Rådets gemensamma åtgärd

av den 12 juli 2002

om Europeiska unionens bidrag för att bekämpa destabiliserande anhopning och spridning av handeldvapen och lätta vapen och om upphävande av gemensam åtgärd 1999/34/GUSP

(2002/589/GUSP)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA GEMENSAMMA ÅTGÄRD

med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 14 i detta, och

av följande skäl:

(1) Den 17 december 1998 antog rådet gemensam åtgärd 1999/34/GUSP om Europeiska unionens bidrag för att bekämpa destabiliserande anhopning och spridning av handeldvapen och lätta vapen(1).

(2) I rapporten från panelen med statliga experter på handeldvapen slås det fast att ammunition ger anledning till oro i konflikter där handeldvapen och lätta vapen förekommer.

(3) En ny gemensam åtgärd bör antas för att inkludera ammunition för handeldvapen och lätta vapen, när så är lämpligt, och gemensam åtgärd 1999/34/GUSP bör följaktligen upphävas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Målen med denna gemensamma åtgärd är

- att bekämpa och bidra till att få ett slut på den destabliserande anhopningen och spridningen av handeldvapen,

- att bidra till att minska befintliga anhopningar av sådana vapen och deras ammunition till nivåer som är förenliga med ländernas legitima krav på säkerhet, och

- att hjälpa till att lösa de problem som sådana anhopningar gett upphov till.

2. Denna gemensamma åtgärd skall bestå av följande delar:

- Att skapa konsensus om de principer och de åtgärder som avses i avdelning I.

- Att lämna ett sådant mångfacetterat bidrag som avses i avdelning II.

3. Denna gemensamma ågärd skall tillämpas på vapen som förtecknas i bilagan.

AVDELNING I

Principer om preventiva och reaktiva aspekter

Artikel 2

Unionen skall öka sina ansträngningar för att åstadkomma konsensus inom relevanta regionala och internationella forum (till exempel FN och OSSE) och bland berörda stater om att de principer och åtgärder som anges i artikel 3 och de som anges i artiklarna 4 och 5 skall ligga till grund för regionala och stegvis ökade insatser för att lösa problemet och, i förekommande fall, för globala internationella instrument rörande handeldvapen.

Artikel 3

I sin strävan att uppnå de mål som anges i artikel 1 skall unionen inrikta sig på att åstadkomma konsensus i relevanta internationella forum och i regionala sammanhang, när så är lämpligt, för att förverkliga följande principer och åtgärder för att förhindra en fortsatt destabiliserande anhopning av handeldvapen:

a) Ett åtagande från alla länder att importera och inneha handeldvapen endast för sina legitima säkerhetsbehov, på en nivå som står i rimlig proportion till deras legitima självförsvars- och säkerhetskrav, bland annat för att kunna delta i FN:s fredsbevarande operationer.

b) Ett åtagande från exportländerna att sälja handeldvapen endast till regeringar (antingen direkt eller genom organ som i vederbörlig ordning fått licens att sköta vapenupphandlingen för regeringarnas räkning) i enlighet med tillämpliga internationella och regionala restriktiva kriterier för vapenexport, särskilt de som framgår av EU:s uppförandekod, däribland krav på officiellt beviljade slutanvändningsintyg, eller, i förekommande fall, annan relevant information om slutanvändning.

c) Ett åtagande från alla länder att framställa handeldvapen endast för innehav enligt led a eller för export enligt led b.

d) För att säkerställa kontroll, upprättande och förande av nationella inventarieförteckningar över lagligt innehav av vapen som ägs av landets myndigheter samt införande av en restriktiv nationell vapenlagstiftning för handeldvapen, inbegripet straffrättsliga påföljder och en effektiv administrativ kontroll.

e) Utarbetande av förtroendeskapande åtgärder, bland annat åtgärder för att främja ökad insyn och öppenhet, med hjälp av regionala register över handeldvapen och regelbundet utbyte av tillgänglig information om export, import, tillverkning och innehav av handeldvapen och om nationell vapenlagstiftning samt genom samråd mellan relevanta parter om den utbytta informationen.

f) Ett åtagande att bekämpa olaglig handel med handeldvapen genom att införa effektiva nationella kontroller, till exempel effektiva gräns- och tullmekanismer, regionalt och internationellt samarbete samt ökat informationsutbyte.

g) Ett åtagande om att motarbeta och förändra "våldskulturer" genom att öka allmänhetens engagemang med hjälp av offentliga utbildnings- och informationsprogram.

Artikel 4

I sin strävan att uppnå de mål som anges i artikel 1 skall unionen inrikta sig på att åstadkomma konsensus i relevanta internationella forum och i regionala sammanhang, när så är lämpligt, för att förverkliga följande principer och åtgärder som syftar till att minska den befintliga anhopningen av handeldvapen och deras ammunition:

a) Lämpligt bistånd till länder som begär hjälp med att kontrollera eller eliminera överskott av handeldvapen och deras ammunition på sina territorier, särskilt om detta kan bidra till att förhindra en väpnad konflikt eller efter konflikter.

b) Främjande av förtroendeskapande åtgärder och stimulansåtgärder för att uppmuntra till frivilligt överlämnande av överskott av handeldvapen och deras ammunition eller av handeldvapen och deras ammunition som innehas olagligt, till demobilisering av soldater och dessas efterföljande rehabilitering och reintegrering, varvid sådana åtgärder skall omfatta iakttagande av fredsavtal och avtal om vapenkontroll under kombinerad övervakning eller övervakning av tredje part, respekt för mänskliga rättigheter och humanitär rätt, värn av rättsstatsprincipen, särskilt när det gäller personlig säkerhet för f.d. soldater och amnesti för innehav av handeldvapen liksom gemenskapsbaserade utvecklingsprojekt och andra ekonomiska och sociala incitament.

c) Ett effektivt avlägsnande av överskott av handeldvapen inbegripet säker lagring samt snabb och effektiv förstöring av sådana vapen och deras ammunition, företrädesvis under internationell kontroll.

d) Tillhandahållande av bistånd genom lämpliga internationella organisationer, program och organ samt genom regionala arrangemang.

Artikel 5

I arbetet med att lösa väpnade konflikter skall medlemsstaterna, när så är lämpligt, verka för

a) att bestämmelser om demobilisering, eliminering av överskottsvapen och deras ammunition samt integrering av f.d. soldater införlivas med fredsavtal mellan parterna i konflikten, i mandaten för fredsfrämjande operationer eller andra relevanta uppdrag till stöd för en fredlig lösning,

b) att man överväger möjligheten att vidta nödvändiga åtgärder som garanterar att handeldvapen och deras ammunition avlägsnas i samband med demobilisering genom FN:s säkerhetsråds försorg om de berörda länderna eller parterna inte kan fullgöra sina skyldigheter.

AVDELNING II

Unionens bidrag till särskilda insatser

Artikel 6

1. Unionen skall ge finansiellt och tekniskt bistånd till sådana program eller projekt som direkt och påvisbart bidrar till de principer och åtgärder som avses i avdelning I, inbegripet relevanta program eller projekt som drivs av FN, Internationella rödakorskommittén, andra internationella organisationer, regionala arrangemang och icke-statliga organisationer. Sådana projekt kan omfatta bland annat program för insamling av vapen, reformer på säkerhetsområdet, demobilisering och reintegration samt program för särskilt bistånd till offer.

2. I samband med sådant bistånd skall unionen särskilt beakta mottagarens åtaganden att följa de principer som anges i artikel 3, respekten för de mänskliga rättigheterna, efterlevnaden av internationell humanitär rätt, värnet av rättsstatsprincipen samt mottagarens iakttagande av sina internationella åtaganden, framför allt när det gäller befintliga fredsfördrag och internationella vapenkontrollavtal.

Artikel 7

1. Rådet skall besluta om

- fördelningen av det finansiella och tekniska bistånd som avses i artikel 6,

- prioriteringar för användning av dessa medel,

- villkoren för att genomföra särskilda unionsinsatser, bland annat möjligheten att i vissa fall utse en person som skall ansvara för genomförandet.

2. Rådet skall besluta från fall till fall om principen för, arrangemangen kring och finansieringen av sådana projekt på grundval av konkreta projektförslag som bygger på riktiga kostnadsberäkningar, utan att detta påverkar medlemsstaternas bilaterala bidrag och gemenskapens verksamhet.

3. På de villkor som anges i artikel 18.2 i fördraget skall ordförandeskapet

- svara för förbindelserna med Förenta nationerna och andra berörda relevanta organisationer,

- upprätta, i samband med regionala arrangemang och tillsammans med tredje land, de kontakter som är nödvändiga för att genomföra unionens särskilda insatser.

Ordförandeskapet skall hålla rådet underrättat.

Artikel 8

Rådet noterar att kommissionen har för avsikt att inrikta sina insatser på att förverkliga målen och prioriteringarna i denna gemensamma åtgärd, vid behov med hjälp av lämpliga gemenskapsåtgärder.

Artikel 9

1. Rådet och kommissionen skall ansvara för samstämmighet i unionens åtgärder när det gäller handeldvapen, särskilt med avseende på unionens utvecklingspolitik. Medlemsstaterna och kommissionen skall därför överlämna all relevant information till berörda rådsorgan. Rådet och kommissionen skall se till att deras respektive åtgärder genomförs, var och en i enlighet med sina befogenheter.

2. Medlemsstaterna skall även försöka åstadkomma effektivare nationella åtgärder avseende handeldvapen. I möjligaste mån skall åtgärder enligt artikel 6 samordnas med medlemsstaternas och gemenskapens åtgärder.

Artikel 10

Gemensam åtgärd 1999/34/GUSP skall upphöra att gälla.

Artikel 11

Rådet skall varje år se över de åtgärder som vidtas inom ramen för denna gemensamma åtgärd.

Artikel 12

Denna gemensamma åtgärd träder i kraft samma dag som den antas.

Artikel 13

Denna gemensamma åtgärd skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den 12 juli 2002.

På rådets vägnar

T. Pedersen

Ordförande

(1) EGT L 9, 15.1.1999, s. 1.

BILAGA

Den gemensamma åtgärden skall gälla följande vapenkategorier, utan att detta påverkar framtida internationellt överenskomna definitioner av handeldvapen och lätta vapen. Dessa kategorier kan komma att förtydligas ytterligare och kan komma att ses över mot bakgrund av sådana internationellt överenskomna definitioner:

a) Handeldvapen och tillbehör som är särskilt utformade för militärt bruk:

- maskingevär (även tunga maskingevär),

- lätta maskingevär, även kulsprutepistoler,

- helautomatiska gevär,

- halvautomatiska gevär, om de har utvecklats och/eller lanserats som en modell för militären,

- ljuddämpare.

b) Lätta vapen, som kan bäras av en man eller en grupp:

- kanoner (även automatkanoner), haubitsar och granatkastare med en kaliber mindre än 100 mm,

- granatspruta,

- antistridsvagnsvapen, rekylfria gevär (raketgevär som avfyras från axeln),

- antistridsvagnsmissiler och utskjutningsrör,

- luftvärnsmissiler/portabla luftvärnssystem (MANPADS).