Kommissions beslut

av den 30 januari 2002

om statligt stöd som Tyskland beviljat till förmån för Hirschfelder Leinen und Textil GmbH (Hiltex)

[delgivet med nr K(2002) 310]

(Endast den tyska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2002/895/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket i detta,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig, och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

I. FÖRFARANDET

(1) Genom en skrivelse av den 9 april 1999, som inkom den 12 april, underrättade Tyskland kommissionen om omstruktureringsstöd till förmån för Hirschfelder Leinen und Textil GmbH (Hiltex).

(2) Genom en skrivelse av den 11 maj 2000 underrättade kommissionen Tyskland om att ett förfarande enligt artikel 88.2 i EG-fördraget inletts med avseende på det engångsstöd som beviljats till förmån för Hiltex. Samtidigt uppmanades Tyskland att inkomma med tillräckliga upplysningar och uppgifter för att göra det möjligt att fastställa om stöden på 60,472 miljoner tyska mark uppfyllde villkoren i de godkända stödordningar inom vars ramar de uppges ha beviljats.

(3) Kommissions beslut om att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(1). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på stödet i fråga. Kommissionen har inte mottagit några synpunkter.

(4) Den 6 juni 2000 underrättade Tyskland kommission om att Hiltex hade förklarats insolvent och att ägarna Linen Production Ltd och Uniwear Asia inte gick att nå.

(5) Genom en skrivelse av den 6 september 2000 meddelade Tyskland, som ett svar på det upplysningsföreläggande som ingick i beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet, att de stöd som enligt uppgift beviljats inom ramen för de godkända stödordningarna hade minskats till 48,53 miljoner tyska mark. Dessutom lade de tyska myndigheterna fram en del information om stödåtgärderna.

(6) Genom en skrivelse av den 7 februari 2001 underrättade kommissionen Tyskland om en utvidgning av det formella granskningsförfarandet gällandet stödet, som enligt inlämnade upplysningar uppenbarligen inte omfattades av de godkända stödordningarna.

(7) Kommissions beslut om att utvidga förfarandet har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(2). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med synpunkter på stödet i fråga. Några synpunkter har dock inte inkommit.

(8) Genom en skrivelse av den 6 april 2001 svarade Tyskland på utvidgningen av det formella granskningsförfarandet. Härvid underrättades kommissionen om beviljandet av ett ytterligare omstruktureringsstöd på 1 miljon tyska mark till det konkursförsatta företaget. Detta stöd omfattas inte av föreliggande beslut.

II. BESKRIVNING

A. Företagen

(9) Hiltex är ett lin- och textilspinneri i Hirschfelde (Sachsen), ett stödområde som omfattas av artikel 87.3 a i EG-fördraget. Företaget tillverkar fina till medelgrova lingarner, lingarn av långfibrer (100 % lin) och blångarn (100 % lin). Garnerna används för tekniska ändamål, hushållstextilier och framställning av överkläder.

(10) Det år 1848 grundade företaget hette under DDR-tiden VEB Vereinigte Leinenindustrie Grosspostwitz. Enligt tillgängliga upplysningar inledde Treuhandanstalt (THA) omstruktureringen 1990/91. Den 19 december 1994 blev Hiltex en del av Schröder & Partner GmbH & Co. Management KG (S+P MKG)(3). Företaget skulle privatiseras sedan de mest nödvändiga investeringarna genomförts. Åren 1994 och 1995 gjordes investeringar på 9,4 miljoner tyska mark. Någon information har inte lämnats om hur dessa investeringar finansierades.

(11) Sedan granskningsförfarandet inletts och utvidgats, informerade Tyskland kommission om att Hiltex 1993 hade 134 medarbetare och en omsättning på 4,4 miljoner tyska mark samt att företagets tillgångar uppgick till 33,2 miljoner tyska mark. År 1994 sysselsatte Hiltex fortfarande lika många medarbetare, omsättningen låg på 8,993 miljoner tyska mark och tillgångarna uppgick till 38,321 miljoner tyska mark.

(12) Hiltex privatiserades efter en anbudsinfordran den 21 december 1995 till ett pris av 25500 tyska mark som betalades av Uniwear Trading Ltd (51 %), tillhörande Uniwear SA Belgien (nedan: Uniwear-gruppen), vars chef hette Jvan Bontognali. MCC-Credit Commercial à moyen terme Ltd (nedan: MCC) förvärvade 49 % av aktierna för 24500 tyska mark. Enligt Tyskland hade två andra potentiella investerare visat intresse, men dessa drog sig sedermera ur.

1. Företagsstruktur vid tidpunkten för privatiseringen i december 1995

(13) År 1995 hade Hiltex 113 anställda och en omsättning på 4,186 miljoner tyska mark samt en balansomslutning på 11 miljoner tyska mark. Det på Irland etablerade företaget MCC sysselsatte 140 anställda år 1995, tillgångarna uppgick till 565301 euro och omsättningen till 4167065 euro. Uniwear-gruppen hade den 31 december 1995 438 anställda och en omsättning på 8,754 miljoner euro samt en balansomslutning på sammantaget 31,811 miljoner euro.

(14) Av uppgifterna från december 1995 framträder följande företagsstruktur:

>PIC FILE= "L_2002314SV.004701.TIF">

2. Företagsstruktur år 1996

(15) Uniwear-gruppens struktur förändrades under loppet av 1996, varvid antalet anställda, omsättningen och tillgångarna utökades(4). Enligt årsberättelsen för 1996 förvärvade Uniwear-gruppen i januari 1996 37,9 % av aktierna i strumptillverkare PEX Plc (Förenade kungariket)(5) och hela garveriföretaget Australia Slinkskins.

(16) Den 4 september 1996 sålde MCC retroaktivt från den 1 juli 1996 sina Hiltex-aktier till Uniwear Asia, som på sin tid tillhörde Uniwear-gruppen och vars chef också hette Jvan Bontognali. Hiltex hörde vid denna tid helt och hållet till Uniwear-gruppen.

(17) I enlighet med årsberättelsen för Uniwear-gruppen för 1996 sålde Uniwear-gruppen den 2 november 1996 retroaktivt från den 1 januari 1996 Uniwear Trading och Uniwear Asia med motiveringen att "Hiltex inte skulle få de förväntade bidragen på grund av Uniwears storlek"(6).

3. Företagsstruktur sedan maj 1999

(18) Den 6 juni 1997 döptes Uniwear Trading Ltd om till Linen Production Ltd och integrerades med Uniwear Asia i gruppen Key Corporate Ventures Ltd (Jungfruöarna), vars enda respektive största andelsägare uppenbarligen var Jvan Bontognali. Om denna grupp har inte några närmare uppgifter lagts fram. Inte heller är den exakta tidpunkten känd för integreringen av de båda företagen i gruppen.

(19) Enligt Tyskland har inte företaget eller enskilda personer längre några bindningar till Uniwear-gruppen sedan hösten 1998. Detta synes innebära att en bindning ännu fanns till Uniwear-gruppen fram till denna tidpunkt, trots att Hiltex ägare hade avyttrats i november 1996. Särskilt måste man fästa avseende vid att herr De Poorter från Uniwear-gruppen var verksam som chef för Hiltex till den 22 juli 1997.

(20) I detta sammanhang konstaterar kommissionen dessutom att affärsförbindelser även fanns mellan Hiltex och Lys Lieve(7), ett dotterbolag till Uniwear-gruppen, som tillverkar våtspunnet linne i Belgien. Hiltex verkade som försäljningsrepresentant för Lys Lieves produkter i Tyskland. Hos Lys Lieve lagras sedan 1997 maskiner, som Hiltex 1996 förvärvade av företaget Mackie International Ltd(8), en andelsägare i Uniwear-gruppen. Som betalning för dessa maskiner avsåg Uniwear Asia och Uniwear-gruppen att höja Hiltex grundkapital med 6,6 miljoner tyska mark. Hiltex hade 1998 under eget märkesnamn sålt produkter som framställts Lys Lieve. Enligt uppgift kommer Lys Lieve slutgiltigt att lägga ner driften i sina anläggningar och överlåta sina marknadsandelar till Hiltex.

(21) Dessutom skulle Hiltex nominella kapital utökas med 6,6 miljoner tyska mark med verkan från den 30 juni 1999. Av detta belopp skulle Uniwear Asia stå för 6 miljoner tyska mark och Uniwear-gruppen för 0,6 miljoner tyska mark. En ytterligare kapitalökning på 3,3 miljoner tyska mark planerades till slutet av 1999. Efter dessa kapitalökningar skulle Uniwear Asia ha en andel på 65 % (6,409 miljoner tyska mark), Uniwear-gruppen en andel på 15 % (1,5 miljoner tyska mark) och Linen Production Ltd en andel på 20 % (1,941 miljoner tyska mark) i Hiltex.

(22) I sitt svar på kommissionens beslut att inleda det formella granskningsförfarandet förklarade Tyskland att ingen av kapitalökningarna ägt rum och att Uniwear-gruppen därför aldrig ägt 15 % av Hiltex. Enligt Tyskland gick Uniwear-gruppen i konkurs i juni 2000. Hiltex gick i konkurs den 6 juli 2000. Chefen för Hiltex, Linen Production Ltd, Uniwear Asia och Key Corporate Ventures Ltd förefaller vara försvunnen.

B. Omstruktureringen

(23) Trots upplysningsföreläggandet är det fortfarande oklart när omstruktureringen inleddes. Enligt de uppgifter kommissionen har till sitt förfogande inledde THA omstruktureringen av företaget 1990-1991, dvs. före privatiseringen. Samtidigt påstås dock omstruktureringen ha börjat 1995, då en drastisk efterfråge- och prisnedgång ledde till att omsättningen sjönk med över 50 %. Omstruktureringskonceptet ändrades åter 1999, då förpliktelserna i privatiseringsavtalet från 1995 sågs över.

(24) Den enda omstruktureringsplan som förelagts kommissionen gällde perioden 21 december 1995-30 juni 2000. Därefter skulle Hiltex samarbeta intimt med Uniwear-gruppen, för att bli en av de största leverantörerna av fint lingarn i Europa. Hiltex köpte för detta ändamål 1996 maskiner av Mackie International Ltd och avsåg att bygga ut sin naturfiberproduktion (ylle, siden, bomull och linne). Hiltex skulle koncentrera sig på tillverkning av ytterst fina garner, medan grövre garner skulle importeras från Kina och marknadsföras av Hiltex. Uniwear-gruppen köpte därför ett spinneri i Kina och ville förvärva ytterligare ett spinneri i Brasilien.

(25) Huvudpunkten i omstruktureringsplanen bestod i att flytta den dåvarande produktionsanläggningen från en 150 år gammal byggnad till ett modernt industricenter, varigenom företagets interna transportkostnader skulle minska. Samtidigt skulle också företagets interna avloppssystem förbättras. Genom de nyanskaffade maskinerna skulle en ökning av produktiviteten uppnås samtidig som material-, personal- och energikostnaderna skulle skäras ned. Kostnaderna för vatten och energi skulle sänkas med 10 % till 15 % med hjälp av vattenbehandlingsanläggningar.

(26) Hiltex räknade med en försäljningsökning från 400 t/år till 1343 t/år från och med år 2000, vilket enligt Tyskland skulle uppnås utan en utbyggnad av kapaciteten. Kommissionen konstaterar att Hiltex efter nedläggningen av företaget Lys Lieve, som 1999 producerade 600 t/år, skulle överta detta företags marknadsandelar.

(27) I tabell 1 återfinns planerade investeringar och omstruktureringsläget:

Tabell 1

>Plats för tabell>

(28) I beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet konstaterade kommissionen att de planerade omstruktureringsåtgärderna 1999 inte genomförts som avsetts. Enligt Tyskland berodde detta på köparens ekonomiska problem, vilket fått till följd att bygget av den nya produktionsanläggningen inte kunnat påbörjas. Tyskland medgav att detta skulle innebära en ettårig försening i Hiltex försäljningprognoser, men man trodde ännu att lönsamhetspunkten skulle uppnås 1999-2000.

(29) Enligt Tyskland reducerade Hiltex sin sammanlagda produktionskapacitet för lingarn av långfibrer och linblångarn mellan 1995 och 1999 från 606 t/år till 595 t/år. För år 2000 förutsågs en ytterligare minskning till 577 t/år. Under förverkligandet av den föreslagna omstruktureringsplanen för perioden 1996-2000 har produktionskapaciteten för lingarn av långfibrer höjts, medan kapaciteten för linblångarn minskat. Totalt sett minskade dock produktionskapaciteten enligt Tyskland.

(30) Enligt Tyskland har Hiltex förvärvat 47 maskiner sedan 1992 och av dessa har åtminstone en del köps av Uniwear-gruppen, och 76 maskiner har skrotats. Företagets maskinpark består av ungefär 21 maskiner för olika produktionsändamål. 1999-2000 skulle ytterligare 12 maskiner anskaffats.

(31) Tyskland pekade i synnerhet på den kostnadsminskning som skulle uppnås genom omstruktureringen. Inriktningen på internationella märken samt specialiseringen på fina garner skulle på medellång sikt leda till en resultatförbättring så att lönsamhetspunkten skulle uppnås 1999-2000. Företaget skulle sedan vara i stånd att konkurrera av egen kraft på marknaden.

(32) Kommissionen konstaterar att Hiltex den 6 juli 2000 ansökte om konkurs. Kommissionen informerades aldrig om förverkligandet av ovannämnda åtgärder. Företaget blev aldrig lönsamt.

C. Kostnaderna för omstruktureringen

(33) De sammanlagda kostnaderna för omstruktureringen för perioden 1996-2000 och de ekonomiska åtgärderna som skulle täcka dessa kostnader återfinns nedan i den tabell som Tyskland lämnat:

Tabell 2

>Plats för tabell>

D. Finansieringen genom offentliga instanser

(34) Enligt Tyskland fick Hiltex ett offentligt finansieringspaket fyra gånger. Av den av Tyskland inlämnade uppställningen framgår vilka ekonomiska stöd som beviljades (avrundande belopp).

(35) Ekonomiska stöd mellan 1991 och 1995:

Tabell 3

>Plats för tabell>

(36) Ekonomiska stöd i samband med privatiseringen:

Tabell 4

>Plats för tabell>

(37) Ekonomiska stöd mellan 1996 och 1999:

Tabell 5

>Plats för tabell>

(38) I beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet konstaterade kommissionen också att Hiltex 1996 för projektfrämjande verksamhet hade erhållit ekonomiskt stöd på 479 tyska mark från Förbundsministeriet för livsmedel samt jord- och skogsbruk (åtgärd 27). P.g.a. beloppets ringa storlek tas det dock inte med i tabell 5.

(39) På grundval av ändringen av det ekonomiska skyldigheterna i köpeavtalet från 1995 beviljades 1999 följande ekonomiska stöd:

Tabell 6

>Plats för tabell>

(40) I svaret på upplysningsföreläggandet förklarade Tyskland att åtgärd 27 a (ursprungligen 3,430 miljoner tyska mark) och åtgärd 28 (ursprungligen 10,820 miljoner tyska mark) endast delvis utbetalats eftersom Hiltex hade förklarats vara betalningsoförmöget. I sitt svar på utvidgningen av det formella granskningsförfarandet preciserade Tyskland att åtgärderna 28, 29 och 30 inte genomförts och att beloppen för dem därför inte ingår i totalsumman. Tabell 6 har ändrats och återspeglar de faktiska bidragen.

E. Finansiering med privata medel

(41) Kommissionen konstaterar att det med hänsyn till de växlande förbindelserna mellan företagen och de otillräckliga uppgifterna inte går att identifiera Hiltex investerare. De inlämnade upplysningarna är motstridiga på denna punkt: Delvis nämns Uniwear-gruppen som investerare, men delvis också Uniwear Asia och Linen Production Ltd. Uppgifterna om investerarbidragens typ, storlek och proveniens är på samma sätt motstridiga och vilseledande. Enligt framlagda uppgifter betsår investerarens bidrag till omstruktureringen av Hiltex av följande:

(42) Kapitalökning på 6 miljoner tyska mark: Denna angavs ursprungligen vara en kapitalinsats och apportemission (maskiner) från Uniwear-Gruppe, senare en kapitalinsats från Uniwear Asia, som direkt skulle överföras av Hiltex till Idra Consult för betalningen de åtta maskiner som 1996 förvärvades från tillverkaren Mackie International Ltd. Enligt föreliggande upplysningar insattes detta belopp efter det att det formella granskningsförfarandet inletts, på ett bankkonto i Bahamas med anvisning om att det skulle överföras till Idra Consult. Enligt Tyskland företogs kapitalökningen aldrig. Kommissionen har inte informerats om var pengarna finns i dag.

(43) Kapitalökning från Uniwear-gruppen på 0,6 miljoner tyska mark inklusive räntor på 0,101 miljoner tyska mark: Tyskland beskriver detta belopp som en efterskänkt återbetalning av en aktieägarkredit, som ursprungligen uppgick till runt 1 miljon tyska mark och som beviljades Hiltex 1997 av gruppen. Enligt uppgift överläts detta belopp direkt till Mackie International Ltd. I gengäld leasade Hiltex tre maskiner, som uppges vara egendom som tillhör Uniwear-gruppen.

(44) Kapitalökning i form av ett bidrag på 3,3 miljoner tyska mark: Av detta belopp skulle 0,385 miljoner tyska mark komma från Uniwear ASIA, 1 miljon tyska mark von från Uniwear-gruppen och 1,915 miljoner tyska mark från Linen Production Ltd. Enligt Tyskland har 1,592 miljoner tyska mark faktiskt inbetalats.

(45) Investeringskredit på 3,1 miljoner tyska mark: Enligt Tyskland har denna kredit aldrig betalats trots att ett kreditavtal undertecknats.

(46) Lån för att täcka skyldigheter på 1,14 miljoner tyska mark som enligt Tyskland faktiskt beviljades.

(47) Dessutom omnämns en förlustutjämning som ursprungligen uppgick till 0,927 miljoner tyska mark, men som senare angavs till 0,594 miljoner tyska mark. Några uppgifter om dessa medels ursprung och effekter finns inte.

(48) Därmed förefaller i realiteten 3,332 miljoner tyska mark ha utbetalats till Hiltex.

F. Marknadsanalys

(49) Avnämare för lingarnerna är förutom väverier för beklädnadsmaterial också väverier för hushålls- och hemtextilier och tillverkare av textilvaror för tekniska användningsområden. Det första marknadssegmentet påverkar det andra i så måtto att priset på lingarner stiger vid en modebetingad ökad efterfrågan varvid tillverkarna av hemtextilier går över till andra garner. Enligt Tyskland får Hiltex avsättning för 20 % av sin produktion i Tyskland och övriga 80 % i andra medlemsstater.

(50) Tyskland bygger sina uppgifter om att lönsamheten för företaget kan återställas på lång sikt på en otillräcklig marknadsanalys, enligt vilken den europeiska lingarnsmarknaden för närvarande befinner sig i en omstruktureringsfas. Kapacitetsutnyttjandet pendlar för närvarande mellan 60 % och 70 % mot nästan 100 % under tidigare år med stark efterfrågan. Trenden går mer och mer mot fina kvalitetsgarner, ett marknadssegment där Hiltex är verksamt.

(51) Produktionskapaciteten i Europa har enligt Tyskland utvecklat sig på följande sätt:

Tabell 7

>Plats för tabell>

(52) Tidigare växlade uppgångarna i branschen av nedgångar i cykler på ungefär sju år. Efter den senaste efterfrågeboomen 1993-1994 förväntar sig leverantörerna en liknande utveckling för 2000-2001. När det gäller tekniska artiklar är marknaden enligt Tyskland på tillbakagång sedan flera år.

III. KOMMENTARER FRÅN TYSKLAND

(53) Tyskland meddelade i sitt svar på beslutet om att inleda ett formellt granskningsförfarande att all relevant information om Hiltex status som litet eller medelstort företag redan inlämnats. Tyskland lämnade enstaka uppgifter om bestämda stödåtgärder och meddelade kommission att en del av dessa åtgärder inte genomförts. Enligt Tyskland var samtliga åtgärder som kommit Hiltex till godo antingen inte statligt stöd eller så omfattades de av tillämpningsområdet för av kommissionen godkända stödordningar.

(54) I sitt svar på beslutet om att utvidga det formella granskningsförfarandet framlade Tyskland några uppgifter om företaget avseende åren 1993 och 1994 samt kompletterande uppgifterna om de stöd som uppgavs ha beviljats på grundval av godkända ordningar.

IV. BEDÖMNING

(55) Inom ramen för beslutet om att inleda ett formellt granskningsförfarande uppmanades Tyskland genom ett upplysningsföreläggande att till kommissionen inom en månad överlämna tillräckliga upplysningar för att möjliggöra en bedömning av åtgärderna. I beslutet om att utvidga det formella granskningsförfarandet erinrade kommissionen om att de flesta av frågorna i upplysningsföreläggandet förblivit obesvarade. Dessa åtgärder till trots räcker de upplysningar som insänts efter föreläggandet inte till för att skingra de betänkligheter som föranledde kommissionen att dels inleda det formella granskningsförfarandet och dels att utvidga det. Kommissionen bygger därför sin bedömning på de upplysningar som den har till sitt förfogande(9).

A. Stödmottagaren

(56) Enligt de senaste upplysningarna var Hiltex 1993 och 1994 ett litet eller medelstort företag. Trots upplysningsföreläggandet kan kommissionen med hänsyn till Hiltex relationer till Uniwear-gruppen och därefter till Key Corporate Venture-gruppen inte dra slutsatsen att den direkta stödmottagaren Hiltex efter sin privatisering var ett litet eller medelstort företag.

(57) Vid tidpunkten för sin privatisering i december 1995 kunde Hiltex, betraktat för sig, ha klassificerats som ett litet eller medelstort företag i den mening som avses i kommissionens rekommendation av den 3 april 1996 om definitionen av små och medelstora företag(10) (nedan: rekommendationen). Men eftersom Uniwear-gruppen, som ägde 49 % av Hiltex, var ett stort företag var oberoendekriteriet inte uppfyllt, varför Hiltex inte kunde betraktas som något litet eller medelstort företag.

(58) I beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet hänvisade kommissionen till att det retroaktiva köpet av Hiltex i november 1996, som hade till syfte att låta företaget komma i åtnjutande av de regionala stödsatser som föreskrivs för små och medelstora företag, kan ses som ett försök att kringgå kriterierna för små och medelstora företag.

(59) Enligt kommissionens rekommendation av den 3 april 1996 är det senast godkända räkenskapsåret referensåret för prövningen av de gränsvärden som ett företag måste uppfylla, för att detta skall betecknas som ett litet eller medelstort företag. Eftersom Hiltex 1996 mottog stöd upp till den maximigräns som gäller för små och medelstora företag (åtgärderna 17 och 18) skulle referensåret för fastställandet av dess status i så fall vara 1995. Såsom anges ovan var Hiltex den 31 december 1995 till följd av sin integrering i Uniwear-gruppen inte något litet eller medelstort företag.

(60) Vad beträffar den nuvarande statusen, så integrerades Linen Production Ltd och Uniwear Asia 1997 i Key Corporate Ventures Ltd-gruppen. Eftersom inga uppgifter om gruppen föreligger, kan det inte fastställas om Hiltex är ett litet eller medelstort företag, efter försäljningen av de båda ägarna Linen Production Ltd och Uniwear Asia i november 1996.

B. Statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget

(61) I beslutet om att inleda ett formellt granskningsförfarande konstaterade kommissionen att alla de omnämnda ekonomiska åtgärderna utgjorde statligt stöd. Åtgärderna stammade nämligen direkt eller indirekt från statliga medel, hotade att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna och gav företaget fördelar, som det inte skulle ha fått av en privat investerare med hänsyn till sina svårigheter.

(62) Tyskland bestred detta vad gäller åtgärderna 4 och 6 till 9. I beslutet om att utvidga det formella granskningsförfarandet påpekade kommissionen att företaget genom de statliga ingripandena i åtgärderna 4, 6, 7 och 8 befriades från pålagor, som det annars skulle ha varit tvunget att bestrida med egna medel. Därmed tilldelades Hiltex en fördel i förhållande till sina konkurrenter, vilket med hänsyn till företagets svårigheter inte skulle ha beviljats av en privat investerare. Dylika fördelar riskerar att snedvrida konkurrensen och att påverka handeln på den gemensamma marknaden varför de är att betrakta som statliga stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget.

(63) Beträffande åtgärd 9 konstaterade kommissionen i beslutet om att utvidga det formella granskningsförfarandet att de upplysningar som inlämnats inte varit tillräckliga för att fastställa huruvida staten har befogenhet att göra en skönsmässig bedömning vid urvalet av de företag som kan få dylika bidrag. Eftersom Tyskland inte inlämnat några ytterligare uppgifter kan kommissionen heller inte dra slutsatsen att den aktuella åtgärden utgjorde en allmän åtgärd. Följaktligen betraktas åtgärd 9 som statligt stöd i den mening som avses i 87.1.

C. Stöd som enligt Tyskland beviljats inom ramen för godkända ordningar

(64) Enligt Tyskland beviljades åtgärderna 1 till 28 inom ramen för stödordningar som kommission godkänt. Eftersom kommissionen betvivlar att de aktuella åtgärderna uppfyllde villkoren i de stödordningar, inom vilka de enligt Tyskland hade beviljats, begärde kommissionen med hjälp av ett upplysningsföreläggande enligt artikel 10.3 i förordning (EG) nr 659/1999 att Tyskland skulle inlämna allt bevismaterial, alla uppgifter som behövs för att göra en bedömning av huruvida de stöd som enligt Tyskland beviljats inom ramen för godkända stödordningar faktiskt uppfyllde villkoren för dessa ordningar.

(65) I beslutet om att utvidga det formella granskningsförfarandet konkluderade kommissionen att åtgärderna 12, 14, 15 och 16, som beviljades under privatiseringen, omfattades av THA-stödordningen N 768/95(11). Enligt denna ordning måste försäljningar av företag genom THA/BvS till negativt pris endast anmälas till kommissionen för bedömning när företaget sysselsätter fler än 250 personer och avveckling är det minst kostsamma alternativet ur ekonomisk synvinkel. Hiltex hade vid tidpunkten för privatiseringen 113 anställda. Med hänsyn till den offentliga kapitalplaceringen på omkring 10 miljoner tyska mark måste det för Hiltex betalade priset på 0,5 tyska mark betraktas som ett negativt försäljningspris. Under dessa omständigheter var försäljningen som sådan inte anmälningspliktig och de stöd som beviljades under privatiseringen måste anses ingå under denna ordning.

(66) Kommissionen konstaterade dessutom att åtgärd 19 uppfyllde villkoren i en godkänd sysselsättningsbefrämjande ordning inom ramen för FoU-projekt och att den följaktligen såsom befintligt stöd inte måste bedömas på nytt(12).

(67) Övriga åtgärder som enligt Tyskland beviljats inom ramen för godkända stödordningar betraktade kommissionen som nya stöd, eftersom det inte gick att dra slutsatsen att villkoren för de ordningar, inom vars ramar de uppgavs ha beviljats, hade uppfyllts. Detta gällde för åtgärderna 1 till 11, 13, 17, 18 samt 20 till 23. Efter det att det formella granskningsförfarandet utvidgats, överlämnade Tyskland information som föranlett kommissionen att delvis ändra sin uppfattning.

(68) Åtgärderna 1 och 2, direkta investeringsbidrag och investeringsstöd på grundval av regionala investeringsstödordningar upp till maximigränsen för små och medelstora företag: Enligt de senaste upplysningarna var Hiltex före privatiseringen ett litet eller medelstort företag. Tyskland har visserligen medgivit att Hiltex fram till privatiseringen fått för mycket regionalstöd. Tyskland har dock även förklarat att denna överskjutande del delvis återbetalades genom bidragen inom åtgärd 10. Kommissionen har dock inte underrättats om de stödbelopp som överskred bestämmelserna i de godkända stödordningarna. Några bevis för att överskjutande regionalstöd helt återbetalats, har inte framlagts. Någon information har heller inte lämnats om att ränta skulle ha betalats för tiden fram till den påstådda återbetalningen av de överskjutande beloppen. Därför finner kommissionen inte att det sammanlagda stödbeloppet överensstämde med godkända stödordningar.

(69) Åtgärd 3, efterskänkt låneåterbetalning: Enligt Tyskland uppgick de lån som efterskänkts till 23,938 miljoner tyska mark. De beviljades av S+P MKG före privatiseringen. För dessa lån fanns ingen anmälningsplikt till kommissionen enligt THA-stödordning N 768/94(13). Tyskland förklarar att återbetalningarna efterskänkts, som en förberedelse för privatiseringen i april 1995, till dess att företaget går med vinst (Besserungsschein - återbetalning av efterskänkta lån vid framtida vinster). Eftersom några vinster vid tidpunkten för privatiseringen ännu inte uppstått avstod man helt från att kräva någon återbetalning. Kommissionen medger att detta lån gavs till ett företag i svårigheter. Till följd av den stora risken för att lånen inte kommer att fullgöras i dylika fall och med hänsyn till de särskilda omständigheterna i de nya tyska delstaterna, uppgick det potentiella stödinslaget i detta lån till 100 %(14). Det faktum att man efterskänkte återbetalningen utgör därför inte något nytt stöd(15).

(70) Åtgärd 5, bidrag till att täcka förluster, som enligt uppgift utbetalades 1994 och 1995 på grundval av den aktuella THA-stödordningen: Som redan fastställdes vid inledandet och utvidgningen av det formella granskningsförfarandet omfattas bidrag, som beviljats före företagens privatisering, inte av THA-stödordningen(16). Dessa bidrag kan därmed inte anses ingå under den aktuella THA-stödordning.

(71) Åtgärd 10. Tyskland hävdar att THA, enligt privatiseringsavtalet, är bundet att betala tillbaka 50 % av det överskjutande beloppet (högst 70000 tyska mark) då det inför en privatisering betalas ut för höga regionalstödsbelopp, som delvis måste återbetalas. Tyskland medger att Hiltex fram till privatiseringen fått för mycket regionalstöd, varför åtgärd 10 sålunda skulle betraktas som THA:s betalning av det överskjutande stödet till Hiltex. Kommissionen anser att en sådan överenskommelse skulle betyda att stöd beviljats för att återbetala en del av de stöd som inte omfattas av tillämpningsområdet för godkända stödordningar. Genom en dylik överenskommelse skulle kommissionens regionalstödspolitik kringgås, varför den inte kan godkännas av kommissionen.

(72) Åtgärd 11: Enligt Tyskland förband sig investerarna att i och med privatiseringen sysselsätta 70 personer. Tyskland hävdar att 70 medarbetare preliminärt fick övertas eftersom arbetsstyrkan måste sägas upp före avskedandet. THA förklarade sig vara berett att kompensera alla personalminskningar på fler än 70 medarbetare. Kommissionen konstaterar att denna kompensation, som bygger på de förpliktelser som ingicks vid privatiseringen, omfattas av den aktuella THA-stödordningen.

(73) Åtgärd 13. Tyskland hävdar att privatiseringsavtalet stipulerar att staten skall överta förlusterna för åren 1996-1998. Åtgärd 13 påstås utgöra delbetalningar för att täcka de förluster som uppstod under dessa år. I privatiseringsavtalet stadgades dock en högsta täckningsgräns för dessa förluster, en gräns som överstegs med 0,184 miljoner tyska mark 1997 och med 0,107 miljoner tyska mark 1998. För övrigt föreskrivs förlusttäckningen för 1999 inte i privatiseringsavtalet. Därför fann kommissionen att de belopp som överstiger stadgandena i privatiseringsavtalet inte omfattas av den aktuella THA-stödordningen.

D. Nya stöd

(74) Efter en granskning av de upplysningar som inlämnades vid inledningen av det formella granskningsförfarandet utvidgande kommissionen det formella granskningsförfarandet till att också omfatta de åtgärder, som enligt tillgängliga upplysningar fortsättningsvis inte kunde räknas in under några godkända stödordningar.

(75) Kommissionen har reviderat sin granskning av åtgärderna 1 till 3 samt 11 och 13, eftersom dessa enligt de senaste upplysningarna kan anses omfattas av godkända stödordningar. Beloppen måste dock tas med vid uppskattningen av stödens proportionalitet. De övriga åtgärderna betraktas i fortsättningen som nya stöd.

(76) En del av de nya stöden skall ha omfattats av regeln stöd av mindre betydelse. Enligt denna regel får att under en period av tre år endast stöd beviljas på högst 100000 euro. Maximigränsen gäller för allt offentligt understöd som betraktas som stöd av mindre betydelse och berör inte möjligheterna för stödmottagaren att få stöd på grundval av ordningar som kommissionen godkänt.

(77) Enligt Tyskland överskrider åtgärd 7 (beloppet utbetalades 1995), åtgärderna 21, 22, 23, 24 (beloppen betalades 1996 och 1997), 25 (betalning 1997) och 26 (betalning 1997) på totalt 90000 tyska mark (dvs. 46016 euro) inte maximigränsen i bestämmelsen om stöd av mindre betydelse.

(78) Dessutom hävdar Tyskland att åtgärderna 20, 24 (betalning 1998), 25 (betalning 1998) och 26 (betalning 1998 och 1999) på totalt 47000 tyska mark, dvs. 24030 euro, inte överskrider maximigränsen i bestämmelsen om stöd av mindre betydelse.

(79) Enligt Tyskland har förutsättningarna uppfyllts för att bestämmelsen om stöd av mindre betydelse skall gälla. Därför betraktar kommissionen dessa bidrag som de minimis-stöd.

E. Undantag i artikel 87 i EG-fördraget

(80) Av det ovan anförda följer att kommissionen måste anse stöd på minst 9,978 miljoner tyska mark vara nya stöd. Dessa stöd är i princip inte förenliga med den gemensamma marknaden, men kan dock omfattas av ett undantag i artikel 87 i EG-fördraget. Artikel 87.2 i EG-fördraget kan inte tillämpas här, eftersom stöden varken är av social karaktär eller avsedda för enskilda konsumenter. Lika lite avser de att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser. De är heller inte avsedda för näringslivet i vissa av de delar av Tyskland som påverkats genom landets delning.

(81) Artikel 87.3 a och 87.3 c i EG-fördraget innehåller ytterligare undantag. I föreliggande fall är 87.3 c relevant, eftersom huvudmålet med stöden inte är regionalutveckling, utan att återställa den långsiktiga lönsamheten för det företag som befinner sig i svårigheter. Kommissionen kan tillåta statligt stöd, som underlättar utvecklingen av vissa näringsverksamheter i den mån de inte negativt påverkar handeln mellan medlemsstaterna i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. I riktlinjerna för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (riktlinjerna)(17) redogör kommissionen för villkoren för när ett positivt beslut kan fattas. Enligt kommissionen kommer inte några andra stödriktlinjer (t.ex. för forskning och utveckling, miljöskydd, små och medelstora företag eller sysselsättning) i fråga.

1. Återställande av lönsamheten

(82) Beviljandet av omstruktureringsstöd förutsätter en realistisk, sammanhängande och övergripande omstruktureringsplan som återställer ett företags långsiktiga lönsamhet och bärkraftighet inom rimlig tid. Därför krävs en undersökning av omstruktureringsplanens exakta tidsrymd.

(83) Trots upplysningsföreläggandet har kommissionen ännu inte informerats om när omstruktureringen av Hiltex började. Därför går det inte med visshet att säga att den långsiktiga lönsamheten kommer att återställas inom rimlig tid. Med hänsyn till de många statliga stöd, som beviljats Hiltex sedan 1991, och företagets negativa rörelseresultat har kommissionen för övrigt all anledning att anta att Hiltex hölls vid liv på konstgjord väg.

(84) En omstrukturering förutsätter vanligtvis en nyordning och rationalisering av företagets verksamheter på mer effektiva grundvalar, vilket i regel innebär att inte längre lönsamma eller redan förlustbringande verksamhetsområden skärs bort. De verksamhetsområden som åter kan bli konkurrenskraftiga skall omstruktureras och i möjligaste mån skall nya lönsamma verksamheter arbetas upp och byggas ut. Den ekonomisk nyordningen måste vanligtvis åtföljas av en fysisk omstrukturering.

(85) Kommissionen konstaterar först att omstruktureringsplanens centrala delar, dvs. uppbyggnaden av en ny produktionsanläggning i ett industriområde, uppsköts till 2000, vilket förhindrade driftsättningen av de nya maskiner som anskaffats 1996 och som skulle förverkliga den planerade produktionskoncentrationen av garn av högre finhetsgrad. Under dessa omständigheter var det orealistiskt att anta att Hiltex skulle nå lönsamhetspunkten år 2000 eller alls åter bli lönsamt.

(86) I nedanstående tabell återfinns den hittillsvarande och förväntade utvecklingen av Hiltex resultat:

Tabell 8

>Plats för tabell>

(87) För år 2001 förväntade Hiltex sig en ökning av omsättningen på 370 % jämfört med 1998 års rörelseresultat. I den av Tyskland framlagda marknadsanalysen anges dock att marknaden är vikande. Dessutom kunde större delen av de erforderliga investeringarna inte genomföras under de tre första omstruktureringsåren och det föreföll därför inte realistiskt att dessa investeringar skulle förverkligas inom nästkommande två år. I beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet fann kommissionen att dylika ökningar av omsättningen inte motsvarade de ekonomiska realiteterna och inte byggde på realistiska antaganden.

(88) Kommissionens tvivel bekräftades därigenom att företaget i juli 2000 gick i konkurs. Det står sålunda klart att den långsiktiga lönsamheten inte kommer att återställas.

2. Ingen otillbörlig snedvridning av konkurrensen

(89) Omstruktureringen måste innehålla åtgärder som kompenserar en eventuell negativ inverkan på konkurrensen. I annat fall strider stöden mot det gemensamma intresset och kan inte omfattas av undantaget i artikel 87.3 c EG-fördraget.

(90) Visar en objektiv bedömning av efterfråge- och utbudsbetingelserna att det råder strukturell överkapacitet på den marknad inom gemenskapen, där stödmottagaren är verksam, måste omstruktureringsplanen proportionerligt bidra till det mottagna stödet, till omstruktureringen av denna bransch genom att en definitiv kapacitetsminskning eller -nedläggning.

(91) Den marknad där Hiltex är verksamt genomgår för närvarande en omfattande omstrukturering. Enligt föreliggande upplysningar ville Hiltex utöka sin kapacitet i segmentet "lingarn av långfibrer" och samtidigt utöka sina marknadsandelar. Ett företag som mottar omstruktureringsstöd får inte utöka sin produktionskapacitet, såvida inte hela dess existens hänger på detta. Ett sådant undantag måste uttryckligen åberopas och motiveras. I föreliggande fall lämnades inte några förklaringar om varför en utökning av kapaciteten och marknadsandelarna ansågs vara nödvändig.

(92) Dessutom förvärvade Hiltex nya, modernare maskiner för att förbättra effektiviteten och höja produktionskapaciteten. Även om det påstods att en del maskiner skrotats, trodde kommissionen att de möjligen återanvändes inom Uniwear-gruppen. Inom gruppen, som de facto kontrollerade Hiltex, skulle totalkapaciteten därmed inte ha förändrats.

(93) Tyskland har inte lämnat några upplysningar som vederlägger kommissionens betänkligheter. Därför kan kommissionen inte dra slutsatsen att den planerade omstrukturering, som aldrig genomfördes, innehöll tillräckliga åtgärder för att parera eventuell negativ påverkan på konkurrensen.

3. Stöd i förhållande till kostnaderna för och nyttan med omstruktureringen

(94) Stödets omfattning och intensitet måste inskränkas till vad som är absolut nödvändigt för omstruktureringen och stå i proportion till den förväntade nyttan för gemenskapen. Investerarna måste därför bidra till omstruktureringsplanen med egna medel. Stödet måste dessutom beviljas i en form som gör det omöjligt att tillföra företaget överskottslikviditet, som skulle kunna användas till aggressiv, marknadssnedvridande verksamhet, utan koppling till omstruktureringen.

(95) I beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet konstaterade kommissionen att det inte var möjligt att precist bestämma totalbeloppet för omstruktureringskostnaderna utan att exakt veta när omstruktureringen började. Utan en redovisning av dessa kostnader för hela omstruktureringsperioden kunde det inte fastställas om de stöd som beviljats för att täcka dessa kostnader begränsade sig till det strikta minimun som krävdes för omstruktureringen eller om det angivna bidraget från investerarna kan anses vara "påtagligt" i den mening som avses i riktlinjerna. Till följd av bristande information kunde kommissionen inte bedöma vem som i föreliggande fall skulle anses vara investeraren. Dessutom gavs ingen förklaring till varför Hiltex andelsägare inte kunde finansiera omstruktureringen med egna medel. Med hänsyn till bristen på fullständiga uppgifter om investerarna kunde kommissionen inte bedöma om stöden verkligen var nödvändiga. Kommissionen betvivlade för övrigt att kapitalökningen i form av lån, som direkt överfördes till en av andelsägarna i Uniwear-gruppen, kunde anses vara investerarbidrag i den mening som avses i riktlinjerna.

(96) Dessa betänkligheter undanröjdes inte efter inledningen och utvidgningen av det formella granskningsförfarandet. Dessutom antyder de av Tyskland överlämnade upplysningarna att en väsentlig del av investerarnas påstådda bidrag aldrig utbetalats. Eftersom Uniwear Asia begärde sig i konkurs och Jvan Bontognali uppenbarligen är försvunnen, kan det betvivlas om några utestående bidrag alls kommer att betalas. Därför anser kommissionen inte att kriteriet för investerarbidrag uppfyllts.

4. Fullständigt genomförande av omstruktureringsplanen

(97) Ett företag som erhåller omstruktureringsstöd måste fullständigt genomföra den omstruktureringsplan som läggs fram och godkänns av kommissionen. I föreliggande fall väckte Hiltexs olika ägarbyten, med åtföljande ändringar av omstruktureringsplanen, tvivel om huruvida någon plan alls skulle komma att genomföras fullständigt. Dessa tvivelsmål bekräftades därigenom att företaget gick i konkurs och att omstruktureringsplanen inte genomfördes till fullo.

V. SLUTSATS

(98) Kommissionen konstaterar att Tyskland genomfört stödet i fråga i strid med artikel 88.3 i EG-fördraget.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det tyska statliga stödet till förmån för Hirschfelder Leinen und Textil GmbH (Hiltex) på minst 9,978 miljoner tyska mark är inte förenligt med den gemensamma marknaden.

Stödet består av följande åtgärder:

- Det belopp för åtgärd 1 och 2 (direkta investeringsbidrag och investeringsstöd) som överstiger bestämmelserna i den ordning, enligt vilken de beviljats, och som eventuellt ännu inte återbetalats, liksom ränta från och med den dag de beviljades till och med den dag de helt återbetalats.

- Åtgärd 4. Bidrag till genomförandet av en socialplan omfattande 2,221 miljoner tyska mark.

- Åtgärd 5. Bidrag till att täcka förluster på 2,409 miljoner tyska mark.

- Åtgärd 6. Bidrag på 0,249 miljoner tyska mark.

- Åtgärd 7. År 1994 utbetalda bidrag på 0,022 miljoner tyska mark.

- Åtgärd 8. Bidrag till projektfrämjande verksamhet på 1,050 miljoner tyska mark.

- Åtgärd 9. Bidrag till främjande av sysselsättningen på 0,281 miljoner tyska mark.

- Åtgärd 10. Bidrag till att täcka skyldigheter på 0,070 miljoner tyska mark.

- Det belopp i åtgärd 13 som överskrider bestämmelserna i privatiseringsavtalet, dvs. 0,374 miljoner tyska mark.

- Åtgärd 17. Investeringsstöd på 0,859 miljoner tyska mark.

- Åtgärd 18. Direkta investeringsbidrag på 1,597 miljoner tyska mark.

- Åtgärd 27. Bidrag på 479 tyska mark.

- Åtgärd 27 a. Investeringsstöd som endast uppges ha utbetalts till ett belopp av 0,710 miljoner tyska mark.

- Åtgärd 31. Räntesubventioner för 0,136 miljoner tyska mark.

Artikel 2

1. Tyskland skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att från mottagaren återkräva det olagligt beviljade stöd som avses i artikel 1.

2. Återkravet skall ske utan dröjsmål och i enlighet med förfarandena i tysk lagstiftning, förutsatt att dessa förfaranden gör det möjligt att omedelbart och effektivt genomföra kommissionens beslut. Det stöd som skall återkrävas skall även innefatta ränta som löper från och med den dag då stödet stod till stödmottagarens förfogande fram till den dag då det återbetalats. Räntan skall beräknas på grundval av den referensränta som används vid beräkningen av bidragsekvivalenten inom ramen för regionalstöd.

Artikel 3

Tyskland skall inom två månader efter delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland.

Utfärdat i Bryssel den 30 januari 2002.

På kommissionens vägnar

Mario Monti

Ledamot av kommissionen

(1) EGT C 272, 23.9.2000.

(2) EGT C 87, 17.3.2001, s. 2.

(3) Treuhandanstalt inställde sin verksamhet den 31 december 1994. Från och med 1995 förenades några av de företag som skulle privatiseras under Berlin Management Beteiligungsgesellschaft mbH (BMGB), där ytterligare fem holdingbolag (MKG) kallade Managementkommandit-gesellschaften, grupperats. Dessa var indelade efter industrisektor: tillverkningsindustri, metall, stålproduktion etc. BMGB var ansvarig för omstruktureringen och därefter privatiseringen av företagen. År 1998 överfördes de företag som kvarstod i BMGB till Treuhands efterföljare BvS.

(4) Av balansräkningen från december 1996 framgår att gruppen hade 549 anställda (mot 438 året innan), en omsättning på 23,448 miljoner euro och en balansomslutning på totalt 41,279 miljoner euro.

(5) I december 1996 sysselsatte PEX 152 anställda medan omsättningen låg på 8,376 miljoner euro och tillgångarna uppgick till 7,048 miljoner euro.

(6) Uniwear SA:s årsberättelse för 1996, s. 3 (översättning).

(7) År 1998 hade Lys Lieve en omsättning på 4,806 miljoner euro och en balansomslutning på sammanlagt 7,743 miljoner euro och företaget hade 86 anställda.

(8) Numera: Bridge Machie Textile International.

(9) Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget, artikel 13.1, EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.

(10) EGT L 104, 30.4.1996, s. 4.

(11) THA-stödordning N 768/94 (SG (95) D/1062).

(12) N 493/97, SG (98) D/ 1836, 3.3.1998.

(13) Den ordning som nämns i fotnot 12 möjliggör privatiseringslån till företag med färre än 250 anställda, varvid lånen inte får överstiga 50 miljoner tyska mark.

(14) Meddelande från kommissionen till medlemsstaterna (EGT C 307, 13.11.1993) gällande direktiv 80/723/EEG av den 25 juni 1980 om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga företag (EGT L 195, 29.7.1980). Punkt 33 i kommissionens meddelande om tillämpningen av artiklarna 92 och 93 i EG-fördraget samt artikel 61 i EES-avtalet om statligt stöd i flygtrafiken (EGT C 350, 10.12.1994). Se även ärendena Chemieanlagenbau Staßfurt (EGT L 130, 26.5.1999), C 30/98 Wildauer Kubelwelle, NN 4/99 Esda Feinstrumpffabrik, Lautex Weberei und Veredlung (EGT C 387, 12.12.1998).

(15) Se även punkt 3.4 i ovannämnda THA-stödordningen, enligt vilken anmälan måste ske när THA, eller dess efterföljare, avstår från sina anspråk inom ramen för kontraktsförvaltningen gentemot företag med över 250 anställda och förpliktelser som överstiger 50 miljoner tyska mark.

(16) Se fotnot 11.

(17) EGT C 368, 23.12.1994, s. 12.