KOMMISSIONENS BESLUT av den 3 juni 1998 om regionen Siciliens lag nr 25/93 om särskilda åtgärder till förmån för produktiv sysselsättning på Sicilien (artiklarna 51, 114, 117 och 119) [delgivet med nr K(1998) 1713] (Endast den italienska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (1999/99/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93.2 första stycket i detta,

efter att i enlighet med ovannämnda artikel ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig, och

av följande skäl:

I

(1) Genom skrivelse nr 3416 av den 2 maj 1997 (1) underrättade kommissionen den italienska regeringen om sitt beslut att inleda förfarandet enligt artikel 93.2 i fördraget beträffande de stöd som avses i artiklarna 51, 114, 117 och 119 i den regionala lagen nr 25/93. I samma skrivelse uppmanade kommissionen den italienska regeringen och andra intresserade att lägga fram sina synpunkter inom 30 dagar från delgivningen respektive offentliggörandet av skrivelsen.

II

(2) Den italienska regeringen lade fram sina synpunkter i följande skrivelser från den ständiga representationen: nr 4319 av den 30 juni 1997, nr 6799 av den 10 oktober 1997, nr 7072 av den 22 oktober 1997 och skrivelse av den 6 maj 1998.

Några synpunkter från övriga medlemsstater eller andra intresserade parter har inte kommit in till kommissionen.

III

(3) De stöd som avses i skrivelsen av den 2 maj 1997 är följande:

(4) Enligt artikel 51 i regionen Siciliens lag nr 25/93 ges förnyad finansiering till den stödordning till förmån för kooperativ som föreskrivs i den regionala lagen nr 36/91 med ett belopp på 24 miljarder italienska lire (12,7 miljoner ecu). Följande stöd omfattas av den nämnda stödordningen:

a) I artikel 8 första stycket, subventioner till kooperativa företag med upp till 50 % av de stödberättigade investeringskostnaderna, dock högst 150 miljoner lire (ca 78 000 ecu).

b) I artikel 8 andra stycket, lån till en ränta av 4 % till förmån för kooperativa företag för den del av investeringskostnaderna som inte täcks av de subventioner som avses i artikel 8 första stycket.

Dessa stödåtgärder kan beviljas till förmån för investeringar för genomförande, modernisering, utbyggnad och utveckling av produktiva initiativ för att bevara och öka sysselsättningen, och de medges för utgifter för verktyg och maskiner. Stödnivån får inte överstiga den högsta stödnivå som fastställts för Sicilien (2), beroende på hur stort företaget är och i vilket område det är beläget.

c) I artikel 14 första stycket, lån till en ränta av 4 % med en löptid på högst 24 månader för finansiering av rörelsekapital.

d) I artikel 4 andra stycket, lån till en ränta av 4 % (löptid 15 år, inklusive två amorteringsfria år) och leasing till en ränta av 7,5 %. Samma typ av investeringar och kostnader som de som anges i artikel 8 första och andra styckena är stödberättigade.

(5) I artikel 114 i den regionala lagen nr 25/93 bemyndigas IRCAC (Istituto regionale per il credito alle cooperative - Regionala institutet för krediter till kooperativ) att bevilja sådana lån till förmånlig ränta som avses i artikel 14 andra stycket i den ovannämnda regionala lagen nr 36/91 till kooperativ inom turism- och hotellbranschen samt inom landsbygdsturismen för att ge dem möjlighet att uppfylla sina förpliktelser i förhållande till nationella och regionala offentliga organ samt till kreditinstitut. Dessa stödåtgärder är begränsade till lån som upptagits före den 30 juni 1993.

(6) Denna bestämmelse gäller även företag inom sport- och fritidsbranschen som har upptagit lån med tillämpning av de regionala lagarna och som har hamnat i svårigheter på grund av den minskade turismen.

(7) I artikel 117, som ändrar en stödordning som infördes genom den regionala lagen nr 46/67, föreskrivs bidrag på 20 % av kostnaderna för att främja transport av turister med charterflyg. Bidragen är avsedda för researrangörer som hyr flygplan för att transportera turister till Sicilien.

(8) Det föreskrivs också bidrag, även dessa uppgående till 20 % av transportkostnaderna, till italienska och utländska resebyråer för transporter i samband med "paketresor" eller i samband med järnvägs- eller färjetransporter.

(9) Tillämpningsvillkoren anges närmare i regionen Siciliens cirkulär nr 15353 av den 14 oktober 1993 och i ansökningsformuläret för beviljande av de ifrågavarande bidragen. Bidragen beviljas uteslutande om turisterna övernattar på Sicilien i minst sex nätter. Researrangören och resebyrån skall meddela myndigheterna namnet på det hotell där turisterna övernattar. De behöriga myndigheterna skall ingå avtal med de nämnda researrangörerna för att säkerställa att bidragen leder till en minskning av de priser som tas ut av turisterna som motsvarar det utbetalda bidraget.

Researrangörerna och resebyråerna skall förete nödvändig dokumentation för att ge myndigheterna möjlighet att kontrollera transportkostnaderna per passagerare (kvitto på transportkostnaderna, antal passagerare osv.). Likaledes skall de förete dokumentation så att myndigheterna kan kontrollera att de utbetalda subventionerna har gett upphov till en motsvarande minskning av biljettpriserna. Researrangörerna och resebyråerna skall dessutom i sina reklambroschyrer omtala regionen Siciliens initiativ och upplysa turisterna om de fördelar detta medför för dem.

(10) Det årliga anslaget för denna ordning uppgår till 15 miljarder lire (7,7 miljoner ecu).

(11) I artikel 119 föreskrivs lån till en nedsatt ränta på 4 % till förmån för resebyråer och researrangörer som tillhandahåller vägtransporter som inte ingår i reguljär linjetrafik. Lånen är avsedda att finansiera stödmottagarnas rörelsekapital och är begränsade till högst 150 miljoner lire. Det föreskrivs också en extra garanti från regionen.

För räkenskapsåren 1993, 1994 och 1995 beviljades totalt 3 miljarder lire.

I skrivelse nr 4319 av den 30 juni 1997 meddelade de behöriga myndigheterna att den ordning som infördes genom den ifrågavarande bestämmelsen upphävdes genom regionen Siciliens lag nr 33/96 och att det dessförinnan inte hade beviljats något stöd. Det förfarande som har inletts beträffande denna ordning är därför inte längre motiverat.

IV

(12) Det stöd till kooperativ som fått förnyad finansiering med stöd av artikel 51 i den regionala lagen nr 25/93 och ändrats genom artikel 114 i samma lag omfattas av tillämpningsområdet för artikel 92.1 i EG-fördraget.

(13) Det nämnda stödet beviljas företag som är verksamma i bestämda områden av det italienska territoriet, vilka således får fördelar i förhållande till företag som är belägna på andra platser.

(14) Stödet snedvrider konkurrensen, eftersom det förstärker de stödmottagande företagens ekonomiska ställning och handlingsmöjligheter i förhållande till deras konkurrenter som inte får stöd. Det påverkar också handeln mellan medlemsstaterna varje gång en sådan effekt uppstår på det området.

Stödet snedvrider konkurrensen och påverkar handeln mellan medlemsstaterna i synnerhet när de stödmottagande företagen exporterar en stor del av sin produktion till de övriga medlemsstaterna. Även om de nämnda företagen inte exporterar gynnas den inhemska produktionen, eftersom företag från de andra medlemsstaterna får minskade möjligheter att exportera sina produkter till den italienska marknaden (3).

(15) Handeln mellan medlemsstaterna påverkas också av stöden i samband med de stödmottagande företagens beslut om var de skall etablera sig. Eftersom stöden leder till att dessa företag beslutar att etablera sig i de områden där stöd beviljas eller att flytta från en medlemsstat till en annan, ändras handelsströmmarna mellan medlemsstaterna genom produktionen på det nya etableringsstället och utbudet av varor från detta.

(16) Av ovanstående överväganden följer att det stöd som beviljas inom ramen för stödordningen enligt den regionala lagen nr 36/91, vilken givits förnyad finansiering på grundval av artikel 51 i lag nr 25/93 och ändrats genom artikel 114 i samma lag, omfattas av tillämpningsområdet för artikel 92.1. Det är följaktligen oförenligt med den gemensamma marknaden, om inte något av de undantag som föreskrivs i fördraget är tillämpliga. Stödet är dessutom olagligt, eftersom det genomfördes av den italienska regeringen innan kommissionen hade uttalat sig om det, trots den uppskjutande verkan av artikel 93.3.

(17) Vad gäller den nya finansieringen enligt artikel 51 i lag nr 25/93 av den stödordning som avses i lag nr 36/91 samt den ändring av en av åtgärderna i den nämnda stödordningen som föreskrivs i artikel 114 i lag nr 25/93, var det berättigat att inleda förfarandet i huvudsak på grund av avsaknaden av information om grundordningen. Sedan de behöriga myndigheterna tillhandahållit ytterligare upplysningar har det varit möjligt att konstatera att den ordning som infördes genom lag nr 36/91 anmäldes till och godkändes av kommissionen i april 1991 (4). Dessutom leder de upplysningar kommissionen nu förfogar över till följande slutsatser:

(18) Vad gäller den nya finansieringen av stöd till produktiva investeringar enligt artikel 8 första och andra styckena och artikel 14 andra stycket i lag nr 36/91, bekräftas den välvilliga inställning till denna som kommissionen intog 1991. Undantaget i artikel 92.3 a är nämligen tillämpligt på Sicilien, som har särskilt allvarliga problem i förhållande till resten av gemenskapen (5). Tillämpningsbestämmelserna för nämnda stödåtgärder iakttar gemenskapens regler om stödberättigade investeringar och utgifter samt högsta tillåtna stödnivåer. I detta sammanhang bör det erinras om att stödet i fråga kan omfattas av det i artikel 92.3 a angivna undantaget, eftersom det är fråga om stöd för att främja den ekonomiska utvecklingen i regioner där levnadsstandarden är onormalt låg och där det råder allvarlig brist på sysselsättning.

(19) Vad gäller den nya finansieringen av stöd avsedda för finansiering av rörelsekapital enligt artikel 14 första stycket i lag nr 36/91, bestred den italienska regeringen inte kommissionens invändningar om denna då förfarandet inleddes. Vid den tiden hade kommissionen bland annat påpekat att sådana åtgärder utgjorde driftsstöd och inte iakttog villkoren i kommissionens meddelande från 1988 (6) om tillämpningen av artikel 92.3 a och c på regionalstöd, eftersom de varken var tidsbegränsade eller avtagande och inte heller var avsedda att övervinna strukturella svårigheter. Dessa omständigheter har inte förnekats.

(20) Samma överväganden gäller för beviljandet enligt artikel 114 i lag nr 25/93 av lån enligt artikel 14 andra stycket i lag nr 36/91 till företag inom turism- och hotellbranschen samt inom landsbygdsturismen för att ge dem möjlighet att uppfylla sina förpliktelser i förhållande till nationella och regionala offentliga organ samt till kreditinstitut. De behöriga myndigheterna har inte bestritt att denna åtgärd utgör driftsstöd. Detta stöd utgör dessutom icke avtagande driftsstöd. Med hänsyn till att det avser redan betalda utgifter har de dessutom inte någon stimulerande effekt när det gäller att främja ytterligare investeringar.

(21) Det bör erinras om att kommissionen i sitt meddelande om stöd av mindre betydelse (7) fastställde att det högsta beloppet 100 000 ecu under en period på tre år utgör ett stödtak under vilket artikel 92.1 i fördraget kan betraktas som icke tillämplig och under vilket stödet inte omfattas av kravet om förhandsanmälan enligt artikel 93.3.

Kommissionen har emellertid preciserat villkoren för tillämpningen av denna regel, särskilt de villkor som gäller den kontroll som är avsedd att säkerställa att kumulationen av olika stöd som beviljas samma mottagare i form av stöd av mindre betydelse iakttar det fastställda taket eller de villkor som avser omräkningen till bidragsekvivalenter för andra stödformer än bidrag. Denna regel om stöd av mindre betydelse rör främst små och medelstora företag men är tillämplig på alla stödmottagande företag oavsett storlek.

(22) Stöd enligt artikel 14 första stycket i lag nr 36/91 och stöd enligt den genom artikel 114 i lag nr 25/93 företagna ändringen av artikel 14 andra stycket i samma lag är därför inte förenliga med gemenskapsbestämmelserna om driftsstöd. Sådana stöd kan inte omfattas av något undantag och är därmed oförenliga med fördraget till den del de inte täcks av regeln om stöd av mindre betydelse.

V

(23) Vad gäller den åtgärd som föreskrivs i artikel 117 i lag nr 25/93 har de italienska myndigheterna lämnat följande synpunkter till kommissionen:

(24) De italienska myndigheterna framhåller för det första att åtgärden i fråga inte är diskriminerande, varken med hänsyn till nationalitet eller med hänsyn till transportmedel. Både italienska och utländska resebyråer och researrangörer drar nämligen nytta av åtgärden och den är tillämplig på alla transportmedel. De italienska myndigheterna anser följaktligen att det inte kan vara fråga om någon påverkan på konkurrensen på denna nivå.

(25) De anser vidare att mottagarna av nämnda subventioner är konsumenterna, dvs. turisterna, eftersom researrangörerna och resebyråerna enligt lag är skyldiga att minska transportpriset med ett belopp som motsvarar de subventioner som regionen har utbetalat och därmed överföra hela subventionerna till turisterna. Dessa ekonomiska aktörer har därmed endast en expedieringsfunktion, då de inte kan behålla ens den minsta del av det bidrag de fått från regionen.

(26) De italienska myndigheterna anser därför att de ifrågavarande subventionerna endast har indirekta och ytterst vaga effekter på hela turistsektorn på Sicilien och på öns ekonomi i allmänhet, även om åtgärden otvetydigt syftar till att locka turister till Sicilien. Sådana fördelar, som till sin natur är indirekta, vaga och omöjliga att åsätta ett värde, omfattas enligt de italienska myndigheterna inte av artikel 92.1 i fördraget.

(27) De italienska myndigheterna har dessutom tillhandahållit en rad uppgifter om turistbranschen på Sicilien, som enligt deras åsikt är i behov av de aktuella åtgärderna som tar sikte på att främja utvecklingen. Det rör sig främst om följande uppgifter:

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

(28) Kommissionen har vidare tillgång till följande ytterligare upplysningar om regionen Sicilien:

>Plats för tabell>

(29) År 1996 utgjorde produktiviteten i södra Italien (som Sicilien är en del av) 76,6 % av produktiviteten i mellersta och norra Italien. Allmänt index för infrastrukturtillgångar på Sicilien motsvarade 69,3 % av det nationella indexet 1995 (Italien = 100). År 1996 var arbetslösheten 24 % och ungdomsarbetslösheten 60,1 %. Vad gäller utbildning bör det anmärkas att de utbildningskurser som organiseras i södra Italien endast utgör 22 % av det samlade antalet kurser i landet.

(30) Vad gäller inslaget av stöd i ingripandena noterar kommissionen först och främst följande:

a) Åtgärden kan anses vara icke diskriminerande på det sätt de italienska myndigheterna har hävdat, eftersom det inte förekommer någon påverkan på konkurrensen, varken vad avser resebyråerna eller transportmedlen.

b) Med hänsyn till ekonomin i systemet överförs stödets direkta verkningar i form av finansiella fördelar i praktiken från researrangörerna till konsumenterna, varför de nämnda ekonomiska aktörerna inte får någon direkt finansiell fördel av stödet.

Trots det som anförs under a och b har åtgärden i fråga till syfte och resultat att uppmuntra turister att besöka Sicilien. Researrangörerna får således på grund av subventionerna en indirekt fördel i form av en ökad efterfrågan.

(31) Även om kommissionen kan dela de italienska myndigheternas uppfattning att en sådan fördel har vaga och indirekta verkningar som inte kan åsättas något värde, anser den att åtgärden omfattas av tillämpningsområdet för artikel 92.1. Stödet i fråga gagnar nämligen uteslutande de företag som är verksamma i vissa bestämda områden av landet, vilka därmed gynnas eftersom bidragen inte ges för transport av turister utanför dessa områden.

(32) Även handeln mellan medlemsstaterna påverkas av att stödet inverkar på turisternas val. I den mån subventionerna i fråga leder till att turisterna väljer att förlägga sin vistelse till de subventionerade områdena ändras turistströmmarna inom gemenskapen. Sådant stöd snedvrider därmed konkurrensen och förstärker de stödmottagande företagens finansiella ställning och handlingsmöjligheter i förhållande till deras konkurrenter som inte får stöd. Varje gång en sådan effekt uppstår inom området för gränsöverskridande samhandel påverkas denna samhandel av åtgärderna.

(33) På grundval av ovanstående överväganden anser kommissionen därför att subventionerna omfattas av tillämpningsområdet för artikel 92.1. De är följaktligen oförenliga med den gemensamma marknaden såvitt de inte kan omfattas av något av de i fördraget föreskrivna undantagen. Subventionerna är dessutom olagliga, eftersom Italien genomförde dem innan kommissionen hade uttalat sig om dem, trots den uppskjutande verkan av artikel 93.3.

(34) Vid bedömningen av stödets förenlighet med den gemensamma marknaden måste kommissionen, såsom den påpekade när den inledde förfarandet, framför allt visa att stödet utgör driftsstöd. Vid den tiden påpekade kommissionen också att åtgärderna i fråga var oförenliga med gemenskapsreglerna om driftsstöd, nämligen reglerna om att stöden skall vara tidsbegränsade, avtagande och vara avsedda att övervinna strukturella svårigheter.

(35) Kommissionen måste beakta följande ytterligare aspekter: Turistbranschen skulle med hänsyn till öns naturrikedomar och arkitektoniska arv kunna spela en viktig roll i utvecklingen av ekonomin på Sicilien, som är en av de mindre gynnade regionerna inom unionen i den mening som avses i artikel 92.3 a i fördraget. Med hänsyn till en rad strukturella förhållanden, däribland de underutvecklade infrastrukturerna och den låga utbildningsnivån, har denna bransch på Sicilien ännu inte haft den utveckling som den förtjänar. Som framgår av de uppgifter som de italienska myndigheterna har tillhandahållit är Sicilien vid en jämförelse med fem italienska turistregioner (se tabell 2) den minst utvecklade regionen i fråga om antal turister, både i förhållande till antal invånare (1,75 för Sicilien och mellan 7,17 och 22,62 för de övriga regionerna) och per km2 av territoriet (344 för Sicilien och mellan 821 och 2 899 för de övriga regionerna). Dessa uppgifter visar dessutom att antalet turister inte har ökat, åtminstone inte sedan 1991, och att turistbranschens mervärde i förhållande till den samlade ekonomiska verksamhetens mervärde är mycket lägre på Sicilien, både i förhållande till nationell nivå och till de övriga italienska turistregionerna. Det framgår slutligen av uppgifterna att turisternas genomsnittliga vistelse på Sicilien (2,99 dagar) är märkbart lägre än landsgenomsnittet (4,3 dagar).

(36) Kommissionen anser generellt att utvecklingen bör grundas på en långsiktig politik som kan inverka på den därtill nödvändiga infrastrukturen. De åtgärder som nu undersöks kan emellertid med fördel komplettera de strukturella åtgärderna. Å ena sidan borde de aktuella åtgärderna faktiskt leda till en förlängning av turisternas vistelse, eftersom de endast är tillämpliga i de fall turisten övernattar på ön minst sex nätter. Å andra sidan framgår det såväl av den ekonomiska situationen på ön som av sektorns strukturella brister att det är nödvändigt att tillfälligt fortsätta att stödja ansträngningarna för att utveckla regionens turistpotential med hjälp av de aktuella åtgärderna. Det kan i själva verket förväntas att stöd av efterfrågan är avgörande för att förbättra turistutbudet och att åtgärderna därmed med fördel kan bidra till att förbättra sektorns infrastrukturer och utveckling.

(37) På grundval av ovanstående överväganden anser kommissionen att de aktuella åtgärderna är förenliga med den gemensamma marknaden med stöd av undantaget i artikel 92.3 a, under förutsättning att de är tidsbegränsade. Vad gäller tidsbegränsningen förefaller det vara lämpligt att fastställa en period på fem år från dagen för inledandet av förfarandet. Stödordningen skall därför upphöra att gälla den 31 december 2002. Med hänsyn till att åtgärderna är i kraft sedan 1967 är det dessutom lämpligt att utesluta varje eventuell förlängning eller förnyad finansiering av dem.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De förnyade finansieringar och ändringar av stödordningen till förmån för kooperativa företag som föreskrivs i artiklarna 51 och 114 i regionen Siciliens lag nr 25/93 är till den del de inte omfattas av regeln om stöd av mindre betydelse olagliga, eftersom de genomfördes innan kommissionen i enlighet med artikel 93.3 i EG-fördraget hade uttalat sig om dem.

Artikel 2

Den förnyade finansiering av stödåtgärderna enligt artikel 8 första och andra styckena och i artikel 14 andra stycket i regionen Siciliens lag nr 36/91 som föreskrivs i artikel 51 i lag nr 25/93 är med tillämpning av artikel 92.3 a i EG-fördraget förenlig med den gemensamma marknaden.

Artikel 3

Den förnyade finansiering av stödåtgärderna enligt artikel 14 första stycket i regionen Siciliens lag nr 36/91 som föreskrivs i artikel 51 i lag nr 25/93 och den ändring av stödet enligt artikel 14 andra stycket som föreskrivs i artikel 114 i lag nr 25/93 är oförenliga med den gemensamma marknaden till den del de överstiger det i regeln om stöd av mindre betydelse fastställda stödtaket på 100 000 ecu under en period på tre år, eftersom inget av de undantag som föreskrivs i artikel 92.2 och 92.3 i EG-fördraget samt artikel 61.2 och 61.3 i EES-avtalet är tillämpliga på dem.

Artikel 4

Italien skall vidta lämpliga åtgärder för att omedelbart upphöra med utbetalningen av det stöd som avses i artikel 3 i detta beslut, för det fall det samlade stödbeloppet överstiger det i den artikeln angivna stödtaket, vilket fastställts enligt regeln om stöd av mindre betydelse.

Italien skall vidare vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att det stöd som enligt artikel 3 olagligen utbetalats återkrävs. Återbetalningen skall ske i överensstämmelse med de förfaranden och bestämmelser som föreskrivs i italiensk lag, med ränta enligt en räntesats som motsvarar den referensränta som används vid beräkningen av nettobidragsekvivalenter för regionalstöd i Italien och som skall löpa till dess stödet är helt återbetalat.

Artikel 5

Det stöd som föreskrivs i artikel 117 i regionen Siciliens lag nr 25/93 är olagligt, eftersom det genomfördes innan kommissionen i enlighet med artikel 93.3 i EG-fördraget hade uttalat sig om det.

De åtgärder som avses i ovanstående stycke är förenliga med den gemensamma marknaden med stöd av undantaget i artikel 92.3 a i EG-fördraget under en tidsperiod som är begränsad till fem år från den dag då förfarandet inleddes. Denna tidsperiod löper ut den 31 december 2002. Varje förlängning eller förnyad finansiering av ordningen är utesluten.

Artikel 6

Italien skall vidta lämpliga åtgärder för att beviljande av det stöd som avses i artikel 5 upphör den 31 december 2002.

Artikel 7

Den italienska regeringen skall inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om de åtgärder den har vidtagit för att efterkomma beslutet.

Artikel 8

Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.

Utfärdat i Bryssel den 3 juni 1998.

På kommissionens vägnar

Karel VAN MIERT

Ledamot av kommissionen

(1) EGT C 204, 4.7.1997, s. 10.

(2) Det är fråga om de högsta stödnivåer som fastställs i kommissionens beslut av den 1 mars 1995 om regionalstöd i Italien (stöd N 40/95), EGT C 184, 18.7.1995, s. 4.

(3) Dom av den 13 juli 1988 i mål 102/87 (SEB), Rec. 1988, s. 4067.

(4) Statligt stöd N 582/90, EGT C 192, 23.7.1991, s. 2.

(5) Kommissionens beslut av den 1 mars 1995 (stödärende 40/95).

(6) EGT C 212, 12.8.1988, s. 2.

(7) EGT C 68, 6.3.1996, s. 9.