ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(7)

Belgien hade en stabil BNP-tillväxt med i genomsnitt 2,3 % per år under perioden 1998–2008. Under 2009 drabbades landet av hela effekten av den globala ekonomiska recessionen och BNP sjönk med 2,8 %. Recessionens effekter på sysselsättningen var relativt begränsad. En tillfällig nedgång i antalet arbetade timmar och en nedgång i arbetsproduktiviteten per timme dämpade effekterna. Efter en minskning på 0,4 % under 2009 ökade sysselsättningen igen under 2010. Arbetslösheten ökade emellertid från 7 % före recessionen till 8,3 % 2010. Tack vare uppgången i världshandeln var återhämtningen under 2010 starkare än förväntat, och BNP växte med 2,2 %. På grund av de automatiska stabilisatorernas inverkan och de diskretionära åtgärder som vidtogs i reaktion på krisen ökade det offentliga underskottet från 1,3 % 2008 till 5,9 % av BNP 2009.
(8)

Baserat på en bedömning av det uppdaterade konvergensprogrammet enligt förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för de finanspolitiska beräkningarna bygger på mer optimistiska tillväxtberäkningar än kommissionens prognos. I det uppdaterade konvergensprogrammet förutses visserligen en korrigering av det alltför stora offentliga underskottet under 2011 i enlighet med rådets rekommendation av den 13 juli 2010, samt ytterligare minskningar därefter. Under 2010 gjordes en betydande korrigering av de offentliga finanserna i början av programperioden på över 2 procentenheter i strukturella termer, och därefter ligger den finanspolitiska korrigeringen för 2011 långt under den rekommenderade korrigeringen på minst 0,75 % av BNP, men i genomsnitt för hela perioden för förfarandet vid alltför stora underskott ligger den finanspolitiska korrigeringen fortfarande över 1 % av BNP. Uppdateringen innehåller inte tillräckligt detaljerade upplysningar om de finanspolitiska åtgärder som planeras för att uppnå de finanspolitiska målen 2012–2014. Det nedskrivna målet på medellång sikt om ett strukturellt underskott på 0,6 % av BNP för 2014 är också ambitiösare än den erfordrade miniminivån. Detta återspeglar målen i stabilitets- och tillväxtpakten och beräknas kunna uppnås i slutet av konvergensprogramperioden (2014). Den planerade årliga genomsnittliga finanspolitiska ansträngningen i strukturella termer under perioden 2012-2014, efter den planerade korrigeringen av det alltför stora underskottet under 2011, ligger lång under den rekommenderade årliga miniminivån i strukturella termer på 0,5 % av BNP. Med beaktande av de successivt förbättrade ekonomiska utsikterna bör syftet med konvergensprogrammet vara att påskynda uppnåendet av målet på medellång sikt. Om en försiktig uppskattning av den potentiella produktionstillväxten på medellång sikt görs, och denna jämförs med den förväntade ökningen av budgetutgifterna 2012–2013, tycks nämnda förväntade ökning vara något optimistisk, vilket innebär en risk för de offentliga finanserna i strukturella termer på medellång sikt.
(7)

Österrikes ekonomi gick in i krisen med sunda fundamenta utan att ha drabbats av några obalanser eller störningar under tiden som föregick den. Trots det har den finansiella och ekonomiska krisen drivit ner ekonomin i den djupaste recessionen på flera decennier. Totalt sett minskade real BNP med nästan 4 % 2009. Till följd av krisen minskade sysselsättningen med cirka 1 % 2009, vilket gjorde att arbetslösheten ökade till 4,8 % (från 3,8 % ett år tidigare). Krisen bröt den tidigare trenden med ständigt växande överskott i bytesbalansen. Den ekonomiska och finansiella krisen slog hårt mot de offentliga finanserna. Till följd av antagna stimulanspaket och fullt fungerande automatiska stabilisatorer nådde det offentliga underskottet 4,1 % och 4,6 % av BNP 2009 respektive 2010. Den offentliga skulden ökade under 2009 respektive 2010 till 69,6 % respektive 72,3 % av BNP. Eftersom de flesta stimulansåtgärderna var av permanent karaktär var en finanspolitisk konsolidering nödvändig så snart det ekonomiska läget hade förbättrats. Ett konsolideringspaket som uppgick till knappt 1 % av BNP har antagits i budgetlagen för 2011. Sedan tredje kvartalet 2009 har ekonomin stadigt återhämtat sig från krisen till följd av ökad utländsk efterfrågan och särskilt starkare ekonomisk aktivitet i Tyskland. Totalt sett uppgick den reala BNP-tillväxten 2 % 2010.
(9)

Att hitta ytterligare konsolideringsåtgärder blir en utmaning, mot bakgrund av den betydande justering som krävs för att uppfylla 2012 års mål och göra framsteg i riktning mot det medelfristiga målet, och behovet av att säkra den nödvändiga samfinansieringen i syfte att tidigarelägga utnyttjandet av EU:s strukturfonder och öka produktiva investeringar i ekonomin. Förbättringar av den offentliga sektorns effektivitet kan skapa ytterligare utrymme för utgiftsjusteringar utan att ge avkall på de offentliga tjänsternas kvalitet. Om inte ytterligare reformer genomförs kommer de åldersrelaterade utgifterna att öka fortare än EU-genomsnittet under de närmaste årtiondena. I juni 2010 godkände regeringen ett utkast till en övergripande reform av pensions- och socialförsäkringssystemen. Förslaget innehöll betydande höjningar av pensionsåldern, förändringar av hur pensionerna beräknas och en integrering av den statliga pensionen i det allmänna socialförsäkringssystemet. Godkännande och framgångsrikt genomförande av alla aspekter på dessa förslag kommer att vara avgörande för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet och kan bidra till att öka utbudet av arbetskraft genom att ge starkare incitament att arbeta för äldre arbetstagare samtidigt som man säkrar en tillräcklig pensionsnivå. De offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt skulle också kräva en starkare finanspolitisk ram. Särskilt under tiden fram till krisen förhindrade den finanspolitiska ramen inte återkommande betydande revideringar av utgiftsmål och konjunkturförstärkande utgiftsökningar som finansierats genom extraordinära inkomster. Alltför stora utgiftsökningar som finansierats genom uppsvingsrelaterade intäkter var orsaken till de stora finanspolitiska obalanser som uppkom under krisen. De bidrog även till överhettningen av ekonomin. I enlighet med kommissionens senaste utvärdering verkar risken med avseende på de offentliga finansernas hållbarhet på lång sikt vara hög.
APS

Godkännande för ibruktagande (Authorisation for the placing in service)
3.2.

Den tekniska dokumentationen ska, när så är tillämpligt, innehålla följande delar: a) Allmän beskrivning av det befintliga delsystemet. b) De dokument som krävs för sammanställningen av det tekniska underlaget. c) En förteckning över de harmoniserade standarder och/eller andra relevanta tekniska specifikationer till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning och/eller de nationella tekniska specifikationer som har överlämnats i enlighet med artikel 17.3 i direktiv 2008/57/EG, som tillämpats helt eller delvis, samt beskrivningar av de lösningar som har valts för att uppfylla kraven i relevanta TSD:er när de harmoniserade standarderna inte har tillämpats. När det gäller harmoniserade eller nationella standarder som tillämpats delvis specificerar den tekniska dokumentationen vilka delar som har tillämpats. d) Användningsvillkor för delsystemet (inskränkningar med avseende på användningstid eller körsträcka, gränsvärden för slitage etc.). e) Beskrivningar och förklaringar som är nödvändiga för förståelsen av hur delsystemet fungerar och ska underhållas. f) Underhållsvillkor och teknisk dokumentation avseende delsystemets underhåll. g) Alla tekniska krav som anges i relevanta TSD:er och som ska beaktas i samband med underhåll eller drift av delsystemet. h) Alla andra tillämpliga tekniska bevis, som visar att tidigare kontroller eller provningar har utförts med godkänt resultat, under jämförbara förhållanden och av kompetenta organ.
(5)

Världshälsoorganisationen (WHO) anordnade ett expertmöte den 28–30 juni 2005 om översyn av de toxiska ekvivalentfaktorer (TEF) som WHO fastställde 1998. Ett antal TEF ändrades, bland annat för PCB, oktaklorerade kongener och pentaklorerade furaner. Uppgifter om inverkan av de nya TEF-värdena och den senaste utvecklingen har sammanställts i en vetenskaplig rapport från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) med titeln Results of the monitoring of dioxin levels in food and feed (4). Därför bör åtgärdsgränserna ses över med ledning av de nya TEF-värdena.
(7)

Under de år som föregick krisen hade Slovenien en snabb ekonomisk tillväxt tack vare en växande export och ökande investeringar. Slovenien drabbades dock hårt av krisen och förlorade 8,1 % av sin BNP under 2009, något som upphävde en del av den föregående upphämtningsprocessen. Automatiska stabilisatorer, återhämtningsåtgärder och stark inbyggd utgiftsdynamik samverkade så att det offentliga underskottet drevs upp från 1,8 % av BNP 2008 till 6 % av BNP 2009 (med bruttoskuldsnivåer på 21,9 % respektive 35,2 % av BNP). Arbetsmarknaden reagerade med en betydande eftersläpning, och sysselsättningen fortsätter att uppvisa en nedåtgående trend. Arbetslösheten ligger fortfarande under EU-genomsnittet, men den ökade kraftigt från nivåerna före krisen – från 4,4 % till 7,3 % 2010. Den ekonomiska återhämtningen har hittills varit tämligen långsam, och den väntas ta fart först 2012 med en beräknad tillväxt på 2,5 % av BNP.
(6)

Förenade kungariket drabbades särskilt hårt av finanskrisen till följd av landets stora, globalt integrerade finansiella sektor och hushållens höga skuldsättningsnivåer. BNP föll med 0,1 % 2008 och 4,9 % 2009. Den brittiska regeringen ingrep massivt för att stödja banksektorn och tillhandahöll tillfällig tillskottslikviditet till hela sektorn. Regeringens underskott steg med 8,5 procentenheter på två år till 11,2 % av BNP 2009. Arbetslösheten steg från 5,3 % 2007 till 7,6 % 2009. Under det fjärde kvartalet 2009 visade ekonomin åter tillväxt jämfört med föregående kvartal, även om den totala produktionsvolymen (output) fortfarande ligger under den högsta nivå som uppmättes före krisen. Utsikterna på kort sikt visar på en måttlig tillväxt som drivs av kraftigt ökande företagsinvesteringar samt ett uppsving för nettoexporten med stöd av växelkursutvecklingen. Tillväxten kommer emellertid att hållas tillbaka av en svag eller negativ tillväxt i hushållens och den offentliga sektorn konsumtion. Inflationen väntas under 2011 ligga kvar på en nivå betydligt över det officiella inflationsmålet på 2 %, vilket avspeglar mervärdesskattehöjningar och högre import- och energipriser, för att därefter falla tillbaka under 2012. Hög inflation kommer troligen att urgröpa realinkomsterna i och med att lönetillväxten förblir låg. Den främsta risken för ett sämre utfall jämfört med prognosen är att uppsvinget för företagsinvesteringarna eller nettoexporten inte förverkligas och att varaktigt hög inflation kan förhindra penningpolitikens möjligheter att motväga den lägre offentliga konsumtionen.
(8)

Erfarenheterna från de första tio åren med euron underströk generellt de många fördelarna med den gemensamma valutan. Den globala krisen resulterade dock i en djup nedgång 2009 som ledde till att euroområdets BNP sjönk under 2006 års nivå. Även om BNP steg under 2010 ligger produktionen kvar under 2007 års nivå. Som en följd av detta steg arbetslösheten i euroområdet från 7,6 % 2007 till 10,1 % 2010. De offentliga finanserna i euroområdet försämrades vilket utlöste en väsentlig omprövning av statsskuldsriskerna i vissa medlemsstater i euroområdet och medförde risker för den makroekonomiska stabiliteten. Tillväxten har nu tagit fart igen, dock med skillnader mellan medlemsstaterna som återspeglar både strukturella och konjunkturmässiga olikheter. Krisen ledde till att makroekonomiska obalanser som hade byggts upp före krisen minskade. Det återstår dock att se om denna minskning är tillräcklig och uthållig.
(7)

Den globala finanskrisen ledde till en avmattning i den ekonomiska aktiviteten i Polen. Under 2009 minskade den reala BNP-tillväxten till 1,6 %, dock utan att det hann gå så långt som till recession. Under 2010 tog tillväxten fart och ökade till 3,8 % då en starkt yttre efterfrågan drev upp tillverkningen och vände lagercykeln, och den privata konsumtionen understöddes av en motståndskraftig arbetsmarknad. Trots ökande sysselsättning steg arbetslösheten från 7,1 % 2008 till 9,6 % under 2010. Krisen har lett till en kraftig försämring av de offentliga finanserna. Det offentliga underskottet ökade från 3,7 % av BNP 2008 till 7,3 % 2009. Trots ett blygsamt konsolideringspaket och stark tillväxt nådde det 7,9 % av BNP under 2010. Skuldkvoten ökade från 50,9 % av BNP under 2009 till 55,1 % (3) 2010, vilket fortfarande är lägre än det tröskelvärde på 60 % som anges i fördraget och den i konstitutionen fastställda skuldgränsen.
36.

Ett utlåtande om erkännande ska förnyas på examinatorns begäran och utfärdas enligt samma villkor som det ursprungliga utlåtandet om erkännande. Den behöriga myndigheten kan inrätta ett förenklat förfarande om villkoren för erkännande inte har ändrats. Examinatorer som ansöker om förnyelse ska lämna in en förteckning över kompetens som de har erhållit under den tidigare giltighetsperioden samt prov som de genomfört under de senaste två åren. Om den tidigare giltighetstiden förkortats till mindre än två år i enlighet med punkt 33 ska förteckningen avse hela giltighetstiden.
3.

De berörda medlemsstaterna uppmanas att, när de antar reviderade prestationsmål, se till att rekommendationerna i bedömningsrapporten från organet för prestationsgranskning beaktas. Med hänsyn till omständigheterna i varje medlemsstat bör följande åtgärder vidtas: a) Grekland, Spanien, Polen, Österrike och Förenade kungariket bör förbättra sina kapacitetsmål för att senast 2014 uppnå eller komma under följande referensvärden (värden som registrerats av Eurocontrol och använts i bedömningsrapporten från prestationsgranskningen): — Grekland: 0,26 minuters genomsnittlig försening per flygning. — Spanien: 0,31 minuters genomsnittlig försening per flygning. — Polen: 0,26 minuters genomsnittlig försening per flygning. — Österrike: 0,23 minuters genomsnittlig försening per flygning. — Förenade kungariket: 0,27 minuters genomsnittlig försening per flygning. b) Belgien, Tyskland, Frankrike, Luxemburg och Nederländerna bör förbättra kapacitetsmålet för Fabec i syfte att senast 2014 uppnå eller komma under referensvärdet på 0,4 minuters genomsnittlig försening per flygning. c) Medlemsstater som avses i punkt 2 c bör utnyttja varje möjlighet till att under referensperioden ytterligare förbättra kostnadseffektivitetsmålen i de nationella prestationsplanerna eller prestationsplanerna för funktionella luftrumsblock, särskilt mot bakgrund av den allmänna utvecklingen, de minskade kapital- och stödkostnaderna (andra kostnader än för tjänstgörande flygledare), produktivitetsökningen och rationaliseringen av investeringar i samband med inrättandet av funktionella luftrumsblock. d) Tjeckien, Tyskland, Estland, Irland, Spanien, Frankrike, Malta, Österrike, Slovakien, Finland och Förenade kungariket bör se över de antaganden som ligger till grund för risktilläggen och således avkastningen på eget kapital, och motivera de betydande ökningarna av kapitalkostnaderna. e) Bulgarien, Tjeckien, Estland, Frankrike, Italien, Lettland, Ungern, Malta, Portugal, Rumänien, Slovenien, Slovakien, Finland och Förenade kungariket bör omvärdera omfattningen och behovet av de investeringar som är nödvändiga för att uppnå prestationsmålen under referensperioden med beaktande av möjligheterna att rationalisera dessa inom ramen för funktionella luftrumsblock eller regionala projekt.
7.

Bidra till att ytterligare utveckla Europeana genom att a) uppmuntra kulturinstitutioner, liksom förlag och andra upphovsrättsinnehavare, att göra sitt digitala material tillgängligt genom Europeana, och således hjälpa plattformen att ge direkt tillgång till 30 miljoner digitaliserade föremål till 2015, inklusive två miljoner ljud- eller audiovisuella föremål, b) ställa som villkor för all offentlig finansiering av framtida digitaliseringsprojekt att det digitaliserade materialet är tillgängligt genom Europeana, c) säkerställa att alla deras mästerverk som är allmän egendom är tillgängliga genom Europeana senast 2015, d) upprätta eller förstärka nationella samordnare som samlar in innehåll från olika områden till Europeana, och bidra till gränsöverskridande samordnare inom särskilda områden eller för särskilda ämnen, som kan innebära stordriftsfördelar, e) säkerställa användningen av gemensamma digitaliseringsstandarder som definieras av Europeana i samarbete med de kulturella institutionerna för att uppnå datateknisk kompatibilitet av det digitaliserade materialet på europeisk nivå, samt systematisk användning av permanenta identifierare, f) säkerställa en omfattande och gratis tillgång till existerande metadata (beskrivningar av digitala föremål) som producerats av kulturinstitutioner, för återanvändning genom tjänster som Europeana och för innovativa tillämpningar, g) upprätta en kommunikationsplan för att öka medvetenheten om Europeana bland allmänheten och särskilt i skolor, i samarbete med de kulturinstitutioner som bidrar med innehåll till webbplatsen.
(8)

Kommissionen uppdrog åt vetenskapliga kommittén för nya och nyligen identifierade hälsorisker (SCENIHR) att ge vetenskapliga synpunkter på vilka faktorer som bör beaktas vid utformningen av en definition av termen nanomaterial för lagstiftningsändamål. Yttrandet Scientific Basis for the Definition of the Term ”Nanomaterial” var föremål för ett offentligt samråd 2010. I sitt yttrande av den 8 december 2010 (5) drog SCENIHR slutsatsen att storlek är universellt tillämplig på nanomaterial och den mest lämpliga mätstorheten. Ett definierat storleksintervall skulle underlätta en enhetlig tolkning. Som undre gräns föreslogs 1 nm. Som en allmänt överenskommen övre gräns används ofta 100 nm, men det finns inga vetenskapliga argument för att använda just detta värde. Användningen av ett enda övre gränsvärde kan vara alltför begränsande för klassificering av nanomaterial och det är möjligt att en flexiblare ansats kan vara att föredra. För lagstiftningsändamål bör även antalsstorleksfördelningen beaktas och definitionen preciseras med hjälp av medelstorlek och storlekens standardavvikelse. Storleksfördelningen för ett material bör anges som storleksfördelning baserad på antalskoncentration (dvs. antalet objekt inom ett givet storleksintervall dividerat med det totala antalet objekt) och inte som massfraktionen nanopartiklar i nanomaterialet, eftersom en liten massfraktion kan innehålla det största antalet partiklar. SCENIHR identifierade specifika fall där definitionens tillämpning kan underlättas genom användning av den specifika ytan per volym som substitut för att avgöra om ett material faller inom det definierade nanostorleksintervallet.
(9)

Den senaste stabilitetsprogramuppdateringen tar inte hänsyn till de prognostiserade förbättringarna av de ekonomiska villkoren för några finanspolitiska konsolideringar på medellång sikt. Det medelfristiga målet, som de finska myndigheterna har angivit som ett strukturellt överskott på 0,5 % av BNP, förväntas vara uppnått under 2011, men under de följande åren förväntas det strukturella saldot sjunka under målsättningen.
(10)

Med utgångspunkt från en bedömning av det uppdaterade konvergensprogrammet enligt förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att de makroekonomiska antaganden som ligger till grund för programmets beräkningar av de offentliga finanserna är realistiska. Syftet med konvergensprogrammet är att korrigera det alltför stora underskottet senast 2012, dvs. senast vid utgången av den tidsfrist som anges i rådets rekommendation av den 16 februari 2010. Programmet är inriktat på att minska det totala underskottet till 2,6 % av BNP under 2013 och till 2,1 % av BNP 2014. Den planerade konsolideringen är huvudsakligen utgiftsbaserad. Enligt det strukturella saldo som räknats om av kommissionen kommer det medelfristiga målet inte att kunna uppnås under programperioden. Det förefaller som att konsolideringsstrategin inte är i balans då strukturförbättringarna huvudsakligen ligger under 2011 och 2012. Inga åtgärder för förbättring av det strukturella saldot planeras till 2013 och 2014. Den planerade underskottsminskande strategin är lämplig vad gäller 2011 och 2012 men inte vad gäller 2013 och 2014. De största riskerna vad gäller uppnåendet av budgetmålen är risker som är kopplade till genomförandet, utestående skulder för statligt ägda företag, vilka utgör en allvarlig ansvarsförbindelse för budgeten, samt de reservationer som gjorts av kommissionen (Eurostat) angående Rumäniens anmälan av ett alltför stort underskott (6). Mot bakgrund av det sistnämnda, har Rumänien åtagit sig att prioritera en förbättring av insamlingen av regeringens finansiella statistik i ESA 95 inom det nationella statistikinstitutet.
(8)

Utifrån en bedömning av det uppdaterade stabilitetsprogrammet i enlighet med förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetberäkningarna förefaller rimligt fram till 2012, men alltför optimistiska därefter jämfört med kommissionens vårprognos 2011. Stabilitetsprogrammet syftar till att under 2011 minska budgetunderskottet till 4 % av BNP och till 2,6 % 2012, i linje med rådets rekommendation av den 13 juli 2010 och att därefter fortsätta konsolideringsprocessen. Enligt programmet beräknas skuldkvoten att nå sin kulmen under 2012 och därefter minska. Den genomsnittliga årliga förbättringen av det strukturella saldot för perioden 2011–2012 uppgår till 1,5 % av BNP, vilket motsvarar rådets rekommendation av den 13 juli 2010. Strukturförbättringen beräknas dock både under 2013 och 2014 ligga under kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Det finanspolitiska målet på medellång sikt – återigen fastställs som offentliga finanser i balans i strukturella termer – kommer inte att uppnås under programperioden. Den planerade övergripande korrigeringen grundar sig på återhållsamhet på utgiftssidan men de flesta åtgärderna under 2011 rör intäktssidan. Sammantaget finns det nedåtrisker för den konsolideringsplan som fastställs i programmet. Dessa beror på ett fortsatt tillväxtförlopp som genererar mindre skatteintäkter, praxis att anta tilläggsbudgetar under årets lopp och att i tid kunna genomföra åtgärder som ännu ska överenskommas med arbetsmarknadensparter samt andra åtgärder som ännu inte specificerats (till exempel återhållsamhet i fråga om de löpande utgifterna). Med hänsyn till dessa risker kan det krävas ytterligare åtgärder om den makroekonomiska utvecklingen och utvecklingen av de offentliga finanserna visar sig bli sämre än förväntat.