Riktlinjer för demonstrationsprojekt inom Life-miljö

I enlighet med artikel 4.4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1655/2000 om det finansiella instrumentet för miljön (Life)

(2000/C 308/02)

Den 17 juli 2000 antog Europaparlamentet och rådet förordning (EG) nr 1655/2000 om det finansiella instrumentet för miljön (Life). Förordningen är den nya rättsliga grunden för den tredje etappen inom Life (perioden 2000-2004). I detta dokument omnämns den som Life-förordningen eller förordningen.

Den ... fastställde Europeiska kommissionen riktlinjerna för demonstrationsprojekt inom Life-miljö.

I artikel 4 i den nya Life-förordningen (Life-miljö) föreskrivs det att rijktlinjer skall fastställas för demonstrationsprojekt för att främja samverkan mellan demonstrationsåtgärderna och de vägledande principerna för gemenskapens miljöpolitik för att bidra till en hållbar utveckling(1). I detta dokument återfinns riktlinjer för lämpliga kandidater för Life-miljö, dvs. personer eller organisationer som är etablerade inom Europeiska unionen eller i de kandidatländer som har ingått särskilda avtal för detta. Under perioden 2000-2001 deltar kandidatländerna Estland, Lettland, Ungern, Rumänien och Slovenien i Life.

I dokumentets första del ges bakgrundsinformation om Life-instrumentet enligt förordningen, och om delområdet Life-miljö. Den andra delen innehåller en redogörelse för förordningens fem temaområden för demonstrationsprojekt, och för de målsättningar inom gemenskapspolitiken som är relevanta för de olika temaområdena. Det framgår också hur demonstrationsprojekt inom Life-miljö kan bidra till att uppnå dessa mål, och om annan gemenskapsfinansiering inom liknande områden eller samma områden med andra mål förekommer.

I tillägg till dessa riktlinjer finns det dessutom en informationsbroschyr som ger praktisk vägledning vid ansökan om finansiering från Life-Miljö. Informationen finns på webb-sidan för Life på följande adress: http://europa.eu.int/comm/life/envir/infopk/index-en.htm

1. FAKTA OM LIFE OCH LIFE-MILJÖ

1.1 Räckvidden för Life

1. Det allmänna målet är att Life skall bidra till att genomföra, förnya och utveckla gemenskapens miljöpolitik och miljölagstiftning, särskilt vad gäller integrering av miljöaspekterna i den övriga politiken, samt till att uppnå en hållbar utveckling i gemenskapen.

2. Life är finansiellt instrument inom tre stora åtgärdsområden: natur, miljö och tredje land. Syftet för alla tre åtgärdsområdena är att förbättra miljön, men varje område har särskilda prioriteringar.

a) Life-natur omfattar åtgärder som syftar till bevarandet av vilda djur och växter och naturliga livsmiljöer av intresse för gemenskapen.

b) Life-miljö omfattar innovativa demonstrationsåtgärder för näringslivet och lokala myndigheter samt förberedande åtgärder för att stödja gemenskapens lagstiftning och politik.

c) Life-tredje land omfattar tekniskt bistånd till tredje land vid Medelhavet och Östersjön.

3. Den tredje etappen av Life (2000-2004) har en budget på 640 miljoner euro, varav 47 % är öronmärkt för Life-miljö, 47 % för Life-Natur och 6 % för Life-Tredje land.

1.2 Life-miljö

1. Det särskilda målet för Life-miljö är att bidra till utvecklingen av innovativa och integrerade tekniker och metoder samt att främja utvecklingen av gemenskapens miljöpolitik.

2. För att nå detta mål koncentrerar Life-miljö sig på två olika typer av projekt: demonstrationsprojekt och förberedande projekt.

3. Dessa riktlinjer avser endast demonstrationsprojekt. Kommissionen kommer på ad hoc-basis att göra en separat förslagsinfordran avseende förberedande projekt.

4. Demonstrationsprojekt inom Life-miljö bör syfta till att nå målet dels enligt punkt 1 ovan, dels enligt en av de följande mera specifika målen:

a) Utveckling av markanvändning och planering: integrera miljöhänsyn och hållbar utveckling i markanvändning och fysisk planering, inbegripet i stads- och kustområden(2), eller

b) Vattenförvaltning: främja en hållbar förvaltning av grund- och ytvatten, eller

c) Miljöpåverkan från ekonomisk verksamhet: minimera miljöpåverkan från ekonomisk verksamhet, särskilt genom utveckling av miljövänlig teknik och genom förebyggande åtgärder, som t.ex. minskning av växthusgaser, eller

d) Avfallshantering: förebygga, återanvända, utnyttja och återvinna alla typer av avfall, och säkerställa en sund hantering av avfallsflödet, eller

e) Integrerad produktpolitik: minska miljöbelastningen från produkter genom ett integrerat förfarande för tillverkning, distribution, konsumtion och hantering i slut av livscykeln, inbegripet utveckling av miljövänliga produkter.

5. Demonstrationsprojekten måste syfta till att undersöka en innovativ lösning på ett miljöproblem och måste resultera i konkreta, praktiska projektresultat. De måste genomföras på en nivå som tillåter utvärdering av den tekniska och ekonomiska genomförbarheten vid införande av lösningen i stor skala.

6. Life-miljö är inte avsett för forskning och investering i befintlig teknologi eller infrastruktur. Life-miljö syftar till att överbrygga klyftan mellan forsknings- och utvecklingsresultaten och ett brett genomförande.

Härvidlag uppmanas demonstrationsprojekt som utspringer ur resultat från framgångsrika projekt inom ramen för avslutade eller fungerande utvecklingsprogram för forskning och teknologi inom miljöområdet att söka.

2. RIKTLINJER FÖR DEMONSTRATIONSPROJEKT

1. I Life-förordningen om Life-miljö fastställs fem temaområden (se avsnitt 1.2.4 ovan) som hänför sig till olika politiska områden, åtgårder och lagstiftning inom gemenskapens miljöpolitik. Syftet med följande riktlinjer är att presentera dessa politikområden för de sökande, ange de främsta målen för gemenskapspolitiken inom dessa områden, samt ge hänvisningar till relevanta delar av gemenskapslagstiftningen.

2. Projekt som finansieras genom Life skall vara av intresse för gemenskapen. De bör bidra till att göra det möjligt att utveckla, genomföra och förnya gemenskapens miljöpolitik och miljölagstiftning, särskilt vad gäller integrering av miljöaspekterna i den övriga politiken, samt till att uppnå en hållbar utveckling i gemenskapen. De sökande bör därför ha kunskap om den viktigaste lagstiftningen och utvecklingen på de politikområden som rör Life. Dessa riktlinjer är avsedda att fylla detta syfte. Det bör understrykas att riktlinjerna endast är vägledande.

3. Fastän riktlinjerna är angivande ger de en bra bild av gemenskapens miljöpolitik och miljölagstiftning som projekt skall bidra till. Att projektförslagen helt och hållet skall hörsamma riktlinjerna är emellertid inte en grundförutsättning för att bli vald. Urvalet kommer att göras på grundval av en jämförelse av deras fördelar enligt kriterierna i Life-förordningen.

4. Vid behov har hänvisning gjorts till andra gemenskapsprogram som berör liknande teman. Dessa hänvisningar är inte uttömmande. Sökandena bör kontrollera om målen i andra gemenskapsprogram bättre motsvarar deras projekt.

5. För ytterligare information om den europeiska miljöpolitiken och om andra gemenskapsprogram uppmanas sökandena att läsa de dokument som anges i fotnoterna och uppsöka webbplatsen Europa på adressen http://www.europa.eu.int/

2.1 Markanvändning och fysisk planering

1. Detta avsnitt behandlar det första temaområdet: integration av miljöhänsyn och hållbar utveckling inom markanvändning och fysisk planering, inbegripet i stads- och kustområden.

2. Ett viktigt mål för Life-Miljö är att finansiera projekt som i ett senare skede kan fungera som goda exempel vid utformningen av regionalpolitik, inbegripet gemenskapens strukturfonder, sammanhållningsfonden och det strukturpolitiska instrumentet inför anslutningen för kandidatländerna.

3. I detta syfte uppmuntras projektförslag från organisationer med direkt ansvar för fysisk planering (däribland lokala myndigheter) och som främjar allmänhetens deltagande i lokala beslut, liksom deltagande av alla berörda sociala och ekonomiska aktörer.

4. Annan gemenskapsfinansiering på området: gemenskapsinitiativ (Interreg(3), Leader(4) och Urban(5)) samt europeiska regionala utvecklingsfonden(6) för innovativa åtgärder.

5. Inom temaområdet markanvändning och fysisk planering omfattas områdena stadsmiljö, luftkvalitet och bullerbekämpning och integrerad kustområdesförvaltning av nya åtgärder eller ny lagstiftning. Förslag till demonstrationsprojekt inom dessa områden är därför särskilt välkomna.

2.1.1 Stadsmiljö

1. I oktober 1998 antog kommissionen ett meddelande om ett handlingsprogram för en hållbar utveckling i Europeiska unionens städer(7). I meddelandet anger man riktlinjerna för den framtida gemenskapspolitiken på detta område och betonar behovet av en integrerad strategi för miljöstyrning, fysisk planering och markanvändning, vilket gör det nödvändigt att samordna befintliga initiativ och likrikta dem med principerna om hållbar utveckling och principerna i lokala Agenda 21.

2. Inom ramen för detta handlingsprogram är följande typer av projekt särskilt intressanta:

a) Projekt som syftar till kombinerad användning av flera olika typer av styrmedel (reglerande, ekonomiska och skattemässiga styrmedel samt information) för att införa miljösynpunkter i ekonomisk och samhällelig politik inom lokala myndigheter.

b) Projekt som syfter till att beskriva och minska städernas ekologiska fotavtryck(8) eller andra liknande hållbarhetsbegrepp såsom ekologiskt utrymme(9).

c) Projekt som försöker uppnå flera olika miljömål genom fysisk planering.

3. Annan gemenskapsfinansiering på området: Femte ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling, nyckelåtgärden "Morgondagens stad och kulturarv"(10). Särskilda demonstrationsprojekt om kulturarvet betraktas inte som prioriterade inom ramen för Life-miljö.

4. I städer där ett program planeras eller genomförs inom ramen för gemenskapsinitiativet Urban(11) skall eventuella sökande försöka integrera sina miljöprojekt inom denna ram i stället för att föreslå ett isolerat projekt inom Life-miljö.

2.1.2 Luftkvalitet och bullerbekämpning

1. Under det senaste årtiondet har koncentrationen av svaveldioxid i luften minskat avsevärt tack vare industrins och energisektorns insatser. Fastän Auto-oil II förväntas ge bra resultat är koncentrationen av kväveoxider, flyktiga organiska ämnen, ozon och partiklar en källa till oro i de flesta europeiska städer och kan vara föremål för demonstrationsprojekt.

2. På detta område har Life-miljö till uppgift att stödja ramdirektivet om luftkvaliteten(12). I ramdirektivet föreskrivs att samhällen med mer än 250000 invånare och områden med hög luftföroreningsnivå skall definiera och genomföra åtgärdsprogram för att förbättra luftkvaliteten. Inom ramen för Life-miljö kan stöd ges till de mest innovativa åtgärderna inom program vars syfte är att uppfylla målen i detta direktiv, eller åtgärder som är nödvändiga för att sätta igång, övervaka och utvärdera resultat av sådana program.

3. Life-miljö är även avsett för demonstrationsprojekt som syftar till att förklara nya metoder för övervakning av luftkvaliteten giltiga och att öka allmänhetens medvetande, t.ex. projekt som rör bioindikatorer(13).

4. I november 1996 gav kommissionen ut en grön bok(14) i syfte att starta en debatt om framtidens bullerpolitik. Projektförslag på detta område kan särskilt avse följande teman:

a) Validering på europeisk nivå av indikatorer på bullerexponering och simulering av eventuella effekter av beslut inom fysisk planering.

b) Innovativa strategier för information till allmänheten på grundval av en tillräcklig kartläggning av bullernivåerna.

c) System för att stödja beslutsfattandet, utformning av planer för bullerbekämpning i stadsområden, övervakning och utvärdering av resultat från politik på detta område.

5. Transporters inverkan på luftkvaliteten och bullernivån kan också vara föremål för demonstrationsprojekt. Dessa projekt kan inbegripa initiativ avseende hållbar rörlighet, styrning av kollektivtrafiken och hållbara system för flygtransport.

6. Annan gemenskapsfinansiering på området: Femte ramprogrammet för konkurrenskraftig och hållbar tillväxt, nyckelåtgärden "Hållbar rörlighet och intermodalitet", "Morgondagens stad och kulturarv"(15).

2.1.3 Integrerad kustområdesförvaltning

1. Det uppstår allt fer konflikter om hur kustområdena och deras naturresurser (i havet och på land) skall användas, samtidigt som institutionella och politiska problem stegvis leder till en förstöring som ibland är omöjligt att reparera.

2. Mot bakgrund av resultaten från ett demonstrationsprogram(16) som genomfördes under perioden 1995-1999 planerar kommissionen att ta fram en europeisk strategi för integrerad kustområdesförvaltning (integrated coastal zone managament, ICZM). Strategin skulle kunna grunda sig på vissa principer som innebär att en hållbar förvaltning av kustområdena skall:

a) bygga på ett integrerat territoriellt synsätt som omfattar alla mänskliga och naturliga system som har inverkan på kustområdena, och som arbetar med naturliga processer,

b) i samband med planering bygga på deltagande framförallt av alla berörda organ samt olika administrativa och territoriella nivåer t.o.m. på regional nivå om nödvändigt, för att uppnå samförstånd,

c) utnyttja en kombination av olika styrmedel (reglerande och ekonomiska styrmedel, frivilliga överenskommelser, tekniska lösningar, information, forskning och utbildning),

d) säkerställa att besluten är förenliga med särskilda lokala förhållanden, och inte utesluter alternativ för framtiden.

3. Life-miljö kan främja denna politik genom finansiering av projekt som bygger på dessa principer. Det är särskilt intressant med projekt som berör kustområden som utnyttjas på flera olika och oförenliga sätt, eller där området har en snabbt växande (bofast eller säsongsbunden) befolkning, eller där markanvändningen har genomgått en kraftig förändring.

2.2 Vattenförvaltning

1. Detta avsnitt behandlar det andra temaområdet: främjande av en hållbar förvaltning av grundvatten och ytvatten.

2. Trycket på vattenresurserna är fortfarande högt, i kvalitativa såväl som kvantitativa termer. I Europeiska miljöbyråns rapport(17) (Environment in the European Union at the turn of the century, juni 1999) belyses de framsteg som gjorts, särskilt i norra Europa, när det gäller föroreningar från organiska ämnen och fosfater. Övergödningen av kustvatten och i vissa fall havsvatten på grund av höga koncentrationer av nitrater i ytvattnet är fortfarande ett problem, liksom föroreningen av grundvattnet, som främst beror på nitrater från diffusa källor inom jordbruket.

3. Projektförslag bör företrädesvis vara inriktade på följande teman:

a) Vattenförvaltning i avrinningsområden. Life-miljö har utformats för att stödja det kommande ramdirektivet om vatten(18). Projekten skall syfta till att testa genomförandet av globala och samordnade åtgärder i avrinningsområden, dvs. åtgärder som rör alla vattenresurser i avrinningsområdet (sött ytvatten, grundvatten, vatten i övergångsområdet, kustvatten, växelverkan mellan vattenförekomster) och som innefattar samtliga berörda deltagare.

b) Grundvattenskydd. Demonstration av innnovativa metoder för förvaltning och rehabilitering av grundvatten inbegripet övervakning och minskning av förorenande ämnen, växelverkan med ytvatten, minskning av efterfrågan, lösning av konflikter beträffande användningen och förhindrande av ekologiska skador som främst beror på föroreningar från diffusa källor.

c) Avloppsvatten. Det finns ett behov av projekt med inriktning på innovativa lösningar på specifika problem för små samhällen och privata eller halvkollektiva reningssystem. Projekt som syftar till återanvändning av avloppsvatten efter rening och återanvändning av dräneringsvatten från jordbruket är också intressanta. Kollektiva system för rening av avloppsvatten kan beaktas om projekten innebär demonstration av viktiga tekniska innovationer.

d) Förebyggande eller minskning av förorening i vatten från diffusa eller spridda källor. Här finns ett behov av innovation och demonstration av bra metoder inom jordbruk och markanvändning, och av att utvärdera metodernas positiva miljöeffekter. Det skulle till exempel vara av intresse att testa och utvärdera tekniken med buffertzoner, där planteringar begränsar avrinningen till ytvattenförekomster.

e) Planering och organisatoriska aspekter av vattenförvaltningen. Projekten kan vara inriktade på att lösa följande långsiktiga utmaningar:

- Markanvändningens inverkan på översvämningsrisken och på vattenresursernas kvalitet och kvantitet.

- Kombinerade kvalitativa/kvantitativa effekter (koncentration av förorenande ämnen vid lågt vattenflöde, sammanhängande vattenavrinningsområden, inverkan uppströms respektive nedströms av interventioner som ändrar vattnets strömning och mängd).

- Konflikter om vattenanvändningen mellan jordbruk, turism, industri och lokala förbrukare.

- Ekonomiska och sociala aspekter på vattenefterfrågan.

- Förstöring av stora transnationella vattenförekomster, allvarlig försurning.

4. Annan gemenskapsfinansiering på området: Femte ramprogrammet för konkurrenskraftig och hållbar tillväxt(19), energi, miljö och hållbar utveckling i synnerhet nyckelåtgärderna "Hållbar vattenförvaltning och vattenkvalitet"(20), gemenskapsinitiativet Interreg(21).

2.3 Miljöpåverkan från ekonomisk verksamhet

1. Detta avsnitt behandlar det tredje temaområdet: minimering av miljöpåverkan från ekonomisk verksamhet, särskilt genom utveckling av ren teknik och genom förebyggande åtgärder, bl.a. minskning av gaser som bidrar till växthuseffekten.

2. Betydande åtgärder eller lagstiftning håller på att införas inom nedanstående politikområden. Förslag till demonstrationsprojekt inom dessa områden är därför särskilt välkomna.

2.3.1 Ren teknik

1. Med ren teknik avses nya industriella processer eller ändringar av befintliga processer som syftar till att minska miljöbelastningen och minska konsumtionen av energi och råvaror.

2. Speciellt på detta område uppmuntrar Life-miljö projekt som antingen föreslås av små eller medelstora företag inom alla industrisektorer, eller där sådana företag är nära involverade, för att hjälpa dem att klara av de tekniska och ekonomiska hindren för utveckling av ren teknik.

3. Life-miljö är även avsett att stödja genomförandet av direktivet om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (IPPC)(22). Enligt detta direktiv krävs att näringsidkare inom flera olika industrisektorer och andra sektorer (förtecknade i bilaga I till direktivet) skall följa förbruknings- och utsläppsnormer som baserar sig på bästa tillgängliga teknik enligt vad som beskrivs i referensdokument som upprättas av byrån för samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar i Sevilla, Spanien. Vid inlämnande till Life av projektförslag som berör sektorer där referensdokument har antagits skall man tydligt beskriva graden av innovation i jämförelse med den i dessa dokument beskrivna bästa tillgängliga tekniken. Vid inlämnande av projektförslag inom sektorer där referensdokument ännu inte har utarbetats, bör man i största möjliga mån sträva efter att tillhandahålla den typ av information med hänsyn till bästa tillgängliga teknik i bilaga IV i direktivet.

4. Annan gemenskapsfinansiering på området: Femte ramprogrammet för konkurrenskraftig och hållbar tillväxt, nyckelåtgärden "Innovativa produkter, processer, organisation"(23).

2.3.2 Integrerad miljöstyrning

1. Inom detta område främjar gemenskapspolitiken en fortsatt förbättring av företagens miljöprestationer genom hela den industriella produktionskedjan utöver vad som krävs enligt lag eller i brist på lagstiftning och uppmuntrar till informationspridning om goda metoder när det gäller miljöstyrning och integrera dem i hela den industriella produktionskedjan.

2. Gemenskapens system för miljöstyrning och miljörevision(24) (EMAS) är under granskning och kommer att utvidgas till andra sektorer än industrin, däribland den offentliga sektorn. Life-miljö välkomnar demonstrationsprojekt för att underlätta genomförandet av den nya EMAS-förordningen, särskilt projekt inom andra sektorer än industrin. Life-miljö önskar också motta projekt som syftar till att stödja genomförandet av EMAS i länder och sektorer där deltagandet är lågt eller skulle kunna förbättras(25).

3. Inom Life-miljö kan finansiering ske även av pilotprojekt som går längre än miljöstyrning, och omfattar hållbar utveckling, vilket eventuellt kan leda till utveckling av revisionsordningar för en hållbar utveckling.

2.3.3 Minskning av utsläpp av gaser som bidrar till växthuseffekten

1. I Kyoto-protokollet som antogs i december 1997 fastställs kvantitativa mål för minskning av växthusgaser(26) i industriländerna. Europeiska gemenskapen har åtagit sig att minska sina utsläpp med 8 % mellan 2008 och 2012 jämfört med 1990 års utsläppsnivåer.

2. Förutom olika åtgärder som de ekonomiska sektorer, varifrån utsläppen av växthusgaser utspringer från, siktar mot, finns det enligt Kyoto-protokollet ett antal flexibilitetsmekanismer. Den mest kända av dessa mekanismer är systemet för internationell handel i utsläppsrättigheter för växthusgaser. Protokollet tillhandahåller emellertid också andra mekanismer som går ut på att utveckla verksamhet och projekt som gör det möjligt att minska utsläppen, eller att öka gasernas upptagning med hjälp av kolsänkor. De utsläppsminskningar som uppnås på detta sätt skall vara större än de som normalt skulle äga rum om dessa verksamheter eller projekt inte hade utvecklats.

3. För att bidra till detta uppmuntras förslag till projekt inom Life-miljö som inriktar sig på att utveckla innovativ teknik eller innovativa metoder för att minska utsläpp av växthusgaser, särskilt från industri, energi, transport, jordbruk och avfallshantering. Projekt inom ovannämnda sektorer som enbart avser energibesparingar uppmuntras inte eftersom denna aspekt täcks av andra gemenskapsinstrument. Projekten bör göra det möjligt att kvantifiera utsläppsminskningen och visa att minskningen inte skulle ha varit möjlig ändå.

4. Annan gemenskapsfinansiering på området: Femte ramprogrammet, nyckelåtgärderna "Globala förändringar, klimat och biologisk mångfald"(27), och "Renare energisystem inbegripet förnybara energikällor"(28).

2.3.4 Hållbar turism

1. På detta område bör projektförslag iom ramen för Life-miljö fokusera på att utveckla miljövänliga turistaktiviteter för alla relevanta parter.

2. Nedanstående typer av projekt är särskilt välkomna.

a) Demonstrationsprojekt som syftar till en mer exakt bedömning av turismens miljöbelastning och demonstration av lösningar inom miljöns bärförmåga och ekosystemets återhämtningsförmåga.

b) Utveckling och testning av lämpliga miljöindikatorer för att mäta turistföretagens och turistmålens aktiviteter liksom även demonstration av integrerade bedömningsmetoder som innefattar alla berörda parter.

c) Experimentell tillämpning av miljöstyrning och metoder för ekomärkning inom alla sektorer av turism, företag och turistmål med deltagande av lokala myndigheter när det behövs.

d) Demonstrationsprojekt och experimentella ansökningar för ekonomiska instrument som syftar till att integrera en miljödimension i de mest känsliga turistsektorerna (transport, markanvändning, avfall, vatten, energiresurser).

e) Innovativ teknik och metoder för rehabilitering av identifierade turistplatser som försämrats av massturismen med en infallsvinkel som genom strategisk och samordnande planering hjälper att undvika och åtgärda förfallet med hänsyn till principen om att förorenaren betalar.

f) Demonstrationsprojekt som syftar till att minska det tryck som turistströmmen skapar under högsäsongen genom inter alia, utvecklande av samarbete och höjande av medvetenheten hos berörda parter.

g) Demonstrationsprojekt som syftar till innovativa angreppssätt för att implementera miljökvalitet benchmarking för både företag och turistmål.

2.4 Avfallshantering

1. Detta avsnitt behandlar det fjärde temaområdet för demonstrationsprojekt inom Life-miljö i Life-förordningen - förebyggande, återanvändning, utnyttjande och återvinning av alla olika former av avfall samt sund avfallshantering.

2. I juli 1996 antog kommissionen ett meddelande om revidering av gemenskapens strategi för avfallshantering(29). Prioriterade områden är i följande ordning: för det första, förebyggande åtgärder avseende genereringen av avfall, sedan återvinning av avfall i dess tre dimensioner - återanvändning, återvinning och energiåtervinning från avfall - och slutligen, säkert omhändertagande av avfall som huvudsakligen utförs genom avfallsförbränning utan energiåtervinning och avfallsdeponering. Inom återvinningsbegreppet - då miljömässigt sunt - föredras återanvändning (däribland kompostering och anerob nedbrytning av biologiskt avfall) framför energiåtervinning från avfall.

3. Dessutom ägnar gemenskapspolitiken särskild uppmärksamhet åt avfall som betraktas som farligt eller skrymmande.

4. Behovet av demonstrationsprojekt på detta område har samma prioriteringsordning som den övergripande strategin. I första hand innovativ teknik och innovativa metoder som förebygger generering av alla olika former av avfall och i andra hand återvinningsteknik och hanteringsmetoder som är särskilt inriktade på nedan angivna avfallsflöden. Projektförslag som enbart avser avfallsinsamling eller -deponering bör endast lämnas in om de innebär demonstration av viktiga innovationer.

5. Annan gemenskapsfinansiering på området: Femte ramprogrammet, nyckelåtgärderna "Innovativa produkter, processer, organisation"(30) och "Morgondagens stad och kulturarvet"(31).

2.4.1 Förpackningar och plast

1. Projekt som syftar till att minska produktionen av förpackningsavfall vid källan kommer att prioriteras. I andra hand ges stöd till projekt som möjliggör återanvändning av förpackningar av andra material än glas. Återvinning av förpackningsmaterial, däribland biologiskt nedbrytbar plast, är också intressanta.

2. När det gäller plast är källsortering att föredra framför komplicerad sortering i efterhand av blandade plasttyper. Projekt för märkning av plast för att stödja källsortering uppmuntras. När det gäller återvinning av plast bör särskild uppmärksamhet ägnas åt slutproduktens kvalitet, dess användningsändamål och om den har lång hållbarhet, liksom möjligheterna till återvinning vid livscykelns slut.

3. Vad gäller återanvändning av plaster är kvaliteten, användningen och marknadsavsättningen av slutprodukten, slutproduktens långa hållbarhet och förmåga att återanvändas vid livscykelns slut och minimeringen av tillskott av nya polymerer i återanvändningsprocessen föremål för särskild uppmärksamhet från kommissionen. Projekt som behandlar PVC-plaster borde främja återanvändningen - mekanisk, kemisk (som råmaterial) eller annat - och även undvika att sätta till ämnen som innehåller tungmetaller och, om möjligt främja avskiljandet av tungmetaller från PVC-platser. Dessa principer bör också gälla andra platser som innehåller tungmetaller.

2.4.2 Farligt avfall och problemavfall

1. Källsortering av avfall är ofta en förutsättning för att avfallet skall kunna renas eller återvinnas. Projekt som syftar till att optimera källsorteringen eller utveckla den till att omfatta problemavfall som fortfarande inte källsorteras välkommas.

2. Dessutom välkomnas projekt som syftar till utveckling av återvinningsteknik särskilt för följande avfallsflöden: elektrisk och elektronisk utrustning, batterier och ackumulatorer, använd olja, begagnade däck och uttjänta fordon.

2.4.3 Skrymmande avfall

1. Bygg- och rivningsavfall. Projekt som behandlar selektiv rivning och källsortering av byggnadsavfall välkomnas. Life-miljö stöder också transformationen av granulat från rivningsavfall till betong.

2. Slam från vattenreningsverk. Projekt som syftar till en säker användning av slam eller slamprodukter för jordförbättring uppmuntras, liksom projekt för att ta fram alternativa metoder för återvinning av slam.

3. Biologiskt nedbrytbart avfall. En avgörande aspekt för projekt av denna typ är att de skall inbegripa källsortering av avfall. Det finns ett särskilt stort behov av projekt som är inriktade på att förbättra metoderna för kompostering.

2.5 Integrerad produktpolitik

1. Detta avsnitt behandlar det femte temaområdet - minskad miljöpåverkan från produkter genom ett integrerat arbetssätt för tillverkning, distribution, konsumtion och hantering i slutet av livscykeln, vilket också omfattar utveckling av miljövänliga produkter.

2. Integrerad produktpolitik är ett relativt nytt område inom gemenskapens miljöpolitik. Dess mål är att produkternas hela livscykel skall beaktas.

3. Utvecklingen av miljövänliga och ekologiska produkter som uppfyller målet att miljökraven skall beaktas vid deras utformning och användning förutsätter djupgående förändringar i produktions- och konsumtionsvanorna.

4. Inom detta temaområde är därför nedanstående områden av särskilt intresse för Life-miljö och projekt med sådan inriktning är särskilt välkomna.

2.5.1 Ekodesign, miljöeffektivitet och gröna finansiella produkter

1. Miljöanpassad produktdesign (ekodesign) beaktar produkternas livscykel för att minska miljöbelastningen under hela livscykeln (som innefattar råmaterial, tillverkning, distribution, användning och avfallsbehandling).

2. Miljöeffektivitet är ett begrepp som grundar sig på att minska intensiteten i den ekonomiska verksamheten, dvs. den direkta och indirekta globala belastningen på naturresurser i form av råvaror eller energi. Som ett resultat av detta synsätt kan en tjänst anses utgöra ett mer hållbart sätt att uppfylla ett visst behov än direkt konsumtion av varor.

3. Inom detta område finns det ett behov av demonstrationsprojekt som syftar till att utveckla användningen av ekodesign och begreppet miljöeffektivitet, sprida information om ekodesignade produkter, bedöma denna informations inverkan på tillverknings- och konsumtionsvanorna. Särskild uppmärksamhet bör riktas på om små eller medelstora företag är involverade i projektet.

4. Demonstrationsprojekt kan även syfta till tekniskt stöd till utvecklingen av finansiella produkter som tar hänsyn till miljön (aktie- och obligationsfonder, lån eller försäkringar kopplade till miljökriterier).

5. Annan gemenskapsfinansiering på området: Femte ramprogrammet, nyckelåtgärden "Innovativa produkter, processer, organisation"(32).

2.5.2 Miljömärken och miljömärkning

1. Projekt som koncentrerar sig på att främja befintliga miljömärken (typ I), deras spridning genom att skapa partnerskap och nätverk välkomnas.

2. Projekten kan även avse miljöinformation som certifieras av oberoende experter, med koppling till den nya standarden ISO 14025(33) (typ III, ekoprofilmärken, produkt datasidor).

3. Dessutom är märkning av tjänster av intresse för gemenskapspolitiken, särskilt initiativ som rör produktrelaterade tjänster i enlighet med målen för gemenskapens nya Ekomärkningsförordnande för tilldelning av miljömärke(34) och de nya utvecklingarna av standarden ISO 14024 på tjänster (typ I-märken).

(1) Med hållbar utveckling menas tre dimensioner: miljö, ekonomisk och samhällelig.

(2) Hänsyn bör tas till olika lokala och regionala instanser i det integrerade och följdriktiga territoriella angreppssättet.

(3) Meddelande från kommissionen till medlemsstaterna av den 28 april 2000 om fastställande av riktlinjer för ett gemenskapsinitiativ för transeuropeiskt samarbete som syftar till att stimulera harmonisk och balanserad utveckling i Europa - Interreg III (EGT C 143, 23.5.2000).

(4) Kommissionens meddelande till medlemsstaterna av den 14 april 2000 om fastställande av riktlinjer för gemenskapsinitiativet för landsbygdens utveckling - Leader+ (EGT C 139, 18.5.2000).

(5) Meddelande från kommissionen till medlemsstaterna av den 28 april 2000 om fastställande av riktlinjer för ett gemenskapsinitiativ för ekonomisk och social förnyelse av städer och förorter som befinner sig på tillbakagång för att främja hållbar stadsutveckling Urban II (EGT C 141, 19.5.2000).

(6) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1783/1999 (EGT L 213, 13.8.1999).

(7) KOM(1998) 605.

(8) Det ekologiska fotavtrycket är det område produktivt land som krävs för att tillgodose en given befolknings konsumtion av resurser och ta hand om dess avfall, oberoende av var detta landområde ligger.

(9) Med ekologiskt utrymme avses de resurser som är tillgängliga för konsumtion i dag utan att äventyra kommande generationers tillgång till resurser av samma mängd och kvalitet.

(10) Rådets beslut 1999/170/EG (EGT L 64, 12.3.1999).

(11) Riktlinjer för gemenskapsinitiativet Urban: KOM(1999) 477 slutlig.

(12) Rådets direktiv 96/62/EG (EGT L 296, 21.11.1996).

(13) Bioindikatorer är organismer eller organismsamhällen som reagerar på miljöns inverkan genom att ändra sina livsfunktioner och/eller sin kemiska struktur och därför kan användas för att dra slutsatser om miljötillståndet.

(14) KOM(96) 540 slutlig

(15) Rådets beslut 1999/169/EG (EGT L 64, 12.3.1999).

(16) KOM(95) 511 slutlig.

(17) Europeiska miljöbyråns informationsavdelning , Kongens Nytorv 6 , DK - 1050 Köpenhamn.

(18) Kommissionens förslag KOM(97) 49 slutlig (EGT C 184, 17.6.1997), senast ändrat genom KOM(1999) 271.

(19) Rådets beslut 1999/169/EG (EGT L 64, 12.3.1999).

(20) Rådets beslut 1999/170/EG (EGT L 64, 12.3.1999).

(21) Riktlinjer för gemenskapsinitiativet Interreg: KOM(1999) 479 slutlig.

(22) Direktiv 96/61/EG (EGT L 257, 10.10.1996).

(23) Rådets beslut 1999/169/EG (EGT L 64, 12.3.1999).

(24) Förordning (EEG) nr 1836/93 (EGT L 168, 10.7.1993, förslag till ändring KOM(1998) 622 (EGT C 400, 22.12.1998).

(25) Statistik per land och sektor kan erhållas från EMAS Help Desk, c/o Bradley Dunbar Associates, Scotland house, Rond-Point Schuman 6, B-1040 Bryssel.

(26) De sex växthusgaser som anges i bilaga A till Kyoto-protokollet är följande: koldioxid (CO2), metan (CH4), dikväveoxid (N2O), fluorkolväten (HFC), perfluorkarboner (PFC) och svavelhexafluorid (SF6).

(27) Rådets beslut 1999/170/EG (EGT L 64, 12.3.1999).

(28) Rådets beslut 1999/170/EG (EGT L 64, 12.3.1999).

(29) KOM(96) 399 slutlig.

(30) Rådets beslut 1999/169/EG (EGT L 64, 12.3.1999).

(31) Rådets beslut 1999/170/EG (EGT L 64, 12.3.1999).

(32) Rådets beslut 1999/169/EG (EGT L 64, 12.3.1999).

(33) Internationella standardiseringsorganisationen (ISO) , 1, rue de Varembé , Case postale 56 , CH - 1211 Genève 20.

(34) Förordning (EEG) nr 880/92, EGT L 99, 10.10.1996. Ny förordning för grunden för en gemensam ståndpunkt (EEG) nr 6/2000 som godtogs av rådet den 11 november 1999 ännu inte offentliggjord 20 juli 2000. Information fås på Europeiska miljömärkets hemsida http://europa.eu.int/ecolabel