RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 2004/92 av den 13 juli 1992 om ändring av rådets förordning (EEG) nr 2245/85 om fastställande av vissa tekniska åtgärder för att bevara fiskbestånden i Antarktis

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 170/83 av den 25 januari 1983 om ett gemenskapssystem för bevarande och förvaltning av fiskeresurserna(), ändrad genom Anslutningsakten för Spanien och Portugal, särskilt artikel 11 i denna,

med beaktande av kommissionens förslag, och

med beaktande av följande:

Enligt artikel 2 i förordning (EEG) nr 170/83 skall de åtgärder för bevarande av fiskeresurserna som är nödvändiga för att uppnå de mål som anges i artikel 1 i den förordningen utformas på grundval av tillgänglig vetenskaplig kunskap.

Konventionen om bevarande av marina levande tillgångar i Antarktis, nedan kallad "konventionen", godkändes genom rådets beslut 81/691/EEG(). Den trädde för gemenskapens del i kraft den 21 maj 1982.

Kommissionen för bevarande av marina levande tillgångar i Antarktis (CCAMLR, Antarktiskommissionen), som upprättades genom konventionen, har på rekommendation av sin vetenskapliga kommitté antagit förslag till åtgärder för bevarande av framför allt fiskbestånden i vattnen utanför Sydgeorgien samt regler för hur medlemmar av Antarktiskommissionen som överväger att starta nytt fiske skall anmäla detta.

Medlemmarna i Antarktiskommissionen underrättades om dessa åtgärder den 5 november 1991. Eftersom inga invändningar gjordes mot åtgärderna blev dessa i enlighet med artikel IX.6 i konventionen bindande den 4 maj 1992.

Eftersom vissa av åtgärderna hänförde sig till den fiskesäsong som började den 1 juli 1991 förklarade sig medlemmarna i Antarktiskommissionen beredda att börja tillämpa dessa åtgärder utan att invänta att de blev bindande.

Enligt artikel 3 i förordning (EEG) nr 170/83 ankommer det på rådet att fastställa TAC:en för varje bestånd eller grupp av bestånd, vilken andel som står till gemenskapens förfogande samt de särskilda villkor som skall gälla för dessa fångster.

Det fiske som avses i denna förordning är underkastat de kontrollåtgärder som anges i rådets förordning (EEG) nr 2241/87 av den 23 juli 1987 om fastställande av vissa åtgärder för kontroll av fisket().

Förordning (EEG) nr 2245/85() bör ändras i överensstämmelse härmed.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EEG) nr 2245/85 ändras på följande sätt:

1. Artiklarna 2, 2a och 2b skall ersättas med följande:

"Artikel 2

Fiskeförbud*

1. Riktat fiske efter Champsocephalus gunnari Patagonotothon brevicauda guntheri, Notothenia rossii, Notothenia gibberifrons, Chaenocephalus aceratus, Pseudochaenichthys georgianus och Notothenia squamifrons är förbjudet i FAO-delområdet 48.3 Antarktis (Sydgeorgien) från den 2 november 1991 till den 6 november 1992.

2. Riktat fiske efter fenfiskar är förbjudet under säsongen 1991/92 i FAO-delområdet 48.1 och 48.2 Antarktis, utom för vetenskapliga forskningsändamål.

3. Riktat fiske efter Notothenia squamifrons i FAO:s statistiska sektion 58.4.4 (Ob- och Lenabankarna) är förbjudet från den 2 november 1991 till den 6 november 1992, utom för vetenskapliga forskningsändamål.

Artikel 2a

Fångstbegränsningar*

1. Den totala fångsten av Electrona carlsbergi under perioden den 2 november 1991 till den 6 november 1992 får inte uppgå till mer än 245 000 ton i FAO-delområdet 48.3 Antarktis.

Vidare skall den totala fångsten av Electrona carlsbergi under samma period vara begränsad till 53 000 ton i regionen Shag Rocks, varmed skall förstås det område som avgränsas av 52 30' S, 40 V, 52 30' S, 44 V, 54 30' S, 40 V och 54 30' S, 44 V.

2. Vid fiske i FAO-delområdet 48.3 Antarktis får bifångster av Notothenia rossii, Notothenia squamifrons, Chaenocephalus aceratus och Pseudochaenichthys georgianus inte uppgå till mer än 300 ton för varje art och bifångster av Notothenia gibberifrons inte till mer än 500 ton.

3. Fiske i FAO-delområdet 48.3 Antarktis skall upphöra om bifångsterna av en av de arter som anges i punkt 2 uppgår till de fastställda gränserna eller om den totala fångsten av Electrona carlsbergi uppgår till 245 000 ton, det som först inträffar.

4. Fiske i regionen Shag Rocks skall upphöra om bifångsterna av en av de arter som anges i punkt 2 uppgår till de fastställda gränserna eller om den totala fångsten av Electrona carlsbergi uppgår till 53 000 ton, det som först inträffar.

5. Fångster av Dissostichus elegenoides som görs i FAO-delområdet 48.3 Antarktis under perioden den 2 november 1991 till den 6 november 1992 får inte uppgå till en TAC på mer än 3 500 ton.

6. Fångster av Euphasia superba som görs i FAO-området 48 Antarktis får inte uppgå till en TAC på mer än 1,5 miljoner ton under perioden den 1 juli 1991 till den 30 juni 1992.

7. Den dag då de fångster som tas av gemenskapens fartyg eller av andra berörda fartyg bedöms ha uppnått den i punkt 1 6 angivna TAC:en skall enligt artikel 11.3 i förordning (EEG) nr 2241/87 fastställas av kommissionen så snart den fått det för bedömningen nödvändiga underlaget från Antarktiskommissionen.

8. Från och med den i punkt 7 angivna dagen är allt fiske efter de berörda arterna förbjudet i FAO-delområdet 48.3 Antarktis och gemenskapens fartyg får inte längre behålla ombord, lasta om eller landa några fångster av dessa arter som gjorts i detta delområde efter den dagen.

Artikel 2b

Fångstrapportering*

1. Fångster av Patagonotothen brevicauda guntheri, Champsocephalus gunnari, Dissostichus eleginoides, Notothenia rossii, Notothenia gibberifrons, Chaenocephalus aceratus, Pseudochaenichthys georgianus och Electrona carlsbergi i FAO-delområdet 48.3 Antarktis samt Euphasia superba i FAO-området 48 Antarktis skall rapporteras i enlighet med denna artikel, dock utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5 9 i förordning (EEG) nr 2241/87.

2. De totala fångster, uppdelade på fartyg, som tagits av gemenskapens fartyg under perioden den 1 juli 1991 till slutet av den första månaden efter den 24 juli 1992 skall senast 10 dagar efter den periodens utgång anmälas till kommissionen av de medlemsstater i vilka de berörda fartygen är registrerade eller vars flagg de för.

3. Vid rapporteringen av de fångster som tagits efter den period som anges i punkt 2 skall varje kalendermånad delas upp i sex rapporteringsperioder, som betecknas med bokstäverna A, B, C, D, E och F, och som sträcker sig från dag 1 till dag 5, från dag 6 till dag 10, från dag 11 till dag 15, från dag 16 till dag 20, från dag 21 till dag 25 respektive från dag 26 till den sista dagen i månaden.

Senast tre dagar efter varje rapporteringsperiod skall medlemsstaterna till kommissionen anmäla de totala fångster, uppdelade på fartyg, som gjorts under den föregående rapporteringsperioden av fartyg som för deras flagg eller är registrerade inom deras territorier, med angivande av berörd månad och rapporteringsperiod.

4. På grundval av den information som kommissionen erhållit enligt punkterna 2 och 3 skall kommissionen vid slutet av varje rapporteringsperiod informera Antarktiskommissionen om de totala fångster som gjorts av gemenskapens fartyg under den föregående rapporteringsperioden.

*De FAO-zoner som hänvisas till i denna förordning är de som finns angivna i kommissionens meddelande 85/C 335/02 (EGT nr C 335, 24.12. 1985, s. 2)."

2. Följande artikel skall införas:

"Artikel 2c

Anmälan av nytt fiske

1. Med nytt fiske avses i denna artikel fiske efter en art med användande av en bestämd fångstmetod i ett statistiskt delområde om vilket

a) uppgifter om utbredning, mängd, demografi, potentiell avkastning och beståndens identitet, baserade på omfattande forskning/kartläggning eller försöksfiske inte förelagts Antarktiskommissionen, eller

b) uppgifter om fångster och fiskeansträngningar inte förelagts Antarktiskommissionen, eller

c) uppgifter om fångster och fiskeansträngningar under de två närmast föregående säsonger då fisket bedrivits inte förelagts Antarktiskommissionen.

2. Nytt fiske får inte bedrivas inom konventionsområdet innan tillstånd för det beviljats i enlighet med punkt 6.

3. Varje ägare till ett fiskefartyg som avser att starta nytt fiske i konventionsområdet skall underrätta de behöriga myndigheterna i medlemsstaten vars flagg fartyget för eller inom vars territorium det är registrerat om denna sin avsikt och förse dessa myndigheter med all den information enligt punkt 4 som han kan uppbringa.

4. En medlemsstat som underrättats om en sådan avsikt att starta nytt fiske i konventionsområdet med fartyg som för dess flagg eller är registrerade inom dess territorium skall till kommissionen anmäla detta utan dröjsmål och minst sex månader före Antarktiskonventionens nästa reguljära sammanträde.

Medlemsstaten skall till anmälan bifoga så mycket som möjligt av följande information:

a) Vilket slags fiske som planeras, inbegripet vilka fiskarter som utgör målgrupp, fångstmetoder, tänkt område och vilken minimifångst som krävs för att utveckla ett bärkraftigt fiske.

b) Biologisk information baserad på omfattande forsknings- eller kartläggningsresor rörande t.ex utbredning, mängd, demografiska data och uppgifter om beståndens identitet.

c) Närmare uppgifter om beroende och närstående arter och om om hur sannolikt det är att dessa kan komma att påverkas av det föreslagna fisket.

d) Uppgifter om annat fiske i området eller om liknande fiske i andra områden som kan bidra till bedömningen av den potentiella avkastningen.

5. Kommissionen skall till Antarktiskommissionen överlämna informationen enligt punkt 4 samt övrig relevant information för bedömning.

6. Så snart Antarktiskommissionen gjort sin bedömning av det föreslagna nya fisket skall beslut fattas om tillstånd för detta

- av kommissionen, om Antarktiskommissionen inte har fattat beslut om skyddsåtgärder i samband med det nya fisket,

- av rådet med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen i alla övriga fall."

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 13 juli 1992.

På rådets vägnar

J. GUMMER

Ordförande

() EGT nr L 24, 27.1.1983, s. 1.

() EGT nr L 252, 5.9.1981, s. 26.

() EGT nr L 207, 29.7.1987, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EEG) nr 3483/88 (EGT nr L 306, 11.11.1988, s. 2.).

() EGT nr L 210, 7.8.1985, s. 2. Förordningen senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2810/91 (EGT nr L 271, 27.9.1991, s. 1.).