Rådets yttrande

av den 18 februari 2003

om Irlands uppdaterade stabilitetsprogram för 2003-2005

(2003/C 51/04)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGETT FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken(1), särskilt artikel 5.3 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

Den 18 februari 2003 granskade rådet 2002 års uppdatering av Irlands stabilitetsprogram, som omfattar perioden 2003-2005. Det uppdaterade programmet uppfyller i stort sett datakraven i den reviderade "uppförandekoden" om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning. Uppfyllandegraden skulle dock öka om innebörden och betydelsen av de stora "reserver" som har avsatts i beräkningarna av den offentliga sektorns finanser för programmets två sista år kunde klarläggas. Den ekonomiska politik som kommer till uttryck genom de åtgärder som planeras i det uppdaterade programmet överensstämmer på det hela taget med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken 2002.

Rådet välkomnar den irländska regeringens åtagande att låta stabilitets- och tillväxtpakten utgöra ramen för dess finanspolitik. Efter den mycket stora försämringen av budgetsaldot 2001 och trots en justering uppåt av prognoserna av BNP-tillväxten och inflationen för 2002 visar beräkningarna på ett underskott i den offentliga sektorns finanser på 0,1 % av BNP, en halv procentenhet av BNP under planen i förra årets program. I konjunkturrensade termer blir underskottet för 2002 betydligt större och ligger inte i linje med stabilitets- och tillväxtpaktens krav på "nära balans", även om beräkningen av produktionsgapet är osedvanligt osäker till följd av den irländska ekonomins särdrag. Av inkomstskäl visade sig budgetpolitiken expansiv under 2002 och inte huvudsakligen neutral som hade rekommenderats för det årets finanspolitik i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken.

I programmets makroekonomiska scenario utgår man från en gradvis återhämtning mot en tillväxt som ligger runt 5 %, vilket är en nivå som i allmänhet brukar accepteras som hållbar på medellång sikt. Den tillväxtpotential som har beräknats av kommissionen på grundval av uppgifterna i programmet ligger till att börja med högre, men sammanfaller mot slutet av programmet med denna nivå. Det är viktigt att den beräknade nedåtgående inflationstrenden förverkligas, eftersom det annars föreligger en avsevärd risk för att konkurrenskraften och prisstabiliteten äventyras, såvida inte löneförväntningarna anpassas till de förändrade ekonomiska förutsättningarna.

Rådet konstaterar att den nedåtgående trenden i det tidigare programmet i fråga om utvecklingen av saldot i de offentliga finanserna framträder ännu tydligare i det nya programmet. Man räknar med att saldot kommer att fortsätta försämras under 2003 och 2004 (med underskott som ökar till 0,7 % respektive 1,2 % av BNP och med primära överskott som minskar till 0,9 % och 0,3 % av BNP). Underskottet förväntas stabiliseras på 1,2 % av BNP under programmets sista år. Rådet noterar emellertid med oro att detta sammanfaller med en återgång till Irlands hållbara tillväxt på medellång sikt. Skälet till försämringen över programperioden är att den negativa utvecklingen av intäktskvoten väger ner den blygsamma minskning av utgiftskvoten som har kommit till stånd genom att man har hållit tillbaka utgifterna. Om man exkluderar uppbyggnaden av tillgångar i den nationella reservfonden för pensioner skulle skuldkvoten fortsätta minska under hela perioden snarare än öka marginellt till 35 % mot slutet av programperioden.

Rådet noterar emellertid att viktiga överväganden är avhängiga av saldoutvecklingen i den offentliga sektorns finanser i programmet. För det första, med hänsyn till de ovannämnda osäkerheterna beträffande mätningen av produktionsgapet, beräknas det underliggande underskottet ha nått sin högsta nivå 2002 och saldot närma sig balans mot slutet av programperioden, trots den ihållande försämringen av de faktiska budgetsaldona. Mer specifikt planeras en åtstramning av finanspolitiken på runt 0,5 procentenhet av BNP under 2003, med en budget som innehåller en minskning av kapitalutgifterna, en markant minskning av tillväxttakten för de löpande utgifterna och en övergripande stabilisering av skattetrycket. Enligt kommissionens beräkningar är det underliggande underskottet 0,6 % av BNP 2003 och 2004 och sjunker till 0,4 % år 2005. Programmets mål håller sig emellertid inom den säkerhetsmarginal som motverkar riskerna att överskrida underskottströskeln på 3 % av BNP. Rådet uppmanar de irländska myndigheterna att se till att finanspolitiken genomförs enligt planerna i programmet. För det andra innehåller budgetmålen för de sista två åren liksom alla tidigare stabilitetsprogram "reserver för oförutsedda utgifter" för oförutsedda händelser. Om dessa reserver (0,4 % respektive 0,8 % av BNP för 2004 och 2005) inte används, kommer detta att innebära en väsentlig förbättring av läget i de offentliga finanserna enligt de medelfristiga beräkningarna.

Den låga nivån på de primära överskott som beräknas i programmet återspeglar effekterna av de fleråriga åtgärderna, särskilt investeringsprogrammet som förväntas nå sin kulmen med den nationella utvecklingsplanen 2000-2006. Målen i programmet innebär ett underliggande underskott på runt 0,5 % av BNP varje år (om man räknar med reserverna för oförutsedda utgifter) och uppnåendet av nära balans eller överskott vid periodens slut och som skulle ligga i linje med stabilitets- och tillväxtpaktens krav. Rådet noterar att om Irland i endast begränsad utsträckning skulle använda sig av reserven för oförutsedda utgifter, skulle nära balans uppnås redan 2004.

I uppdateringen redovisas regeringens program för strukturreformer som är inriktat på att sänka skattetrycket, vidga skatteunderlaget, samt förbättra offentliga tjänster och infrastruktur inom ramen för det vidare genomförandet av den nationella utvecklingsplanen. Rådet välkomnar de åtgärder som aviseras i programmet, vilka syftar till att förbättra förvaltningen och kontrollen av de offentliga utgifterna och uppmanar de irländska myndigheterna att komplettera detta med att utveckla ett omfattande normbaserat regelverk för att styra upp de offentliga utgifterna på medellång sikt.

Irland verkar med sin låga skuldnivå och gradvisa uppbyggnad av tillgångar i den nationella reservfonden för pensioner ha relativt goda förutsättningar att kunna hantera effekterna på de offentliga finanserna av en åldrande befolkning. Rådet konstaterar emellertid att det finns en risk för att det på lång sikt kan uppstå obalanser i budgeten på grundval av den politik som för närvarande drivs. Ett underskott i finansieringen kan uppstå över tiden om de åldersrelaterade utgifterna i förhållande till BNP närmar sig genomsnittet i EU och om skattekvoten förblir oförändrad. För att säkerställa att de offentliga finanserna vilar på en hållbar grund, är det därför viktigt att utveckla hållbara finansieringssystem för utgifter för social trygghet och att upprätthålla en budget i nära balans eller med överskott på lång sikt.

(1) EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.