SV Europeiska unionens officiella tidning L 161/30

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS BESLUT nr 582/2008/EG

av den 17 juni 2008

om en förenklad ordning för personkontroller vid de yttre gränserna på grundval av Bulgariens, Cyperns och Rumäniens unilaterala erkännande av vissa handlingar såsom likvärdiga med de egna nationella viseringarna för genomresa via deras territorier

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 62.2,

med beaktande av kommissionens förslag,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (1), och

av följande skäl:

(1) Enligt artikel 4.1 i 2005 års anslutningsakt är Bulgarien och Rumänien, som anslöt sig till Europeiska unionen den 1 januari 2007, skyldiga att från och med detta datum införa viseringstvång för tredjelandsmedborgare, i enlighet med bilaga I till rådets förordning (EG) nr 539/2001 av den 15 mars 2001 om fastställande av förteckningen över tredje länder vars medborgare är skyldiga att inneha visering vid passage av de yttre gränserna och de medborgare som är undantagna från detta krav (2).

(2) Enligt artikel 4.2 i 2005 års anslutningsakt är bestämmelserna i Schengenregelverket om villkor och kriterier för utfärdande av enhetliga viseringar, liksom bestämmelserna om ömsesidigt erkännande av viseringar och om likvärdighet mellan uppehållstillstånd och viseringar, tillämpliga i Bulgarien och Rumänien endast i enlighet med ett rådsbeslut med denna innebörd. De är dock bindande för dessa medlemsstater från och med anslutningsdagen.

(3) Bulgarien och Rumänien måste därför utfärda nationella viseringar för inresor till eller genomresor via de egna territorierna till tredjelandsmedborgare som innehar en enhetlig visering eller en visering för längre vistelse eller ett uppehållstillstånd utfärdat av medlemsstater som till fullo genomfört Schengenregelverket eller en liknande handling utfärdad av Cypern, en medlemsstat som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut.

(4) Innehavare av handlingar utfärdade av medlemsstater som tillämpar Schengenregelverket fullt ut och liknande handlingar utfärdade av Cypern utgör ingen risk för Bulgarien och Rumänien eftersom dessa personer redan har undergått alla nödvändiga kontroller genom andra medlemsstaters försorg. För att undvika obefogat administrativt merarbete för Bulgarien och Rumänien bör det för dessa länder införas regler liknande de gemensamma bestämmelser som infördes genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 895/2006/EG av den 14 juni 2006 om en förenklad ordning för personkontroller vid de yttre gränserna på grundval av Tjeckiens, Estlands, Cyperns, Lettlands, Litauens, Ungerns, Maltas, Polens, Sloveniens och Slovakiens unilaterala erkännande av vissa handlingar såsom likvärdiga med de egna nationella viseringarna för genomresa via deras territorier (3).

(5) Gemensamma bestämmelser som fastställs i detta beslut bör ge Bulgarien och Rumänien rätt att, såsom likvärdiga med deras egna nationella viseringar, unilateralt erkänna vissa handlingar som utfärdats av medlemsstater som tilllämpar Schengenregelverket fullt ut och sådana handlingar som förtecknas i bilagan till beslut nr 895/2006/EG och som utfärdats av Cypern, samt att införa en förenklad ordning för personkontroller vid de yttre gränserna på grundval av denna unilateralt beslutade likvärdighet.

(6) Dessa gemensamma bestämmelser bör även göra det möjligt för Cypern att erkänna viseringar och uppehållstillstånd som utfärdats av Bulgarien och Rumänien såsom likvärdiga med dess egna nationella viseringar för genomresa via dess territorier.

(7) Den förenklade ordning som fastställs i detta beslut bör tillämpas under en övergångsperiod fram till det datum som fastställs genom ett rådsbeslut i enlighet med artikel 3.2 första stycket i 2003 års anslutningsakt för Cyperns del, respektive artikel 4.2 första stycket i 2005 års anslutningsakt för Bulgariens och Rumäniens del, med eventuella övergångsbestämmelser rörande handlingar som utfärdats före det datumet.

(8) Erkännandet av en handling bör vara begränsat till genomresa via Bulgariens, Cyperns och Rumäniens territorier. Deltagande i den förenklade ordningen bör vara frivilligt och inte medföra några ytterligare skyldigheter för medlemsstaterna utöver dem som fastställs i 2003 års anslutningsakt och 2005 års anslutningsakt.

(9) De gemensamma bestämmelserna bör vara tillämpliga på enhetliga viseringar, viseringar för längre vistelse och uppehållstillstånd utfärdade av medlemsstater som tillämpar Schengenregelverket (från och med den 21 december 2007 inbegrips också Tjeckien, Estland, Lettland, Litauen, Ungern, Malta, Polen, Slovenien och Slovakien), på liknande handlingar utfärdade av Cypern samt på viseringar för kortare vistelse, viseringar för längre vistelse och uppehållstillstånd utfärdade av Bulgarien och Rumänien.

(10) Det är nödvändigt att uppfylla inresevillkoren i artikel 5.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 562/2006 av den 15 mars 2006 om en gemenskapskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna) (4), med undantag för det villkor som anges i artikel 5.1 b i den förordningen såtillvida som detta beslut, som innebär en utvidgning av de gemensamma bestämmelserna i beslut nr 895/2006/EG, inför en ordning som ger Bulgarien och Rumänien rätt att unilateralt erkänna vissa handlingar utfärdade av medlemsstater som tillämpar Schengenregelverket fullt ut, liknande handlingar utfärdade av Cypern samt ger Cypern rätt att unilateralt erkänna viseringar för kortare vistelse, viseringar för längre vistelse och uppehållstillstånd utfärdade av Bulgarien och Rumänien för genomresa.

(11) Eftersom målet för detta beslut, nämligen att införa en ordning som ger Bulgarien, Cypern och Rumänien rätt att unilateralt erkänna vissa dokument som utfärdats av andra medlemsstater, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta beslut inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

(12) Detta beslut innebär inte en utveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket i den mening som avses i avtalet mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa båda staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket (5), eftersom det enbart riktar sig till Bulgarien, Cypern och Rumänien, som ännu inte tillämpar Schengenregelverket fullt ut. För att Schengensystemet ska fungera på ett enhetligt och korrekt sätt omfattar detta beslut även viseringar och uppehållstillstånd som utfärdats av tredjeländer, som Island och Norge, som är associerade till genomförandet, tilllämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket och som tillämpar det fullt ut.

(13) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokollet om Förenade kungarikets och Irlands ställning, som fogats till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, deltar inte dessa medlemsstater i antagandet av detta beslut.

(14) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokollet om Danmarks ställning, som är fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, deltar inte Danmark i antagandet av detta beslut som varken är bindande för eller tillämpligt i Danmark.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Genom detta beslut införs en förenklad ordning för personkontroller vid de yttre gränserna, varigenom

— Bulgarien och Rumänien får unilateralt, som likvärdiga med de egna nationella viseringarna för genomresa, erkänna de handlingar som avses i artiklarna 2 och 3 samt sådana handlingar som avses i artikel 4, som dessa båda medlemsstater och Cypern har utfärdat till tredjelandsmedborgare som är viseringspliktiga enligt förordning (EG) nr 539/2001,

— Cypern får unilateralt, som likvärdiga med sina nationella viseringar för genomresa, erkänna de handlingar som avses i artikel 4, utfärdade av Bulgarien och Rumänien till tredjelandsmedborgare som är viseringspliktiga enligt förordning (EG) nr 539/2001.

Genomförandet av detta beslut ska inte påverka de personkontroller som ska utföras vid de yttre gränserna i enlighet med artiklarna 5–13 och artiklarna 18–19 i förordning (EG) nr 562/2006.

Artikel 2

1. Bulgarien och Rumänien får betrakta följande handlingar utfärdade av de medlemsstater som tillämpar Schengenregelverket fullt ut såsom likvärdiga med sina egna nationella viseringar för genomresa, oavsett innehavarens nationalitet:

i) En ”enhetlig visering” i enlighet med artikel 10 i Schengenkonventionen.

ii) En ”visering för längre vistelser” i enlighet med artikel 18 i Schengenkonventionen.

iii) Ett ”uppehållstillstånd” i enlighet med bilaga IV till de gemensamma konsulära anvisningarna.

2. Om Bulgarien och Rumänien beslutar sig för att tillämpa detta beslut ska de erkänna alla handlingar som avses i punkt 1, oavsett vilken medlemsstat som utfärdat handlingen.

Artikel 3

Om Bulgarien och Rumänien beslutar sig för att tillämpa artikel 2 får de, såsom likvärdiga med sina nationella viseringar för genomresa, erkänna nationella viseringar för kortare vistelser, viseringar för längre vistelser och uppehållstillstånd utfärdade av Cypern.

De handlingar utfärdade av Cypern, som får erkännas, återfinns i förteckningen i bilagan till beslut nr 895/2006/EG.

Artikel 4

Bulgarien och Rumänien får därutöver, såsom likvärdiga med nationella viseringar för genomresa, även erkänna de nationella viseringar för kortare vistelse, viseringar för längre vistelse och uppehållstillstånd som den andra medlemsstaten har utfärdat.

De handlingar utfärdade av Bulgarien och Rumänien som får erkännas i enlighet med detta beslut återfinns i förteckningen i bilagan.

Cypern får också, såsom likvärdiga med sina nationella viseringar för genomresa, erkänna nationella viseringar för kortare vistelse, viseringar för längre vistelse och uppehållstillstånd utfärdade av Bulgarien och Rumänien.

Artikel 5

Bulgarien, Cypern och Rumänien får erkänna handlingar som likvärdiga med sina nationella viseringar för genomresa endast under förutsättning att den berörda tredjelandsmedborgarens genomresa via deras territorium tar högst fem dagar i anspråk.

Giltighetstiden för handlingar som avses i artiklarna 2, 3 och 4 ska täcka hela genomresan.

Artikel 6

Bulgarien, Cypern och Rumänien ska, om de beslutar sig för att tillämpa detta beslut, underrätta kommissionen om detta inom tio arbetsdagar från det att beslutet träder i kraft. Kommissionen ska offentliggöra information som meddelats av dessa medlemsstater i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 7

Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Det ska vara tillämpligt fram till det datum som fastställs i ett rådsbeslut som antas i enlighet med artikel 3.2 första stycket i 2003 års anslutningsakt för Cyperns del och artikel 4.2 första stycket i 2005 års anslutningsakt för Bulgariens och Rumäniens del, då Schengenregelverkets alla bestämmelser om den gemensamma viseringspolitiken och om rörlighet för de tredjelandsmedborgare som är lagligt bosatta i medlemsstaterna ska vara tillämpliga för den berörda medlemsstaten.

När det datum som avses i andra stycket har fastställts genom det tillämpliga rådsbeslutet för en medlemsstat ska den medlemsstaten för genomresa via dess territorium erkänna, under deras giltighetstid, de nationella viseringar för kortare vistelse som utfärdats före det ovannämnda datumet fram till den sista dagen i en sexmånadersperiod räknat från detta datum, under förutsättning att denna medlemsstat har lämnat den underrättelse som avses i artikel 6. Under denna period ska de villkor som fastställs i detta beslut tillämpas.

Artikel 8

Detta beslut riktar sig till Bulgarien, Cypern och Rumänien.

Utfärdat i Strasbourg den 17 juni 2008. På Europaparlamentets vägnar H.-G. PÖTTERING Ordförande På rådets vägnar J. LENARČIČ Ordförande

(1) Europaparlamentets yttrande av den 31 januari 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 5 juni 2008.

(2) EGT L 81, 21.3.2001, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1932/2006 (EUT L 405, 30.12.2006, s. 23).

(3) EUT L 167, 20.6.2006, s. 1.

(4) EUT L 105, 13.4.2006, s. 1.

(5) EGT L 176, 10.7.1999, s. 36.