KOMMISSIONENS BESLUT

av den 14 december 1999

om ett förfarande enligt artikel 15.1 b i rådets förordning nr 17

(Ärende nr IV/34.237/F3 - Anheuser-Busch Incorporated - Scottish and Newcastle)

[delgivet med nr K(1999) 4499]

(Endast den engelska texten är giltig)

(2000/146/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning nr 17, Första förordningen om tillämpning av fördragets artiklar 85 och 86(1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1216/1999(2), särskilt artikel 15.1 b i denna,

sedan det berörda företaget beretts tillfälle att yttra sig över kommissionens invändningar,

efter att ha samrått med Rådgivande kommittén för kartell- och monopolfrågor, och

av följande skäl:

I

INLEDNING OCH FÖRFARANDE

(1) Detta beslut avser lämnandet av oriktiga uppgifter efter en formell begäran om upplysningar enligt artikel 11.3 i förordning nr 17, riktad till Anheuser-Busch Incorporated och Scottish and Newcastle plc.

(2) Kommissionen skickade ett meddelande om invändningar till parterna den 4 augusti 1998. Anheuser-Busch Incorporated, Anheuser-Busch European Trade Limited och Scottish & Newcastle lämnade sina svar på meddelandet om invändningar den 16 respektive den 27 oktober 1998. Parterna gavs tillfälle att lämna sina synpunkter muntligen, vilket båda parter avböjde. Anheuser-Busch Incorporated, Anheuser-Busch European Trade Limited och Scottish & Newcastle lämnade i stället den 27 april respektive den 6 maj 1999 in ytterligare synpunkter på meddelandet om invändningar. I detta beslut behandlas samtliga svar på meddelandet om invändningar.

II

FAKTA

A. De berörda företagen

1. Anheuser-Busch Incorporated

(3) Anheuser-Busch Incorporated (nedan kallat Anheuser-Busch Inc.) är ett dotterbolag till Anheuser-Busch Companies Incorporated, baserat i St Louis, Förenta staterna och är världens största bryggeriorganisation. Anheuser-Busch International Inc. är företagets internationella dotterbolag inom ölmarknaden och bildades 1981 för att undersöka och utveckla marknader utanför Förenta staterna. Anheuser-Busch European Trade Limited (nedan kallat ABET), baserat i London, är Anheuser-Busch International Inc.:s europeiska dotterbolag och skapades för att utveckla försäljning, distribution och marknadsföring av Anheuser-Buschs varumärken i Europa. Både Anheuser-Busch Inc. och ABET är parter i detta förfarande och besvarade kommissionens skrivelse av den 3 juni 1997 enligt artikel 11 i förordning nr 17 och meddelandet om invändningar av den 4 augusti 1998 (nedan används Anheuser-Busch, om både Anheuser-Busch Incorporated och ABET var parter i förfarandet). I Förenade kungariket är Budweiser det främsta förpackade premium lagerölet.

(4) Anheuser-Busch Companies Incorporateds globala omsättning var 13,2 miljarder US-dollar 1998 (omkring 12,3 miljarder euro).

2. Scottish and Newcastle plc

(5) Scottish and Newcastle (nedan kallat S & N) består av tre affärsverksamheter: bryggerier, pubdetaljistförsäljning och fritidsklubbar. S & N:s bryggeriverksamhet är huvudsakligen förlagd till Förenade kungariket och Irland, där man brygger och distribuerar sina egna märken och sorter och/eller distribuerar ett antal andra märken på licens.

(6) I augusti 1995 förvärvade S & N företaget Courage Limiteds (nedan kallat Courage) bryggeri- och distributionsverksamhet. De förenade brittiska bryggeriföretagen bedriver verksamhet under namnet Scottish Courage. Denna bryggeriverksamhet utgör 28 % av den brittiska ölmarknaden räknat i tillverkad volym. S & N är det största bryggeriet i Förenade kungariket.

(7) S & N:s globala omsättning under det räkenskapsår som slutade den 3 maj 1998 uppgick till 3,352 miljoner pund sterling (omkring 5,06 miljarder euro).

B. Ärendets gång

(8) Den 24 februari 1992 mottog kommissionen en anmälan enligt artiklarna 2 och 4 i förordning nr 17 från Anheuser-Busch och Courage beträffande avtal om bryggning, distribution och marknadsföring av ölet Budweiser i Förenade kungariket. Den 20 juli 1993 erhöll kommissionen kopior av avtalen i deras ändrade lydelse i enlighet med ändringsavtalet av den 14 maj 1993.

(9) Sedan Courage sålt sin bryggeriverksamhet till S & N i augusti 1995 skrev kommissionen den 11 januari 1996 till S & N och begärde bekräftelse på att bryggeriavtalen och distributions- och inköpsavtalen mellan Courage och tredje parter fortfarande gällde. I en skrivelse av den 9 februari 1996 meddelade S & N kommissionen att ändrade bestämmelser hade ingåtts mellan Courage och Anheuser-Busch Incorporated i maj 1995. Dessa ersättningsbestämmelser övergick till S & N då förvärvet av Courage slutfördes 1995 och kommissionen skulle inom kort erhålla en formell anmälan om dessa nya bestämmelser.

(10) Efter ett telefonsamtal från kommissionen meddelade S & N i en skrivelse av den 14 mars 1997 kommissionen att förhållandet mellan Anheuser-Busch och S & N fortfarande reglerades enligt de "ursprungliga avtal som meddelats kommissionen" i S & N:s skrivelse av den 9 februari 1996, dvs. avtalen från 1995, samt att dessa avtal fortfarande höll på att omförhandlas. Detta förfarande förväntades vara avslutat inom två månader. Enligt dessa "ursprungliga avtal" kontrollerade ABET och S & N vardera 50 procent av samriskföretaget Stag i Mortlake i sydvästra London, Förenade kungariket, vilket brygger och paketerar ölet Budweiser för försäljning i Förenade kungariket. S & N skulle sedan endast distribuera Budweiser till den brittiska ölutskänkningsmarknaden.

(11) I en skrivelse av den 3 juni 1997 riktade kommissionen en formell begäran om upplysningar enligt artikel 11 i förordning nr 17 (nedan kallad begäran om upplysningar) till Anheuser-Busch Inc. och till S & N (skrivelsen delgavs ABET). I skrivelsen ställde kommissionen tretton frågor, inklusive följande: "3. Lämna fullständiga uppgifter om alla ytterligare ändringar till avtalen sedan ersättningsbestämmelserna med S & N."

(12) I en skrivelse av den 2 juli 1997 besvarade S & N och Anheuser-Busch gemensamt kommissionens uppmaning att lämna in upplysningar av den 3 juni 1997. I denna skrivelse meddelades kommissionen att förhållandet mellan Anheuser-Busch Inc., ABET och S & N fortfarande reglerades enligt avtalen från maj 1995 och att dessa avtal fortfarande höll på att omförhandlas samt att dessa förhandlingar förväntades vara avslutade i juli 1997.

(13) I samma skrivelse meddelades kommissionen beträffande fråga 3 i bilagan till skrivelsen från den 3 juni 1997 att "inga ytterligare ändringar har skett till avtalen sedan ersättningsbestämmelserna vid övergången" från (Courage Limited till S & N).

(14) Genom denna skrivelse erhöll kommissionen även arton dokument om de ändrade bestämmelser som hade införts i maj 1995.

(15) Genom en skrivelse av den 17 december 1997 (nedan kallad varningsskrivelsen) meddelade kommissionen Anheuser-Busch och S & N att man hade gjort en preliminär bedömning av avtalens förenlighet med artikel 85 (numera artikel 81) i EG-fördraget. Kommissionen ansåg att ölleveransavtalet av den 6 maj 1995 innehöll begränsningar i strid mot artikel 81 i EG-fördraget. Dessa begränsningar inbegrep artikel 7 (och tillägg 2) i ölleveransavtalet beträffande marknadsföring och positionering av Budweiser i Förenade kungariket.

(16) I en skrivelse av den 16 februari 1998 besvarade Anheuser-Busch och S & N gemensamt varningsskrivelsen. I samma skrivelse meddelades kommissionen att kopior av de ändrade bestämmelserna (av juli 1997) skulle skickas samma dag till kommissionen. Den 16 februari 1998 erhöll kommissionen en mapp som innehöll 34 dokument.

(17) Dokument nr 12 i mappen innehöll kopior av två brev daterade den 27 respektive 28 februari 1997, båda från Anheuser-Busch till Scottish Courage Limited.

(18) Skrivelsen av den 27 februari 1997 med titeln "Riktlinjer för marknadsföringen av Budweiser" hänvisar till en överenskommelse mellan Anheuser-Busch och S & N beträffande riktlinjer för positioneringen och marknadsföringen av Budweiser i Förenade kungariket. Anheuser-Busch har bifogat skrivelsen vissa riktlinjer (tillägg A). I skrivelsen uppges att Anheuser-Busch har meddelat riktlinjerna för marknadsföringen av Budweiser, vilka återfirms i tillägg A, till sina främsta bryggerigrossistkunder i Förenade kungariket. Anheuser-Busch avser att "vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att riktlinjerna för marknadsföringen av Budweiser efterlevs i alla väsentliga hänseenden". Vidare uppges i skrivelsen att Anheuser-Busch "förbehåller sig rätten att enligt eget gottfinnande när som helst eller tidvis ändra riktlinjerna för marknadsföringen av Budweiser. Anheuser-Busch skall omedelbart meddela Scottish Courage alla ändringar till riktlinjerna för marknadsföringen av Budweiser". I skrivelsen uppges slutligen att "Scottish Courage erkänner härmed att man har mottagit riktlinjerna för marknadsföringen av Budweiser samt åtagit sig att på rimligt vis säkerställa att dess personal och kunder följer dessa riktlinjer". Innehållet i denna skrivelse hade undertecknats "godkänt och mottaget" av Scottish Courage Limited.

(19) Den 18 mars 1998 hade kommissionen ett möte med företrädare från Anheuser-Busch och S & N för att diskutera kommissionens varningsskrivelse och parternas gemensamma svar.

(20) I en skrivelse av den 23 april 1998 besvarade S & N:s strategiansvarige den informella uppmaning att lämna in upplysningar som kommissionen lämnat vid mötet den 18 mars 1998. Han uppmärksammade även kommissionen på riktlinjerna för marknadsföringen av Budweiser (se skälen 17-19 ovan) och noterade att "ni kanske skulle vilja granska de riktlinjer för marknadsföring som A-B utfärdade sedan leveransavtalet hade trätt i kraft, vilka dock ingår i detta avtal. Riktlinjerna borde återfinnas bland de avtal som skickats till er och bifogas även denna skrivelse."

(21) Den 13 juli 1998 skickade kommissionen en andra varningsskrivelse, vilken främst behandlade riktlinjerna för marknadsföring. Efter att ha diskuterat riktlinjerna av den 27 februari 1997 med kommissionen ersatte parterna dem med ändrade riktlinjer i december 1998.

III

RÄTTSLIG BEDÖMNING

Inledning

(22) Enligt artikel 15.1 b i förordning nr 17 kan kommissionen genom beslut ålägga företag böter om de uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktiga uppgifter efter en uppmaning att lämna upplysningar enligt artikel 11.3.

(23) I en skrivelse av den 3 juni 1997 riktade kommissionen en formell begäran om upplysningar enligt artikel 11 i förordning nr 17 till Anheuser-Busch Incorporated och till S & N (skrivelsen delgavs ABET). Syftet med denna begäran om upplysningar återges i själva skrivelsen, nämligen "att göra det möjligt för kommissionen att med kännedom om samtliga fakta och en korrekt ekonomisk tolkning av dessa bedöma huruvida de anmälda avtalen, vilka räknas upp i bilagan till denna skrivelse, är förenliga med gemenskapens konkurrensregler, i synnerhet artikel 85 i EG-fördraget."

(24) I skrivelsen ställde kommissionen tretton frågor, inklusive följande: "3. Lämna fullständiga uppgifter om alla ytterligare ändringar till avtalen sedan ersättningsbestämmelserna med S & N."

A. Parterna lämnade oriktiga uppgifter till kommissionen

1. Kommissionens bedömning

(25) Svaret på fråga 3 i begäran om upplysningar var oriktigt. När parterna i sitt svar av den 2 juli 1997 uppgav att "inga ytterligare ändringar har skett sedan ersättningsbestämmelserna" utelämnade parterna riktlinjerna för marknadsföringen av Budweiser av den 27 februari 1997.

(26) Dessa riktlinjer utgör ett avtal enligt gemenskapens konkurrenslagstiftning eftersom de har utfärdats och undertecknats av Anheuser-Busch och undertecknats med "godkänt och mottaget" av S & N. Detta bekräftas i följande utdrag från en skrivelse av den 23 april 1998 från Scottish Courage, nämligen att "ni kanske skulle vilja granska de riktlinjer för marknadsföring som A-B utfärdade sedan leveransavtalet hade trätt i kraft, vilka dock ingår i detta avtal". Hänvisningen till ordet "avtal" måste i detta sammanhang tolkas som en hänvisning till avtalet från 1995 eftersom riktlinjerna undertecknades i februari 1997, vilket föregår avtalet som tecknades i juli 1997.

2. Parternas svar

2.1 Scottish & Newcastles argument(3)

(27) S & N bestrider inte de fakta som ligger till grund för kommissionens rättsliga bedömning.

(28) S & N godtar kommissionens bedömning att parterna borde ha tagit upp riktlinjerna av den 27 februari 1997 för marknadsföringen av Budweiser i sitt svar på fråga 3 i kommissionens begäran om upplysningar av den 3 juni 1997 enligt artikel 11 i förordning nr 17.

(29) S & N hävdar att man ansåg att riktlinjerna för marknadsföringen av Budweiser redan då de infördes var en del av deras övergripande avtal med Anheuser-Busch.

2.2 Anheuser-Buschs argument(4)

(30) Anheuser-Busch bestrider inte de fakta som ligger till grund för kommissionens rättsliga bedömning.

(31) Anheuser-Busch bestrider emellertid kommissionens rättsliga bedömning. Anheuser-Busch hävdar att svaret på fråga 3 i kommissionens uppmaning att lämna in upplysningar endast är oriktigt i det fall att riktlinjerna för marknadsföringen av Budweiser utgör ett avtal och om dessa riktlinjer innebär en ändring av ölleveransavtalet från 1995.

Riktlinjerna utgör inte ett avtal

(32) Anheuser-Busch hävdar att uppmaningen att lämna in upplysningar utfärdades inom ramen för en befintlig anmälan och för att kommissionen skulle kunna bedöma de anmälda avtalen. Ölleveransavtalet från 1995 ingår i en komplicerad samling avtal som innehåller rättsligt bindande skyldigheter, vilka ligger till grund för det rättsliga förhållandet mellan Anheuser-Busch och Courage Limited.

(33) Ölleveransavtalet är ett av dessa avtal och innehåller kontraktenligt bindande skyldigheter för S & N att köpa och distribuera Budweiser, att lansera varumärket Budweiser och att iaktta vissa regler vid marknadsföringen av Budweiser. Riktlinjerna meddelades S & N i februari 1997, utan någon som helst anknytning till ölleveransavtalet.

(34) Riktlinjerna utgör inget rättsligt bindande avtal utan är endast rekommendationer från Anheuser-Busch beträffande vilka åtgärder S & N bör vidta för att positionera Budweiser för att främja dess image som en premium lager. Det är just därför att de inte har samma status som ölleveransavtalet som de har titeln Rekommenderade riktlinjer för positioneringen av Budweiser. Eftersom de endast är rekommendationer står det S & N fritt att efterleva riktlinjerna. Riktlinjerna utgör därför inte något specifikt avtal som påverkar det gemensamma genomförandet av marknadsföringsstrategi eller målsättningarna för ölet Budweiser.

(35) Riktlinjerna är endast rekommendationer och utgör således inte ett avtal enligt EG-lagstiftningen. De utgör dessutom inte ett avtal enligt engelsk lag. Riktlinjerna kan endast ändras av Anheuser-Busch, vilket är oförenligt med begreppet bilateralt avtal eller överenskommelse som bygger på båda parternas samtycke.

(36) Det faktum att S & N hade undertecknat följebrevet till riktlinjerna med "godkänt och mottaget" är inget bevis för att S & N hade godtagit några som helst skyldigheter. S & N bekräftade endast att man hade mottagit Anheuser-Buschs dåvarande åsikter om varumärkespositioneringen för att hjälpa företaget att fatta beslut om hur man skulle positionera Budweiser.

(37) Anheuser-Buschs påstående att man avser att vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att riktlinjerna efterlevs i alla väsentliga hänseenden bör inte tolkas som att Anheuser-Busch skulle försöka hävda dem i enskilda fall. Det innebar endast att Anheuser-Busch vid sina återkommande möten med S & N skulle diskutera S & N:s försäljningspolicy, vilken ansågs vara oförenlig med riktlinjerna och således hotade att minska värdet på varumärket Budweiser. Alla slutliga beslut om positioneringen av Budweiser utgick emellertid från S & N, som inte är skyldigt att följa riktlinjerna utan kan välja att åsidosätta dem. I praktiken frångår S & N troligen riktlinjerna när man anser att det ligger i dess affärsmässiga intresse att göra det. Vid ett tillfälle hänvisade faktiskt S & N till att dessa riktlinjer inte kunde genomföras som ett svar på synpunkter från Anheuser-Busch.

(38) Det faktum att riktlinjerna ingick i ett större dokumentpaket som skickades till kommissionen efter varningsbrevet från december 1997 innebär inte att de ingår i avtalen från 1997 eller att man ansökte om icke-ingripandebesked eller undantag för dem. I sitt gemensamma svar ville uppenbarligen Anheuser-Busch och S & N lämna kopior på avtalen från 1997 eftersom kommissionen inte kände till dessa avtal utan hade utarbetat varningsskrivelsen baserat på avtalen från 1995. Istället för att endast lämna en kopia på de relevanta kontrakten bifogade parterna för att vara så behjälpliga som möjligt även en mapp med 34 dokument, inklusive riktlinjerna och andra dokument som inte ingår i avtalet från 1997 till kommissionen.

(39) Riktlinjerna saknar relevans för konkurrensvillkoren. De har utformats särskilt såsom rekommendationer och är inte bindande. EG-domstolen har i sin dom av den 28 januari 1986 i målet 161/84(5), Pronuptia de Paris fastställt att rekommendationer (även beträffande priser) inte omfattas av artikel 81.1. Det bör noteras att Anheuser-Busch efter diskussioner med kommissionen i slutet av 1998 utfärdade något ändrade riktlinjer till S & N och att kommissionen preliminärt har låtit förstå att de inte omfattas av tillämpningsområdet för artikel 81.1.

Riktlinjerna utgör ingen ändring av ölleveransavtalen från 1995

(40) Anheuser-Busch anser att dess svar på fråga 3 i kommissionens uppmaning var riktigt av ytterligare ett skäl eftersom riktlinjerna inte utgjorde en "ändring av avtalen", dvs. avtalen från 1995. Det framgår tydligt av följebrevet till riktlinjerna att de inte på något sätt ingår i eller ändrar ölleveransavtalen eller de associerade avtalen utan har en fullständigt oberoende status. Det skulle ha varit olämpligt att inbegripa dem i dokument som skapade rättsligt bindande förhållanden mellan Anheuser-Busch och S & N.

(41) Det faktum att riktlinjerna inte införlivats i ölleveransavtalet från 1997 som är en fullständig omformulering av ölleveransavtalet från 1995 och som införlivar alla ändringar till det gamla avtalet samt det faktum att riktlinjerna faktiskt inte påverkades av omförhandlingen 1997 visar att de inte utgjorde någon ändring av avtalet från 1995 och inte ingår vare sig i avtalen från 1995 eller i de avtal som ersatte dessa 1997.

(42) Ytterligare ett bevis för detta ges i klausul 20 i uppsägningsavtalet som identifierar vilka dokument Anheuser-Busch och S & N ansåg ingå i avtalet och vari föreskrivs att inget annat dokument innehåller några skyldigheter för någondera part. Eftersom uppsägningsavtalet inte innehåller någon hänvisning till riktlinjerna kan de inte utgöra en del av vare sig avtalen från juli 1997 eller avtalen från 1995 eller ha samma status som dessa avtal.

S & N:s skrivelse av den 23 april 1998

(43) Anheuser-Busch har ingen del i denna skrivelse, som S & N utarbetade ensamt utan att Anheuser-Busch hade kännedom om detta.

(44) Skrivelsen saknar trovärdighet eftersom den ingick i en attack mot affärsförhållandet mellan S & N och Anheuser-Busch, i synnerhet vad gäller ölleveransavtalen från 1997 samt då den motsäger ett antal yttranden som S & N gjorde i den gemensamma skrivelsen med Anheuser-Busch om att ölleveransavtalen inte omfattas av tillämpningsområdet för artikel 81.1.

(45) Skrivelsen motsäger S & N:s skrivelse av den 14 mars 1997 till kommissionen vari uppges att förhållandet mellan Anheuser-Busch och S & N fortfarande reglerades enligt de "ursprungliga avtalen", dvs. avtalen från 1995, vilket tyder på att S & N inte ansåg att riktlinjerna (som utfärdades i februari 1997) innehöll några villkor för förhållandet till Anheuser-Busch och således inte utgjorde ett avtal.

2.3 Kommissionens svar

(46) Det bör noteras att ingendera av parterna bestrider de fakta som låg till grund för kommissionens rättsliga bedömning.

(47) S & N godtar dessutom kommissionens bedömning att parterna borde ha tagit upp riktlinjerna av den 27 februari 1997 för marknadsföringen av Budweiser i sitt svar på fråga 3 i kommissionens begäran om upplysningar av den 3 juni 1997.

(48) Anheuser-Busch har emellertid lagt fram olika argument för att bestrida kommissionens rättsliga bedömning. Argumenten behandlas nedan.

Riktlinjerna utgör ett avtal

(49) Anheuser-Buschs hänvisning till engelsk lag är irrelevant. Detta ärende avser S & N:s och Anheuser-Buschs svar på en skrivelse enligt artikel 11.3 i förordning nr 17 beträffande parternas anmälan av avtal till kommissionen, vilken skedde i enlighet med EG:s konkurrenslagstiftning. Enligt EG-domstolens rättspraxis räcker det att företagen i fråga på ett specifikt sätt har uttryckt sin gemensamma vilja i fråga om sitt beteende inom marknaden för att det skall finnas ett avtal i den mening som avses i artikel 81.1 (se domstolens dom av den 15 juli 1970 i mål 41/69, ACF Chemiefarma(6) och av den 29 oktober 1980 i de förenade målen 209-215 och 218/78, Heintz van Landewyck(7).

(50) Kommissionen kan inte godta Anheuser-Buschs åsikt att riktlinjerna endast utgör rekommendationer och att det står S & N fritt att efterleva dem. Genom att underteckna följebrevet till riktlinjerna med "godkänt och mottaget" godkände och mottog S & N även innehållet i skrivelsen i dess helhet, vilket innebar mer än att endast bekräfta att man hade mottagit riktlinjerna från Anheuser-Busch.

(51) Den sista meningen i skrivelsen lyder dessutom "om ni godkänner ovanstående underteckna de två originalen av korrespondensen och skicka ett av dem till mig".

(52) Det framgår tydligt i skrivelserna från Anheuser-Busch till S & N av den 27 respektive 28 februari 1997 att den enda möjliga tolkningen är att S & N

a) erkände att riktlinjerna hade översänts från Anheuser-Busch och att Anheuser-Busch avsåg att "vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att riktlinjerna för marknadsföringen av Budweiser efterlevs i alla väsentliga hänseenden",

b) godtog att Anheuser-Busch hade rätt att ändra riktlinjerna,

c) erkände att man hade mottagit riktlinjerna och åtog sig "att på rimligt vis säkerställa att dess personal och kunder följer dessa riktlinjer".

(53) Riktlinjerna kan förvisso ändras ensidigt av Anheuser-Busch, men eftersom S & N åtar sig att på rimligt vis säkerställa efterlevnaden av dessa och eftersom S & N har samtyckt till och godtagit dessa två element i skrivelsen åtar sig S & N att även se till att eventuella nya riktlinjer från Anheuser-Busch efterlevs.

(54) Det framgår också tydligt av skrivelsen av den 28 februari att Anheuser-Busch inte enbart hade meddelat riktlinjerna utan faktiskt hade bett S & N att lämna synpunkter på ett utkast till riktlinjer: "Scottish Courages åtagande är viktigt för oss (...). Vi ser fram emot ert svar på vårt utkast".

(55) Anheuser-Buschs påstår sedan i sitt svar på meddelandet om invändningar att dess avsikt "att vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att riktlinjerna efterlevs i alla väsentliga hänseenden" inte bör tolkas som att "Anheuser-Busch skulle försöka hävda dem i enskilda fall".

(56) Detta är föga övertygande. S & N har godkänt och mottagit Anheuser-Buschs avsikt och har åtagit sig att på rimligt vis säkerställa efterlevnaden av riktlinjerna. Dessutom betonade Anheuser-Busch i sin skrivelse av den 27 februari att S & N:s åtagande att följa riktlinjerna var viktigt för dem. Detta visar tydligt att riktlinjerna utgör ett avtal mellan parterna.

(57) Det faktum att riktlinjerna har titeln rekommenderade riktlinjer är inte i sig tillräckligt för att dra slutsatsen att riktlinjerna inte är ett avtal. Anheuser-Buschs hänvisning till domen i målet Pronuptia saknar därför relevans.

(58) Anheuser-Busch förefaller i sitt svar på meddelandet om invändningar påstå att kommissionen hade godkänt att riktlinjerna inte medförde några problem för konkurrensen. Denna framställning är en förvanskning av fakta. Kommissionen hyste särskilda betänkligheter beträffande riktlinjerna och utfärdade en andra varningsskrivelse för att uppmärksamma parterna på detta. Det var först efter den andra varningsskrivelsen och de därpå följande diskussionerna med kommissionen som parterna återkallade riktlinjerna.

(59) Kommissionen hyser mot bakgrund av ovanstående en annan mening än Anheuser-Busch och anser att riktlinjerna utgör ett avtal enligt gemenskapens konkurrenslagstiftning.

Riktlinjerna utgör en ändring av ölleveransavtalet från 1995

(60) Kommissionen håller med Anheuser-Busch om att begaran om upplysningar utfärdades inom ramen för en befintlig anmälan och för att kommissionen skulle kunna bedöma de anmälda avtalen. Ölleveransavtalet, särskilt artikel 7 i detta, innehåller skyldigheter beträffande positioneringen och marknadsföringen av Budweiser. Riktlinjerna innebar att ytterligare skyldigheter ålades S & N för marknadsföringen och positioneringen av Budweiser och ändrade därför väsentligt det förhållande mellan Anheuser-Busch och S & N som beslutats i ölleveransavtalet.

(61) Huruvida riktlinjerna var införlivade i ölleveransavtalet eller inte saknar helt relevans för frågan om de utgjorde en ändring av ölleveransavtalet.

S & N:s skrivelse av den 23 april 1998

(62) Det framgår tydligt av S & N:s skrivelse att företaget ansåg och fortfarande anser att riktlinjerna innebär en ändring av de övergripande avtalen mellan parterna beträffande marknadsföringen och positioneringen av Budweiser. Det kan också noteras att Anheuser-Busch i sin skrivelse av den 28 februari påpekade att S & N:s åtagande att följa riktlinjerna var viktigt för dem. Det är därför föga övertygande när Anheuser-Busch i sitt svar på meddelandet om invändningar anklagar S & N för att misstolka riktlinjerna i sin skrivelse av den 23 april 1998.

B. Parternas oriktiga svar var försumligt

1. Kommissionens bedömning

(63) Eftersom parterna förutom att inte tillhandahålla kommissionen med riktlinjerna har samarbetat med kommissionen på ett konstruktivt sätt och då kommissionen inte finner några tecken på att riktlinjerna uppsåtligen undanhölls den, måste slutsatsen vara att det oriktiga svaret på kommissionens begäran enligt artikel 11 berodde på oaktsamhet.

2. Parternas argument

2.1 S & N:s argument(8)

(64) S & N ångrar parternas utelämnande av riktlinjerna i svaren djupt och uppger att det snarare rörde sig om ett förbiseende än ett försök att vilseleda kommissionen.

2.2 Anheuser-Buschs argument(9)

(65) Svaret kan inte vara medvetet oriktigt. Anheuser-Busch utformade inte sitt svar på begäran om upplysningar för att medvetet dölja riktlinjerna från kommissionen.

(66) Anheuser-Busch tillhandahöll riktlinjerna till kommissionen den 16 februari 1998, vilket var innan kommissionen ens kände till att de fanns. Anheuser-Busch var övertygat om att riktlinjerna inte gav upphov till några betydande problem för konkurrensen och skulle därför inte ha upplevt det som obehagligt att diskutera dem öppet med kommissionen, vilket man faktiskt gjorde sedan man fick veta att kommissionen inledningsvis hyste farhågor beträffande dem när man mottog en varningsskrivelse i juli 1998. Anheuser-Busch saknade därför anledning att vilja dölja förekomsten av riktlinjerna från kommissionen.

(67) Frågan om oaktsamhet rör i grunden rimligheten. Om det finns ett rimligt skäl för svaret på begäran om upplysningar kan det inte röra sig om oaktsamhet, även om svaret visade sig vara felaktigt. Anheuser-Busch hävdar att det vid tidpunkten för svaret var rimligt att anse att riktlinjerna inte utgjorde ett avtal eller en ändring av ölleveransavtalet från 1995 och uppger följande skäl till detta:

a) De är av en helt annan karaktär än ölleveransavtalet; det ena är ett antal rekommendationer som inte är bindande, det andra är ett antal bindande skyldigheter.

b) Ölleveransavtalet är utformat för att formellt reglera detaljerna i leveransförhållandet mellan Anheuser-Busch och S & N. Riktlinjerna har endast utfärdats i informationssyfte.

c) Ölleveransavtalet innehåller rättsligt bindande skyldigheter och kan därför inte ändras utan ännu ett formellt avtal. Riktlinjerna utfärdades endast av Anheuser-Busch och kan endast ändras av Anheuser-Busch.

d) Riktlinjerna innebar ingen ändring av ölleveransavtalet från 1995, vilket framgår av det faktum att de inte införlivades i ölleveransavtalet från 1997.

2.3 Kommissionens svar

(68) Kommissionen gör inte gällande att det låg uppsåt bakom det oriktiga svaret på dess begäran om upplysningar.

(69) De olika argument som Anheuser-Busch har lagt fram för att bevisa att det vid tiden för svaret var rimligt att anse att riktlinjerna varken utgjorde ett avtal eller en ändring av ölleveransavtalet från 1995 har redan behandlats.

(70) Kommissionens slutsats beträffande riktlinjernas karaktär är helt i linje med EG-domstolens rättspraxis. Båda parterna borde ha god tillgång till juridisk rådgivning och kommissionen tillbakavisar därför Anheuser-Buschs påstående att det var rimligt att inte underrätta kommissionen om riktlinjerna efter den formella begäran om upplysningar.

C. Artikel 15.1 b i förordning nr 17

1. Kommissionens bedömning

(71) Genom att riktlinjerna inte togs med i svaret på begäran om upplysningar hindrades utredningen i ärendet, särskilt kunde den bedömning som gjordes i kommissionens varningsskrivelse av den 17 december 1997 inte bygga på parternas specifika avtal i riktlinjerna beträffande det gemensamma genomförandet av marknadsföringsstrategin och målsättningarna för ölet Budweiser.

(72) I enlighet med artikel 15.1 b i förordning nr 17 är ett bötesbelopp lämpligt med beaktande av att

a) kommissionen erhöll felaktiga uppgifter, vilket hade allvarliga följder för förfarandet och i synnerhet för kommissionens bedömning, vilken beskrivs i varningsskrivelsen,

b) Anheuser-Busch Inc. är världens största bryggeri och att S & N är det största bryggeriet i Förenade kungariket och att båda har god tillgång till rättslig rådgivning.

2. Parternas argument

2.1 S & N:s argument(10)

(73) S & N hoppas att kommissionen under dessa omständigheter kan tänka sig att ha visst överseende och avsluta förfarandet utan att ålägga böter.

2.2 Anheuser-Buschs argument(11)

(74) Även om företaget inte anser sig ha överträtt artikel 15.1 b hävdar Anheuser-Busch att följande faktorer bör beaktas:

a) Detta är inte ett ärende där parterna försökte dölja ett dokument för kommissionen. Tvärtom fick kommissionen kännedom om riktlinjerna genom att parterna frivilligt lämnade dem till kommissionen.

b) Anheuser-Busch diskuterade öppet och konstruktivt med kommissionen huruvida riktlinjerna kanske hade haft följder för konkurrensen. Dessa diskussioner ledde till att Anheuser-Busch utfärdade något ändrade riktlinjer och kommissionen har lämnat ett preliminärt utlåtande om att de reviderade riktlinjerna inte omfattas av tillämpningsområdet för artikel 81.1. Anheuser-Busch har också samarbetat fullständigt med kommissionen i alla andra avseenden.

2.3 Kommissionens skäl till böterna

(75) Enligt artikel 15.1 b i förordning nr 17 kan kommissionen genom beslut ålägga företag eller företagssammanslutningar böter på 100-5000 euro om de uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktiga uppgifter till svar på en begäran om upplysningar enligt artikel 11.3 i förordning nr 17.

(76) Den överträdelse som avses i detta beslut består i att Anheuser-Busch och S & N var försumliga när de inte lämnade in de rekommenderade riktlinjerna för positioneringen av Budweiser till kommissionen sedan denna hade utfärdat en formell begäran om upplysningar enligt artikel 11.3 i förordning nr 17. De lämnade uppgifterna var därför oriktiga.

(77) Kommissionen är beroende av att parterna i ett anmälningsärende lämnar riktiga uppgifter för att den skulle kunna bedöma de anmälda avtalen på goda grunder. Därför har det allvarliga följder för bedömningen av ett ärende om parterna lämnar oriktiga uppgifter, vilket i detta ärende avspeglas i kommissionens preliminära bedömning i varningsskrivelsen.

(78) Anheuser-Busch Inc. är världens största bryggeri och att S & N är det största bryggeriet i Förenade kungariket och båda har god tillgång till rättslig rådgivning.

(79) Kommissionen anser av de skäl som anges i punkt 72 att det är skäligt att ålägga böter.

(80) Kommissionen har emellertid inte funnit några tecken på att parterna medvetet dolde riktlinjerna från den och parterna har, förutom vad gäller själva överträdelsen, samarbetat öppet och konstruktivt med kommissionen.

(81) Det bör också noteras att parterna frivilligt lämnade riktlinjerna till kommissionen den 16 februari 1998. Kommissionen hade inte begärt in dem och kände vid detta tillfälle heller inte till att riktlinjer fanns. Det var således endast genom att parterna själva lämnade uppgifter om det som kommissionen fick kännedom om riktlinjerna.

(82) Det var således endast under en begränsad period som kommissionen inte hade tillgång till riktiga uppgifter - mellan den 2 juli 1997 och den 16 februari 1998. Det faktum att parterna lämnade oriktiga uppgifter bör därför i det här fallet inte tolkas som en allvarlig överträdelse.

(83) Kommissionen anser därför att det är lämpligt att fastställa ett bötesbelopp på 3000 euro för Anheuser-Busch och 3000 euro för S & N.

(84) Eftersom ABET är ett helägt dotterbolag till Anheuser-Busch International Inc., som i sin tur är ett helägt dotterbolag till Anheuser-Busch Inc. och eftersom både ABET och Anheuser-Busch Inc. spelade en roll i detta ärende, anser kommissionen att ABET och Anheuser-Busch Inc. är solidiariskt ansvariga för böterna.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Anheuser-Busch Incorporated och Scottish & Newcastle plc har brutit mot artikel 15.1 b i förordning nr 17 genom att av oaktsamhet ha lämnat oriktiga uppgifter som svar på en begäran om upplysningar enligt artikel 11.

Artikel 2

Ett bötesbelopp på 3000 euro åläggs härmed Anheuser-Busch Incorporated.

Ett bötesbelopp på 3000 euro åläggs härmed Scottish & Newcastle plc.

Artikel 3

De böter som åläggs i artikel 2 skall erläggas i euro inom tre månader från dagen för delgivningen av detta beslut till Europeiska gemenskapernas kommissions bankkonto nr 310-0933000-43 i Banque Bruxelles Lambert, Agence Européenne, Rond Point Schuman 5, B-1040 Bryssel.

Efter utgången av denna period skall ränta automatiskt börja att löpa enligt den räntesats som Europeiska centralbanken tillämpade på sina återköpstransaktioner (repor) den första arbetsdagen i den månad då detta beslut antogs, med tillägg av 3,5 procentenheter, nämligen 6,5 %.

Artikel 4

Beslutet riktar sig till:

Anheuser-Busch Incorporated One Busch Place St Louis , MO 63188 Förenta staterna

Anheuser-Busch European Trade Limited 8 Devonshire Gardens

Cutler's Gardens

London EC2M 4LP Förenade kungariket

Scottish & Newcastle plc 50 East Fettes Avenue Edinburgh EH4 1RR Förenade kungariket

Detta beslut skall vara verkställbart enligt artikel 256 i EG-fördraget.

Utfärdat i Bryssel den 14 december 1999.

På kommissionens vägnar

Mario MONTI

Ledamot av kommissionen

(1) EGT 13, 21.2.1962, s. 204/62.

(2) EGT L 148, 15.6.1999, s. 5.

(3) S & N:s svar av den 27 oktober 1998 till meddelandet om invändningar och dess ytterligare svar av den 6 maj 1999 behandlas gemensamt.

(4) Anheuser-Buschs svar av den 16 oktober 1998 till meddelandet om invändningar och dess ytterligare svar av den 27 april 1999 behandlas gemensamt.

(5) Rec. 1986, s. 353.

(6) Rec. 1970, s. 661, punkt 112.

(7) Rec. 1980, s. 3125, punkt 86.

(8) Se fotnot 3.

(9) Se fotnot 4.

(10) Se fotnot 3.

(11) Se fotnot 4.