIGTELSERNE OVERDRAGES TIL ERHVERVEREN (FORORDNING (EØF) Nr. 2454/93, ARTIKEL 296)

- BESONDERE VERWENDUNG: WAREN MIT DENEN DIE PFLICHTEN AUF DEN ÜBERNEHMER ÜBERTRAGEN WERDEN (ARTIKEL 296 DER VERORDNUNG (EWG) Nr. 2454/93)

- ΕΙΔΙΚΟΣ ΠΡΟΟΡΙΣΜΟΣ: ΕΜΠΟΡΕΓΜΑΤΑ ΓΙΑ ΤΑ ΟΠΟΙΑ ΟΙ ΥΠΟΧΡΕΩΣΕΙΣ ΕΚΧΩΡΟΥΝΤΑΙ ΣΤΟΝ ΕΚΔΟΧΕΑ (ΑΡΘΡΟ 296 ΚΑΝΟΝΙΣΜΟΣ (ΕΟΚ) αριθ. 2454/93)

- END-USE: GOODS FOR WHICH THE OBLIGATIONS ARE TRANSFERRED TO THE TRANSFEREE (REGULATION (EEC) No 2454/93, ARTICLE 296)

- DESTINATION PARTICULIÈRE: MARCHANDISES POUR LESQUELLES LES OBLIGATIONS SONT TRANSFÉRÉES AU CESSIONNAIRE [RÈGLEMENT (CEE) No 2454/93, ARTICLE 296]

- DESTINAZIONE PARTICOLARE: MERCI PER LE QUALI GLI OBBLIGHI SONO TRASFERITI AL CESSIONARIO (REGOLAMENTO (CEE) N. 2454/93, ARTICOLO 296)

- BIJZONDERE BESTEMMING: GOEDEREN WAARVOOR DE VERPLICHTINGEN AAN DE OVERNEMER WORDEN OVERGEDRAGEN (VERORDENING (EEG) Nr. 2454/93, ARTIKEL 296)

- DESTINO ESPECIAL: MERCADORIAS RELATIVAMENTE ÀS QUAIS AS OBRIGAÇÕES SÃO TRANSFERIDAS PARA O CESSIONÁRIO [REGULAMENTO (CEE) N.o 2454/93, ARTIGO 296.o]

- TIETTY KÄYTTÖTARKOITUS: TAVARAT, JOIHIN LIITTYVÄT VELVOITTEET SIIRRETÄÄN SIIRRONSAAJALLE (ASETUS (ETY) N:o 2454/93, 296 ARTIKLA)

- ANVÄNDNING FÖR SÄRSKILDA ÄNDAMÅL: VAROR FÖR VILKA SKYLDIGHETERNA ÖVERFÖRS TILL DEN MOTTAGANDE PARTEN (ARTIKEL 296 I FÖRORDNING (EEG) nr 2454/93)

- I fält 106 skall följande uppgifter anges:

- Taxeringsgrunder för de importerade varorna.

- Registreringsnummer och datum för deklarationen för övergång till fri omsättning och namn och adress för det tullkontor vid vilket deklarationen upprättades.

c) Den överförande parten skall sända hela uppsättningen kontrollexemplar T5 till den mottagande parten.

d) Den mottagande parten skall bifoga det kommersiella dokumentet i original, i vilket dagen för mottagande av varorna anges, till uppsättningen av kontrollexemplar T5 och överlämna samtliga dokument till det tullkontor som anges i hans tillstånd. Den mottagande parten skall även till detta tullkontor omedelbart anmäla eventuellt överskott, saknade varor, utbyte eller andra oegentligheter.

e) Det tullkontor som anges i den mottagande partens tillstånd skall fylla i fält J, inbegripet uppgift om den dag den mottagande parten mottog varorna, i originalet efter att ha kontrollerat de motsvarande kommersiella dokumenten samt datera och stämpla originalet i fält J och de två kopiorna i fält E. Tullkontoret skall behålla den andra kopian i sin bokföring och återlämna originalet och den första kopian till den mottagande parten.

f) Den mottagande parten skall behålla den första kopian i sin bokföring och sända originalet till den överförande parten.

g) Den överförande parten skall behålla originalet i sin bokföring.

De berörda tullmyndigheterna kan komma överens om att tillämpa förenklade förfaranden i enlighet med bestämmelserna om användning av kontrollexemplar T5.

3. I de fall de berörda tullmyndigheterna anser att ett korrekt genomförande av verksamheten är garanterat kan de enas om att överföring av skyldigheter mellan två tillståndshavare som är etablerade i två olika medlemsstater får ske utan användning av kontrollexemplar T5.

4. En överföring av varor mellan två tillståndshavare som är etablerade i samma medlemsstat skall ske i enlighet med nationella bestämmelser.

5. I och med att den mottagande parten mottar varorna skall han överta skyldigheterna enligt detta kapitel med avseende på de överförda varorna.

6. Den överförande parten skall fritas från sina förpliktelser under förutsättning att följande villkor är uppfyllda:

- Den mottagande parten har mottagit varorna och har underrättats om att de varor för vilka skyldigheterna överförs omfattas av tullövervakning i samband med varors användning för särskilda ändamål.

- Den mottagande partens tullmyndighet har övertagit tullövervakningen vilket, om inget annat föreskrivs av tullmyndigheterna, sker när den mottagande parten har bokfört varorna.

Artikel 297

1. När flygbolag med internation