MEDDELANDE FRÅN KOMMISSIONEN Deltagande av europeiska ekonomiska intressegrupperingar (EEIG) i offentlig upphandling och i program som finansieras med offentliga medel (97/C 285/10)

INLEDNING

Genom kommissionens meddelande av den 10 juli 1996 om det integrerade programmet för små och medelstora företag och hantverksföretag (1) beslutade kommissionen att utarbeta ett meddelande om de bestämmelser vars syfte är att säkerställa att europeiska ekonomiska intressegrupperingar (EEIG) på lika villkor kan lämna in anbud vid offentlig upphandling och att de fullt ut kan delta i program som finansieras med offentliga medel, så att de kan utnyttjas på ett bättre sätt som ett medel för små och medelstora företag att kombinera sina resurser.

Instrumentet europeisk ekonomisk intressegruppering tillkom genom rådets förordning (EEG) nr 2137/85 av den 25 juli 1985 (hädanefter kallad "förordningen") (2).

Att ett rättsligt instrument med syfte att underlätta för företag att samarbeta över gränserna skapas på gemenskapsnivå utgör ett viktigt steg i arbetet med att förverkliga den inre marknaden.

EEIG är i nuläget det enda rättsliga samarbetsinstrumentet på gemenskapsnivå och utgör därför en mycket viktig del av det europeiska samarbetet, särskilt för de små och medelstora företag som vill delta i projekt på europeisk nivå. Hittills bedriver över 800 grupperingar ekonomisk verksamhet inom många mycket olika sektorer, vilket får anses som ett uppmuntrande stort antal. De första europeiska ekonomiska intressegrupperingarna kunde i själva verket inte bildas förrän den 1 juli 1989, då förordningen trädde i kraft.

Under en konferens som kommissionen nyligen arrangerade (3) kunde det emellertid konstateras att företagsformen EEIG ännu inte används på bästa möjliga sätt av de företag som önskar samarbeta över gränserna, i synnerhet då de önskar delta i offentlig upphandling eller i program som finansieras med offentliga medel.

I detta meddelande upplyses om hur företagsformen EEIG är beskaffad och klargörs hur den fungerar samt redogörs för vissa av dess egenskaper, i syfte att säkerställa denna typ av företags rätt att på samma villkor som andra företag lämna in anbud vid offentlig upphandling och att delta i program som finansieras med offentliga medel. Detta förtydligande bör på sikt leda till att EEIG utnyttjas på ett bättre sätt av företagen, särskilt de små och medelstora. Kommissionen har vid upprepade tillfällen konstaterat att om de små och medelstora företagen får rätt att delta i offentlig upphandling, vars regler ofta även omfattar program som finansieras med offentliga medel, kan detta påskynda den regionala ekonomiska utvecklingen och arbetet med att förverkliga den inre marknaden (4).

I ett större perspektiv avser kommissionen att främja att EEIG deltar i sådan upphandling och sådana program, eftersom EEIG utgör ett betydande framsteg för samtliga företag i unionen genom att dessa därigenom får möjlighet att organisera sitt samarbete inom ramen för en multinationell struktur som tillförsäkrar sina medlemmar självständighet när dessa skall bedriva sin egen verksamhet.

I. Definition av EEIG

EEIG är en enkel och flexibel struktur som gör det möjligt för dess medlemmar att bedriva en del av sin ekonomiska verksamhet gemensamt samtidigt som medlemmarnas ekonomiska och rättsliga oberoende bevaras.

När en gruppering bildas skapas en oberoende juridisk enhet med rättskapacitet, vars syfte är att underlätta eller utveckla sina medlemmars ekonomiska verksamhet samt att förbättra resultatet av denna verksamhet.

Denna definition visar att målet för dem som utvecklade detta instrument är att få till stånd ett multinationellt samarbete på europeisk nivå mellan företag genom att en gemensam verksamhet utvecklas som utgör ett stöd för medlemmarnas egen verksamhet.

Åena sidan liknar en EEIG ett handelsbolag, bland annat i så motto att medlemmarna i en gruppering obegränsat solidariskt svarar för grupperingens alla förbindelser (se stycke II.5). En EEIG har emellertid även egenskaper som förknippas med mer strukturerade företagsformer. En EEIG kan till exempel verka i sitt eget namn genom företagsledare som kan utses oberoende av sin ställning som medlem (5), enligt en regel som i allmänhet gäller bolag med eget kapital (se stycke II.2).

II. Beskrivning av en gruppering

1. EEIG:s gemenskapskaraktär

Europeiska ekonomiska intressegrupperingar är infogade i gemenskapens rättsliga system. De kan följaktligen enbart bildas och i rättslig mening existera på de villkor, på det sätt och med de rättsverkningar som anges i gemenskapsrätten, även om där för vissa aspekter hänvisas till nationell lagstiftning.

EEIG:s rättsliga neutralitet gör att dess medlemmar är jämställda med varandra, vilket är mycket viktigt för att medlemmarna skall kunna minska sina farhågor att någon av dem skulle gynnas på grund av att denne är mer bekant med den rättsliga miljön.

2. EEIG:s rättskapacitet och medlemmarnas oberoende

En europeisk ekonomisk intressegruppering har en fullständig och oberoende rättskapacitet, vilket skiljer den från rent kontraktsmässiga samarbetsformer. Särskilt det faktum att den har egna organ ger den en mycket bättre förmåga att förhandla och företräda sina medlemmar än vad varje enskild medlem har individuellt. En gruppering kan agera i eget namn genom en eller flera företagsledare som kan utses oberoende av deras ställning som medlem av grupperingen och vars rättigheter att företräda grupperingen grundar sig direkt på de regler som gäller bolag med eget kapital. Denna egenskap är viktig för att en gruppering skall kunna delta i offentlig upphandling och program som finansieras med offentliga medel, eftersom den gör det möjligt för grupperingens medlemmar att visa upp en enad front vid kontraktsförhandlingar och vid ansökan om krediter eller finansiella garantier som har en direkt koppling till offentlig upphandling (6).

3. En grupperings understödjande funktion

En gruppering skiljer sig från ett företag främst genom att dess mål är att understödja eller utveckla sina medlemmars ekonomiska verksamhet för att göra det möjligt för dessa att förbättra sina egna resultat, medan ett företag i allmänhet strävar efter att gå med vinst för egen del.

På grund av denna understödjande funktion bör grupperingens verksamhet ha anknytning till medlemmarnas ekonomiska verksamhet men inte ersätta den.

I samband med att en europeisk ekonomisk intressegruppering bildas bör det fastställas en rättslig ram som underlättar en anpassning av medlemmarnas verksamhet till gemenskapens ekonomiska villkor (7).

Den understödjande funktion som grupperingens verksamhet har skall således inte betraktas som en operationell begränsning som hänvisar grupperingen till att spela en biroll eller en roll av mindre betydelse.

Bortsett från att hänsyn måste tas till den understödjande funktion som grupperingens verksamhet har, kan en gruppering anses kunna utföra alla de funktioner som åligger varje annan form av gruppering som deltar i en offentlig upphandling eller ett program som finansieras med offentliga medel.

I detta sammanhang kan en gruppering fylla olika funktioner: den kan användas som en enkel ram för samordning och organisering av sina medlemmars verksamhet, men den kan även i eget namn sluta avtal som är föremål för offentlig upphandling eller för program som finansieras med offentliga medel samt säkerställa att dessa avtal genomförs.

I förordningen förbjuds en gruppering i synnerhet inte att under en period fullständigt ta över vissa delar av medlemmarnas verksamhet. Denna fråga var för övrigt redan 1991 föremål för ett förtydligande från kommissionens sida: "Inget hindrar att vissa delar av medlemmarnas verksamhet bedrivs av en gruppering under en begränsad period, till exempel i samband med byggarbeten" (8).

4. Strukturella aspekter på en gruppering: Stabilitet och flexibilitet

I förordningen garanteras grupperingens förmåga att anpassa sig till de ekonomiska förhållandena genom den stora frihet dess medlemmar har att reglera sina avtalsmässiga förbindelser och grupperingens interna organisation (9).

Denna flexibilitet visar sig både i bildandet av grupperingen och i dess varaktighet samt i de bestämmelser som reglerar hur grupperingen skall finansieras och fungera.

De formaliteter som måste genomgås vid bildandet av en gruppering är mycket enkla, eftersom det räcker med ett skriftligt avtal (notarieförfarande är inte nödvändigt) och registrering i den stat där grupperingen har sitt säte.

En gruppering kan dessutom bildas för en obegränsad period. Denna flexibilitet vid bildandet av en gruppering gör att grupperingen utgör ett instrument som är särskilt anpassat för projekt som är begränsade i tiden som till exempel genomförbarhetsundersökningar och byggprojekt.

Det mycket öppna tillträdet till europeiska ekonomiska intressegrupperingar gör det möjligt för dessa att effektivt reagera på eventuella krav på att samarbetsformerna skall ändras. Att denna öppenhet skall råda anges tydligt i det sjätte stycket i ingressen i förordningen där det står att "fysiska personer, bolag och andra rättsliga enheter bör enligt förordningens syfte i största möjliga utsträckning ha tillträde till denna företagsform." (10).

Den flexibilitet som medlemmarna i en gruppering har vad gäller finansieringen är också mycket tilltalande för företagen. Grupperingen behöver inte ha ett eget kapital när den bildas. Denna flexibilitet är mycket viktig och skiljer bildandet av en gruppering från bildandet av ett bolag, där stora summor pengar kan bli låsta under viss tid, medan det för grupperingar är möjligt att förutse etapper, vilket gör det möjligt att använda de medel som till sist blir tillgängliga på ett optimalt sätt.

Det är viktigt att framhålla att olika former av bidrag är tänkbara: kontantbidrag, natrurabidrag eller till och med industriella tillgångar (teknisk kunskap, patent, affärs- och yrkesförbindelser, etc.).

En gruppering kan i vissa fall till och med fungera antingen genom regelbunden betalning av bidrag eller genom att den får förfoga över medel för löpande affärer.

Dessutom är det tillåtet för en gruppering att ta upp banklån, även om det enligt förordningen är förbjudet för grupperingen att rikta placeringserbjudanden till allmänheten (11).

Ett annat tecken på flexibiliteten i en grupperings sätt att fungera står att finna i möjligheten för denna att flytta sitt säte från en medlemsstat till en annan utan ändringar beträffande dess juridiska person eller rättskapacitet. En sådan åtgärd kan således inte betraktas som att grupperingen avvecklas och inte heller beskattas som om så skulle vara fallet.

Frågan om hur förhållandet mellan medlemmarna skall organiseras lämnas huvudsakligen till dessa själva att lösa. Vissa tvingande och kompletterande bestämmelser föreskrivs emellertid för att skydda tredje mans men även medlemmarnas intressen, vilket gör det möjligt för dessa att uppskatta hur stora åtaganden de själva gjort (12).

Vissa viktiga beslut som berör en grupperings sätt att fungera och dess sammansättning kan enbart fattas med enhällighet för att vara giltiga. Bland annat avses: ändringar i målet för grupperingens verksamhet, ändringar av det antal röster som varje medlem har tilldelats, ändringar av förutsättningarna för att fatta beslut, ändringar av det belopp med vilket varje medlem eller vissa medlemmar skall bidra till grupperingens finansiering, byte av grupperingens säte då detta byte innebär ett byte av den lag som är tillämplig på grupperingen samt tillåtelse för en medlem att avsäga sig alla eller delar av sina rättigheter.

Beslut om att avveckla en gruppering kan enbart fattas med enhällighet, om inte annat är bestämt i avtalet.

Det kan tilläggas att om inte avtalet om att bilda grupperingen innehåller någon bestämmelse om hur beslut skall fattas, skall regeln om enhällighet alltid tillämpas (13).

I förordningen föreskrivs dessutom tämligen stränga regler för antagning och utträde av grupperingsmedlemmar. Dessa regler bekräftar personkemins stora betydelse för förhållandet mellan medlemmarna. Följaktligen fattas beslut om att acceptera nya medlemmar med enhällighet. En grupperingsmedlem kan utträda enligt de regler som anges i avtalet eller, som sådana regler saknas, med övriga medlemmars enhälliga medgivande (14).

Enligt förordningen får en överlåtelse av andelar verkan endast om grupperingens övriga medlemmar enhälligt har tillåtit denna. Saknas bestämmelser i avtalet om garantier gällande en medlems deltagande kan en sådan transaktion inte utföras utan övriga medlemmars enhälliga medgivande (15).

Med förordningen minskas således risken för strukturella förändringar inom grupperingen genom att inträde och utträde effektivt kontrolleras.

Denna kontroll är viktig som ett sätt att lugna en grupperings potentiella medkonrahenter, särskilt bankerna och försäkringsbolagen, vars krediter eller garantier kan krävas inom ramen för en grupperings deltagande i offentlig upphandling, eller de myndigheter, vars finansiering efterfrågas inom ramen för olika program.

5. Medlemmarnas obegränsade och solidariska ansvar

Oberoende av de krediter och garantier som kan beviljas en gruppering i kraft av dess medlemmars finansiella ställning, är tredje man som gör affärer med grupperingen tillförsäkrad ett maximalt och effektivt skydd. I förordningen fastställs principen om att medlemmarna obegränsat och solidariskt svarar för grupperingens förbindelser (16).

Grupperingen kan i eget namn ikläda sig förpliktelser som har finansiella följder. Den måste givetvis täcka kostnaderna med egna tillgångar. Om grupperingen inte betalar inom rimlig tid, svarar dess medlemmar solidariskt och obegränsat för alla grupperingens förbindelser.

Detta personliga åtagande från medlemmarnas sida utgör den naturliga motvikten till både den frihet att teckna avtal som europeiska ekonomiska intressegrupperingar grundar sig på och till avsaknaden av kapitalkrav.

Tidigare medlemmar av en gruppering förblir dessutom under fem år efter det att de utträtt ansvariga för de skulder och åtaganden som grupperingen iklädde sig under den period då de var medlemmar (17). Grupperingsmedlemmarnas solidariska och obegränsade ansvar utgör en grundläggande garanti som underlättar för tredje man att inleda affärsförbindelser med grupperingen, att försäkra den eller att bevilja den kredit, med tanke på en eller flera av dess medlemmars finansiella ställning.

Denna regel visar, särskilt i de fall grupperingen inte har något eget kapital, att medlemmarnas sammanlagda finansiella styrka och de garantier som dessa kan ge bör beaktas när en gruppering deltar i offentlig upphandling eller ansöker om finansiering eller kredit.

III. Grupperingars deltagande i offentlig upphandling

a) Allmänna synpunkter

Enligt gemenskapsdirektiven om offentlig upphandling krävs att vissa minimibestämmelser avseende information och förfarande uppfylls i hela Europeiska unionen när offentliga kontrakt tilldelas av myndigheterna (direktivet som gäller "klassiska sektorer") och enheter som är verksamma inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationssektorerna (direktivet som gäller "särskilda sektorer"). Denna rättsliga ram kompletteras med vissa regler rörande rättslig prövning, så att de tvister som kan uppstå mellan företagen och de upphandlande enheterna kan lösas. Samtliga dessa regler utgör vad som brukar kallas "Direktiven om offentlig upphandling" (18).

Även om dessa två grupper av direktiv skiljer sig åt på ett antal punkter fastställs genom dessa förbudet mot att diskriminera och öppenheten i de förfaranden som gäller urval av kandidater och tilldelning av kontrakt tack vare att objektiva kriterier som skall vara kända på förhand används och att de regler som gäller på det tekniska området tillämpas.

Vad gäller grupperingars deltagande i offentlig upphandling är det viktigt att påminna om att gemenskapsdirektiven på detta område inte innehåller någon bestämmelse som skulle kunna förhindra detta deltagande. Tvärtom anges i samtliga direktiv om offentlig upphandling att grupperingar har möjlighet att delta i upphandling utan att behöva anta någon särskild rättslig form. När den upphandlande myndigheten eller enheten väl har tilldelat kontraktet kan det emellertid bli nödvändigt att omvandla sådana grupperingar till en bestämd rättslig form (19).

Den understödjande funktion som grupperingens verksamhet har får inte hindra grupperingen att delta i offentlig upphandling. I det avseendet påminde domstolen nyligen om att "inte enbart en fysisk eller juridisk person som själv genomför arbetena har rätt att delta i offentlig upphandling, utan även en person som låter genomföra dessa arbeten genom agenter eller dotterbolag eller som har tillgång till utomstående tekniker eller tekniska organ eller en företagargruppering oavsett dess rättsliga form" (20). En europeisk ekonomisk intressegruppering får således delta i offentlig upphandling och ansvara för att arbetena genomförs.

b) Samlad bedömning av kriterierna för deltagande i offentlig upphandling

I den ovannämnda domen fastställer domstolen principen om att en samlad bedömning av de tillgångar och den kapacitet som samtliga medlemmar i en företagsgrupp har skall göras då ett av gruppens företag deltar i offentlig upphandling, under förutsättning att detta företag faktiskt kan disponera den del av de andra företagens tillgångar och kapacitet som krävs för att kunna utföra arbetena.

Om domstolens resonemang tillämpas på europeiska ekonomiska intressegrupperingar innebär det att den upphandlande enheten är skyldig att vid valet av anbudsgivare eller leverantörskandidat tillämpa de bedömningskriterier som fastställs i direktiven och inte enbart beakta själva grupperingens kapacitet utan även dess medlemmars kapacitet.

På grundval av direktiven om offentlig upphandling kan varje företagare som önskar delta i en offentlig upphandling anmodas att styrka sin identitet eller sin ekonomiska, finansiella eller tekniska kapacitet (kvalitativa urvalskriterier) (21). När grupperingen såsom oberoende rättslig enhet inte själv uppfyller dessa urvalskriterier fordras det enligt principen om samlad bedömning att dess medlemmars kapacitet beaktas. Detta innebär att:

- När alla medlemmar i en gruppering uppfyller urvalskriterierna krävs enbart att grupperingen också uppfyller dessa villkor.

- Om inte alla medlemmar i en gruppering uppfyller urvalskriterierna, krävs det att de medlemmar av grupperingen som skall svara för det praktiska genomförandet av arbetena uppfyller de krav som den upphandlande myndigheten ställer.

- Det säger sig självt att om ingen av medlemmarna i en gruppering uppfyller de krav som den upphandlande myndigheten ställer kan inte grupperingen användas för att kringgå dessa krav.

- De nationella bestämmelser som gäller registrering och godkännande av företagare så att dessa kan delta i offentlig upphandling får inte förhindra en gruppering från att delta i dylik upphandling. I de fall det i den nationella lagstiftningen föreskrivs att en gruppering måste vara registrerad och godkänd för att få delta i offentlig upphandling måste det enligt lagen antingen vara möjligt att registrera och godkänna en gruppering som den är eller existera en möjlighet till undantag så att en gruppering kan delta i offentlig upphandling utan att vara registrerad eller godkänd.

IV. Grupperingars deltagande i program som finansieras med offentliga medel

Europeiska ekonomiska intressegrupperingars särskilda egenskaper bör göra det möjligt för dessa att fullt ut delta i program som finansieras med offentliga medel. Dessa särskilda egenskaper analyseras nedan.

1. Grupperingens transnationella karaktär

Enligt bestämmelserna för flera gemenskapsunderstödda program krävs det att anbudsgivarna utgörs av flera partner från olika medlemsstater. I detta sammanhang är det på sin plats att citera artikel 2 b, andra strecksatsen, i rådets beslut från 1994 om regler för deltagande i Europeiska gemenskapens verksamhet inom forskning, teknisk utveckling och demonstration (22).

Enligt denna artikel kan gemenskapsstöd enbart komma i fråga för "verksamheter som utförs av minst två rättsliga enheter, som skall vara oberoende av varandra och vara etablerade i olika medlemsstater eller i minst en medlemsstat och en stat som är ansluten till programmet".

Gränsöverskridande samarbete är också ett mål för de operativa programmen inom ramen för de gemenskapsinitiativ som finansieras av strukturfonderna. Samma sak gäller Interreg II (23), som bland annat har som mål att främja det regionala gränsöverskridande samarbetet, eller Leader II (24), som också subventionerar (del C) gränsöverskridande samarbetsprojekt för landsbygdsutveckling, eller Regis II (25), som främjar gränsöverskridande samarbete mellan de mest avlägset belägna regionerna i gemenskapen.

Eftersom en europeisk ekonomisk intressegruppering ovillkorligen måste omfatta minst två enheter från olika medlemsstater (26), är den transnationella karaktären ett av de grundläggande inslagen i grupperingen, som således kan betraktas som ett "konsortium". Därför har europeiska ekonomiska intressegrupperingar alltid rätt att själva ansöka om att få delta i gemenskapsprogram, även i de fall då det i reglerna för dessa program föreskrivs att rättsliga enheter från flera medlemsstater måste delta.

Mot denna bakgrund kan det inte krävas av medlemmarna i en gruppering att de lämnar in sina ansökningar parallellt med själva grupperingens ansökan.

I detta sammanhang avser kommissionen att, vid sidan av de femton kategorier som finns för att klassificera de nationella deltagarna, införa i alla sina officiella listor över godkända företagare och i de formulär som skall fyllas i inom ramen för infordran av förslag en ny kategori av rent europeiskt slag som kommer att kallas "EUR". De europeiska ekonomiska intressegrupperingarna kommer automatiskt att inordnas i denna kategori på grund av grupperingarnas transnationella karaktär.

2. Närvaron av flera oberoende aktörer

Medlemmarna i en europeisk ekonomisk intressegruppering behåller helt och hållet sitt rättsliga och ekonomiska oberoende när de bedriver sin verksamhet. En gruppering bör således kunna delta fullt ut i program där det krävs att åtminstone två olika rättsliga enheter tillsammans presenterar ett projekt. Som exempel kan nämnas rådets beslut av den 23 november 1994 om ett särskilt program för forskning, teknisk utveckling och demonstration inom området icke-nukleär energi (1994-1998) (27).

Detta beslut omfattar den största delen av den verksamhet inom ramen för "Thermie"-programmet som handlar om den tekniska demonstrationen av projektet. Enligt bilaga III täcker gemenskapens finansiering av de samarbetsprojekt på forskningsområdet, i vilka i princip åtminstone fyra oberoende små och medelstora företag från minst två olika medlemsstater deltar, 50 % av forskningskostnaderna.

Detta betyder att europeiska ekonomiska intressegrupperingar skall kunna delta i dessa program på samma villkor som de andra företagen. En gruppering skall bestå av åtminstone två medlemmar från två olika länder vilka under hela den period som samarbetet varar behåller sitt ekonomiska och rättsliga oberoende (28).

En gruppering skall således kunna delta ensam i olika program, även i de där det uttryckligen krävs att flera oberoende partner deltar. Mot denna bakgrund kan det inte krävas av medlemmarna i en gruppering att de lämnar in individuella ansökningar parallellt med själva grupperingens ansökan.

3. Att skapa synergieffekter

I vissa fall beaktas vid urvalet av förslag den föreslagna åtgärdens förmåga att effektivt skapa synergieffekter mellan olika kategorier av deltagare (29). Dessa program kräver att nyskapade samarbetsstrukturer deltar. I detta sammanhang skall inte de konsortier som skapats ad hoc föredras framför nyligen skapade europeiska ekonomiska intressegrupperingar, utan att en noggrann undersökning av deras egenskaper och kapacitet först genomförts.

V. Europeiska ekonomiska intressegrupperingars tillgång till kredit

Att ha tillgång till kredit är av grundläggande betydelse för de flesta ekonomiska aktörer.

Det är dock ofta svårt att få tillgång till medel utanför företaget, särskilt för små och medelstora företag som kan betraktas som högrisklåntagare.

Därför kan det i dialogen med kreditinstituten vara en fördel att samla företag i en gruppering.

Kommissionen önskar klargöra och precisera vissa frågor som har med europeiska ekonomiska intressegrupperingars tillgång till kredit att göra, så att alla former av diskriminering av grupperingarna i förhållande till andra företagsformer som är bättre kända av de ekonomiska aktörerna kan undvikas.

1. Krav på garantier

Trots att de företag som är medlemmar i en gruppering behåller en hög grad av operationell frihet, kan deras solidariska och obegränsade ansvar göra det avsevärt lättare att erhålla kredit samt förstärka sina medlemmars förhandlingsposition.

En grupperings fordringsägare, däribland banker och andra finansiella institut, har möjlighet att göra anspråk på medlemmarnas personliga tillgångar för de skulder grupperingen tagit på sig och som denna inte betalat inom rimlig tid.

Med tanke på att ett krav på att varje medlem av en gruppering ger personliga garantier avsevärt skulle höja lånekostnaden, bör ett sådant krav inte införas i praktiken, eftersom medlemmarna redan svarar för grupperingens skulder genom sina personliga tillgånger.

En europeisk ekonomisk intressegruppering framstår således som ett medel att förbättra sina medlemmars lånemöjligheter, samtidigt som kostnaden för lånen i allmänhet minskar.

2. Företagsledarnas behörighet

Grupperingens rättsliga oberoende gör det även möjligt för den att vara den enda samtalspartner vid förhandlingar med finansiella institut, under vilka en eller flera företagsledare företräder grupperingen.

Direkta förhandlingar mellan varje medlem av grupperingen och dess finansiella partner är alltså inte nödvändiga.

3. Att uppvisa finansiell styrka

En europeisk ekonomisk intressegruppering skall precis som varje annan låntagare kunna bevisa sin kreditvärdighet.

I likhet med vad som anges i kapitel tre om offentlig upphandling, skall kreditinstituten under beaktande av grupperingens medlemmars finansiella förmåga kunna genomföra en övergripande utvärdering av grupperingens kreditvärdighet.

En konsolidering av grupperingens och dess medlemmars tillgångar skulle underlätta den nödvändiga bedömning som de finansiella instituten gör.

Om grupperingen sammanställer en konsoliderad balans- och resultaträkning skulle det kunna avsevärt underlätta bedömningen. Om grupperingen dessutom har ett eget kapital, vilket inte är obligatoriskt enligt förordningen, utgör detta en säkerhet för alla kreditgivare som har med grupperingen att göra.

En gruppering med eget kapital har således en icke obetydlig konkurrensfördel som sannolikt kommer att beaktas tillsammans med de ovannämnda bedömningsfaktorerna.

Om grupperingen saknar eget kapital är det obestridligen så att den finansiella styrkan hos den eller de medlemmar som är etablerade i den stat där kreditinstitutet är etablerat är avgörande då grupperingen önskar ta upp ett lån eller erhålla en garanti.

Eftersom principen om grupperingens medlemmars solidariska och obegränsade ansvar gör det möjligt för fordringsägaren att välja vilken medlem denne skall vända sig till om själva grupperingen skulle få betalningssvårigheter, kan fordringsägaren undvika utdragna förfaranden för indrivning av de fordringar denne har i utlandet.

VI. Slutsatser

Den europeiska ekonomiska intressegrupperingen är för närvarande den enda företagsformen som erbjuder företagen en samarbetsram som är direkt kopplad till gemenskapsrätten. Av detta skäl och för att göra det lättare att använda denna företagsform kommer kommissionen att fortsätta att nära följa hur förordning (EEG) nr 2137/85 tillämpas.

På en marknad som ständigt förändras erbjuder en gruppering unionens företag, särskilt dess små och medelstora företag, möjligheten att utveckla sin potential inom ramen för projekt som har en gemenskapsdimension. De små och medelstora företagen anses för övrigt numera ha en avgörande betydelse för att de mål om ökad tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning som prioriteras av Europeiska unionen skall kunna förverkligas (30). Regieprogrammet utgör i detta hänseende ett bra sätt att främja användandet av europeiska ekonomiska intressegrupperingar bland de små och medelstora företagen.

Kommissionen anser att det är av avgörande betydelse att alla aktörer som berörs av att företagsformen EEIG utnyttjas, företag eller organ som anmodas att sluta avtal med en gruppering, är fullt medvetna om dess egenskaper och möjligheter.

De förtydliganden som görs i detta meddelande syftar till att skingra den eventuella osäkerhet som fortfarande kan förhindra ett optimalt utnyttjande av europeiska ekonomiska intressegrupperingar på området för offentlig upphanding och för krediter som har en direkt koppling till detta samt på området för program som finansieras med offentliga medel.

(1) COM(96), 329 slutlig.

(2) EGT L 199, 31.7.1985, s. 1.

(3) Regiekonferensen 1996: "Resultatet efter sex år med EEIG", 25 och 26 mars 1996.

(4) Se kommissionens meddelande C(88) 2510 till medlemsstaterna om kontrollen av att reglerna om "offentlig upphandling" följs i de projekt och program som strukturfonderna och finansiella instrument finansierar. EGT C 22, 28.1.1989, s. 3.

Se även kommissionens meddelanden "Främjandet av de små och medelstora företagens deltagande i offentlig upphandling i gemenskapen", COM(90) 166 slutlig, av den 7 maj 1990, och "De små och medelstora företagens deltagande i offentlig upphandling i gemenskapen", SEC(92) 722 slutlig av den 1 juni 1992.

(5) Artikel 19 i förordningen.

(6) Artikel 1.2 i förordningen.

(7) Första stycket i ingressen i förordningen.

(8) Svar från Martin Bangemann på kommissionen vägnar avseende skriftlig fråga nr 1587/91, EGT C 323, 13.12.1991, s. 32f.

(9) Fjärde stycket i ingressen i förordningen.

(10) Se även artikel 4 i förordningen.

(11) Artikel 23 i förordningen.

(12) Artikel 17 i förordningen.

(13) Artikel 17.3 i förordningen.

(14) Artiklarna 26.1 och 27.1 första stycket i förordningen.

En medlem får vidare utträda om någon viktig grund föreligger för det (artikel 27.1 andra stycket).

(15) Artikel 22 i förordningen.

(16) Artikel 24 i förordningen.

(17) Artiklarna 34 och 37.1 i förordningen.

(18) Rådets direktiv 93/36/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av förfarandet vid offentlig upphandling av varor, EGT L 199, 9.8.1993, s. 1; rådets direktiv 93/37/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av förfarandet vid offentlig upphandling av bygg- och anläggningsarbeten, EGT L 199, 9.8.1993, S. 54; rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster, EGT L 209, 24.7.1992, s. 1; rådets direktiv 89/665/EEG av den 21 december 1989 om samordning av lagar och andra författningar för prövning av offentlig upphandling av varor och bygg- och anläggningsarbeten, EGT L 395, 30.12.1989, s. 33; rådets direktiv 93/38/EEG av den 14 juni 1993 om samordning av upphandlingsförfarandet för enheter som har verksamhet inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationssektorerna, EGT L 199, 9.8.1993, s. 84, samt rådets direktiv 92/13/EEG av den 25 februari 1992 om samordning av lagar och andra författningar om gemenskapsregler om upphandlingsförfaranden tillämpade av företag och verk inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationssektorerna, EGT L 76, 23.3.1992, s. 14.

(19) Artikel 18 i direktiv 93/36/EEG, artikel 21 i direktiv 93/37/EEG, artikel 26 i direktiv 92/50/EEG och artikel 33 i direktiv 93/38/EEG.

(20) Domstolen, 14.4.1994 - Ballast Nedam Groep NVC mot belgiska staten, mål C-389/92, REG 1994-I - punkt 13, s. 1306. Denna dom är för närvarande föremål för en ny begäran om förhandsavgörande rörande hur domen skall tolkas (mål C-5/97)

(21) Artiklarna 21-25 i direktiv 93/36/EEG, artiklarna 25-29 i direktiv 93/37/EEG, artiklarna 30-35 i direktiv 92/50/EEG. Se även artiklarna 30-32 i direktiv 93/38/EEG.

(22) Rådets beslut av den 21 november 1994 om regler för företags, forskningscentrers och universitets deltagande i Europeiska gemenskapens verksamhet inom forskning, teknisk utveckling och demonstration, EGT L 306, 30.11.1994, s. 8.

(23) Se kommissionens meddelande till medlemsstaterna där inriktningen fastställs på de operationella programm som medlemsstaterna anmodas att upprätta inom ramen för ett gemenskapsinitiativ rörande utvecklingen av gränsområden, det gränsöverskridande samarbetet och de utvalda energinäten - Interreg II, EGT C 180, 1.7.1994, s. 60.

(24) Se kommissionens meddelande till medlemsstaterna där inriktningen fastställs på de totala subventionerna eller de integrerade operationella programmen för vilka medlemsstaterna anmodas inkomma med ansökan om stöd inom ramen för ett gemenskapsinitiativ rörande landsbygdsutveckling - Leader II, EGT C 180, 1.7.1994, s. 48.

(25) Se kommissionens meddelande till medlemsstaterna där inriktningen fastställs på de operationella program inom ramen för ett gemenskapsinitiativ rörande de mest avlägset belägna regionerna som medlemsstaterna anmodas att upprätta - Regis II, EGT C 180, 1.7.1994, s. 44.

(26) Se artikel 4.2 i förordningen.

(27) Se EGT L 334, 22.12.1994, s. 87.

(28) Se artiklarna 3 och 4 i förordningen.

(29) Se artikel 4 i rådets beslut 94/763/EG.

(30) Se kommissionens meddelande "Det integrerade programmet för små och medelstora företag och hantverkssektorn", COM(96) 329 slutlig, 10.7.1996.

Se även: "Att till fullo utnyttja de europeiska små och medelstora företagens möjligheter till sysselsättning, tillväxt och konkurrenskraft", rådets beslut 97/15/EG av den 9 december 1996 om ett tredje flerårigt program för små och medelstora företag i Europeiska unionen (1997-2000), EGT L 6, 10.1.1997, s. 25.