Kommissionens beslut

av den 3 juli 2001

om ett förfarande enligt artikel 82 i EG-fördraget

(Ärende COMP D3/38.044 - NDC Health/IMS Health: Interimistiska åtgärder)

[delgivet med nr K(2001) 1695]

(Endast den engelska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2002/165/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning nr 17 av den 6 februari 1962, första förordningen om tillämpning av artiklarna 85 och 86 i fördraget(1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1216/1999(2), särskilt artiklarna 3 och 16 i denna,

med beaktande av kommissionens beslut av den 8 mars 2001 att inleda ett förfarande i detta ärende,

sedan de berörda företagen givits tillfälle att inkomma med synpunkter på kommissionens invändningar enligt artikel 19 i förordning nr 1 och artikel 2 i kommissionens förordning (EG) nr 2842/98 av den 22 december 1998 om hörande av parter i vissa förfaranden enligt artiklarna 85 och 86 i EG-fördraget(3),

efter samråd med Rådgivande kommittén för kartell- och monopolfrågor den 19 juni 2001, och

av följande skäl:

I. SAKFÖRHÅLLANDEN

1. KARAKTÄREN HOS FÖRELIGGANDE BESLUT

(1) I detta beslut fastställs interimistiska åtgärder i avvaktan på ett slutligt beslut om det klagomål som National Data Corporation Health Information Services (NDC) från Atlanta, USA, lämnade in med hänvisning till artikel 3 i förordning nr 17. I klagomålet hävdas att IMS Health Incorporated (IMS) från Westport, USA, har överträtt artikel 82 i EG-fördraget.

2. FÖRETAGEN

(2) Alla de företag som omnämns nedan är verksamma inom området försäljningsanalys inom läkemedelsindustrin och hälsovårdssektorn. De förser läkemedelsföretagen med uppgifter om läkemedlens föräljningsutveckling på grundval av apotekens försäljning och recept som skrivs ut av läkare.

IMS

(3) Intercontinental Marketing Services Health Inc (IMS), ett amerikanskt företag, är världens största leverantör av uppgifter till läkemedels- och hälsovårdsindustrin. IMS Health uppger sig vara "världens ledande leverantör av system för marknadsinformation till läkemedels- och hälsovårdsindustrin".

IMS har verksamhet i 100 länder. IMS hade 2000 en omsättning på 1,4 miljarder dollar, en ökning med 1,9 % jämfört med år 1999. Omsättningen inom verksamhetsområdet sjukvård ökade år 2000 med 9,1 % till 1,1 miljarder dollar, från 1 miljard år 1999. År 2000 var rörelseintäkterna från denna verksamhet 3,7 % högre - 344315 dollar.

IMS har sitt europeiska huvudkontor i London. IMS tyska dotterbolag heter IMS GmbH & Co OHG, med säte i Frankfurt am Main.

NDC

(4) National Data Corporation Health Information Services (NDC), även detta ett amerikanskt företag, tillhandahåller databastjänster främst i USA, med specialinriktning på läkemedelsområdet. I likhet med IMS erbjuder även NDC i flera länder informationstjänster till företag inom läkemedels- och hälsovårdsområdet. År 1998 kom NDC in på EU-marknaden genom två företagsköp i Förenade kungariket, nämligen Hadley Hutt och John Richardson Computers. I juni 2000 slöt NDC ett avtal för köp av PI Pharmaintranet (PI), vilket gav NDC en plattform för verksamhet på den tyska marknaden under namnet NDC Health GmbH. PI grundades i februari 1999 av en tidigare IMS-anställd, Roland Lederer. Till följd av en intern omstrukturering i januari 2001 har National Data Corporations hälsovårds- och banktjänster knoppats av till NDC Health and Global Payment Systems. År 2000 hade NDC Health en global omsättning på 289,3 miljoner dollar.

3. KLAGOMÅLET OCH ANHÅLLAN OM INTERIMISTISKA ÅTGÄRDER

(5) NDC lämnade den 19 december 2000 ett klagomål till kommissionen i vilket företaget anhöll om att kommissionen skulle

- inleda ett förfarande för att fastställa en överträdelse av artikel 82,

- beordra interimistiska åtgärder.

(6) NDC anser att IMS missbrukar sin dominerande ställning genom att vägra NDC licens för användning av 1860 block-metoden. Metoden bygger på en uppdelning av Tyskland i 1860 geografiska områden som används för regionala försäljningsrapporter. NDC hävdar att de utan denna licens inte kan leverera regionala försäljningsrapporter baserade på denna metod i Tyskland (nedan kallade tjänster för regionala försäljningsuppgifter), som utgör den största läkemedelsmarknaden i EU. Utan licens kan NDC inte heller sluta avtal som täcker flera jurisdiktioner, eftersom företaget inte kan leverera rapporter rörande Tyskland. NDC hävdar ytterligare att en tysk domstol har stärkt IMS dominerande ställning genom interimistiska domar enligt vilka PI åläggs förbud mot att använda blockmetoderna 1860, 2847 eller 3000 och alla metoder som utvecklats från 1860 block-metoden, med hänvisning till att dessa utgör en immateriell tillgång som upphovsmannen skapat och att denna tillgång tillhör IMS. Om NDC inte efterlever detta beslut kan företaget tvingas böta upp till 500000 tyska mark, och enligt NDC rör det sig om en okynnesprocess från IMS sida. De två senare punkterna har ingen koppling till detta beslut och granskas därför inte närmare.

(7) NDC begärde som interimistiska åtgärder en order om att IMS beviljar NDC en licens för 1860 block-metoden och alla metoder som utvecklats från den, enligt icke-diskriminerande och kommersiellt skäliga villkor, och att licensen skall hävas (och royaltyn återbetalas till NDC) om och när NDC kan bevisa att IMS inte har upphovsrätt till någon av de nämnda metoderna.

4. UNDERSÖKNINGEN

(8) Klagomålet sändes till IMS den 20 december 2000. Begäran om upplysningar enligt artikel 11 i förordning nr 17 sändes i två omgångar till IMS, den 20 december 2000 och den 19 januari 2001. IMS lämnade sina kommentarer rörande klagomålet i en skrivelse av den 12 januari 2001 och besvarade begäran om upplysningar med skrivelser av den 15 och 26 januari samt den 7 mars.

(9) Begäran om upplysningar enligt artikel 11 sändes till ett antal läkemedelsföretag, först till ett urval bestående av 20 företag, av vilka 17 var bland de 20 största läkemedelsföretagen i Tyskland och 9 var företrädda i arbetsgruppen (se skäl 76 och följande). Möten hölls med 8 läkemedelsföretag. Begäran om upplysningar enligt artikel 11 riktades likaså till andra uppgiftsleverantörer som NDC, AzyX, Cégédim och Suomen LääkeData Oy (SLD).

(10) Den 9 mars 2001 lämnade kommissionen ett meddelande om invändningar till IMS Health. IMS svarade genom en skrivelse av den 2 april 2001 och begärde en hearing, vilken ägde rum den 6 april 2001. Kommissionen sände en ytterligare begäran om upplysningar den 3 maj, vilken IMS besvarade den 14 maj. IMS lämnade även in fyra kompletterande memorandum till kommissionen, daterade den 18 april, 15 maj, 16 maj och 5 juni. I sitt skriftliga svar av den 2 april 2001, under hearingen och i efterföljande förelägganden kom IMS med kommentarer rörande meddelandet om invändningar och lade fram ett antal motargument. Dessa granskas nedan i den rättsliga bedömningen.

(11) I syfte att närmare förtydliga vissa påståenden som IMS kommit fram med i sina skriftliga och muntliga svar till meddelandet om invändningar, sändes begäran om upplysningar till de först tillfrågade 20 företagen och till ytterligare 90 läkemedelsföretag (totalt 110 företag). Av de 85 företag som svarade var det 11 företag som inte köpte regionala försäljningsrapporter. Ytterligare kontakt togs även med uppgiftsleverantörer som NDC, AzyX, Cégédim, Farmastat, SLD och GESDAT, en tjänst för marknadsinformation för tre tyska grossister. Dessa nya upplysningar förmedlades till IMS den 22 maj och den 7 juni 2001 för kommentarer. IMS svarade genom en skrivelse av den 14 juni. Ett möte hölls den 18 juni 2001 mellan IMS och kommissionen.

5. SAKFÖRHÅLLANDEN

5.1 TJÄNSTER FÖR REGIONALA UPPGIFTER

(12) Läkemedelsföretagen använder tjänster för regionala uppgifter för att definiera sina försäljningsområden, utveckla och genomföra system för att stimulera försäljningen och få information om marknadsutvecklingen (produkternas marknadsandelar, jämförelser med tidigare perioder osv.).

(13) De regionala försäljningsrapporterna grundar sig på uppgifter som läkemedelsgrossisterna levererar till rapportleverantörer som IMS, NDC och AzyX(4). Uppgifterna gäller de enskilda apotekens köp från grossisterna(5). Man kan anta att dessa inköp i stor utsträckning korrelerar(6) med apotekens försäljning och därmed även med de recept som skrivs ut av läkare. Grossisterna har i regel avtal om uppgiftslämnande med leverantörerna av regionala försäljningsrapporter. På grundval av dessa avtal förser grossisterna rapportleverantörerna med försäljningsuppgifter för en grupp apotek inom de geografiska segmenten. Leverantörerna av regionala försäljningsrapporter kräver av grossisterna att uppgifterna är klassificerade enligt en överenskommen modell (mottagningssystemet). IMS ger grossisterna licens för denna modell endast för rapporteringen av deras uppgifter, inte för andra ändamål. Mottagningssystemet varierar beroende på leverantör: IMS använder en modell med 2847 segment, NDC:s ursprungliga modell med 3000 ersattes med en modell med 3942 (f.d. 3944) segment och AzyX-modellen har 2881 segment.

(14) Mottagningssystemets segmentering är som ett rutnät som läggs ovanpå landets karta. På så sätt fås grupperingar av läkare, apotek och patienter. Uppgiftsinnehållet är bland annat följande: det tyska postväsendets postnummer, uppgifter från federala statistikbyrån (politiska gränser, antalet bosatta), fördelningen av läkare och apotek, kartläggningsmaterial (topografiska kartor och gatukartor) samt uppgifter om hur läkarförbunden är organiserade på regional nivå. Syftet med segmenteringen är att möjliggöra en kartläggning av försäljningsuppgifter med uppdelning i små, praktiska geografiska områden som kallas block, utan att försäljningen till enskilda apotek redovisas. Det senare är nödvändigt med hänsyn till lagen om uppgiftsskydd(7). Enligt de tyska föreskrifterna om skydd av personuppgifter måste minst tre apotek slås samman. För att indelningen ska kunna förbli stabil måste det finnas minst fyra eller fem apotek i varje segment. I Tyskland finns det omkring 21500 apotek och 287000 läkare.

(15) Förfarandet för att skapa regionala uppgiftstjänster inleds med att grossisterna lämnar in uppgifter till tjänsteleverantörernas mottagningssystem. Uppgifterna kontrolleras och formateras enligt blockmetoden, och ett flertal analyser utförs. Denna blockmetod, som används för att leverera regionala försäljningsrapporter till läkemedelsföretagen, kan avvika från den metod som används för mottagningssystemet. Det förekommer tydliga skillnader mellan slutprodukterna, det vill säga de regionala försäljningsrapporter som de tre leverantörerna på den tyska marknaden erbjuder. Exempelvis är RPM-försäljningsrapporterna från IMS och RPI-produkten från NDC olika, trots att de inkommande uppgifterna är lika. Enligt kunderna erbjuder RPI en fullständigare täckning av vissa delar av Tyskland och mer detaljerad information, om till exempel återimporterade produkter och produkter som har returnerats till grossisterna.

(16) Medan kommissionen genomförde sin undersökning redogjorde AzyX för hur dess tjänster för regionala uppgifter skiljer sig från konkurrenternas produkter. Den första skillnaden är att olika kriterier används för att klassificera läkemedlen enligt så kallade ATC-klasser (Anatomical Therapeutical Classes). Både WHO- och EphMRA-klassificeringar används (WHO = World Health Organisation, EphMRA = European Pharmaceutical Market Research Association). WHO-kriterierna är mer vetenskapligt inriktade, medan EphMRA-kriterierna är mer marknadsinriktade. Kunderna kan definiera olika slags konkurrensmarknader genom att använda olika klassifikationer. AzyX kan skapa konkurrensinriktade marknader utifrån vilka molekyler som är aktiva i en viss produkt, vilket kan ge marknader med olika inriktning. Som exempel kan nämnas att samma molekyler som är aktiva i aspirin även, med en annorlunda dosering, kan användas för att förebygga hjärtinfarkt. Därför är tillverkarna intresserade av uppgifter om vilka andra värkmediciner som på grund av innehållet av aktiva molekyler även kunde positioneras på hjärtmedicinmarknaden genom en enkel ändring av doseringen. Vissa uppgiftsleverantörer tillhandahåller även detaljer om returer, det vill säga mängderna av en produkt som först har sålts och senare återtagits av läkemedelsföretaget. Sådana upplysningar hjälper att mäta försäljarens faktiska resultat. De olika uppgiftsleverantörerna använder också ett flertal olika analysverktyg.

5.2 BLOCKMETODER

(17) I många länder levereras de regionala försäljningsuppgifterna enligt en på förhand definierad segmentering, en så kallad blockmetod, främst för att få segment med liknande försäljningspotential och för att efterleva lagstiftningen om skydd av uppgifter (som baserar sig på direktiv 95/46/EG(8)). För läkemedelstillverkarna är den blockmetod som används för rapporteringen av regionala försäljningsuppgifter mycket viktig, eftersom tillverkarna har organiserat sina säljkårer och baserar ersättningen till försäljarna med denna metod som grund. En försäljares område består av ett antal block som är definierade enligt blockmetoden. Vissa företag definierar en försäljares försäljningsområde som ett antal 1860-block. Blocken definieras i försäljarens anställningsavtal. Ersättningen till försäljarna baserar sig på hur läkemedlens marknadsandelar utvecklas och tillväxten per block.

(18) Uppgifterna formateras i enlighet med blockmetoden och bildar på så sätt basen för de regionala marknadsrapporterna. Dessa levereras i form av utskrifter, på cd eller on-line. Läkemedelsföretagen bearbetar sedan uppgifterna internt eller överlåter dem till andra tjänsteleverantörer för analys.

(19) 1860 block-metoden, som är föremålet för den vägran att bevilja licens som diskuteras här, innebär att ett antal postnummerområden grupperas till ett block. Detta block identifieras med ett sjusiffrigt tal. De första fem siffrorna anger politiska gränser - de två första av dem anger Bundesland, nästa anger Regierungsbezirkskennziffer (politisk gräns) och de två följande anger Landkreis eller Stadtkreis (stadsområde). De två sista siffrorna är en löpande numrering som skiljer blocken åt inom ett visst stadsområde (Landkreis eller Stadtkreis). Både IMS och NDC använder sju siffror för att skilja blocken/segmenten åt enligt sina respektive metoder. NDC:s löpande numrering (de två sista siffrorna) skiljer sig från den numrering som IMS använder.

(20) I februari 1999 inledde PI (innan företaget övertogs av NDC år 2000) verksamhet i Tyskland som konkurrent till IMS. PI kom in på marknaden med en blockmetod som byggde på 2201 segment. Denna metod förkastades dock av potentiella kunder, som hävdade att uppgifterna inte är användbara om de inte kan presenteras i samma format som den tyska industrinormen med 1860 segment. Några månader senare introducerade PI därför RPI 3000 (Regional PharmaInformation), regionala försäljningsrapporter baserade på en metod med 3000 segment som kunde slås sammans till 2847 eller 1860 segment. På så sätt erbjöd PI en produkt som var attraktiv för läkemedelsföretagen och det dröjde inte länge förrän PI hade ingått avtal med flera kunder. Efter domslutet enligt vilket PI förbjöds att använda 1860 block-metoden och från den utvecklade metoder, introducerade NDC (tidigare PI) en produkt för regionala försäljningsuppgifter baserad på en metod med 3942 segment.

(21) I oktober 1999 kom AzyX in på marknaden för regionala försäljningsuppgifter med sin produkt kallad ARD (AzyX Regionale Daten). Denna hade flexibla egenskaper vad gällde blockmetoden, det vill säga produkten kunde användas för att leverera uppgifter enligt en på förhand definierad metod. De potentiella kunderna frågade ändå efter 1860 block-metoden. Efter domslutet enligt vilket AzyX förbjöds att använda 1860 block-metoden och från den utvecklade metoder, introducerade AzyX en produkt för regionala försäljningsuppgifter baserad på en ny metod med 2881 segment.

5.3 UTVÄRDERING AV 1860 BLOCK-METODEN

(22) Den första blockmetoden som användes i Tyskland utarbetades år 1969. Den hade 329 blocksegment som representerade huvuddistrikten och icke-distriktsstäder i det dåvarande Västtyskland. Produkten uppdelades senare i metoder som hade först 418 och sedan 922 segment. 1991 uppdelades valda städer i områden, och sålunda erhölls en metod med 1086 block. 1992, efter den tyska återföreningen, tillkom 244 block. Detta motsvarade exakt antalet administrativa enheter i före detta Östtyskland. 1993 infördes i Tyskland ett system med femsiffriga postnummer, och efter det omstrukturerades 119 städer vilket resulterade i 1845-metoden. 1995 och 1998 gjordes smärre ändringar till denna metod, vilket ledde till den nuvarande 1860-metoden. I januari 2000 infördes en tjänst med regionala försäljningsuppgifter vars format var förenligt med denna metod. Den nya tjänsten kallades RPM 1860 (Regional Pharmaceutical Market - regionala marknadsrapporter rörande läkemedel som gav upplysningar om försäljningen i de 1860 områdena i Tyskland).

(23) Varje successivt följande metod i serien formades genom uppdelning av de ursprungliga segmenten till flera enheter och/eller anpassning enligt ändringar i den tyska administrationen samt införlivandet av före detta Östtyskland. Varje metod blev ny industrinorm och antogs med mycket få undantag inom hela läkemedelsindustrin, även om det i sig inte fanns något tvång för läkemedelsföretagen att delta.

5.4 ANDRA ANVÄNDARE AV 1860 BLOCK-METODEN

(24) I Tyskland används för närvarande 1860 block-metoden även av företag inom andra marknader, antingen för att tillhandahålla andra sorts uppgifter i detta format eller indirekt för att analysera regionala försäljningsuppgifter för läkemedelstillverkarna.

(25) Ett antal företag som erbjuder geografiska tjänster och andra uppgiftstjänster, till exempel Globalmaps, Bacher, Macon, Easycom och Lutum Tappert, levererar sina kartor eller uppgifter (befolkning, hushåll, inkomster, köpkraft och åldersklasser) enligt 1860-metoden. Andra marknadsförings- och direktreklamföretag levererar sina tjänster enligt 1860-metoden.

(26) Programvaruleverantörer och marknadsundersökningsföretag som GfK, DHM(9), GFD(10), IDV(11), ISS ais, Regware, IfAp och P & P(12) får uppgifter från företag som IMS, analyserar dessa uppgifter och använder sedan resultatet som grund för marknadsanalyser, trender och andra mervärdestjänster. Vissa av dem använder också 1860-metoden i den specifika programvara som har utformats för försäljarna, till exempel ett elektroniskt system för områdesförvaltning.

5.5 FRÅGAN OM UPPHOVSRÄTT

(27) [Raderad affärshemlighet]

(28) Den 26 maj 2000 väckte IMS talan vid Frankfurts regionala domstol (Landgericht) mot PI, som anklagades dels för att ha gjort intrång i IMS upphovsrätt för 1860 block-metoden, dels för otillbörlig konkurrens. Den 12 oktober 2000 avkunnades en dom enligt vilken PI och Roland Lederer, företagets grundare, förbjöds att använda 1860 block-metoden vid vite av upp till 500000 tyska mark om företaget gick emot domen. Efter ett preliminärt förbud av den 27 oktober 2000 från Frankfurts regionala domstol avkunnades den 16 november en bekräftande dom enligt vilken PI uttryckligen förbjöds att använda blockmetoder med 2847 eller 3000 segment eller några andra blockmetoder som utvecklats från 1860 block-metoden. Företaget riskerade även böter på upp till 500000 tyska mark om de gick emot domen. Den 19 juni 2001 avvisade domstolen i Frankfurt PI:s överklagan av domsluten av den 27 oktober och den 16 november.

(29) Den 22 december 2000 väckte IMS två separata talan vid Frankfurts regionala domstol för kränkning av upphovsrätt, mot AzyX och NDC. Den 28 december 2000 gav domstolen ett preliminärt påbud enligt vilket AzyX och NDC förbjöds att använda 1860 och 2847 block-metoderna eller andra metoder utvecklade från dem. [Raderad affärshemlighet] I sin dom begränsade domstolen förbudet till 2847 och 1860 segment och varje annat antal segment i den mån antalet har utvecklats från RPM 1860.

(30) Den 20 november 2000 överklagade NDC de två oktoberdomarna från Frankfurts regionala domstol. AzyX överklagade även domslutet av den 28 december.

(31) Den 15 februari 2001 bekräftade domstolen i Frankfurt det preliminära förbudet av den 28 december för AzyX. AzyX överklagade denna dom vid en högre instans.

5.6 BEGÄRAN OM LICENS OCH VÄGRAN ATT BEVILJA DEN

(32) Den 26 oktober 2000 faxade NDC:s chef för internationell affärsutveckling en skrivelse till Dr. Wolfgang Hartmann, chef för IMS Germany, med begäran om en licens för användning av 1860 block-metoden, i avvaktan på beslut i den talan som IMS hade väckt rörande upphovsrätt. Förhandlingarna skulle inledas senast den 1 november 2000. Denna tidsfrist baserade sig på förestående avtal som NDC inte skulle kunna uppfylla utan tillgång till 1860 block-metoden. Utöver skrivelsen gjordes ansträngningar för att nå Wolfgang Hartmann per telefon och e-post. [Raderad affärshemlighet] Situationen kommer sannolikt att bestå i omkring tre år.

(33) Den 12 december 2000 sände NDC:s chef en separat skrivelse till verkställande direktören för IMS Health, med en begäran om att IMS skulle inleda licensförhandlingar senast den 15 december. [Raderad affärshemlighet]

(34) Enligt NDC vidtar IMS tydliga åtgärder för att avråda grossisterna från att ge uppgifter till IMS konkurrenter rörande 1860 block-metoden och alla metoder utvecklade från den, med uttryckliga hot om att stämma försäljarna för kränkning av upphovsrätt om de inte efterlever detta. Likaså varnar IMS nu läkemedelsförsäljarna om att de riskerar att kränka IMS upphovsrätt om de från en tredje part tar emot regionala försäljningsrapporter formaterade enligt en 1860 block-metod eller någon metod som har utvecklats från den.

(35) Den 23 april 2001 begärde AzyX licens från IMS för användning av 1860 block-metoden. [Raderad affärshemlighet]

II. RÄTTSLIG BEDÖMNING

(36) I det som gäller detta förfarande och med hänvisning till den tyska lagstiftningen utgår kommissionen från att 1860 block-metoden omfattas av upphovsrätt. Denna rättsliga bedömning omfattar inte frågor om lagstiftningen rörande upphovsrätt, varken när det gäller det särskilda föremålet för denna rätt eller de nationella åtgärder som den tyska domstolen använder för att se till att denna lagstiftning efterlevs. Kommissionen noterar att domstolen i Frankfurt ansåg att 1860 block-metoden är en databas, och att skyddet av upphovsrätt för databaser har harmoniserats genom direktiv 96/9/EG(13).

6. VILLKOR FÖR ATT BEORDRA INTERIMISTISKA ÅTGÄRDER

(37) Domstolen ansåg i mål Camera Care(14) (punkt 18) att kommissionen kan "vidta skyddsåtgärder i den utsträckning dessa kan anses oundgängliga för att undvika att den beslutsfullmakt som gäller enligt artikel 3 inte blir utan effekt eller till och med illusorisk på grund av vissa företags åtgärder".

(38) I fråga om de villkor som måste uppfyllas för att interimistiska åtgärder kan beviljas, gjorde domstolen det också klart i domen Ford(15) (punkt 19), bekräftad genom förstainstansrättens dom i målet Peugeot(16), att "de provisoriska åtgärder som kommissionen kan anta för en begränsad tid måste falla inom ramen för det slutliga beslut som kan fattas av kommissionen". Domstolen tillade följande i domen La Cinq (punkt 28): "Skyddsåtgärder kan endast beviljas i fall där vissa företags förfaringssätt uppenbart utgör en sådan överträdelse av gemenskapens konkurrensregler som kan bli föremål för åläggande av böter enligt beslut av kommissionen. Sådana åtgärder kan dessutom endast vidtas i fall som påvisats vara brådskande, för att förhindra en situation där det finns risk för allvarlig och obotlig skada för den sökande parten eller oacceptabel skada för det allmänna intresset"(17).

(39) Vad beträffar uppenbar överträdelse ansåg förstainstansrätten i det nämnda målet Peugeot att kriteriet för en uppenbar överträdelse är att man måste kunna påvisa den "sannolika förekomsten" av en överträdelse. I samma dom gjorde förstainstansrätten det klart (punkt 61) att kravet om att påvisa en uppenbar överträdelse "inte kan jämställas med det krav på visshet som gäller i fråga om ett slutligt beslut".

(40) I fråga om risken för allvarlig och obotlig skada som motivering för det brådskande behovet att bevilja interimistiska åtgärder ansåg förstainstansrätten i domen i målet Peugeot (punkt 80) att det var nödvändigt att påvisa förekomsten av "skada som inte längre kan avhjälpas genom det beslut som kommissionen fattar när det administrativa förfarandet slutförs".

(41) Det är därför inte nödvändigt för kommissionen att definitivt påvisa att en överträdelse har begåtts. Innan kommissionen beviljar interimistiska åtgärder i ett fall som detta måste dock kommissionen, för att fungera i enlighet med rättspraxis, vara övertygad om följande:

- Det finns ett skäligen starkt och uppenbart fall som påvisar en överträdelse.

- Det finns en risk för allvarlig och obotlig skada för den sökande om åtgärderna inte införs.

- Det finns ett brådskande behov av skyddsåtgärder.

(42) Alla åtgärder som kommissionen vidtar måste vara av tillfällig och bevarande karaktär, och de måste vara begränsade till vad som krävs i en viss situation. Kommissionen måste också beakta de legitima intressena hos det företag som är föremål för de interimistiska åtgärderna. De interimistiska åtgärderna får inte gå längre än gränserna för kommissionens befogenheter att i sitt slutliga beslut beordra att en överträdelse upphör.

HUR DESSA PRINCIPER TILLÄMPAS I DET BERÖRDA FALLET

7. UPPENBAR ÖVERTRÄDELSE AV ARTIKEL 82

(43) I detta skede och av de skäl som anförs ovan behöver kommissionen inte slutligt besluta om alla punkter i det berörda fallet. Frågan lyder här huruvida det förekommer rättsliga och faktiska element som skäligen starkt påvisar ett uppenbart fall.

(44) I artikel 82 fastställs att ett eller flera företags missbruk av en dominerande ställning är, i den mån det kan påverka handeln mellan medlemsstater, oförenligt med den gemensamma marknaden. I detta fall är den springande punkten huruvida IMS vägran att bevilja licens för 1860 block-metoden innebär missbruk av dominerande ställning.

7.1 DEN RELEVANTA MARKNADEN

(45) För att kunna fastställa om ett företag har dominerande ställning måste man först identifiera den relevanta marknaden. Denna är det konkurrensområde inom vilket det berörda företaget (eller någon av dess aktuella eller potentiella konkurrenter) verkar. Bedömningen gäller den styrka som det berörda företaget har på den relevanta marknaden.

(46) Produktmarknaden består i princip av alla produkter som konsumenterna anser vara skäligen utbytbara med avseende på egenskaper, pris eller avsett användningsändamål(18).

(47) De uppgifter det gäller i detta fall är mycket specifika och är endast användbara för läkemedelsföretagen, eftersom uppgifterna ger upplysningar om försäljningen av läkemedel. I ett memorandum av den 7 mars definierades IMS två huvudsakliga uppgiftskällor och fyra typer av tjänster, enligt följande:

Uppgifter som insamlats från apotek.

a) Från nationella tjänster för receptuppgifter fås upplysningar om recept som getts ut på nationell nivå, och därmed ett mått på hur läkemedlen rör sig från apoteken till patienterna. Dessa uppgifter insamlas från ett urval apotek. Uppgifterna analyseras regionalt och projiceras därefter på nationell nivå.

b) Från regionala tjänster för receptuppgifter fås mått på antalet recept som lämnats ut från apoteken inom ett visst område. Dessa uppgifter används av läkemedelsföretagens marknadsförings- och försäljningsavdelningar för att bestämma vilka produkter som skall marknadsföras eller huruvida marknadsföringen skall göras effektivare.

Uppgifter från läkemedelsgrossisterna.

c) Nationella distributionstjänster ger en analys av den försäljning av läkemedelsprodukter till apotek som gjorts av grossister och tillverkare på nationell nivå. Dessa uppgifter används av marknadsavdelningar för att planera nationella produktstrategier, avgöra vilka läkemedel som skall bli föremål för forskning och utveckling, fastställa priser, positionera produkterna på marknaden och jämföra företagets resultat med andra läkemedelsföretag.

d) Regionala distributionstjänster ger en analys av den försäljning av läkemedelsprodukter till apotek som gjorts av grossister och tillverkare på en nivå som är mer territoriellt uppdelad än i fråga om nationella uppgifter. De regionala uppgifterna används främst av läkemedelsföretagen för att följa upp försäljarnas resultat och fastställa deras ersättning.

(48) De fyra tjänsterna är olika både vad gäller sättet att samla in uppgifter och sättet att använda uppgifterna. I ovan nämnda memorandum av den 7 mars konstaterar IMS följande: Uppgifter som har insamlats från en viss källa kan inte användas för andra behov som en kund kan ha.

(49) För var och en av de ovan nämnda tjänsterna utgör de tyska uppgifterna en separat produkt som inte kan fungera som ersättning när det gäller uppgifter från ett annat land, eftersom uppgifterna hänför sig till läkemedelsförsäljning eller recept på nationell eller regional nivå, eller till de försäljningsområden som är begränsade till en enskild medlemsstats distrikt.

(50) När det gäller tjänster för regionala försäljningsdata är det dessutom dotterbolagen som fattar beslut om att beställa tjänsterna i fråga, oberoende av huvudkontoren, vilket framgår av svaren från läkemedelsföretagen. Detta beror på att läkemedelsföretagen använder dessa tjänster främst för att mäta försäljarnas resultat, och dessa försäljare har tilldelats ett litet geografiskt område i ett visst land.

(51) Därför består den relevanta produktmarknaden i detta fall av marknaden för tjänster för tyska regionala försäljningsuppgifter.

(52) Vad beträffar den geografiska marknaden påminner förstainstansrätten i sin dom i målet Ladbroke(19) (punkt 102) om att den geografiska marknaden kan definieras som det distrikt inom vilket alla berörda ekonomiska aktörer är utsatta för konkurrensvillkor som är likadana eller tillräckligt enhetliga.

(53) Svaren på begäran om upplysningar och de möten som hållits med läkemedelsföretagen verkar tyda på att efterfrågan på regionala uppgifter är begränsad till det relevanta landet. Från AstraZenecas huvudkontor konstaterades att AstraZeneca UK Limiteds centrala stödtjänster i fråga om affärsverksamheten köper försäljningsuppgifter på landsnivå. AstraZenecas dotterbolag på de relevanta marknaderna köper regionala försäljningsuppgifter för sina egna marknadsundersökningssyften. Från Roche Basel konstateras även att det på koncernnivå inte finns något uppenbart behov för en så detaljerad metod. NDC ansåg att vad efterfrågan beträffar har de tyska läkemedelstillverkarna visat att de är ovilliga att köpa regionala försäljningsrapporter från företag som inte är etablerade i Tyskland.

(54) De berörda uppgifterna hänför sig till grundläggande aspekter som varierar från medlemsstat till medlemsstat, med avseende på läkemedlets namn, förpackningen, produktkoden, terapeutisk kategori och metoden för ersättning. Till följd av skillnaderna mellan olika länder, med avseende på exempelvis försäljningssystemen på detaljnivå, förpackningen, språket och säkerhetskraven, vilka varumärken som används vid försäljningen, konsumenternas förväntningar och vanor, tenderar läkemedelsmarknaderna att vara nationella, och många drag är specifika för just en viss marknad. Det betyder att det är väsentligt för uppgiftsleverantörerna själva att i varje land ha ett dotterbolag som säljer tjänster och tillhandahåller stödfunktioner. Likaså är det viktigt att leverantörerna har en god kännedom om den marknad på vilken de verkar. Tillit är en mycket viktig faktor inom denna sektor, och det är oumbärligt med en lokal närvaro för att tillhandahålla IT-stöd, tekniskt stöd och hålla kontakt med kunderna samt även med grossisterna när det gäller insamlingen av uppgifter. Det handlar om en mervärdesprocess som kräver många kontroller och granskningar av råmaterialet, och detta måste göras lokalt.

(55) Den relevanta geografiska marknaden anses därför vara Tyskland.

(56) Därav följer att den relevanta marknaden är tjänster för tyska regionala försäljningsuppgifter.

7.2 DOMINERANDE STÄLLNING

(57) Domstolen har definierat begreppet dominerande ställning som den situationen att ett företag har sådan ekonomisk maktställning att det får möjlighet att hindra upprätthållandet av en effektiv konkurrens på den relevanta marknaden genom att företagets ställning tillåter det att i betydande omfattning agera oberoende i förhållande till konkurrenter, kunder och i sista hand konsumenter(20).

(58) IMS har en ställning som närmar sig ett monopol. Vid granskningen av försäljningar 2000 har de tre leverantörerna följande marknadsandelar: IMS - [Raderad affärshemlighet], NDC (PI) - [Raderad affärshemlighet], AzyX - [Raderad affärshemlighet]. Innan NDC och AzyX kom in i bilden förekom det ingen konkurrens på denna marknad.

(59) En stor marknadsandel var ett av de kriterier för bedömning av dominerande ställning som domstolen nämnde i sin dom i målet AKZO(21), enligt följande: I fråga om marknadsandelarna fastslog domstolen ... att särskilt stora marknadsandelar i sig själva, utom i undantagsfall, utgör bevis för att det föreligger en dominerande ställning. Detta är fallet vid en marknadsandel på 50 % som i förevarande fall. I målet CMB mot kommissionen fastställde förstainstansrätten ytterligare (punkt 76) att "förekomsten av en dominerande ställning kan vara resultatet av flera faktorer, som tagna var för sig inte nödvändigtvis skulle vara avgörande. Emellertid utgör extremt stora marknadsandelar, utom i exceptionella fall, i sig bevis för att en dominerande ställning föreligger"(22).

(60) Tyskland kan, som en medlemsstat och särskilt som den medlemsstat med den största marknaden i Europa när det gäller tjänster för regionala försäljningsuppgifter, anses utgöra en väsentlig del av den gemensamma marknaden vad beträffar den relevanta marknaden. Denna slutsats kan dras till exempel genom granskning av målet Suiker Unie(23) (punkt 375) där marknaden för socker i Belgien och Luxemburg ansågs utgöra en väsentlig del av den gemensamma marknaden, eller målet BP mot kommissionen(24), där generaladvokaten konstaterade att Luxemburg sannolikt skulle anses vara en sådan väsentlig del. I domen i målet Bronner(25) betonade domstolen även att "det följer av domstolens praxis att en medlemsstats distrikt, inom vilket en dominerande ställning föreligger, kan utgöra en väsentlig del av den gemensamma marknaden".

(61) [Raderad affärshemlighet]

(62) Med hänvisning till ovan anförda skäl anser kommissionen att IMS har en dominerande ställning på den relevanta marknaden.

7.3 MISSBRUK AV DOMINERANDE STÄLLNING

(63) I sitt klagomål anser NDC, med hänvisning till ett begrepp som kallas doktrinen om nödvändig infrastruktur (essential facilities), att IMS är skyldigt att bevilja licens för 1860 block-metoden eftersom beviljandet är en förutsättning för faktisk konkurrens på marknaden för tjänster för regionala försäljningsuppgifter. Doktrinen går ut på att ett företag som har en dominerande ställning när det gäller att tillhandahålla funktioner som är väsentliga för leverans av varor eller tjänster, missbrukar sin dominerande ställning om företaget utan objektiv motivering vägrar tillgång till dessa funktioner. Generaladvokaten konstaterade följande i sitt yttrande om målet Bronner: Sålunda måste ett dominerande företag i vissa fall inte endast avstå från konkurrenshämmande verksamhet utan även aktivt främja konkurrensen genom att ge potentiella konkurrenter tillgång till de funktioner som det dominerande företaget har utvecklat.

(64) Varken domstolen eller förstainstansrätten har i sin praxis uttryckligen hänvisat till doktrinen om grundläggande funktioner. Doktrinen har dock varit avgörande i ett antal fall där ett företag i dominerande ställning har vägrat att leverera varor eller tjänster. I två tidiga fall konstaterade domstolen att inställandet av leveranser till en tidigare kund kan utgöra missbruk. I domen i målet Commercial Solvents(26) (punkt 25) ansåg domstolen att ett företag i dominerande ställning med avseende på produktion av råmaterial inte kan inställa leveranserna till en tidigare kund som tillverkar en produkt utvecklad från detta råmaterial, bara för att företaget har beslutat att börja tillverka produkten själv och därför vill slå ut sin tidigare kund från marknaden.

(65) Likaså i domen i målet United Brands(27) (punkt 182) ansåg domstolen att ett företag i dominerande ställning när det gäller marknadsföring av en produkt - och vars inkomster baserar sig på ett varumärke som konsumenterna känner och värderar - inte kan inställa leveranserna till en långvarig kund som följer normala handelsförfaranden, om beställningarna från den kunden inte på något sätt avviker från det ordinära.

(66) I två ytterligare fall som berörde varor eller tjänster som omfattades av immateriell äganderätt övervägde domstolen om vägran att leverera är missbruk eller inte. I domen i målet Volvo(28) (punkterna 8-9) ansåg domstolen att "det inte är missbruk av dominerande ställning om en biltillverkare som är innehavare av registrerad utformning av karossdelar för sina bilar vägrar licens till andra för tillhandahållandet av reservpaneler som behövs för reparation av bilarna. (...) Det måste dock noteras att utövandet av en exklusiv rätt som görs av innehavaren av en registrerad utformning när det gäller karossdelar kan vara förbjudet enligt artikel 86, om detta utövande inbegriper det att företaget som innehar en dominerande ställning gör sig skyldigt till beteende som utgör missbruk, som godtycklig vägran att leverera reservdelar till oberoende reparationsverkstäder, oskälig prissättning av reservdelar eller ett beslut om att inte längre producera reservdelar för en viss modell även om ett stort antal bilar av denna modell fortfarande är i trafik, förutsatt att ett sådant beteende kan påverka handeln mellan medlemsstaterna."

(67) I den ovan nämnda domen i målet Magill(29) (punkterna 49, 50 och 54) konstaterade domstolen att licensvägran hör till upphovsmannens privilegier, och det förhållandet att dessa rättigheter utövas av ett företag i en dominerande ställning utgör inte i sig missbruk av denna ställning. ... kan dock innehavarens utövande av ensamrätten under särskilda omständigheter leda till ett beteende som utgör ett missbruk. Klagandenas vägran att med åberopande av nationella upphovsrättsliga bestämmelser utlämna basuppgifter har således förhindrat tillkomsten av en ny produkt, ett heltäckande veckovis utkommande TV-programblad, som klagandena inte erbjöds och för vilket det fanns en potentiell efterfrågan hos konsumenterna. Detta utgör ett missbruk enligt artikel 86.2 b i fördraget. Domstolen konstaterade därför att utövandet av en exklusiv rätt som härrör från en immateriell upphovsrätt i undantagsfall kan utgöra missbruk, även när det inte förekommer fortsatt missbruk, om detta utövande bland annat hindrar att en ny produkt kommer till.

(68) I ett senare mål, Ladbroke, som nämns ovan (punkt 131), konstaterade förstainstansrätten att den vägran som riktades mot sökanden kan nämligen omfattas av förbudet i artikel 86 endast om det skulle avse en produkt eller tjänst som antingen är väsentlig för utövandet av verksamheten i fråga, så att det inte finns någon faktisk eller potentiell ersättning, eller utgör en ny produkt vars tillträde förhindras trots en potentiell specifik, bestående och reguljär efterfrågan från konsumenternas sida. Genom denna dom fastställs att vägran att bevilja licens kan utgöra missbruk, inte bara när vägran hindrar tillträdet för en ny produkt men även i fall där den berörda produkten eller tjänsten är väsentlig för utövandet av verksamheten i fråga.

(69) I den ovan nämnda domen i målet Bronner (punkt 41) konstaterade domstolen att även om det antas att denna rättspraxis beträffande utövandet av en äganderätt är tillämplig på utövandet av en äganderätt vilken som helst förutsätts följaktligen, för att domen i målet Magill skall kunna åberopas för att dra slutsatsen att det föreligger missbruk i den mening som avses i artikel 86 i fördraget i en sådan situation som är föremål för den första frågan, inte endast vägran att tillhandahålla den tjänst som tidningsutbärning utgör är av beskaffenheten att eliminera all konkurrens på dagstidningsmarknaden från den som efterfrågar tjänsten och att denna vägran inte är objektivt berättigad, utan även att tjänsten i sig är oundgänglig för att den som efterfrågar den skall kunna bedriva sin verksamhet, på så sätt att det inte existerar något faktiskt eller potentiellt alternativ till systemet för tidningsutbärning. (...) För det andra förefaller det inte som om det föreligger tekniska, lagliga eller ens ekonomiska hinder som är sådana att de gör det omöjligt, eller orimligt svårt, för varje utgivare av dagstidningar som så önskar inrätta, själv eller i samarbete med andra utgivare, sitt eget rikstäckande system för tidningsutbärning och att använda det för distribution av sina egna dagstidningar.

(70) Kriterierna för fastställande av missbruk enligt artikel 82 i fall som berör utövandet av äganderätt, som dessa kriterier ytterligare har klarlagts av domstolen i målet Bronner, är följande:

- Är det sannolikt att vägran att ställa en funktion till förfogande slår ut all konkurrens på den relevanta marknaden?

- Är en sådan vägran objektivt berättigad eller inte?

- Är funktionen i sig oundgänglig för affärsverksamheten, på så sätt att det inte existerar något faktiskt eller potentiellt alternativ till funktionen?

(71) I det föreliggande fallet och enligt resonemanget ovan måste kommissionen bedöma huruvida 1860 block-metoden eller en kompatibel metod är oumbärlig för den som vill konkurrera på den relevanta marknaden, det vill säga huruvida det finns en realistisk möjlighet för företag som i Tyskland vill erbjuda tjänster för regionala försäljningsuppgifter att, i stället för 1860 block-metoden eller en kompatibel metod, kunna använda en annan metod som inte kränker IMS upphovsrätt.

(72) Svaret på denna fråga beror tydligt på huruvida det finns en verklig möjlighet för köparna av regionala försäljningsuppgifter att köpa uppgifter som är formaterade enligt en annan metod. För att få reda på detta begärde kommissionen först upplysningar från 20 läkemedelsföretag och därefter från ytterligare 90 läkemedelsföretag. Kommissionen fick totalt 85 svar.

(73) IMS ansåg att kommissionens första marknadsundersökning var otillräcklig och att inga slutsatser kunde dras från den. Av totalt 110 tillfrågade företag har kommissionen fått 85 svar på begäran om upplysningar. De företag som lämnade in svar representerar 56 % av den totala läkemedelsförsäljningen i Tyskland. Bland de företag som lämnade in svar fanns ett representativt urval av både läkemedelsföretag i allmänhet och köpare av tjänster för regionala försäljningsuppgifter. Företagen omfattade nästan alla av de största företagen samt ett urval av både små och medelstora företag.

(74) I det föreliggande fallet anser kommissionen att följande fakta klart tyder på att de rättsliga kriterier som anförs ovan har uppfyllts.

7.3.1 1860 block-metoden - arbetsgruppens roll, funktionen som industrinorm och läkemedelsföretagens ekonomiska beroende

- Arbetsgruppens roll

(75) Den tyska läkemedelsindustrin har sedan länge deltagit i utarbetandet av de blockmetoder som har använts i Tyskland. Ett organ som kallas RPM Arbeitskreis (arbetsgrupp) inrättades i början av 1970-talet av IMS för detta ändamål. Arbetsgruppen har i regel omkring 15 medlemmar som väljs ut bland IMS kundbas. I denna ingår stora läkemedelsföretag som Bayer, Ciba-Geigy, Aventis (Hoechst), Goedecke (Warner Lambert), Asta Medica, Byk Gulden, Astra Zeneca, Hoffmann-La Roche, Klinge Pharma, Merck, Pfizer och Boehringer Ingelheim. Arbetsgruppen sammanträder i regel i full sammansättning två gånger per år. Ofta inrättas även undergrupper, så kallade workshops, vars uppdrag är att behandla särskilda frågor som uppdelningen av existerande block i syfte att erhålla ett mer lättbearbetat system. Protokollen från arbetsgruppens sammanträden och rapporter om dess beslut skickades regelbundet ut till de tyska läkemedelsföretagen.

(76) IMS säger att arbetsgruppen "...väsentligen fungerar som ett medel för att få fram kommentarer och förslag från kunderna rörande ett brett urval frågor som är relevanta för de uppgiftstjänster som IMS Health erbjuder i Tyskland", och att företaget genom arbetsgruppen presenterade färdigutvecklade nya blockmetoder för vissa kunder. NDC konstaterar att blockmetoderna i själva verket utarbetades av arbetsgruppen.

(77) Kommissionens undersökning tyder på att arbetsgruppen i själva verket spelade en betydande roll för utformandet av den aktuella metoden. Den aktuella metoden baserar sig i huvudsak på 1845-metoden som utarbetades år 1993, eftersom denna sammanfaller med 1860-metoden till cirka 92 %. Enligt IMS gjordes 142 ändringar till 1845-metoden för att få fram 1860-metoden. [Raderad affärshemlighet]

(78) [Raderad affärshemlighet]

(79) Uttalanden från tredje parter är mycket explicita i fråga om denna punkt. Lilly ansåg följande: "IMS hade mycket goda förutsättningar att på egen hand gruppera standardparametrar som postnummer, städer och antalet apotek för definitionen av de nya blocken. Däremot kunde mer specifik information (t.ex. patienternas resrutter, apotekspooler osv.) endast tillhandahållas genom läkemedelsförsäljarnas kunskap. Jag anser att IMS därför gjorde mycket klokt i att formalisera sitt samarbete med läkemedelsindustrin genom att sponsra en arbetsgrupp". Klinge Pharma delar denna analys och hänvisar även till IMS utskick av den 8 oktober 1993 till kunderna.

(80) Krewel Meuselbach konstaterade att "läkemedelsindustrin, eller medlemmarna i arbetsgruppen, utvecklade tillsammans RPM-metoderna 1845 och 1860... Detaljplaneringen och utarbetandet av den nya metoden gjordes i samarbete med läkemedelsföretagen eftersom läkemedelsföretagens försäljare ute på fältet hade de lokala upplysningar som behövdes. Samma IMS-anställda nämnde särskilt att Glaxo Wellcomes försäljare justerade vissa segment i Hamburg-området...". IMS marknadsdirektör under åren 1993-1995, numera anställd hos GESDAT, konstaterar att "Vid dessa workshops presenterades förslag från IMS. IMS tillhandahöll även kartor och administrativa detaljer. Det var dock alltid försäljarna ute på fältet som hade det sista ordet rörande den exakta definitionen av de enskilda segmenten. Detta kan förklaras med det faktum att dessa försäljare hade den lokala expertis som behövdes för att utarbeta en förnuftig och praktisk metod".

(81) Merck säger att "det stämmer att IMS redan hade utarbetat sina egna förslag till en segmentering av det federala territoriet. Eftersom dessa hade utarbetats enbart genom att granska kartor, var de dock till största delen inte till någon nytta för läkemedelsindustrin. ... För att få en meningsfull uppdelning i segment måste man känna till vilka läkare som skrev ut vilka läkemedel, och till vilka apotek dessa patienter därefter vände sig med sina recept. ... Endast försäljarna på fältet kan bidra med sådana upplysningar... Det skulle därför över huvud taget inte ha varit möjligt att utarbeta den nya RPM-metoden utan insats från försäljarna ute på fältet". "Segmenten definierades till vissa delar under mycket tidskrävande diskussioner med massivt deltagande av företrädare för industrin. I slutändan baserade sig hela RPM-metoden på samförstånd mellan läkemedelsindustrins deltagande försäljare. Resultatet av deras arbete antogs sedan av IMS i föreliggande form."

(82) Fournier säger att företrädare för läkemedelsföretagen, det vill säga de medlemmar som valts in i arbetsgruppen, tillsammans utarbetade RPM-metoden 1845 och 1860. Leo Pharma tillägger att det var av grundläggande betydelse för IMS att få detaljerade, lokala upplysningar från de många läkemedelskoncernernas försäljare ute på fältet när det gällde geografiska detaljer, flödet av recept från läkare till apotek, apotekens närhet till sjukhusen osv. för att kunna definiera segmenten i 1845/1860-metoden. Utan bidragen från läkemedelskoncernerna skulle IMS Health knappast ha haft möjligheter att producera denna metod.

(83) Det råder heller ingen tvekan om att den tyska läkemedelsindustrin investerade betydande resurser i att säkerställa att blockmetoden till fullo uppfyllde industrins krav. Exempelvis sade BPI, det tyska förbundet för läkemedelsföretag, att läkemedelsindustrin massivt deltog i utarbetandet av 1860-metoden. Till och med mindre företag eller företag som inte deltog i arbetsgruppen för RPM gav sitt direkta eller indirekta bidrag. Det finns därutöver en omfattande mängd dokumentära bevis och vittnesmål(30) rörande tiden för utarbetandet av 1845-metoden, nära föregångare till 1860-metoden. Av dessa bevis framgår tydligt den omfattande och väsentliga roll som läkemedelsföretagen spelade i detta sammanhang. Detta bidrar delvis till att 1860 block-metoden verkar vara det optimala som kan nås och det som exakt motsvarar läkemedelsföretagens krav. Detta förklarar delvis företagens beroende av denna metod, ett beroende som har byggts upp under en lång tidsperiod, och det extremt höga motstånd som företagen har när det gäller övergång till en annan metod. Därför är konkurrenssituationen omöjlig för en tjänst för regionala försäljningsuppgifter som har formaterats enligt en annan metod.

(84) Arbetsgruppen har även vid andra tillfällen spelat en betydande roll. [Raderad affärshemlighet]

(85) [Raderad affärshemlighet]

- 1860 block-metodens funktion som industrinorm

(86) Enligt upplysningar som har lämnats till kommissionen fungerar 1860block-metoden som en industrinorm. Detta beror delvis på den roll som företagen inom industrin spelade när metoden utarbetades. En övervägande majoritet av de läkemedelsföretag som lämnade in svar på kommissionens begäran om upplysningar enligt artikel 11 i förordning nr 17 och som köper regionala försäljningsrapporter (74 företag) anser att 1860 block-metoden eller med den kompatibla metoder utgör en industrinorm eller ett "gemensamt språk". Nio företag hade avvikande eller oklara åsikter(31). Tre av dessa nio företag ansåg att 1860 block-metoden är en de facto-industrinorm, av den enkla anledningen att denna metod används av de flesta läkemedelsföretag. Tre av de återstående sex företagen sade att de, trots att de inte betraktade 1860 block-metoden som en industrinorm, ändå inte skulle övergå till en annan blockmetod för att ta emot regionala försäljningsuppgifter från andra tjänsteleverantörer. De återstående tre företagen, Robugen, Hermal och Berlin Chemie, är små eller medelstora företag, av vilka de två första har inriktat sig på tillverkning av specialprodukter. Robugen tillverkar kamomillprodukter och Hermal tillverkar krämer för hudsjukdomar. Dessa företag utgör endast 4 % av de företag som svarade på denna särskilda fråga. De var också de enda tre företagen som påstod sig vara beredda att godta en annan blockmetod. Alla de övriga läkemedelsföretagen sade att de inte kunde byta ut den aktuella 1860 block-metoden eller att de inte kunde godta nya metoder som skulle förutsätta ändringar i deras nuvarande försäljningsdistrikt.

(87) Nedan följer exempel på utlåtanden som lämnats in till kommissionen: "1860 block-modellen är industrinorm eftersom alla slags läkemedelsuppgifter kan fås från olika leverantörer med denna modell som grund" (Yamanouchi). "Enligt vår åsikt finns det ingen möjlighet att sinsemellan inkompatibla blockmodeller skulle existera samtidigt. Det måste finnas tillgång till en enda norm, bland annat för att undvika enorma kostnader vid byte av leverantör" (Kreussler). "1860 block-metoden är industrinorm på grund av den unika rapporteringen, den beprövade jämförbarheten hos blocken och den långvariga och allmänt utbredda användningen inom industrin" (Schering). "Jag kan inte föreställa mig att flera sinsemellan inkompatibla metoder skulle kunna existera samtidigt. Det måste finnas en norm för jämförelse av konkurrenter och granskning det egna företagets försäljningsresultat. Med olika metoder skulle validiteten hos uppgifterna i försäljningsrapporterna bli tvivelaktig. Kostnaderna för att övergå från en leverantör till en annan skulle bli enorma, och då skulle ingen konkurrens förekomma" (Fournier).

(88) IMS hävdar dock att 1860 block-metoden inte har någon av de egenskaper som krävs av en riktig industrinorm, att metoden inte är obligatorisk enligt lag och att 30 % av de tyska kunderna inte använder den.

(89) Kommissionen håller med om att 1860 block-metoden inte är obligatorisk enligt lag, men anser att metoden, som ovan konstaterades, utgör en de facto-industrinorm eftersom en överväldigande majoritet av de tillfrågade läkemedelsföretagen inte skulle byta ut den aktuella 1860-metoden eller godta en ny metod som skulle förutsätta ändringar i deras aktuella försäljningsregioner. 1860 block-metoden är ett "gemensamt språk" för kommunikation av uppgifter mellan alla aktörer inom läkemedelsindustrin, ett faktum som industrin själv bekräftade.

(90) [Raderad affärshemlighet] Domstolen i Frankfurt verkade instämma med denna slutsats när den i sin dom av den 16 november 2000 fastställde att: "Den metod att dela upp regioner som användes av kärandesidan (ISM) blev en gängse norm för att upprätta regionala utvärderingar av läkemedelsindustrin i Tyskland - kärandens kunder anpassade sin distribution och sin IT-struktur till den territoriella indelning som användes av käranden."

(91) IMS påstående om att omkring 30 % av de tyska kunderna inte använder industrinormen stämmer inte, eftersom betydligt mer än [Raderad affärshemlighet] i värde av alla tjänster för regionala försäljningsuppgifter säljs av IMS enligt block-metoden. Återstående [Raderad affärshemlighet] tillhandahålls av AzyX och NDC, varvid de regionala försäljningsuppgifterna är uppdelade enligt en struktur, vars förenlighet med 1860 block-metoden ännu inte har granskats av domstolen i Frankfurt.

- Läkemedelsföretagens ekonomiska beroende av 1860 block-metoden

(92) Som framgår av det som anförs ovan har 1860 block-metoden, delvis på grund av arbetsgruppens roll, blivit en industrinorm. Läkemedelsföretagen har blivit låsta vid denna norm på så sätt att en övergång till att i stället köpa försäljningsuppgifter som har formaterats enligt en inkompatibel metod, även om det i teorin är möjligt, skulle bli ekonomiskt ogenomförbar. Enligt de erhållna upplysningarna är skälen till varför läkemedelsföretagen inte kan övergå till en annan blockmetod följande:

- Jämförbarhet och kompatibilitet mellan uppgifterna.

(93) Ett av skälen till att läkemedelsföretagen köper regionala försäljningsuppgifter är att företagen på så sätt kan registrera försäljningen av vissa läkemedel jämfört med försäljningen av konkurrenternas läkemedel. Det ger en möjlighet att mäta marknadsandelar och därmed försäljarnas resultat. Båda dessa är vitala konkurrensparametrar på läkemedelsmarknaden och måste beräknas för vissa tidsperioder för att jämförelser skall vara möjliga. Uppgifterna för olika tidsperioder måste därför vara jämförbara, och uppgifterna enligt någon annan ny metod måste omvandlas till 1860-metoden (eller tvärtom) för att säkerställa denna kompatibilitet. Detta medför betydande kostnader. Marknadsföringskampanjer och marknadsundersökningar organiseras enligt de uppgifter som erhållits genom denna metod. Novo Nordisk ansåg att alla uppgifter som behöver jämföras är kompilerade och kollaterade enligt blockmetoderna 1860 eller 2847.

(94) Säkerställandet av uppgifternas jämförbarhet över tiden, om man gör en övergång från en metod till en annan, innebär mer problem än de ändringar som tidigare gjordes till den rådande IMS-metoden. Dessa ändringar innebar i regel, som tidigare har nämnts, att de ursprungliga blocken delades upp i mindre block. I sådana fall kan summan av relevanta nya mindre block jämföras med det ursprungliga, större blocket, vilket gör jämförelsen mycket enkel. Övriga ändringar till metoden tenderade att vara rätt små, exempelvis övergången från 1845 till 1860 block. Det faktum att uppgifterna kom från samma företag (IMS) bidrog även till att underlätta jämförbarheten, eftersom uppgifterna hade formaterats på samma sätt.

(95) IMS hävdade att jämförbarheten hos uppgifterna över tiden och kompatibiliteten inte medför några svårigheter, eftersom grossisterna förvarar uppgifterna i minst två år, [Raderad affärshemlighet].

(96) Vad beträffar den första delen av IMS argument, verkar det som om åtminstone vissa grossister endast förvarar tidigare uppgifter på apoteksnivå i 15 till 18 månader. Apoteksnivån är den detaljnivå som krävs för att det skall vara möjligt med sammanslagning enligt en helt ny metod. GESDAT konstaterade att vad beträffar de tre grossister som GESDAT företräder sparas rådata sedan 1999 och förstörs efter 15 eller 18 månader. Detta är dock eventuellt unikt, och andra grossister förvarar eventuellt endast uppgifterna i den form och enligt den metod som de har levererats i. Det faktum att minst 3 av de 16 grossisterna i Tyskland sparar uppgifter endast för denna tid betyder att det inte är möjligt att effektivt analysera försäljningsuppgifter och att äldre uppgifter som inte är kompletta är nästintill värdelösa eftersom läkemedelsföretagen kräver omfattande uppgifter som täcker läkemedelsförsäljningen i Tyskland och inte godtar några andra alternativ.

(97) Enligt läkemedelsföretagens uppfattning krävs en arkiveringsperiod på minst två år (uppgifterna bör sparas i minst två år (Medac)), medan en längre period behövs när det gäller specifika tillämpningar eller ändamål: 28 månader (behövs) för beräkning av provisionen (Wyeth Pharma), fem års försäljningsuppgifter (bakåt) är optimalt (Zambon), vi behöver minst förra årets uppgifter, helst för de senaste fem åren (Essex Pharma), för allmän målsättning och analys är det i regel tillräckligt med uppgifter från de två till tre senaste åren. Med tanke på statistiskt relevanta metoder för mätning av investeringarnas inverkan och dylikt kan det dock i vissa fall vara lämpligt med fem år (Lilly), beroende på vilken typ av analys det gäller krävs olika stora mängder historiska uppgifter. I regel två till fem år(32). (Schaper & Brümmer), uppgifter om marknadsandelarnas utveckling för 36 månader [krävs] (Takeda), uppgifter krävs för cirka tre år (MSD), vi använder uppgifter från två år bakåt, om möjligt även från tre år bakåt för granskning av långsiktiga utvecklingar och beräkning av hur många kunder vi levererat till (Novo Nordisk), det vore till fördel att ha uppgifter för en tidsperiod som motsvarar den period under vilken försäljarna marknadsför produkten. För närvarande är perioden därför mellan ett och ett halvt och tre år (Bayer), vi behöver jämförbara uppgifter för minst tre år bakåt för marknadsundersökning och beräkningen av incitament(33) (Novartis), vi behöver uppgifter för minst de senaste tre åren (Verla Pharm), för planeringsarbete och utvecklingen av försäljningsdistrikt behöver vi uppgifter från minst tre år bakåt(34) (Pohl Boskamp), vi behöver uppgifter från minst tre år bakåt, vi måste kunna se försäljningsutvecklingen inom blocken (Solvay), tre års uppgifter är tillräckligt (Galderma).

(98) Krewel konstaterade även att övergång till en ny metod dock skulle medföra en mycket betydande nackdel i det att uppgifter inte kan jämföras med uppgifter från tidigare år. Då vore det inte längre möjligt att följa upp försäljningens utveckling. Dermapharm konstaterade att det är svårt att föreställa sig en övergång till en annan metod, i både ekonomiskt och tidsmässigt hänseende, eftersom en sådan övergång skulle innebära en fullständig omstrukturering av vårt företags alla marknadsföringstjänster och tjänsterna ute på fältet. Därtill kommer den betydande nackdelen att det inte längre är möjligt att göra jämförelser med uppgifter från tidigare år. Dessa historiska uppgifter är dock absolut nödvändiga för fastställandet av försäljningens utveckling, utvärderingen av marknadsföringsåtgärder och beräkningen av de provisioner som betalas ut. Schering konstaterade att det med tanke på uppgifternas jämförbarhet är absolut nödvändigt att alla regionala uppgifter finns tillgängliga i samma geografiska system.

(99) Kommissionens undersökningar inom detta område tyder därför på att läkemedelsföretagen ofta kräver äldre uppgifter än vad potentiella nya leverantörer av regionala uppgiftstjänster kan erbjuda. Detta utgör ett ytterligare viktigt hinder för läkemedelsföretagens efterfrågan på uppgifter som har formaterats enligt en annan blockmetod än 1860-metoden.

(100) Därtill kommer frågan om kompatibiliteten hos regionala försäljningsuppgifter med övriga uppgifter och övriga programvaruprodukter. När det gäller uppgifter köper läkemedelsföretagen inte bara regionala försäljningsuppgifter enligt 1860-metoden, utan även andra uppgifter som receptuppgifter, socioekonomiska uppgifter, uppgifter om var det finns läkare osv. för att sedan integrera dessa uppgifter med försäljningsuppgifterna för att kunna göra en vidare analys. Övergång till en ny metod skulle således medföra ändring av det format som krävs för de övriga uppgifterna. Alternativt måste uppgifterna konverteras inom företaget.

(101) Det är särskilt viktigt att få receptuppgifterna formaterade enligt en kompatibel metod, eftersom det är allmänt accepterat att båda formerna av uppgifter krävs för att korrigera för de mätningsproblem som härrör från att kunderna får sina recept i ett visst block, men sedan köper läkemedlen i ett annat block. [Raderad affärshemlighet] Merck konstaterade under hearingen att det under alla omständigheter är absolut nödvändigt att receptuppgifterna levereras formaterade enligt en metod som har utvecklats från 1860-metoden eller är kompatibel med den. DuPont Pharma konstaterade att om inte (kompatibel) kan inga klara resultatmätningar göras. Galderma konstaterade att det är endast när samma metod används som det går att jämföra försäljarnas effektivitet och utveckling samt marknadsföringens effektivitet. Liechtenstein Pharmazeutica konstaterade att det för analysen av skillnaderna mellan försäljning och recept är nödvändigt att ha identiska metoder för regionala försäljningsuppgifter och receptuppgifter. Servier förklarade även att (recept- och försäljnings-) uppgifterna saknar värde om de inte är jämförbara. AzyX ansåg följande: "Båda slagen av uppgifter används för att mäta hur framgångsrikt arbetet utförs ute på fältet. Om de inte är jämförbara kan den ena av de två eventuellt inte alls passa in i företagets sätt att gruppera sina försäljningsregioner. Ett av de främsta skälen till att köpa båda slagen av uppgifter, både för recept och försäljning, är även möjligheten att mäta effekten hos så kallade vandrande recept. Detta vore omöjligt om metoderna avviker från varandra." NDC ansåg följande: "Om metoderna för recept och försäljning inte är kompatibla är det inte möjligt att mäta förhållandet mellan utskrivna recept och lagerföringen av en produkt i ett apotek. Det vore dessutom inte möjligt att fastställa var och hur många recept som vandrar från ett försäljningsdistrikt till ett annat, i fall där patienterna inte använder sina recept i samma lokala område där deras läkare befinner sig."

(102) [Raderad affärshemlighet] Dessutom konstaterar IMS att varje tredje part som utarbetar en annorlunda blockmetod kan erbjuda samma uppgifter i sitt blockmetodformat. Kommissionens undersökning tyder på att omkring 44 % av läkemedelsföretagen i själva verket köper sådana uppgifter, vilket utgör en betydande andel. Ett skäl till skillnaderna mellan dessa två siffror kan vara det att IMS endast är en av de många leverantörerna av uppgifter formaterade enligt 1860 block-metoden. IMS anser att dessa uppgifter är mycket obetydliga i jämförelse med företagets huvudsakliga tjänsteutbud rörande uppgifter och de krav som kunderna ställer. I själva verket används andra specialiserade leverantörer av adresser eller kartor som Pan Address Direktmarketing, Easy map eller system som Regio Graph 5.0 i betydande omfattning hos läkemedelsföretag när det gäller direkt marknadsföring och kartläggning. I detta sammanhang konstaterade Schering att alla uppgifter som antalet läkare, apotek, invånare uppdelade per kön, blockets storlek i kvadratkilometer osv. måste ha ett format som är förenligt med 1860-metoden. Hoffmann-LaRoche köper även sociodemografiska uppgifter samt uppgifter om köpkraft och målgrupper från olika leverantörer.

(103) Enligt kommissionens undersökning använder många företag i själva verket andra slag av uppgifter inom ramen för denna metod, vilket de anser vara väsentligt med tanke på möjligheten till en meningsfull analys av regionala försäljningsuppgifter. Läkemedelsföretagen behöver självfallet dessa uppgifter i ett format som är kompatibelt med 1860-metoden. I detta hänseende konstaterade BPI, det tyska förbundet för läkemedelsföretag, att om uppgifter tas in i format enligt en annorlunda regional metod skulle detta utesluta oss från alla andra relevanta uppgifter som behövs som komplement till försäljningsuppgifterna och som endast kan fås i format enligt 1860-metoden. Det är omöjligt, särskilt för mindre läkemedelsföretag, att finansiera alla uppgiftsleverantörer för övergång till en annorlunda metod som åläggs av en ny leverantör av försäljningsuppgifter. Av detta följer att läkemedelsföretagen endast kan överväga övergång till en ny metod om även dessa övriga uppgifter kan fås formaterade enligt den nya metoden. Även om det vore tekniskt möjligt att leverera alla dessa övriga uppgifter i ett annat format, skulle de kostnader som av tvång måste åläggas alla läkemedelsföretag som kräver dessa övriga uppgifter i annat format än industrinormen, vara så höga att sådana företag konkurrensmässigt skulle hamna i en klart missgynnad ställning.

(104) Som konstateras i skäl 26 ovan levererar även tredjepartsleverantörer av programvara produkter som följer 1860 block-metoden. Bland dem finns P & P software, IDV, ISS, DHM, GFD, GfK och Easycom. Som exempel på sådan programvara kan nämnas en produkt som används för att definiera försäljningsdistrikt och som gör det möjligt att tilldela en försäljare postnummer eller block. Försäljningspotentialen och antalet läkare för varje postnummer registreras i programvaran, och allteftersom postnummer eller block läggs till eller tas bort från ett försäljningsdistrikt beräknar programvaran den kumulativa försäljningen och antalet läkare för det distriktet. Som läkemedelsföretaget Zambon konstaterade är all relaterad information (t.ex. adressuppgifter) på ett eller annat sätt länkade till dessa (1860/3000) regionala metoder och Zambon skulle inte byta blockmetod eftersom företaget då skulle förlora sin kompatibilitet med läkemedelsvärlden. Över hälften av de kontaktade företagen överför regionala försäljningsuppgifter till marknadsföringsanalys- eller programvaruföretag.

(105) I fråga om detta hävdar IMS att de övriga leverantörerna av regionala uppgiftstjänster (AzyX och NDC) skulle kunna ge programvaruleverantörerna tillgång till sina metoder, så att dessa kunde utveckla ny programvara som är kompatibel med tjänsteleverantörernas blockmetoder. Frågan om huruvida detta tekniskt är möjligt är dock inte relevant, av samma skäl som anförs ovan i fråga om leverans av uppgifter som inte är kompatibla med formatet enligt 1860 block-metoden. Dessutom skulle de läkemedelsföretag som avviker från den etablerade normen för regionala försäljningsuppgifter bli tvungna att bidra ekonomiskt till utvecklandet av ny programvara som möjliggör analys och användning av dessa uppgifter, vilket igen utgör ett betydande hinder för efterfrågan av uppgifter vars format följer en avvikande blockmetod.

(106) Läkemedelsföretagen anser att denna fråga är viktig, vilket framgår av kommentarerna nedan. Lilly förklarade att den historiska 1860 block-metoden används internt av de flesta läkemedelsföretag (om än inte alla) för definition av försäljarnas distrikt och dylikt. Dessutom har alla marknadsforskare och programvaruförsäljare som har specialiserat sig på läkemedelsindustrin haft fri tillgång till denna standardmetod. Om metoderna varierar från företag till företag är det mycket svårt för leverantörerna (t.ex. av programvara och marknadsundersökningar) att skapa standardprodukter. Detta kan utgöra hinder för innovation. Janssen-Cilag konstaterade att även alla tillgängliga externa uppgifter grundar sig på 1860 block-metoden.

- Ändringar av försäljningsdistrikt: förhållandet mellan försäljare och läkare brister

(107) I motsats till andra sektorer där beställningarna tas direkt kan en försäljare av läkemedel endast rekommendera att en läkare skriver ut recept för en viss produkt. Försäljarens framgång när det gäller att marknadsföra en produkt är därför starkt beroende av att ett gott förhållande etableras med läkaren och upprätthålls under en lång period. Många tecken tyder på att det tar en viss tid för ett sådant förhållande att utvecklas. Novo Nordisk förklarade vikten hos detta förhållande med att "det främsta skälet för att hålla metoderna oförändrade är att en ändring kommer att ha negativa verkningar på upprätthållandet av våra kundrelationer. Inom våra affärsområden är det mycket viktigt att gynna förhållandet till våra kunder. (...) Många kunder kommer att få besök av andra försäljare och många välutvecklade nära förhållanden kommer att brista". Pharmacia konstaterade också att "varje omstrukturering av säljkåren förstör kundernas förhållande med våra försäljare, vilket betyder att vi i slutändan skulle gå miste om ett betydande antal avslut". Novartis ansåg att försämrade relationer mellan försäljarna och de läkare som skriver ut recepten skulle ha en mycket betydande negativ inverkan på försäljningen. Om det inte finns ett förhållande som har etablerats och skötts under en viss tid, lyckas en försäljare ofta helt enkelt inte få en tidspressad läkare att lyssna, särskilt läkare som redan får flera försäljarbesök per dag. Novartis tillade att ett förhållande ibland krävde många års insatser innan det omsattes i goda försäljningsresultat.

(108) Om regionala försäljningsuppgifter levereras enligt en metod som inte är kompatibel med 1860-metoden, skulle detta förutsätta betydande ändringar i hur läkemedelsföretagen fördelar distrikten mellan sina försäljare. [Raderad affärshemlighet] BPI, det tyska förbundet för läkemedelsföretag, konstaterade att om en annan metod används leder detta till oundvikliga och betydande omfördelningar. Essex Pharma GmbH konstaterade i sitt svar av den 26 januari 2001 att detta skulle medföra ändringar i de distrikt som försäljarna ansvarar för. Följden skulle bli försämrad effektivitet av organisatoriska skäl på både försäljarnas och förvaltningens sida. Lilly Deutschland konstaterade på liknande sätt att den största kostnaden skulle föranledas av störningar i dess försäljningsorganisation eftersom distrikten är definierade med hjälp av blockmetoden. Essex förklarade i sitt svar att kostnaderna för de tekniska ändringarna i metoden uppskattas vara små i jämförelse med de ekonomiska verkningarna av de stora konkurrensnackdelar som beskrivits ovan (ändringar i försäljarnas regionala ansvarsområden).

(109) En undersökning(35) som gjordes av I+G, ett konsultföretag med specialinriktning på läkemedelssektorn, och som baserade sig på ett urval läkare tydde på att kontinuerliga kontakter med försäljaren är ett av de viktigaste villkoren av 77 testade resultatparametrar, för bibehållandet av en kund.

(110) IMS anser att de negativa verkningarna av ändringar av förhållandet mellan försäljare och läkare är överbetonade, främst av följande tre anledningar: Läkemedelsföretagen ändrar för det första ofta säljkårens struktur på eget initiativ, för det andra påverkar även betydande ändringar av blockmetoden endast förhållandena i periferin av varje försäljares distrikt och för det tredje är det överdrivet att påstå att förhållandena skulle vara så nära.

(111) I fråga om den första aspekten gav kommentarerna som lämnades in efter begäran om upplysningar en annorlunda bild. Bastian konstaterade att ingen ändring har skett under de senaste tio åren, Bayers försäljningsdistrikt modifieras väldigt sällan, i regel endast om det gäller en större omstrukturering. AstraZeneca försöker så långt det är möjligt undvika att göra ändringar, Dr Kade menar att försäljningsdistrikten blir mycket sällan föremål för ändringar. Dessutom är ett företagsköp eller lanseringen av ett nytt läkemedel en mycket bättre motivering för förluster rörande förhållandet mellan försäljare och läkare än en modifiering som följer av en ny blockmetod, på grund av de viktiga underliggande affärsmässiga skälen för en sådan åtgärd. Schering konstaterade att modifieringen i dessa fall är en investering i framtiden och en åtgärd som följer den strategiska utvecklingen av affärsverksamheten. Därför är avbrott i relationerna mellan försäljare och läkare berättigade och oundvikliga. Hoffmann-La Roche ansåg att när det gäller en fusion eller ett företagsköp är en omstrukturering oundviklig och något som måste accepteras. En omstrukturering till följd av ett byte av uppgiftsleverantör är knappast acceptabel, eftersom det utöver kostnaderna för de tekniska modifikationerna uppstår förluster på grund av uppluckrade relationer, förluster som är omöjliga att beräkna(36). Lilly konstaterade att modifiering av försäljningsdistrikten endast görs om detta är absolut nödvändigt. Essex konstaterar att vi undviker ändringar i vårt system på grund av de enorma insatser det kräver.

(112) I fråga om den andra aspekten i IMS argument verkar det vara sannolikt att det vore möjligt för läkemedelsföretagen, särskilt sådana som har en liten säljkår vars försäljningsdistrikt är stora, att lägga samman blocken enligt en ny metod på så sätt att man i stort sett återskapar de ursprungliga distrikten. IMS konstaterar att om ett antal stora, små och medelstora företag har gått över till 2201-metoden som har utvecklats av NDC, skulle även de största företagen med de minsta försäljningsdistrikten förlora under 3 % av sina relationer mellan försäljare och läkare. NDC har inte svarat på detta argument. Kommissionen anser att även om IMS siffror vore korrekta - vilket betvivlas av många inom läkemedelsindustrin - [Raderad affärshemlighet] så utgör detta ändå en icke obetydlig förlust av relationer som läkemedelsföretagen skulle ha mycket svårt att acceptera eftersom denna förlust skulle uppstå helt utan sunda företagsekonomiska skäl. Detta gäller särskilt om viktiga specialister eller läkare som är mycket framstående inom ett visst område ska besökas av en ny försäljare.

(113) I fråga om den tredje aspekten kan man konstatera att läkemedelsföretagen fäster stor vikt vid förhållandet mellan en läkare och en försäljare, eftersom detta är ett av de få medel som finns för att marknadsföra ett läkemedel. Enligt lagstiftningen rörande reklam inom hälsovårdssystemet(37) får produkter som endast fås på recept endast marknadsföras till läkare, tandläkare, veterinärer eller apotekare. Detta förklarar varför försäljarnas arbete är så viktigt. BPI, det tyska förbundet för läkemedelsföretag, konstaterade att förhållandet mellan läkare och försäljare (...) är ett läkemedelsföretags viktigaste tillgång. Apogepha förklarade till exempel att varje ändring i förhållandet mellan en läkare och försäljare utgör ett hot för affärerna oavsett vilket skäl som ligger bakom, TAD konstaterade att ändringar i blockmetoden bör reduceras till ett minimum för att undvika splittringar i förhållandet mellan läkare och försäljare, Yamanouchi pharma konstaterade att förhållandet mellan läkare och försäljare är ett så viktigt kapital att vi i mån av möjlighet försöker undvika förändringar och Lilly konstaterade att upprätthållandet av ett stabilt förhållande mellan läkaren och försäljaren är vår högsta prioritet. Medac ansåg att varje splittring i förhållandet mellan kunder och försäljare medför stora nackdelar för vårt företag. Vi undviker därför om möjligt att modifiera den regionala metoden.

(114) Kommissionen anser följaktligen att de splittringar i förhållandet mellan läkare och försäljare som skulle bli den oundvikliga följden av en övergång till en blockmetod som inte är kompatibel med 1860 block-metoden skulle utgöra ett betydande hinder för att göra en sådan övergång.

- Ändringar rörande försäljningsdistrikt: förändringar av anställningsavtal

(115) Ett försäljningsdistrikt definieras som ett antal sammanslagna block. Distriktet kan finnas definierat i anställningsavtalet mellan företaget och försäljaren, i vilket fall en övergång till en ny metod skulle förutsätta en modifiering av anställningsavtalet. Detta skulle utgöra ett ytterligare hinder för övergången till en annan blockmetod. Dessutom skulle sådana ändringar bli föremål för ett förfarande med "medbestämmande". Enligt den tyska arbetslagstiftningen (Betriebsverfassungs-gesetz) krävs det ett medbestämmandeförfarande när det sker ändringar i arbetsvillkoren (artiklarna 87, 98 och 91 i denna lag). Det betyder att de valda företrädarna för arbetstagarsidan måste delta i beslutsprocessen. Om parterna inte kommer överens går ärendet till en förlikningsnämnd som har sista ordet.

(116) Många läkemedelsföretag uppfattar detta som ett problem. Ett företag konstaterade att blockmetoden utgör basen för förhandlingar med företagets rådgivare, särskilt rörande bedömning av och bonusregler som gäller för anställda ute på fältet. Gsk (GlaxoWellcome SmithKline Beecham) nämnde också att det finns en stor risk för att man inte når en överenskommelse med arbetstagarsidan om man vill genomföra en övergång till en ny blockmetod. Klinge Pharma ansåg att om företaget gick över från 1860 block-metoden till en ny segmentering, skulle företaget få allvarliga problem med arbetstagarsidan, eftersom försäljarnas anställningsplats i anställningskontraktet definieras med hänvisning till försäljningen inom försäljarens distrikt (som består av ett antal block). Ett annat läkemedelsföretag konstaterade att den territoriella metoden för vår fälttjänst baserar sig på 2847 segment (RPM 3000). Om vi inte längre får använda denna metod på grund av övergång till en konkurrent, får detta ansenliga organisatoriska och ekonomiska följder.

(117) IMS hävdade i sina kommentarer att frågor och förfaranden rörande arbetslagstiftning inte är avgörande. IMS anser att försäljningsdistrikten i regel beskrivs i geografiskt stora drag i anställningsavtalen. IMS har rätt i fråga om vissa läkemedelsföretag, i vars anställningsavtal försäljningsdistrikten beskrivs i mycket stora drag på regionnivå. Men hos nästan hälften av de företag som lämnade upplysningar till kommissionen i denna fråga, definieras försäljningsdistrikten detaljerat i form av en förteckning med blockkoder. För dessa företag skulle varje ändring av blockmetoden därför innebära de problem som beskrivs ovan.

- Kostnader för att modifiera programvara till tillämpningar som är anpassade för 1860 block-metoden

(118) NDC konstaterade att en ändring av metod skulle medföra att "tillverkarna utsätts för de kostnader det innebär att göra om allt analytiskt arbete som bildar grunden för provisionssystemet, omstrukturera territoriefördelningen, införa den nya metoden i säljkårens automationssystem samt genomföra en omfattande utbildning och informationskampanj rörande ändringen". De hävdar ytterligare att läkemedelsföretagen uppskattar konversionskostnaderna till ett belopp mellan 200000 och 400000 tyska mark. Detta bekräftas av ett antal företag.

(119) IMS hävdade i sina kommentarer att kundernas svar inte innehåller några klara indikationer på att kostnaderna för övergång till en ny blockmetod skulle utgöra ett faktiskt hinder. Svaren karakteriseras som icke övertygande eller otillförlitliga. Kommissionen är medveten om att ett visst antal läkemedelsföretag inte kunde uppskatta kostnaderna för en övergång. Det verkar vara svårt för de tillfrågade företagen att bedöma de direkta tilläggskostnaderna. Dessa direkta kostnader varierar från 40000 tyska mark till 1,85 miljoner tyska mark, det vill säga omkring 30 % av årsbudgeten för regionala försäljningsuppgifter för ett stort läkemedelsföretag. För små och medelstora företag utgör kostnaden mellan 25 % och 100 % av årsbudgeten för regionala försäljningsuppgifter.

(120) Ett av läkemedelsföretagen konstaterade att andra metoder, även om de är godtagbara vad tillförlitligheten beträffar, medför stora investeringar både ekonomiskt och i fråga om arbetsinsats. Ett annat företag menade att en annorlunda RPM-metod skulle ha avsevärda ekonomiska och organisatoriska följder för vårt företag. Utöver de rena kostnaderna för omarbetning av datortillämpningarna inom kontoret samt det fältarbete och de arbetsinsatser som krävs beträffande organisationen, skulle det också krävas strukturella justeringar av de befintliga systemen för de tjänster som levereras ute på fältet...Sådana justeringar kan leda till att vi förlorar väletablerade kundförhållanden och dessutom skulle de först kräva förhandlingar med arbetstagarsidan. MSD Sharp & Dohme konstaterade i sitt svar att både vår säljkår och hela rapporteringssystemet samt övriga uppgifter som finns att tillgå på marknaden baserar sig på denna metod. (...) Det är inte möjligt att specificera kostnaderna. Både kostnaderna och de tidskrävande insatserna är dock extremt höga. Det skulle uppstå ett behov att göra omfördelningar i säljkåren och göra en fullständigt ny intern utformning av uppgifter och system.

(121) Ett annat läkemedelsföretag konstaterade att "en övergång från den existerande RPM-metoden, som har utarbetats av läkemedelsindustrin och som representerar grunden för våra tjänster på distriktsnivå och således tjänster ute på fältet, skulle medföra betydande kostnader och tidskrävande insatser för [...]. Samtidigt skulle en övergång från den existerande RPM-metoden och den tillhörande geografiska metoden splittra inarbetade och mycket väletablerade kontakter med våra kunder. Detta skulle medföra oförutsägbara och därmed oacceptabla förluster för vårt företag".

(122) IMS hävdade i sina kommentarer att kommissionen inte i tillräcklig mån hade tillfrågat de företag som verkade vara bäst lämpade för att lämna kommentarer om kostnaderna för en övergång: NDC:s och AzyX:s kunder. Enligt IMS har AzyX och NDC cirka 61 kunder men endast 28 av dessa företag blev tillfrågade. För att få en balanserad uppfattning om kundernas synsätt tillfrågade kommissionen de tre tjänsteleverantörernas kunder. Kommissionen använde ett stort urval kunder från varje leverantörs kundbas men påstår inte att undersökningen skulle ha omfattat hela branschen. Kommissionen tillfrågade dock, även enligt IMS uppgifter, 46 % av AzyX:s och NDC:s kunder, vilket är ett tillräckligt underlag för statistiskt hållbara slutsatser. Kommissionen anser därför att kostnaderna för att modifiera interna tillämpningar som för närvarande är helt beroende av 1860 block-metoden är betydande, och att dessa kostnader utgör ett betydande hinder för en övergång till nya blockmetoder.

(123) Slutsatsen för denna del av den rättsliga bedömningen är därför den att arbetsgruppen genom sin roll har kommit med ett betydande bidrag till den aktuella situationen där 1860 block-metoden är en de facto-industrinorm och att nästan alla läkemedelsföretag erkänner detta. Detta betyder i sin tur att kostnaderna, de konkurrensmässiga nackdelarna och andra ovan anförda problem som läkemedelsföretagen utsätts för om de går över från denna metod för inköp av tjänster rörande regionala försäljningsuppgifter formaterade enligt en annan metod skulle vara oacceptabelt höga, vilket betyder att det finns ett mycket betydande hinder för en sådan övergång.

7.3.2 Ingen sannolikhet för att konkurrenterna utarbetar en alternativ metod

(124) För att ytterligare undersöka den påstådda oumbärligheten hos 1860 block-metoden beaktade kommissionen frågan om huruvida det fanns tekniska och rättsliga begränsningar som åtminstone gör det oskäligt svårt för andra företag att utarbeta en annan metod enligt vilken de regionala tjänsterna för uppgifter kunde formateras och marknadsföras i Tyskland.

(125) Bristen på sådana begränsningar påverkade domstolens dom i målet Bronner (punkt 44), där domstolen konstaterade att tillgången till ett system för utbärning av dagstidningar inte är oundgänglig för en sådan verksamhet: "För det andra förefaller det inte som om det föreligger tekniska, lagliga eller ens ekonomiska hinder som är sådana att de gör det omöjligt, eller orimligt svårt, för varje utgivare av dagstidningar som så önskar inrätta, själv eller i samarbete med andra utgivare, sitt eget rikstäckande system för tidningsutbärning och att använda det för distribution av sina egna dagstidningar."

(126) IMS hävdar att blockmetoden inte är oundgänglig eftersom de uppgifter som behövs för att utarbeta en blockmetod finns allmänt tillgängliga och det finns ett mycket stort antal potentiella blockmetoder som kan utarbetas. IMS anser att en ny metod därför inte kan bli en "faktisk eller potentiell ersättning" för 1860 block-metoden i den mening som förstainstansrätten gav uttryck för i målet Ladbroke (punkt 131). IMS menar ytterligare att den avgörande faktorn för om det gäller en grundläggande funktion är huruvida konkurrenterna omöjligen själva kan göra en likadan och detta inte beror på individuella, subjektiva eller helt nya attityder hos kunderna.

(127) Kommissionen är överens med IMS om att de uppgifter som behövs för att utarbeta en blockmetod är allmänt tillgängliga och att, om man inte beaktar de existerande begränsningarna rörande utarbetandet av en blockmetod, det i teorin finns många möjliga metoder. Konkurrenterna har dock inget annat val än att beakta dessa begränsningar om de vill producera en användbar metod. Beaktandet av begränsningar medför oundgängligen att möjligheterna till att utarbeta en ny metod är mycket begränsade, av tekniska skäl (behovet att beakta postnummergränser och andra objektiva begränsningar) och rättsliga skäl (förenlighet med lagstiftningen rörande skyddet av uppgifter, behovet att undvika kränkning av IMS upphovsrätt), som anges nedan.

(128) [Raderad affärshemlighet] I detta sammanhang är det lämpligt att citera domen från domstolen i Frankfurt av den 16 november 2000, i vilken det noteras att (kursivering tillagd) "Svarandesidan försökte till att börja med distribuera sin läkemedelsinformation på grundval av en indelning av Förbundsrepubliken Tysklands territorium i 2201 segment. Talrika möten mellan de svarande och deras potentiella kunder visade emellertid att uppgifter strukturerade på detta sätt knappast skulle vara möjliga att sälja eftersom de inte skulle överensstämma med den gängse territoriella indelningen i 1860 segment."

(129) Kommissionen kan inte instämma med IMS kommentarer rörande kundernas uppfattning om att 1860 block-metoden är oundgänglig. Läkemedelsföretagen har, som användare av uppgifter som grundar sig på blockmetoderna, goda insikter när det gäller att känna till exempelvis huruvida 1860 block-metoden fungerar som en industrinorm eller inte. De kan också komma med tungt vägande yttranden om de sannolika kostnaderna för en övergång från denna metod till en annan metod. Att inte ge kundernas synsätt någon vikt i dessa förfaranden vore att endast överväga frågan om huruvida metoden är oundgänglig rent utifrån möjligheterna att utarbeta en ny blockmodell, utan att beakta huruvida det över huvud taget är möjligt att använda en sådan metod för att konkurrera på den relevanta marknaden(38)(39).

7.3.2.1 Bristen på till buds stående alternativ för potentiella leverantörer av tjänster för regionala försäljningsuppgifter

(130) Det är viktigt att överväga huruvida potentiella leverantörer av tjänster för regionala försäljningsuppgifter i själva verket kan utarbeta alternativa metoder med början från noll. Ett bevis på denna uppfattning fås från utgången av ett möte som AzyX ordnade den 15 mars och vid vilket man bland annat slöt sig till följande: "Ur rättslig synvinkel skulle IMS igen gå till attack mot varje metod som ens halvvägs kan rekonstruera 1860-metoden. Av detta skäl, och utom om avsiktligt nonsens skulle produceras, skulle inte ens en ny metod vara rättsligt helt säker att använda."

(131) De flesta av de parametrar som används för att bygga upp metoden är allmänt tillgängliga och fixerade (postnummerområden, placering av apotek och läkare, sociodemografiska uppgifter, hur stort distrikt en försäljare kan täcka under en dag osv.), som noteras ovan. Valet av gränserna mellan blocken beror i stor utsträckning på dessa objektiva parametrar och därför begränsas de alternativ som står till buds för eventuella metodutarbetare. Alternativen begränsas också av "sunt förnuft". Det finns många tänkbara metoder som kunde utarbetas men som inte skulle utgöra genomförbara segmenteringar för presentationen av regionala försäljningsuppgifter, eftersom de inte kan användas av kunderna på ett vettigt sätt.

- De administrativa gränserna utgör en betydande teknisk begränsning vid utarbetandet av en ny metod

(132) 1860 block-metoden bygger i väsentlig grad på postnummer. Omkring 500 av blocken i 1860 block-metoden sammanfaller med ett visst postnummerområde. För omkring 1100 ytterligare block finns det inget annat vetenskapligt alternativ i fråga om vilka postnummer som kombineras än det som IMS och RPM-arbetsgruppen har gjort (AzyX) och 1100 segment där två eller flera postnummer kombineras på ett sätt som är entydigt definierat genom områdets geografiska och demografiska karaktär (GESDAT). Kommissionen anser att den uppenbara vikten av att använda postnummer begränsar de till buds stående alternativen för potentiella utformare av nya blockmetoder.

(133) Kommissionen anser att det helt uppenbarligen finns mycket starka skäl för att använda postnummer som grund för en metod. Övriga uppgifter med vilka uppgifterna om läkemedelsförsäljning integreras tillhandahålls i detta format - det verkar vara det enda praktiska sättet att dela upp läkare och apotek mellan enskilda block. Postnummer verkar också utgöra den "naturliga" grunden för blockmetoder, vilket framgår av beslut som länder utanför Europa har fattat om att använda dem som bas för en metod (se skäl 153) i brist på sådan lagstiftning om skydd av uppgifter som finns i EU.

(134) GESDAT konstaterade att vissa grossister kan leverera uppgifter enligt ett annat kriterium, andra kan det inte. Det enda alternativa kriteriet som kunde användas för att lokalisera ett apotek är adressen, men detta sätt är tekniskt sett svårare och inte tillförlitligt, eftersom adresserna skrivs på olika sätt i olika regioner i Tyskland. Det finns inte heller någon unik ID-kod för ett apotek, och därför måste grossisten ha en enkel metod för att placera in ett nytt apotek, utan att behöva hänvisa till leverantören. Postnumret är mycket användbart eftersom det är ett uppenbart och exakt sätt för att allokera ett apotek till ett block.

(135) AzyX konstaterade att postnumren är ett måste. Om inte av något annat skäl, så för att grossisterna har postnummer som det enda praktiska kriteriet som ger dem möjlighet att fördela sina försäljningssiffror enligt ett territoriellt system. De flesta grossister kan helt enkelt inte hantera en metod där postnummer inte beaktas, och då kan inga uppgifter erhållas. När postnummer används som byggnadsblock måste grossisterna förses med uppgifter om vilka postnummer och block som hör samman - och det måste finnas en överenskommelse om att försäljningen till varje apotek inom ett visst postnummerområde allokeras till sitt respektive block.

Alternativt, åtminstone i teorin, kan grossisterna få en förteckning över alla 21600 apotek, och därefter allokera dem individuellt mellan blocken. I praktiken skulle detta dock aldrig fungera, eftersom

a) även minimala skillnader i stavningen skulle leda till att allokeringen inte fungerar, eftersom apoteket då inte identifieras rätt i datorsystemet (sådana skillnader i stavningssätt är mer regel än undantag, och det finns t.o.m. en möjlighet att grossisterna använder apotekarens namn i stället för apotekets namn i sitt adressarkiv osv.),

b) varje nytt apotek och/eller ändring av ett apoteks adress borde placeras in manuellt, vilket i praktiken är omöjligt att hantera.

(136) NDC noterade att varje ny metod som inte baserar sig på de tyska postnumren är helt inkompatibel med övrig, allmänt tillgänglig programvara, som uppgifter från socioekonomiska undersökningar som läkemedelsföretagen använder för marknadsföring och analyser av läkemedelsanvändning. Ett företag som väljer att använda en ny metod skulle mista möjligheten att göra sådana analyser och därmed ha en allvarlig konkurrensmässig nackdel. NDC tillade att det vore nödvändigt att påvisa för tillverkaren [av läkemedel] varför en metod som inte baserar sig på postnummer är bättre, för att få tillverkaren att köpa och konvertera uppgifterna, vilket är högst osannolikt.

(137) Kommissionen anser också att det finns starka argument som talar för blockmetodernas nödvändighet när det gäller att beakta gränserna för de 440 tyska Kreise (län), som NDC och AzyX hävdar. De hänvisade till det faktum att de allmänna riktlinjerna för utskrivning och utgivning fastställs per Kreis, vilket betyder att försäljningsuppgifterna för ett block som går över en Kreis-gräns eventuellt inte kan kopplas till en viss riktlinje för utskrivning och utgivning. Det betyder att försäljningsuppgifterna eventuellt inte ger en exakt bild av användningen av ett läkemedel eller försäljarens framgångar när det gäller att marknadsföra läkemedlet i fråga. AzyX tillade att Kreis-gränserna också är ett måste, främst därför att en regional metod också måste motsvara läkarförbundens territorier. Dessa territorier är definierade enligt Kreis-gränserna. Det är värt att notera att gränserna för Tysklands Länder, vilka också är uppenbara administrativa regioner vid utarbetandet av en metod, består av Kreis-gränser.

- Lagen om skydd av uppgifter innebär ytterligare begränsningar för utarbetandet av en parallell metod

(138) NDC hävdar i sitt föreläggande att utarbetandet av en parallell blockmetod skulle kränka den tyska lagen om skyddet av uppgifter, eftersom det skulle bli möjligt att jämföra uppgifterna i denna metod med uppgifterna i 2847- och 1860-metoderna och på så sätt identifiera upplysningar om enskilda apotek. IMS anser att denna möjlighet endast är teoretisk, eftersom ingen part skulle ha något kommersiellt skäl för att göra ett sådant jämförelsearbete, som dessutom skulle kräva oproportionerliga ansträngningar.

(139) Vissa aktörer inom industrin hyser dock en annan uppfattning. Merck ansåg att det faktum att det i själva verket är omöjligt att komma fram med en metod för försäljningsuppgifter som är annorlunda men fortfarande kompatibel med metoden för receptuppgifter, har påvisats i samband med den nyligen utförda övergången från 1845 till 1860 segment. Även om 93 % av alla segment förblev fullständigt orörda vägrade apotekens kodningscentraler att leverera historiska uppgifter för 1999 i fråga om 1860 block-metoden. Eftersom 1999 års uppgifter levererades enligt 1845 segment, kunde enskilda läkare ha identifierats. Vid den workshop som hölls den 15 mars mellan läkemedelsföretag, uppgiftsleverantörer, grossister osv. slöt man sig till att kodningscentralerna och grossisterna påpekade att de inte kan leverera enligt mycket avvikande metoder med tanke på skyddet av uppgifter, om inte leveransen till IMS upphör (vilket i praktiken inte kunde genomföras, av ekonomiska och avtalsmässiga skäl).

(140) IMS hävdar vidare, som svar på NDC:s argument, att det inte finns några bevis för att konkurrerande blockmetoder i övriga EU-medlemsstater, där föreskrifterna om skyddet av uppgifter är desamma som i Tyskland, skulle ha stött på problem i detta hänseende. IMS hävdar vidare att NDC:s 4000 block-metod i Tyskland inte stötte på några problem med skyddet av personuppgifter.

(141) Kommissionens undersökningar tyder dock på att man inom läkemedelsindustrin delar synpunkten om att lagen om skyddet av uppgifter förvisso medför verkliga begränsningar för utarbetandet av en parallell blockmetod. GESDAT konstaterar att det finns omkring 21000 apotek i Tyskland och omkring 3000 segment i mottagningssystemet, vilket betyder att det finns sju apotek per segment. Om tre mycket olika blockmetoder används parallellt är det mycket enkelt att sluta sig till försäljningsuppgifterna för ett visst apotek. I Tyskland ägs apoteken av en apotekare (personligen) som inte kan äga flera apotek. Det vore mycket enkelt att med ett apoteks försäljning som grund sluta sig till apotekarens inkomst, vilket vore en kränkning av lagen om skyddet av personuppgifter. Om tre mycket olika blockmetoder används samtidigt, skulle grossisten varje gång som ett apotek stängs eller öppnas vara tvungen att kontrollera att det inte förekommer kränkning av lagen om skyddet av uppgifter. Det vore då nödvändigt att ändra en av de tre blockmetoderna - men vilken av dem? Hirth anser att samma fråga skulle bli aktuell om två blockmetoder används parallellt.

(142) Som en slutsats, och mot bakgrund av dessa förfaranden för interimistiska åtgärder, anser kommissionen att det är sannolikt att de tyska lagarna om skyddet av personuppgifter verkligen innebär vissa begränsningar rörande utarbetandet av en parallell metod i Tyskland. [Raderad affärshemlighet] Med tanke på de begränsade alternativ som står till buds för eventuella utarbetare av en ny blockmetod kan detta antagande ifrågasättas. IMS hänvisar också till att analoga problem inte förekommer i övriga EU-länder eller med NDC:s tidigare metod. Denna avsaknad av problem kan dock förklaras med det faktum att blockmetoderna i andra länder är sinsemellan kompatibla. Förutsatt att ingen metod i sig innebär en kränkning av lagen om skyddet av personuppgifter skall en kombination av uppgifter formaterade enligt de två metoderna inte heller göra det.

7.3.2.2 Rättslig ovisshet rörande försäljning av uppgifter enligt en ny metod

(143) Som anges ovan i skäl 29 förbjöd domstolen i Frankfurt i sin dom av den 28 december 2000 försäljning av uppgifter i både 2847 och 1860 segment, och varje annat antal segment, i den mån det gäller ett derivat som har utvecklats från RPM 1860. Domstolen definierade inte exakt vad som kan avses med ett derivat och något klargörande kommer sannolikt inte att ges under de närmaste tre åren. Läkemedelsföretagen är medvetna om denna ovisshet, efter det att IMS har varnat dem om kränkning av sin upphovsrätt. Företagen skulle därför ställa sig tvivlande till lagligheten hos varje ny metod som IMS konkurrenter kan använda för att utforma en ny tjänst för regionala försäljningsuppgifter.

(144) Det finns belägg för att IMS sannolikt utnyttjar denna ovisshet genom att vidta rättsliga åtgärder för kränkning av upphovsrätt gentemot varje annan produkt som innebär tjänster för regionala uppgifter och som bygger på en metod som liknar 1860 block-metoden, eller varje annat företag som tar emot uppgifter enligt en sådan metod. Enligt ett färskt exempel skulle likheten med 1860 block-metoden inte behöva vara stor för att IMS skulle vidta sådana åtgärder. AzyX konstaterade följande: "Det bör noteras att IMS vidtog rättsliga åtgärder mot AzyX i Tyskland med hänvisning till leverans till en kund, Ribosepharm. Denna kund tog emot uppgifter i en segmentering med