Särskild rapport till stöd för revisionsförklaringen avseende verksamheten under den allmänna budgeten för budgetåret 1995 jämte svaren från kommissionen, Europaparlamentet, rådet, domstolen, Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén

MEDDELANDE TILL LÄSAREN

I kapitel 3 i detta dokument har de iakttagelser som inte utgör reservationer som påverkar själva revisionsförklaringen, men som revisionsrätten ändå anser viktiga, skrivits med kursiv stil.

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Punkt

Kapitel 1. Förutsättningarna för utarbetandet av revisionsförklaringen 1.1 - 1.18

Inledning 1.1 - 1.2

Revisionsrättens uppdrag 1.3 - 1.4

Räkenskaper och transaktioner som omfattas av revisionsförklaringen 1.5 - 1.8

Revisionsförklaringens räckvidd och begränsningar 1.9 - 1.16

Revisionsrättens granskningsprinciper och granskningsmetoder 1.17 - 1.18

Kapitel 2. Genomförandet av granskningen 2.1 - 2.10

Problem i samband med granskningsarbetet 2.1 - 2.2

Utfört granskningsarbete 2.3 - 2.10

Kapitel 3. Resultat av granskningen 3.1 - 3.139

Allmän slutsats 3.1 - 3.3

Budgeten 3.4

Räkenskapernas tillförlitlighet 3.5 - 3.93

De underliggande transaktionernas laglighet/korrekthet 3.94 - 3.139

Kapitel 4. Särskilda analyser av de huvudsakliga utgiftsområdena 4.1 - 4.28

Inledande Anmärkningen 4.1 - 4.2

Analys av utgifterna inom EUGFJ:s garantisektion 4.3 - 4.13

Analys av strukturfondernas utgifter 4.14 - 4.28

Kapitel 5. Tolkningen av resultaten 5.1 - 5.12

Resultat av den granskning till stöd för revisionsförklaringen som utförts av de underliggande transaktionerna för utgifterna 5.1 - 5.12

Kapitel 6. Framläggande och publicering av gemenskapens räkenskaper 6.1 - 6.4

BILAGOR:

Bilaga 1: Värdering av den finansiella betydelsen av väsentliga felaktigheter avseende betalningarnas laglighet/korrekthet

Bilaga A: Grafisk illustration I VIII

KAPITEL 1

Förutsättningarna för utarbetandet av revisionsförklaringen

1.0 INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Punkt

Inledning 1.1 - 1.2

Revisionsrättens uppdrag 1.3 - 1.4

Rättsliga grunder 1.3

Revisionsrättens överordnade mål 1.4

Räkenskaper och transaktioner som omfattas av revisionsförklaringen 1.5 - 1.8

Revisionsförklaringens räckvidd och begränsningar 1.9 - 1.16

En övergripande förklaring om samtliga räkenskaper och underliggande transaktioner 1.9 - 1.10

Revisionsförklaringen och andra slag av granskning 1.11 - 1.12

Revisionsförklaringen och granskningen av huruvida den ekonomiska förvaltningen varit sund 1.13

Revisionsförklaringen och påvisande av avsiktliga oegentligheter 1.14

Granskning av egna medel som härrör från BNI och moms 1.15

Granskning av traditionella egna medel 1.16

Revisionsrättens granskningsprinciper och granskningsmetoder 1.17 - 1.18

INLEDNING

1.1 Revisionsrätten avger för andra gången, med anledning av budgetåret 1995, en revisionsförklaring avseende räkenskapernas tillförlitlighet och de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet (hädan- efter kallad DAS ()). För att läsaren rätt skall förstå resultaten av granskningarna och de slutsatser som dragits av dem hänvisas han/hon till rapporten till stöd för revisionsförklaringen för 1994 (), där revisionsrättens dåvarande angreppssätt och metoder för det granskningsarbete den utfört till stöd för revisionsförklaringen beskrivs i detalj ().

1.2 Revisionsrätten påminner om att den för övrigt framställer en årsrapport och andra särskilda rapporter, som också är avsedda att beaktas av rådet och Europaparlamentet i samband med förfarandet för beviljande av ansvarsfrihet. Årsrapporten för budgetåret 1995 publiceras i EGT nr C 340, 12.11.1996.

REVISIONSRÄTTENS UPPDRAG

Rättsliga grunder

1.3 I enlighet med artikel 188c i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen () () skall revisionsrätten till Europaparlamentet och rådet avge en revisionsförklaring om räkenskapernas tillförlitlighet och de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet.

Revisionsrättens överordnade mål

1.4 Revisionsrättens överordnade mål var att på grundval av det utförda granskningsarbetet formulera ett yttrande över huruvida

- räkenskaperna den konsoliderade inkomst- och utgiftsredovisningen och balansräkningen generellt sett är tillförlitliga i den meningen att de ger en rättvisande bild av tillgångarna, den ekonomiska ställningen och inkomsternas och utgifternas belopp för det budgetår som avslutades den 31 december 1995 i enlighet med bestämmelserna i fördragen, budgetförordningen och dess genomförandebestämmelser samt reglerna för god revisionssed i de fall dessa kan tillämpas på den offentliga sektorn,

- de underliggande transaktionerna generellt sett är lagliga och korrekta enligt de tillämpliga juridiska bestämmelserna.

RÄKENSKAPER OCH TRANSAKTIONER SOM OMFATTAS AV REVISIONSFÖRKLARINGEN

1.5 Revisionsrätten har granskat Europeiska unionens konsoliderade räkenskaper för budgetåret som avslutades per den 31 december 1995. Räkenskaperna, som består av balansräkningen per den 31 december 1995, inkomst- och utgiftsredovisningen för budgetåret som avslutades per den 31 december 1995 samt de bifogade noterna, har i enlighet med bestämmelserna i budgetförordningen av den 21 december 1977 upprättats av kommissionen som ansvarar för detta. Räkenskaperna har sammanfattats i volym IV av dokumentet "Årsredovisning med bokslut för verksamheten under budgetåret 1995", vilket kommissionen har överlämnat till de myndigheter som beviljar ansvarsfrihet, och den 30 april 1996 till revisionsrätten.

1.6 Revisionsförklaringen avser de konsoliderade räkenskaperna för hela verksamheten under Europeiska unionens allmänna budget, vilket täcker samtliga inkomster och utgifter. Kommissionen skall enligt artiklarna 78, 80 och 81 i den budgetförordning som gäller för Europeiska gemenskapernas allmänna budget () upprätta volym IV med gemenskapens räkenskaper, vilken blir föremål för en revisionsförklaring (), samt volymerna II och III, som innehåller detaljerad information. Dessa räkenskaper publiceras inte. De grafiska illustrationerna I VIII () i bilaga A sammanfattar de viktigaste uppgifterna avseende genomförandet av budgeten som framgår av räkenskaperna för budgetåret 1995.

1.7 DAS täcker samtliga räkenskaper och samtliga underliggande transaktioner ända ned till de avgiftspliktigas och de slutliga stödmottagarnas nivå.

1.8 För utgifterna använder revisionsrätten en definition av en underliggande transaktion som leder den till att utföra granskningen ända ned till nivån slutlig mottagare av gemenskapsmedel, vilket i förekommande fall innefattar en granskning av de fysiska aspekterna av den finansierade verksamheten. För traditionella egna medel omfattar granskningen inte den fysiska verksamheten, utan enbart de verifikationer som rör fastställandet av de belopp de avgiftspliktiga skall betala ().

REVISIONSFÖRKLARINGENS RÄCKVIDD OCH BEGRÄNSNINGAR

En övergripande förklaring om samtliga räkenskaper och underliggande transaktioner

1.9 DAS är av övergripande karaktär. Den syftar i sig inte till att fälla ett specifikt omdöme eller att komma fram till en kvantitativ slutsats om något som helst verksamhetsområde eller geografiskt område inom gemenskapens verksamhet.

1.10 Omfattningen av de granskningar som utförts av den verksamhet som finansierats av EUGFJ:s garantisektion och strukturfonderna under 1994 och 1995 har emellertid gjort det möjligt att vid sidan av revisionsförklaringen analysera vissa tendenser som är utmärkande för dessa områden. Kapitel 4 redogör för dessa.

Revisionsförklaringen och andra slag av granskning

1.11 De transaktioner som tillhör de områden som granskas av revisionsrätten inom ramen för DAS kan bli föremål för senare kontroller som andra instanser utför enligt för närvarande gällande bestämmelser, i synnerhet i samband med avslutningen av EUGFJ:s garantisektions räkenskaper ().

1.12 Andra revisorers tidigare granskningar har visat att det förekommer fall av oegentligheter och anomalier. Revisionsrätten beaktar dessa i sin slutliga bedömning men kan inte använda dem i oförändrat skick inom ramen för den statistiska metod som används för DAS.

Revisionsförklaringen och granskningen av huruvida den ekonomiska förvaltningen varit sund

1.13 I DAS fälls inte något omdöme om hur principerna för sund ekonomisk förvaltning har efterlevts. Den bedömningen fortsätter dock revisionsrätten att göra som ett led i sitt övriga granskningsarbete, i synnerhet i samband med årsrapporten och de särskilda rapporterna ().

Revisionsförklaringen och påvisande av avsiktliga oegentligheter

1.14 Vissa avsiktliga oegentligheter som skadar gemenskapens finanser kan, på grund av sin natur, inte upptäckas med de vanliga revisionsrutiner som utförs i enlighet med god revisionssed. Revisionsrätten kan därför inte avge någon förklaring om att sådana fall inte förekommer ().

Granskning av egna medel som härrör från BNI och moms

1.15 Eftersom makroekonomiska uppgifter ligger till grund för beräkningen av de egna medel som härrör från BNI och moms, vilka utgör cirka 80 % av gemenskapens egna medel, har revisionsrätten begränsat sin granskning till en bedömning av om de tillvägagångssätt som används för att få fram dessa uppgifter är av sådan kvalitet att man kan garantera att de är tillförlitliga.

Granskning av traditionella egna medel

1.16 Det är uppenbarligen inte möjligt att avge någon förklaring om att all skattepliktig import faktiskt har deklarerats och gett upphov till motsvarande inkomster.

REVISIONSRÄTTENS GRANSKNINGSPRINCIPER OCH GRANSKNINGSMETODER

1.17 Revisionsrätten har utfört sitt uppdrag i enlighet med internationellt erkänd god revisionssed i den mån denna kan tillämpas i gemenskapssammanhang. Granskningen har bland annat bestått av granskningsförfaranden med stickprov för att fastställa om samtliga inkomster har uppburits och samtliga utgifter har betalats på ett lagligt och korrekt sätt. Granskningen av inkomsterna har skett utifrån gemenskapens utestående belopp och belopp som faktiskt har inbetalats till gemenskapen. Granskningen av utgifterna har skett utifrån utgifter för vilka åtaganden har gjorts och effektuerade betalningar.

1.18 Genomförandet av testen syftade till att säkra att granskningsresultaten överlag är statistiskt representativa och vilar på en stadig faktagrund. Huvuddragen i detta angreppssätt beskrivs i punkterna 1.28 1.44 i den särskilda rapporten till stöd för revisionsförklaringen för 1994 ().

KAPITEL 2

Genomförandet av granskningen

2.0 INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Punkt

Problem i samband med granskningsarbetet 2.1 - 2.2

Utfört granskningsarbete 2.3 - 2.10

Granskningsarbete avseende inkomsterna 2.3 - 2.4

Stickprov av transaktioner som granskats avseende utgifterna 2.5 - 2.9

Övrigt arbete 2.10

PROBLEM I SAMBAND MED GRANSKNINGSARBETET

2.1 De problem som inverkat på granskningen avseende budgetåret 1995 är i stort sett de samma som föregående budgetår (). De rör huvudsakligen den begränsade användningen av andra revisorers arbete, den mycket korta period under vilken granskningen kan äga rum samt avsaknaden av lättillgängliga uppgifter om de underliggande transaktionerna. För var och en av dessa punkter har revisionsrätten tagit initiativ till att tillsammans med sina huvudsakliga samtalsparter undersöka hur dessa problem kan lösas. Om dessa lösningar blir verklighet, kommer effekterna att visa sig först på medellång sikt.

2.2 Fastän vissa förbättringar har gjorts efter revisionsrättens tidigare iakttagelser, gör de system som används i Danmark för förvaltning av transaktioner inom EUGFJ:s garantisektion och som ännu är ofullständigt integrerade att det blir ovanligt svårt med urvalet och granskningen av de underliggande transaktionerna. Granskningen av de 12 transaktioner som valdes ut inom ramen för DAS 1995 krävde därför en orimligt stor insats jämfört med insatsen för att granska liknande transaktioner i andra medlemsstater.

UTFÖRT GRANSKNINGSARBETE

Granskningsarbete avseende inkomsterna

2.3 De egna medlen delas in i två stora kategorier:

- Traditionella egna medel som indrivs direkt av de avgiftspliktiga inom gemenskapen och som fördelar sig på två stora kategorier: tullar och jordbruksavgifter å ena sidan, och avgifter från sockersektorn å andra sidan.

- Momsmedel och BNI-medel, vars belopp i stor utsträckning bestäms av statistiska data av makro- ekonomisk karaktär.

2.4 För samtliga egna medel har fullständiga granskningar utförts av tillförlitligheten, lagligheten/korrektheten och riktigheten i kommissionens räkenskaper. För traditionella egna medel kompletterades granskningen av kommissionens räkenskaper med ett stickprov på 114 transaktioner, varav vissa fördes samman till grupper för granskning ner till nivån underliggande transaktioner i medlemsstaterna. Kompletterande slumpmässiga kontroller utfördes vid granskningen av dessa transaktioner i syfte att granska sådana transaktionsslag som valts ut på grund av de särskilda riskerna med dem, bland annat risken att för låga uppgifter angivits (transaktioner i början av månaden, import till tullsatsen noll, transitering, tullager, transaktioner som skrivits in i B-räkenskaper). För momsmedel och BNI-medel gällde granskning- arna kvaliteten i de förfaranden som används för att bestämma dem.

Stickprov av transaktioner som granskats avseende utgifterna

2.5 För utgifter liksom för traditionella egna medel har revisionsrätten gjort en direkt granskning av transaktioner som valts ut slumpmässigt från populationen av bokförda transaktioner, vilken på förhand stratifierats per land och huvudsakliga budgetområden.

2.6 För utgifterna uppgår det totala antalet underliggande transaktioner på den slutliga nivån som granskats till 1 753 stycken, varav 683 avser betalningar, 775 avser åtaganden som gjorts under budgetåret och 295 avser åtaganden som ännu inte reglerats vid budgetårets början. Urvalsmetoden har lett till stickprov vars struktur i fråga om fördelning på budgetområden eller geografiska områden är representativ för strukturen i de totala populationer från vilka de tagits.

2.7 Granskningen har bestått av en kontroll av lagligheten/korrektheten i transaktionerna i fråga samt av riktigheten i registreringen av bokförda transaktioner som motsvarar alla nivåer i förvaltningen av verksamheten under den allmänna budgeten, det vill säga från nivån av kommissionens centrala förvaltning och då detta visat sig vara nödvändigt ner till de slutliga mottagarnas nivå.

2.8 På nivån av kommissionens centrala förvaltning har granskningen med finansiella mått täckt en betydande del av budgetårets transaktioner. Det totala nettobeloppet för de granskade betalningarna uppgår till ungefär 24 409 miljoner ecu, det vill säga nästan 37 % av budgetårets betalningar. För de åtaganden som ingåtts under budgetåret uppgår detta nettobelopp till ungefär 33 989 miljoner ecu, det vill säga ungefär 45 % av det totala värdet av budgetårets åtaganden. Vad gäller åtaganden från tidigare budgetår som ännu inte reglerats, omfattade arbetet totalt sett ungefär 8 228 miljoner ecu, det vill säga ungefär 24 % av det totala värdet av de åtaganden som ännu inte var reglerade vid budgetårets början.

2.9 Beträffande de underliggande transaktionerna är den finansiella volym som faktiskt granskats påtagligt mycket mindre, såtillvida att de flesta av de transaktioner som valts ut på den centrala nivån motsvaras av åtskilliga underliggande transaktioner, av vilka åtminstone en underliggande transaktion i vart och ett av fallen blivit föremål för en fördjupad kontroll. Enligt revisionsrättens analyser ligger den finansiella volymen av de underliggande transaktionerna för de betalningar som granskats ända ned till de slutliga mottagarnas nivå i storleksordningen 2 169 miljoner ecu, det vill säga 3,2 % av budgetårets betalningar.

Övrigt arbete

2.10 Revisionsrätten har dessutom genomfört annat granskningsarbete avseende de allmänna räkenskaperna, den konsoliderade balansräkningen och det datorbaserade redovisningssystemet SINCOM, där de huvudsakliga metoderna är desamma som de som beskrivs i punkterna 2.18 2.22 i den särskilda rapporten till stöd för revisionsförklaringen för 1994 (). Den har utökat de kontroller som utförs av filerna i det datorbaserade redovisningssystemet SINCOM och av de budget- och räkenskapsuppgifter som dessa innehåller. Dessutom har den särskilt uppmärksammat uppföljningen av iakttagelserna till stöd för revisionsförklaringen för 1994. Den har också genomfört en undersökning av de äldsta åtaganden som inte reglerats vid budgetårets slut och valt ut och granskat 126 av dessa.

KAPITEL 3

Resultat av granskningen

3.0 INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Punkt

Allmän slutsats 3.1 - 3.3

Budgeten 3.4

Räkenskapernas tillförlitlighet 3.5 - 3.93

Den konsoliderade inkomst- och utgiftsredovisningen 3.5 - 3.45

Förbättringar avseende den konsoliderade inkomst- och utgiftsredovisningen 3.6 - 3.9

Reservation avseende den konsoliderade inkomst- och utgiftsredovisningen 3.10 - 3.27

Åtagandena i räkenskaperna motsvarar inte längre faktiska förpliktelser 3.10 - 3.27

Övriga iakttagelser avseende den konsoliderade inkomst- och utgiftsredovisningen 3.28 - 3.45

Utgifter för EUGFJ:s garantisektion från 1994 togs upp 1995 3.29

Information saknas om det agromonetära systemets effekter 3.30 - 3.31

Felaktigheter som påverkar räkenskapernas tillförlitlighet 3.32 - 3.37

Redovisningssystemet SINCOM 3.38 - 3.40

Budgetårets saldo 3.41 - 3.45

Europeiska unionens konsoliderade balansräkning 3.46 - 3.57

Förbättringar av den konsoliderade balansräkningen 3.49

Iakttagelser avseende den konsoliderade balansräkningen 3.50 - 3.57

Åtaganden (utanför balansräkningen) avseende leasingkontrakt och långfristiga hyreskontrakt 3.50 - 3.53

Harmonisering av bokföringsmetoderna 3.54 - 3.57

Kommissionens balansräkning 3.58 - 3.86

Förbättringar av kommissionens balansräkning 3.58 - 3.66

Fordringar på medlemsstaterna i samband med avslutandet av räkenskaperna för EUGFJ:s garantisektion 3.60

Potentiella fordringar i samband med påvisade bedrägerier och oegentligheter 3.61 - 3.64

Beslut och åtaganden som sträcker sig över flera år och som avser finansiella åtaganden utanför budgeten 3.65 - 3.66

Reservationer avseende kommissionens balansräkning 3.67 - 3.71

Reservation avseende materiella tillgångar 3.67

Reservation avseende de särskilda redovisningarna för traditionella egna medel 3.68 - 3.71

Andra iakttagelser avseende kommissionens balansräkning 3.72 - 3.86

Fordringar som avser egna medel från moms och BNI 3.72 - 3.73

Uppbörd av inkomster 3.74 - 3.77

Tvistemål/dröjsmålsränta 3.74

Böter, viten och andra påföljder 3.75 - 3.76

Intäkter att återvinna 3.77

Verkställande och bokföring av betalningar 3.78

Kapitalandelar och lån 3.79 - 3.82

Redovisning av andelar och lån avseende ECIP 3.79

Ackumulering och behandling av vinster från kommissionens in- och utlåning 3.80

Förvaltningen av lån för livsmedelsbistånd till de nya oberoende staterna 3.81 - 3.82

Den faktiska omfattningen av garantier från unionen i samband med låneverksamheten 3.83 - 3.84

Genomförande av ställda garantier 3.85

Fördelning av bankkonton på balansräkningen 3.86

Övriga gemenskapsinstitutioners och gemenskapsorgans balansräkningar 3.87 - 3.93

Förbättringar av övriga gemenskapsinstitutioners och gemenskaps- organs balansräkningar 3.87 - 3.88

Reservation avseende materiella tillgångar 3.89 - 3.91

Iakttagelser avseende materiella tillgångar 3.92

Iakttagelse avseende bankkonton och kassan 3.93

De underliggande transaktionernas laglighet/korrekthet 3.94 - 3.139

Iakttagelser avseende transaktioner för inkomsterna 3.94 - 3.121

Traditionella egna medel 3.94 - 3.99

Tullar och jordbruksavgifter 3.94 - 3.95

Avgifter från sockersektorn 3.96 - 3.99

Egna medel från moms 3.100 - 3.115

Den viktade genomsnittssatsens tillförlitlighet 3.107 - 3.110

Bokföring av rättelser och kompensationer 3.111 - 3.113

Övergripande bedömning 3.114 - 3.115

Egna medel baserade på bruttonationalinkomsten (BNI) 3.116 - 3.121

Bruttonationalinkomsten (BNI) som beräkningsgrund 3.117 - 3.119

Egna medel baserade på BNI (ytterligare medel) 3.120 - 3.121

Reservationer beträffande transaktioner som avser utgifter 3.122 - 3.139

Utgifter som revisionsrätten inte kan lämna någon förklaring om 3.122 - 3.124

System som är särskilt otillförlitliga och som kan vara behäftade med felaktigheter 3.123

Bristande förklaring av olika orsaker 3.124

Utgifter som revisionsrätten endast kan lämna en partiell förklaring om 3.125

Felaktigheter som påverkar utgifternas laglighet/korrekthet 3.126 - 3.139

Felaktigheter som påverkar lagligheten/korrektheten i de åtaganden som har ingåtts under budgetåret 3.127 - 3.130

Väsentlighetsaspekten avseende åtagandenas laglighet/korrekthet 3.127

Formella felaktigheter avseende åtagandenas laglighet/korrekthet 3.128 - 3.130

Felaktigheter som påverkar lagligheten/korrektheten i de underliggande transaktionerna för betalningar 3.131 - 3.139

Väsentliga felaktigheter avseende betalningarnas laglighet/korrekthet 3.131 - 3.134

Formella felaktigheter avseende betalningarnas laglighet/korrekthet 3.135 - 3.139

ALLMÄN SLUTSATS

3.1 Revisionsrätten har genom sin granskning erhållit en rimlig säkerhet () om att räkenskaperna för budget- året 1995 ger en korrekt bild av inkomsterna och utgifterna samt av unionens ekonomiska ställning, med förbehåll för de förhållanden som sammanfattas i punkterna 3.10, 3.67, 3.68 och 3.89.

3.2 Granskningen, som har genomförts med de begränsningar som framgår av punkterna 1.15 1.16, har också medfört att revisionsrätten har erhållit en rimlig säkerhet (16) om att de underliggande transaktionerna för inkomster som har bokförts under budgetåret är lagliga och korrekta.

3.3 Trots att granskningen medfört att revisionsrätten har erhållit en rimlig säkerhet (16) om att de underliggande transaktionerna för åtaganden under budgetåret i allmänhet är lagliga och korrekta, kan revisionsrätten, på grund av de omständigheter som sammanfattas i punkterna 3.122, 3.131, 3.133, 3.135 och 3.136, inte avge någon övergripande positiv förklaring om att de underliggande transaktionerna för budgetårets betalningar är lagliga och korrekta.

BUDGETEN

3.4 Sedan rådet väckt talan, fastslog domstolen i en dom den 7 december 1995 att Europaparlamentets ordförandes fastställande av det slutliga antagandet av Europeiska unionens budget för budgetåret 1995 var olagligt på grund av att den maximinivå för höjningen av de s.k. icke obligatoriska utgifterna som beräknats av kommissionen hade överskridits, och detta annullerades således. Domstolen tillade dock att budgeten för 1995 skulle gälla så som den publicerats i Europeiska gemen- skapernas officiella tidning fram till budgetens definitiva antagande. Detta definitiva antagande skedde den 31 januari 1996.

RÄKENSKAPERNAS TILLFÖRLITLIGHET

Den konsoliderade inkomst- och utgiftsredovisningen

3.5 Den konsoliderade inkomst- och utgiftsredovisningen ger en korrekt bild av unionens inkomster och utgifter men föranleder dock, trots de väsentliga förbättringar som har konstaterats jämfört med budgetåret 1994, den reservation som framgår av punkt 3.10.

Förbättringar avseende den konsoliderade inkomst- och utgiftsredovisningen

3.6 Vid revisionsrättens granskning har förbättringar konstaterats jämfört med budgetåret 1994 avseende:

- Räkenskaperna för inkomster och utgifter i form av negativa transaktioner (två noter på sidan 10 i volym IV anger beloppen i fråga).

- Bokföringen av förskott/a konto-betalningar.

- Fastställandet av anslag som tillhandahållits som bidrag från EFTA-länderna.

- Redogörelsen för budgetårets saldo vad gäller fastställandet av den del som rör EES-avtalet.

3.7 I det särskilda fallet betalningar i form av förskott/a konto-betalningar och åtaganden som av denna anledning skall regleras under kommande år, är upplysningarna i räkenskaperna () mer uttömmande och detaljerade än tidigare och ger nu upplysningar om volymen av dessa förskott/a konto-betalningar som är totalt sett tillfredsställande.

3.8 Emellertid borde det sätt på vilket dessa upplysningar presenteras kompletteras för att ge en så rättvisande bild som möjligt av deras utveckling under budgetåret, för att uppfylla vad revisionsrätten begärde av kommissionen i den särskilda rapporten till stöd för revisionsförklaringen för 1994 (), särskilt vad gäller förskott/a konto-betalningar som reglerats under budgetåret.

3.9 Även om ovan nämnda förbättringar har konstaterats, finns anledning att göra följande reservationer och följande iakttagelser.

Reservation avseende den konsoliderade inkomst- och utgiftsredovisningen

Åtagandena i räkenskaperna motsvarar inte längre faktiska förpliktelser

3.10 Den konsoliderade sammanställningen av budgetens genomförande () har liksom åtaganden utanför balansräkningen övervärderats, eftersom de utgörs av åtaganden som inte längre motsvarar faktiska förpliktelser. Endast ett uppföljningssystem som är samordnat och korrekt, vilket det inte alltid är på utanordnarnas nivå, kan rätta till detta.

3.11 I den särskilda rapporten till stöd för revisionsförklaringen för 1994 () uppmanade revisionsrätten kommissionen att stärka och utöka den insats man påbörjat för att snarast införa lämpliga rutiner för att ställa in de räkenskapsmässiga åtaganden som inte längre var berättigade.

3.12 Förbättringar har konstaterats inom generaldirektoraten för budget och finansiell kontroll. Utanordnarna har försetts med ett datorbaserat hjälpmedel som gör det möjligt att identifiera åtaganden som inte längre motsvaras av några förpliktelser. Räkenskapsföraren och controllern uppmanar regelbundet utanordningsavdelningarna att utnyttja detta hjälpmedel för att minska bördan från tidigare år.

3.13 För att konkret mäta de förbättringar som uppnåtts på utanordnarnas nivå, har revisionsrätten identifierat och gjort stickprovskontroller ur den totala population åtaganden som uppvisar en betydande risk att inte längre motsvaras av existerande rättsliga förpliktelser och som tillkommit före 1991 och för vilka inga betalningar registrerats från 1993 till 1995. Denna granskning visade sig svår att utföra, eftersom den styrkande dokumentation som var tillgänglig vid utan- ordningsavdelningarna alltför ofta var utspridd eller obefintlig.

3.14 De vilande åtaganden som svarar mot de ovan nämnda kriterierna uppgår till 2 567 stycken och motsvarar en finansiell volym på 1 084 miljoner ecu. Bland dessa är 526 stycken, till ett totalt belopp på 340 miljoner ecu, ingångna före 1985 (för mer än 10 år sedan) och 83 av dessa, till ett totalt belopp på 28 miljoner ecu, ingicks före 1981 (för mer än 15 år sedan).

3.15 Fördelningen av dessa vilande åtaganden på budgetens underavsnitt (se tabell 3.1) visar att dessa huvudsakligen rör Strukturfonderna (B2), områdena Konsumentskydd, den inre marknaden, industri och transeuropeiska nät (B5) samt Externa åtgärder (B7).

>Plats för tabell>

3.16 Granskningen av ett hundratal transaktioner som valts ut genom stickprovstagning bland de 2 567 ovan nämnda åtagandena ledde till följande resultat.

3.17 Inom området Socialfonden (mål 2) avser 11 åtaganden (11,6 miljoner ecu) av de 16 utvalda åtagandena åtgärder som antingen är föremål för rättsliga förfaranden på grund av en förmodan om allvarliga oegentligheter, eller som är föremål för undersökningar från de nationella myndigheternas eller kommissionens avdelningars sida. Av denna anledning har genomförandet av dem stoppats. Av de fem återstående åtagandena borde tre ha ställts in (913 507 ecu), och ett åtagande uppvisar en felaktighet avseende överskridande av tidsgränsen för genomförandet. För det återstående åtagandet (1 miljon ecu) har revisionsrätten inte kunnat dra någon slutsats på grund av brist på upplysningar om dess motivering.

3.18 Inom området ERUF och transporter motsvarades nio åtaganden av tjugo utvalda klart av förpliktelser. För de elva resterande åtagandena, vilka alla rör projekt som beslutats före 1989 och som motsvarar ett totalt belopp på 25,5 miljoner ecu, förefaller inte uppgifterna i handlingarna att ge någon grund för deras bibehållande. Endast ett har hittills kunnat avslutas (i mars 1996).

3.19 Inom fiskeområdet borde av tjugo utvalda åtaganden åtta till ett totalt belopp på 3,5 miljoner ecu ha ställts in, och för tre åtaganden uppvisar de senaste alltför gamla uppgifterna som finns i handlingarna en otillfredsställande uppföljning från förvaltningsavdelningarnas sida, vilket gjort att revisionsrätten inte kunnat avge något yttrande om innehållet i handlingarna i fråga.

3.20 Inom området skogsskydd borde av tjugo utvalda åtaganden sex till ett totalt belopp på 32 944 ecu ha ställts in, och nio åtaganden till ett totalt belopp på 2,2 miljoner ecu uppvisar brist på uppföljning från förvaltningsavdelningarnas sida, vilket medfört att revisionsrätten inte kunnat avge något yttrande om handlingarnas innehåll. Tre åtaganden blev föremål för uppföljningsåtgärder först efter att revisionsrätten hade tillkännagett sin granskning.

3.21 Inom området Utvecklingssamarbete borde 14 (36 miljoner ecu) av 20 utvalda åtaganden ha ställts in. Situationen blir ännu allvarligare då man beaktar att i fyra av dessa fjorton fall hade revisionsrätten redan 1991, 1992 och 1994 gjort kommissionen uppmärksam på att åtagandet borde ställas in. Den är också oroande med tanke på att kommissionens avdelningar för tekniskt bistånd i fyra andra fall varnat utanordnarna i fråga, utan att detta gett något resultat. Det uppgavs vara omöjligt att återfinna vissa handlingar. Detta förhållande är symptomatiskt för funktionssättet hos ett uppföljningssystem som är så ineffektivt att det till och med kan sägas vara obefintligt.

3.22 Inom området Samarbete med länderna i Central- och Östeuropa, och i synnerhet i samband med Phare-förordningen, borde fem av de sex utvalda åtagandena till ett totalt belopp på 372 531,98 ecu ha ställts in. Denna situation beror på brist på uppföljning.

3.23 Inom områdena EUGFJ:s utvecklingssektion, utvecklingsprojekt, energipolitik och forskning saknas skäl till att fyra av de sexton utvalda åtagandena (till ett totalt belopp på 1,1 miljoner ecu) finns kvar i räkenskaperna. Fyra andra projekt inom området EUGFJ:s utvecklingssektion till ett belopp på 3,2 miljoner ecu, för vilka de beslut som fattades inom ramen för de integrerade Medelhavsprogrammen föreskrev en tidsgräns för genomförandet från 1991 till 1992, har blivit föremål för förlängningar fram till 1995. Dessutom har i fyra fall av de fem åtaganden som valts ut inom området Energipolitik inte några spår funnits av de ursprungliga originalbokföringshandlingarna, och revisionsrätten har alltså inte kunnat utföra någon fullständig granskning av dessa fall.

3.24 Sammanfattningsvis uppskattar revisionsrätten på grundval av analysen ovan att åtminstone 30 % av de äldsta vilande åtagandena, dvs. nästan 1 000 åtaganden till ett totalt belopp i storleksordningen 300 miljoner ecu inte längre borde finnas kvar i räkenskaperna, och borde ha ställts in. Revisionsrättens urvalskriterier och det faktum att revisionsrätten i många fall inte kunnat finna uppgifter bland kommissionens dokument som motiverar att de granskade åtagandena finns kvar, medför att den faktiska summan av de åtaganden som inte längre motsvaras av faktiska förpliktelser är högre än dessa belopp.

3.25 Förekomsten av dessa gamla åtaganden som ännu inte reglerats och som borde ha ställts in visar dessutom att kommissionens utanordnare inte utför granskningen av akter som skall avslutas på ett tillräckligt systematiskt sätt. Ingenting händer alltså med dessa handlingar, vilka oftast finansierats i förväg med hjälp av förskott eller a konto-belopp, fastän den slutliga regleringen av dem borde ge upphov till en betalning av ett resterande belopp eller till utfärdandet av ett betalningskrav motsvarande kommissionens avslutande av finansieringen i fråga.

3.26 I förbindelse med detta visar andra granskningar av allmän karaktär som utförts på ett stickprov av åtaganden som ännu inte reglerats vid budgetårets början samt granskningar som utförts av budgetårets betalning- ar, att kommissionen, i synnerhet inom strukturfonds- området, flera gånger bokfört nya transaktioner mot åtaganden som ännu inte reglerats och som är avsedda att täcka gamla förpliktelser. Detta regelstridiga tillvägagångssätt, som revisionsrätten redan påtalade i årsrapporten för budgetåret 1993 (), påverkar tillförlitligheten i budgetårets räkenskaper och betyder dessutom att anslag som inte längre har något berättigande och som borde ha ställts in förbrukas.

3.27 Slutligen kritiserade revisionsrätten i årsrapporten för budgetåret 1993 (punkterna 13.61 13.62) en metod som praktiseras av kommissionen i samband med förvaltningen av det finansiella instrumentet EC Investment Partners (ECIP). Senare övergavs denna metod, men motsvarande åtaganden som ännu inte reglerats till ett belopp på 4,2 miljoner ecu har aldrig ställts in.

Övriga iakttagelser avseende den konsoliderade inkomst- och utgiftsredovisningen

3.28 De granskningar som revisionsrätten utfört har lett till följande slutsatser.

Utgifter för EUGFJ:s garantisektion från 1994 togs upp 1995

3.29 Revisionsrätten beskrev i revisionsförklaringen för budgetåret 1994 (punkterna 3.15 3.17) de omständigheter som ledde kommissionen till att under budgetåret 1994 undervärdera utgifter för EUGFJ:s garantisektion till ett belopp av 45,8 miljoner ecu (rubrik B1-3700, avslutande av tidigare års räkenskaper). Detta förhållande ledde automatiskt till att samma belopp bokfördes för budgetåret 1995 och att detta budgetårs räkenskaper övervärderades med lika mycket. Kommissionen borde ha påtalat detta i en förklarande not till räkenskaperna för budgetåret 1995.

Information saknas om det agromonetära systemets effekter

3.30 Revisionsrätten konstaterade i sin särskilda rapport nr 1/89 att det inte är möjligt att med utgångspunkt i budgeten eller räkenskaperna i deras nuvarande form fastställa det agromonetära systemets verkliga effekter på budgeten (genom vilket vissa betalningar av jordbruksbidrag sker med användande av växelkurser mellan den "gröna" ecun och de nationella valutorna som avviker från marknadsväxelkurserna). Den bristande klarheten i detta avseende förhindrar effektivt en meningsfull tolkning av räkenskapsdata (). I sitt svar försäkrade kommissionen att den var beredd att undersöka möjligheten att infoga kommentarer i sitt preliminära budgetförslag och i inkomst- och utgiftsredovisningen (). Kommissionen uppger det agromonetära systemets beräknade finansiella effekter i översikten av det preliminära budgetförslaget () och ger ytterligare detaljer i sin årsrapport om effekterna på utgifterna inom EUGFJ:s garantisektion (). Denna information finns emellertid inte i årsredovisningshandlingarna.

3.31 Delvis på grund av ändringar i regelverket i syfte att förbättra det agromonetära systemets funktionssätt och delvis på grund av prisfluktuationer kostade det agromonetära systemet gemenskapsbudgeten 456 miljoner ecu () 1994. Kommissionen uppskattar att motsvarande siffra för 1995 är ungefär 1 788 miljoner ecu. Revisionsrätten anser att det vore lämpligt att i årsredovisningen infoga en indikation om den totala kostnaden och en hänvisning till kommissionens årsrapport om effekterna av utgifterna inom EUGFJ:s garantisektion, antingen i form av en not till de konsoliderade räkenskaperna i volym IV eller en kommentar i volym I avseende analysen av den ekonomiska förvaltningen.

Felaktigheter som påverkar räkenskapernas tillförlitlighet

3.32 De aritmetiska granskningarna av räkenskaperna och överensstämmelsen mellan dessa och SINCOM CB/D-systemet har för åtagandebemyndigandena uppdagat en avvikelse i redogörelsen med ett belopp på 18,2 miljoner ecu mellan de belopp som redovisas i volym II (kommissionens inkomst- och utgiftsredovisning) och de som redovisas i volym IV (de konsoliderade räkenskaperna) avseende kapitel B0-40 och B2-40. Det skall påpekas att dessa avvikelser uppväger varandra.

3.33 Inkomst- och utgiftsredovisningens tillförlitlighet påverkas framför allt av felaktigheter som upptäckts vid revisionsrättens granskning av transaktionerna.

3.34 För de åtaganden som ingåtts under budgetåret har ett antal fall uppdagats inom strukturfondsområdet för vilka beloppet för åtagandet inte överensstämmer med det förutsedda beloppet för utgifterna enligt finansieringsplanen för den årliga delen i fråga. För betalningarna har fall konstaterats där kontering skett mot ett åtagande och/eller en budgetrubrik som saknar samband med utgiften i fråga.

3.35 Bakgrunden till dessa fall är i allmänhet att den bestämmelse inte följs som säger att när det rör sig om fleråriga åtgärder skall ett initialt åtagande göras för de totala medel som är nödvändiga för att säkra finansiering- en. Mot detta skall sedan samtliga betalningar bokföras som sker inom programmet i fråga. Dessa tillvägagångssätt, vilka i sig snedvrider redogörelsen för genomförandet av de differentierade anslagen, har flera gånger kritiserats i revisionsrättens tidigare årsrapporter (se exempelvis årsrapporten för budgetåret 1993, punkterna 14.9 14.11). De får inte sin konkreta utformning genom att åtaganden görs för hela program, utan genom att åtaganden görs år från år av medel från vilka en årlig del ställs till förfogande. Eftersom dessa delar sällan genomförs fullständigt, överför kommissionens avdelningar de facto, i strid mot gemenskapens finansiella bestämmelser, rester av åtaganden som inte genomförts till följande budgetår i stället för att använda sig av de stränga finansiella bestämmelser som föreskriver att icke genomförda åtaganden skall ställas in. Detta minskar de åtaganden som motsvarar de framtida delarna med lika mycket, och såsom beskrivs i punkt 3.27, bokförs de första betalningarna från dessa framtida delar först och främst mot ännu icke reglerade åtaganden från tidigare budgetår. Följaktligen ger gemenskapens räkenskaper för budgetgenomförandet inte längre någon rättvisande bild av genomförandet på fältet av de fleråriga program som finansieras av gemenskapen.

3.36 Dessutom har flera fall påträffats där det inte varit möjligt att i SINCOM-systemet identifiera betalningar som antingen gjorts som förskott/a konto-betalningar eller som slutbetalningar.

3.37 De påträffade fallen är relativt få (lite fler än ett tjugotal åtaganden och betalningar i det stickprov som revisionsrätten valt ut), och det är svårt att extrapolera dem på grund av de påträffade problemens karaktär. Detta tjugotal fall av felaktigheter som påverkar inkomst- och utgiftsredovisningen som påträffats i ett relativt begränsat stickprov av transaktioner (i storleksordningen 1 500 transaktioner som valts ut bland åtaganden och betalning- ar), är emellertid fler än de fall som påträffades för budgetåret 1994, och det är viktigt att säkerställa att redovisningsförfarandena i framtiden förhindrar sådana felaktigheter.

Redovisningssystemet SINCOM

3.38 Bokföringen av budgetutgifter i det datorbaserade redovisningssystemet (SINCOM) har i allmänhet visat sig tillförlitlig.

3.39 Det utförda arbetet bekräftade de positiva intryck som omnämns i punkterna 3.34 3.36 i den särskilda rapporten till stöd för revisionsförklaringen för 1994 (), och gjorde det möjligt att granska avstämningen och den inre överensstämmelsen mellan uppgifterna i de viktigaste datafilerna i det datorbaserade redovisningssystemet SINCOM.

3.40 De granskningar som utförts i SINCOM visade dock att det vid genomförandet av budgeten för 1995 tagits upp 16 betalningstransaktioner och ett åtagande i räken- skaperna, för vilka registreringen i bokföringen skedde den 29 mars 1996, efter kommissionens beslut den 27 mars 1996, att upphäva controllerns beslut att inte ge sitt godkännande (). I de 17 fallen effektuerades utgiften under budgetåret 1996, långt senare än de förlängda perioder då betalningar får ske. Emellertid fördes den upp i räkenskaperna för budgetåret 1995, vilket utgör en uppenbar överträdelse av budgetförordningens artikel 6, vilken fastställer klara ovillkorliga tidsfrister för när transaktioner får tas upp i räkenskaperna (den 31 december för ingångna åtaganden, den 15 januari för betalningar som görs av räkenskapsföraren). I sådana fall borde de transaktioner som inte var godkända vid utgången av budgetåret ha inställts genom en bokföringsnotering och skulle eventuellt ha lagts in på nytt för det följande budgetåret.

Budgetårets saldo

3.41 I den nya redogörelsen för budgetårets saldo i den konsoliderade balansräkningen per den 31 december 1995 redovisas budgetårets saldo avseende bidrag till gemen- skapsbudgeten från de länder i Europeiska frihandelssammanslutningen (EFTA) som är medlemmar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) nu separat från Europeiska unionens (EU:s) saldo.

3.42 Den skuld till de EFTA-länder som är medlemmar i EES som härrör från verksamheten under 1994 är emellertid inte upptagen på skuldsidan i den konsoliderade balansräkningen, eftersom EFTA-saldot för budgetåret 1994 jämte EU:s saldo har överförts till 1995 års budgetinkomster. Enligt kommissionens beräkning av saldot för budgetåret 1994 avseende bidraget från EFTA-länderna, uppgår denna skuld till 2,1 miljoner ecu.

3.43 Artikel 3, punkt 2 i protokoll nr 32 rörande de finansiella bestämmelserna för genomförandet av artikel 82 i EES-avtalet föreskriver att kommissionen vid tidpunkten för avslutandet av varje budgetårs räkenskaper (år n), i samband med upprättandet av inkomst- och utgiftsredovisningen, skall avsluta räkenskaperna för EFTA-staternas bidrag, med hänsyn till det slutliga genomförandet av budgetårets anslag inklusive eventuella förfallna anslag och eventuella överföringar till nästa budgetår. Härav följer att kommissionen redan borde ha avslutat räkenskaperna för åren 1994 och 1995.

3.44 Den 31 maj 1996 hade emellertid ännu inte något avslutande av räkenskaperna skett. Budgetårets EFTA-saldo, som tas upp i balansräkningen, kan dock inte fastställas korrekt förrän räkenskaperna avslutats. Kommissionens beräkning av EFTA-saldot för budgetåren 1994 och 1995 i balansräkningen grundar sig enbart på de bidrag som EFTA-länderna betalt samt betalningar från budget- årets anslag för samma ändamål, utan att särskilt beakta sådana poster som anslagsöverföringar eller förfallna anslag.

3.45 Kommissionen uppmanas att hädanefter i enlighet med gällande bestämmelser företa ett avslutande av räkenskaperna vid tidpunkten för upprättandet av inkomst- och utgiftsredovisningen den 1 maj (år n+1), så att ställningen gentemot EFTA-länderna kan redovisas korrekt i årsbokslutet för Europeiska unionen och avslutningen kan ske i samband med fastställandet av budgeten för det följande året (år n+2), det vill säga senast den 1 september (år n+1).

Europeiska unionens konsoliderade balansräkning

3.46 Europeiska unionens konsoliderade balansräkning ger en korrekt bild av unionens ekonomiska ställning men föranleder dock, trots de förbättringar som har konstaterats jämfört med budgetåret 1994, nedan nämnda reservationer beträffande kommissionens och övriga institutioners balansräkningar.

3.47 Granskningen av konsolideringen av balansräkningarna består huvudsakligen i att kontrollera att de genomförda transaktionerna aritmetiskt sett är korrekta, samt att balansräkningarna för de olika gemenskapsinstitutioner och gemenskapsorgan som ingår i konsolideringen har sammanförts på ett korrekt sätt. Vid dessa kontroller har inga anomalier påvisats.

3.48 Revisionsrättens eventuella reservationer och iakttagelser angående kommissionens samt övriga gemenskapsinstitutioners och gemenskapsorgans balansräkningar gäller även den konsoliderade balansräkningen till följd av dess struktur.

Förbättringar av den konsoliderade balansräkningen

3.49 Vid revisionsrättens granskning har man kunnat konstatera att förbättringar har skett till följd av iakttagelserna i revisionsrättens särskilda rapport om DAS för budgetåret 1994. Förbättringarna avser harmonisering av bokföringsmetoderna och i synnerhet redovisningen i årsboksluten av vissa rättigheter i samband med fast egendom samt, förutom vad gäller ESK och ReK, datautrustning. Trots dessa förbättringar bör de ansträngningar som har gjorts inom detta område ändå fortsättas, eftersom den konsoliderade balansräkningen alltjämt föranleder nedan nämnda iakttagelser.

Iakttagelser avseende den konsoliderade balansräkningen

Åtaganden (utanför balansräkningen) avseende leasingkontrakt och långfristiga hyreskontrakt

3.50 Revisionsrätten bedömer att ytterligare förbättring är nödvändig vad gäller redovisningen av åtaganden utanför balansräkningen avseende leasingtransaktioner och trans- aktioner som avser långfristiga hyreskontrakt. Trots att revisionsrätten är medveten om att det sätt som uppgifterna har redovisats på i årsboksluten för 1995 är resultatet av ett pragmatiskt val i avvaktan på att enhetliga redovisningsregler fastställs inom området, framför revisionsrätten ändå följande iakttagelser.

3.51 Följande har tagits upp under samma rubrik: tomträttskontrakt och leasingkontrakt (Europaparlamentet respektive domstolen), normala hyreskontrakt (domstolen och ESK) och till och med ett belopp som kvarstår att betala och som avser förvärvspriset för en fastighet (rådet).

3.52 I de förklarande noterna angående tomträtts- och leasingkontrakt nämns det inte att det rör sig om uppskattade belopp eller vad det beräknade beloppet innebär (Europaparlamentet). Fastän ansenliga belopp avseende dessa kontrakt redan hade betalats av respektive institutioner (298,6 miljoner ecu av Europaparlamentet och 53,4 miljoner ecu av domstolen), framgår inte dessa uppgifter av de förklarande noterna.

3.53 Vad beträffar de normala hyreskontrakten består de uppgivna beloppen dels av årshyran (domstolens huvudbyggnad ["Palatsfastigheten"], 2,1 miljoner ecu), vilket anges i de förklarande noterna, och dels av summan av den totala hyra som skall betalas fram till det datum då respektive kontrakt går ut (ESK, 33,4 miljoner ecu), utan att detta har angivits i de förklarande noterna. Årshyran för 1996 för de olika fastigheter som ESK hyr beräknas upplysningsvis uppgå till 4,2 miljoner ecu. Dessa uppgifter om normala hyreskontrakt riskerar för övrigt att vilseleda dem som läser årsboksluten eftersom information saknas om hyror som kommissionen har betalat. Observera att hyror som kommissionen har betalat under 1995 uppgår till 110,6 miljoner ecu enbart för fastigheterna i Bryssel (se årsrapporten för budgetåret 1995, punkt 13.29) ().

Harmonisering av bokföringsmetoderna

3.54 Att de olika enheter som ingår i konsolideringen utformar harmoniserade årsbokslut och tillämpar identiska bokföringsmetoder och utvärderingsregler, är bland de villkor som måste uppfyllas för att konsolideringen skall kunna ske. Med det syftet stipulerar artikel 136.10 i kommissionens förordning om närmare bestämmelser för genomförandet av vissa bestämmelser i budgetförordningen att redovisningarna skall utformas "i enlighet med allmänt accepterade räkenskapsprinciper, inbegripet de principer som avses i rådets direktiv".

3.55 Vad gäller gemenskapens räkenskaper skall kommissionen, i enlighet med artikel 21 i genomförandebestämmelserna, anta de räkenskapsmetoder som skall gälla och harmonisera uppställningen av balansräkningarna. Kommissionen måste således särskilt, efter att kommissionens räkenskapsförare har tillfrågat övriga institutioners räkenskapsförare, anta de räkenskapsmetoder som skall gälla för alla institutionerna.

3.56 Uppgifterna i årsboksluten är inte alltid enhetliga (till exempel: ESK:s och ReK:s redovisning av datautrustning i balansräkningen och rådets omräkning till ecu av de materiella tillgångarnas värde).

3.57 Kommissionen har nyligen tagit initiativet till att anlita en extern konsult för en undersökning där man skall identifiera och harmonisera de bokföringsnormer som är lämpligast för unionens räkenskaper. Revisionsrätten anser att kommissionen borde dra större nytta av undersökning- ens resultat för att tillsammans med andra institutioner säkerställa att räkenskaperna för budgetåret 1996 upprättas utifrån en homogen bas och enligt metoder som fastläggs före slutet av 1996.

Kommissionens balansräkning

Förbättringar av kommissionens balansräkning

3.58 Vid revisionsrättens granskning har man konstaterat att förbättringar har skett till följd av reservationer och iakttagelser i revisionsrättens rapport om DAS för budgetåret 1994, särskilt vad gäller samordningen och planeringen av arbetet med avstämning av bankräkenskaperna vid årets slut samt den faktiska omfattningen av gjorda åtaganden som redovisas utanför balansräkningen.

3.59 Revisionsrätten anser trots detta att ytterligare förbättringar är nödvändiga för behandlingen av

a) fordringar i samband med avslutandet av räkenskaperna för EUGFJ:s garantisektion,

b) potentiella fordringar i samband med påvisade bedrägerier och oegentligheter, samt

c) beslut och åtaganden som sträcker sig över flera år och som avser finansiella åtaganden utanför budgeten.

Fordringar på medlemsstaterna i samband med avslutandet av räkenskaperna för EUGFJ:s garantisektion

3.60 I DAS-rapporten för 1994 har revisionsrätten kritiserat det faktum att fordringar inte återfanns i balansräkningen. Per den 31 december 1995 finns dessa fordringar faktiskt under åtaganden utanför balansräkningen (758 miljoner ecu). Eftersom det gäller säkra fordringar, som är likvida och som kan drivas in, borde dessa emellertid ha haft en logisk fortsättning i enlighet med de finansiella bestämmelserna och vara föremål för fastställande av fordringar, för att på så sätt tas upp bland balansräkningens tillgångar och inte enbart som åtaganden utanför balansräkningen.

Potentiella fordringar i samband med påvisade bedrägerier och oegentligheter

3.61 I sin särskilda rapport till stöd för DAS för 1994 () begärde revisionsrätten att kommissionen skall förbättra de hänvisningar som lämnas i kommissionens årsbokslut under rubriken "potentiella fordringar" för att ge läsaren en uppfattning om summan av de potentiella fordringarna i samband med påvisade bedrägerier och oegentligheter.

3.62 Kommissionen har beaktat revisionsrättens begäran såtillvida att kommissionens årsredovisning () numera inte enbart återger uppgifterna om EUGFJ-garanti, utan också uppgifter som avser egna medel och strukturåtgärder.

3.63 Dessa uppgifter har dock redovisats på ett sätt som kan ge upphov till missförstånd. För två budgetområden (Egna medel och ERUF) nämner man påvisade fall och för ett annat (EUGFJ-garanti) faktiskt återvunna belopp fastän det verkar röra sig om belopp som skall återvinnas.

3.64 Kommissionen bör harmonisera utformningen för att ge en tydlig och komplett bild av förhållandet vid slutet av varje budgetår, genom att ange deklarerade eller kända belopp som gäller bedrägeri och oegentligheter samt möjligheterna att driva in dem.

Beslut och åtaganden som sträcker sig över flera år och som avser finansiella åtaganden utanför budgeten

3.65 Kommissionen har under gjorda åtaganden (utanför balansräkningen) per den 31 december 1995 tagit upp 94 865,2 miljoner ecu för åtaganden som avser strukturfonderna (planerat stöd för vilket inga åtaganden ingåtts under perioden 1994 1999, till 1995 års prisnivå) och 11 204,9 miljoner ecu för gemenskapsinitiativen. Beloppen utgör skillnaden mellan programplaneringen för strukturfonderna för programplaneringsperioden 1994 1999 samt sammanförda åtaganden för 1994 och 1995 som har bokförts på SINCOM. De på SINCOM bokförda åtagandena består emellertid av motsvarande åtaganden för tidigare programplaneringsperioder. Det medför att de belopp som har tagits upp som åtaganden utanför balansräkningen är för lågt värderade.

3.66 Trots konstaterade förbättringar finns det anledning att framföra följande reservationer och iakttagelser.

Reservationer avseende kommissionens balansräkning

Reservation avseende materiella tillgångar

3.67 Revisionsrätten reserverar sig () på nytt beträffande värdet av kommissionens materiella tillgångar (318,6 miljoner ecu avseende lös egendom i Bryssel, Luxemburg och vid delegationerna). Denna reservation kvarstår tills dessa tillgångars värde fastställs exakt, dvs. när en pågående fysisk inventering har avslutats (beräknas bli avslutad i juni 1996) och ett förbättrat regelverk och förbättrade bokföringsrutiner har införts.

Reservation avseende de särskilda redovisningarna för traditionella egna medel

3.68 Revisionsrätten reserverar sig på nytt beträffande fullständigheten i de särskilda redovisningarna för tullar och jordbruksavgifter.

3.69 Omfattningen av upptäckta felaktigheter och problem för de särskilda redovisningarna för tullar och jordbruksavgifter medför att ett belopp om cirka 856,4 miljoner ecu, som i balansräkningen har tagits upp under denna avdelning, faktiskt inte kan anses tillförlitligt.

3.70 Varje medlemsstat överlämnar till kommissionen en kvartalsrapport för de särskilda redovisningarna. Denna återger konstaterade men ej återvunna och ej garanterade tullar, samt konstaterade tullar som är garanterade men som bestrids.

3.71 Medlemsstaternas särskilda redovisningar uppvisar alltid felaktigheter och utelämnanden. Ett stort antal felaktigheter har konstaterats i Tyskland. I Italien överensstämmer inte alltid rapporterna vid ett kvartalsslut med rapporterna för det nästkommande kvartalet. I medlemsstaternas sammanställningar redovisas inte alltid inbetalningar och avskrivningar separat.

Andra iakttagelser avseende kommissionens balansräkning

Fordringar som avser egna medel från moms och BNI

3.72 Vad gäller egna medel från moms och BNI framgår av balansräkningens bilagor () ett antal fordringar vars belopp inte är bestämt, men som likväl har konstaterats och bokförts som ett symboliskt anslag (PM) i kommissionens bokföring. Granskningen av återbetalningskraven och uppskattningen av fordringarna visar en tydlig brist på överensstämmelse mellan balansräkningen och situationen såsom den faktiskt var vid slutet av budgetåret 1995.

3.73 Vad gäller BNI-saldona finns det 72 reservationer för BNI-sammanställningar som varken är föremål för betalningskrav eller en uppskattning av en fordran och där detta faktum inte framgår av räkenskaperna. Samma sak gäller för minst 19 fall som avser reservationer för momssammanställningar. Balansräkningens bilagor ger inte heller en uttömmande bild för det antal budgetår som berörs av dessa fordringar.

Uppbörd av inkomster

Tvistemål/dröjsmålsränta

3.74 Trots att en tydlig förbättring har konstaterats vad gäller upprättandet av bokföringshandlingar (beräkning av fordringar), har granskningen av handlingarna visat att förfarandet för uppbörd av traditionella egna medel som varit föremål för tvistemål fortfarande går mycket långsamt.

Böter, viten och andra påföljder

3.75 I ett tiotal fall av de 143 fall som förelåg per den 31 december 1995 har förseningar som ibland är betydande konstaterats vad gäller uppbörd av böter. Uppbörden skall ske inom tre månader efter det att boten har delgivits, såvida företaget inte lämnar en garanti och överklagar till domstol. Om uppbörden inte har skett inom de tre månaderna har kommissionen femton dagar på sig för att kräva gäldenären.

3.76 I flera fall, som omfattar cirka 4 miljoner ecu, fanns det för de ej uppburna böterna inte några garantier eller så var de inte längre giltiga, eller också hade de inte krävts in på ett sätt som överensstämde med bestämmelserna.

Intäkter att återvinna

3.77 Posten "intäkter att återvinna" är alltför lågt beräknad eftersom vissa utanordnare inte systematiskt skickar ut återbetalningskrav för alla belopp som skall återvinnas när dessa väl är kända av kommissionens avdelningar. Som exempel kan nämnas att vid granskning- ar, som utfördes under 1993 och 1994 och som avsåg direkta åtgärder till förmån för turism efter Europeiska turiståret, identifierade GD XX 43 fall där återvinning var nödvändig. För 31 av de berörda fallen, där det beräknade beloppet att återvinna uppgår till cirka 324 000 ecu, hade GD XXIII ännu inte utfärdat återbetalningskraven.

Verkställande och bokföring av betalningar

3.78 Vid granskningen på central nivå i likviditetsstyrningssystemet, bankräkenskaperna, de allmänna räkenskaperna och systemet för bankavstämning (Nostro) av betalningstransaktioner, som har valts ut inom ramen för centrala stickprov och där utbetalningar har skett, har endast några mindre felaktigheter påvisats.

Kapitalandelar och lån

Redovisning av kapitalandelar och lån avseende ECIP

3.79 Vad beträffar finansieringsinstrumentet EC Investment Partners (ECIP) vidhåller revisionsrätten sin iakttagelse, som framgår av rapporten till stöd för DAS 1994 (), avseende den felaktiga fördelningen mellan kapitalandelar och lån. Revisionsrätten noterar kommissionens avsikt att genomföra en oberoende granskning av alla centrala räkenskaper och att i framtiden redovisa de faktiska utbetalningarna för motsvarande tillgångar för finansieringsinstrumentet ECIP i balansräkningen.

Ackumulering och behandling av vinster från kommissionens in- och utlåning

3.80 Låneverksamheten med lånemedel inom ramen för det nya gemenskapsinitiativet (NGI), Euratom, betalningsbalans, ekonomiskt stöd på medellång tid och livsmedelsbistånd har åstadkommit mindre vinster som har ackumulerats under årens lopp och som i sin tur har gett upphov till ränteinkomster som totalt sett uppgår till 69,1 miljoner ecu per den 31 december 1995. De ej förutsedda vinsterna saknar ett rättsligt ramverk som tillåter att de används. Man bör ta med dessa belopp som inkomster och eventuellt som utgifter i budgeten så att användningen av dem klart framgår. Kommissionen har redan använt en del av dessa medel genom förfaranden utanför budgeten (1,1 miljoner ecu under 1995).

Förvaltningen av lån för livsmedelsbistånd till de nya oberoende staterna

3.81 När en låntagare inte betalar en amortering eller en förfallen ränta på den fastställda förfallodagen påförs han dröjsmålsränta. Kommissionen beräknar och bokför denna ränta från det datum då betalningen skulle ha skett till det datum då garantifonden ingriper (ungefär tre månader), men inte efter detta datum. Det vore lämpligt om garantifonden beräknade och bokförde den upplupna dröjsmålsräntan från och med det datum då den griper in för att kräva låntagarna på dessa belopp eller för att kräva de enheter som har ställt garantin till låntagarna i händelse av eventuellt försenade betalningar från deras sida. Dessa dröjsmålsräntor, som uppgår till cirka 5,7 miljoner ecu, framgår inte av garantifondens balansräkning per den 31 december 1995 () och har därmed varken tagits med i kommissionens balansräkning eller i Europeiska unionens konsoliderade balansräkning. Den finansiella situationen är därför inte fullständigt redovisad.

3.82 Utestående belopp på lån som har beviljats inom ramen för livsmedelsbistånd till de nya oberoende staterna har bokförts som fordringar och den upplupna men ej förfallna räntan på ett interimskonto på tillgångssidan. Vid beaktande av de berörda gäldenärernas situation föreligger det en faktiskt risk att vissa av dessa lån inte kommer att återbetalas. Garantifonden har redan varit tvungen att ingripa för att kompensera underskott till ett totalt belopp av 232,5 miljoner ecu per den 31 december 1995. I två fall kvarstår 65,3 miljoner ecu som inte heller kommer att kunna återbetalas. Av 211,5 miljoner ecu som skulle ha betalats den 15 januari 1996 har 37 miljoner ecu inte betalats. I sådana fall bör det finnas uppgifter i noterna i balansräkningen om att det finns fordringar som kan bli svåra att återkräva.

Den faktiska omfattningen av garantier från unionen i samband med låneverksamheten

3.83 I redovisningen utanför balansräkningen uppskattas unionens eventuella kostnader (18 922 miljoner ecu) för garantier som de Europeiska gemenskaperna har ställt i samband med lån till tredje part, och särskilt EIB (där gemenskaperna kunde ha regressrätt mot den huvudsakliga låntagaren), samt lån där de själva är låntagare. Den är dock ofullständig eftersom alla garantier som erhållits för dessa lån och som kan komma att minska unionens eventuella kostnad, inte framgår och inte har åsatts något värde i den.

3.84 Det är önskvärt att kommissionen i framtiden lämnar en uttömmande redogörelse för åtaganden utanför balansräkningen inklusive en bedömning av deras kvalitet, för att ge dem som läser boksluten en mer exakt och väl avvägd utvärdering av den finansiella nettorisk som unionen löper i samband med dessa lån.

Genomförande av ställda garantier

3.85 I november 1995 begärde den allmänna förvaltningsledningen för finansieringsinstrumentet livsmedelsbistånd till de nya oberoende staterna ett förskott om 211,5 miljoner ecu genom en provisorisk begäran till kommissionens kassaavdelning (artikel 12 i förordning 1552/89). Detta förskott, som var avsett att användas för ett lån som förfallit till betalning den 15.1.1996 i avvaktan på att länderna som erhållit motsvarande lån betalade dem, borde ha tagits med i bokföringen för budgetåret 1996. Till följd av ett bokföringsfel har det tagits med i räkenskaperna för 1995. Detta har medfört att en fordran om 211,5 miljoner ecu som inte skall finnas med i balansräkningen för 1995 dels finns med bland tillgångarna under rubriken gemenskapens budgetgarantier och dels att bankbehållningen är för lågt beräknad med samma belopp.

Fördelning av bankkonton på balansräkningen

3.86 Under årets lopp registreras banktransaktionerna på ett enda konto i den allmänna bokföringen. När balansräkningen upprättas vid årets slut delas detta belopp upp i debet- och kreditsaldon, sedan i belopp som finns på likviditetskontona, centralbankskonton eller affärsbankskonton (a vista-konton). Denna fördelning görs utifrån de olika bankkontonas saldon efter vad som framgår av bankräkenskaperna, som revisionsrätten har dubbelkontrollerat. Vid fördelningen har ett likviditetskonto och ett centralbankskonto förväxlats. Till följd av detta har rubriken likviditetskonton på balansräkningens tillgångssida beräknats för lågt med 118,8 miljoner ecu medan rubriken centralbankskonton på balansräkningens skuldsida har beräknats för högt med samma belopp.

Övriga gemenskapsinstitutioners och gemenskapsorgans balansräkningar

Förbättringar av övriga gemenskapsinstitutioners och gemenskapsorgans balansräkningar

3.87 Revisionsrättens granskning har visat att förbättringar har skett jämfört med budgetåret 1994 vad gäller bokföringen av materiella tillgångar och då särskilt rättigheter i samband med fast egendom där köpoption finns. De ansträngningar som har företagits inom detta område bör dock fullföljas.

3.88 Trots konstaterade förbättringar bör följande reservationer och iakttagelser noteras.

Reservation avseende materiella tillgångar

3.89 Revisionsrätten reserverar sig på nytt beträffande värdet av lös egendom (97,9 miljoner ecu) i Europaparlamentets, Ekonomiska och sociala kommitténs och Regionkommitténs respektive balansräkningar.

3.90 För Europaparlamentet motsvarar det belopp som finns upptaget i balansräkningen (91,2 miljoner ecu) inte det belopp som gäller enligt databasen IMMO som fungerar som inventarieförteckning. Vidare har justeringarna, som skall utföras till följd av den senaste fysiska inventeringen, som görs vart tredje år och som avslutades 1994, ännu inte integrerats i balansräkningen per den 31 december 1995.

3.91 För ESK och ReK bygger beloppen i den konsoliderade balansräkningen (6,7 miljoner ecu) inte på inventarieförteckningarna. De konstaterade bristerna för inventarieförteckningarna (till exempel upptagande av olika valutor utan omräkning till ecu, summor som saknas, blanka sidor) är sådana att en avstämning av bokföringssifforna har blivit så gott som omöjlig. Vidare har inte någon fysisk inventering gjorts hos ESK på minst 13 år.

Iakttagelser avseende materiella tillgångar

3.92 Hos rådet har det rådande tillvägagångssättet för att räkna om det totala värdet för lös egendom (27 miljoner ecu), som i inventarieförteckningen redovisas i belgiska franc, till ecu efter det aktuella budgetårets sista växelkurs medfört en övervärdering om 2 miljoner ecu. Detta tillvägagångssätt strider mot allmänt vedertagna bokföringsprinciper och mot den bokföringsprincip som kommissionen använder sig av i samband med upprättande av sin balansräkning och av den konsoliderade balansräkningen (se "Grundläggande bokföringsprinciper", Årsredovisning med bokslut, volym IV, s. 6, punkt 2.2.3: de materiella tillgångarna behåller sitt värde i ecu beräknat enligt den växelkurs som gällde när de inköptes).

Iakttagelse avseende bankkonton och kassan

3.93 Revisionsrätten kan inte uttala sig om tillförlitligheten för beloppen på a vista-kontona (2,8 miljoner ecu) och kassan (0,2 miljoner ecu), som framgår av aktivsidan på ESK:s och ReK:s konsoliderade balansräkning, eftersom avstämningen av bankbehållningen och kassan per den 31 december 1995 ännu inte har gjorts eller gjordes alltför sent.

DE UNDERLIGGANDE TRANSAKTIONERNAS LAGLIGHET/KORREKTHET

Iakttagelser avseende transaktioner för inkomsterna

Traditionella egna medel

Tullar och jordbruksavgifter

3.94 Vid granskningen av ett stickprov av de underliggande transaktionerna har ett ganska litet antal felaktigheter framkommit. Det rör sig om att fastställda tullar inte görs tillgängliga, ej berättigad avskrivning, felaktig tillämpning av tulltaxan, att rättelser sker långsamt, att tullar och jordbruksavgifter görs tillgängliga för sent eller både för sent och ofullständigt, att de gjorts tillgängliga för sent och att detta har upptäckts tack vare revisionsrättens granskning eller ett ofullständigt fastställande utan deklaration.

3.95 De sammanhörande undersökningarna har visat på stundtals viktiga problem när det gäller att göra egna medel tillgängliga på ett enhetligt sätt. Iakttagelserna som följer av dessa gäller i flertalet fall de system eller förfaranden som används i medlemsstaterna:

a) I en medlemsstat har förseningar vid bokföring av totala kompletterande deklarationer konstaterats vid flera tullkontor. Dessa ibland långa förseningar (upp till fem månader) beror på tolkningen av de nationella föreskrifterna. I en annan medlemsstat har rättelserna av fastställanden gjorts med fördröjning. I två andra medlemsstater har systematiska förseningar påvisats vid fastställandet av tullskulder.

b) I en annan medlemsstat har det varit systematiska förseningar när tullar som har uppburits när varor lämnat tullagren har betalats in centralt. I flera medlemsstater övervakas beräknade förseningar för avstämning av ofullständiga deklarationer dåligt, vilket medför förseningarna för tillhandahållandet.

c) Felaktigheter har påvisats i den separata bokföringen. I en medlemsstat förekom ett stort antal felaktigheter. Det är nödvändigt att räkenskaperna för den separata bokföringen revideras. I en annan medlemsstat har förseningar konstaterats vid konteringen av tullar som preliminärt hade bokförts på ett interimskonto.

d) I flera medlemsstater fanns det nödvändiga underlaget för att beräkna tullskulden beträffande vissa granskade transaktioner inte tillgängligt, när granskningen på platsen skedde.

Avgifter från sockersektorn

3.96 Vad gäller betalning av avgifterna för produktionen har man konstaterat att samtliga medlemsstater förutom Förenade kungariket under december månad 1995 hade betalat de belopp de skulle med tillämpning av de fastställda procentsatserna i förordning (EG) nr 2403/95 (). Av sammanställningen för fastställda tullar, som denna medlemsstat gjorde i oktober 1995 och som lämnades in i december 1995, framgår endast avgifterna för lagret. Förenade kungariket har därför fått en likviditetsmässig fördel om 20 447 318 ecu, vilket inte överensstämmer med principen om självfinansiering av överskottet från gemenskapens sockerproduktion.

3.97 För övrigt framgår saldot för avgifterna för Förenade kungarikets produktion under regleringsåret 1994/95 (20 447 318 ecu) inte i bokföringen som en konstaterad utestående tull per den 31 december 1995. Medlemsstaterna har överlämnat uppgifterna om den slutliga socker- och isoglukosproduktionen till kommissionen senast den 5 oktober (slutdatum som har fastställts i förordning (EEG) nr 2682/84 ()) och kommissionen har fastställt avgifterna för produktionen under regleringsåret 1994/95 i enlighet med förordning (EG) nr 2403/95 av den 12 oktober 1995. Detta medför att kommissionens avdelningar, i oktober 1995, förfogade över alla de uppgifter som behövs (produktionsuppgifter, avgiftsbelopp) för att fastställa denna fordran.

3.98 Man bör lägga märke till att det tillvägagångssätt som Förenade kungariket har använt sig av, liksom de bokföringsrutiner som kommissionen har följt, redan har varit föremål för revisionsrättens iakttagelse i DAS-rapporten för budgetåret 1994 (punkt 3.111), där det framgår att saldot om 14 974 768 ecu för regleringsåret 1993/94 inte överfördes till gemenskapen förrän i januari 1995. Revisionsrätten understryker att den i sitt yttrande nr 1/94 () om ändring av förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 har lämnat konkreta förslag för hur det problem kan lösas som den har redovisat ovan.

3.99 För övrigt föranleder granskningen av ett stickprov om 11 transaktioner som avser sockeravgifter inte några iakttagelser från revisionsrätten om de underliggande transaktionernas laglighet/korrekthet som är av sådan beskaffenhet att de tas upp i denna rapport.

Egna medel från moms

3.100 Enligt artikel 2.1 c i rådets beslut 88/376 EEG, Euratom beräknas egna medel från mervärdesskatt (momsmedel) genom att en enhetlig skattesats (högst 1,4 %), vilken gäller för alla medlemsstater, tillämpas för beräkningsunderlaget för moms, vilket fastställs på ett enhetligt sätt för medlemsstaterna i enlighet med gemenskapens bestämmelser. Beräkningsunderlag får dock inte för någon medlemsstat överskrida 55 % av dess BNI. Beräkningsunderlaget beräknas genom att de totalt uppburna momsnettoinkomsterna divideras med den viktade genomsnittsskattesatsen enligt en metod som framgår av artikel 4 i rådets förordning (EEG, Euratom) 1553/89. Fastställandet av ett enhetligt beräkningsunderlag för moms begränsas dock av nationella särdrag vid tillämpningen av momslagstiftningen. Momsdirektiven ger vid 60 tillfällen medlemsstaterna valmöjligheter och i cirka 125 fall har kommissionen beviljat medlemsstaterna undantag varigenom de kan frångå de generella principerna. För ändamålet momsmedel från egna medel måste kompensationer och rättelser beräknas, så att ett harmoniserat underlag kan uppnås.

3.101 Tabell 3.2 ger uppgifter för beräkning av beräkningsunderlaget för moms för 1994 som har fåtts fram utifrån de översikter för moms som medlemsstaterna har lämnat under 1995.

3.102 Av systemet framgår tydligt att de viktigaste inslagen utgörs av "de totala momsnettoinkomsterna" och "den viktade genomsnittssatsen". En enprocentig avvikelse i dessa inslag påverkar det slutliga momsunderlaget med 1 %.

3.103 Målet med revisionsrättens granskning har varit att uppnå säkerhet att egna medel från moms som medlemsstaterna betalar till Europeiska unionen är riktiga, att de betalas i tid och att de är fullständiga, samt att de årliga momsöversikterna som verifierande underlag är lagliga och korrekta. Eftersom egna medel från moms för ett visst år betalas på grundval av en preliminär beräkning och fastställs slutligt först nästkommande år, har granskningsarbetet koncentrerats på medlemsstaternas momsöversikter för 1994 vilka lämnades under 1995.

3.104 Granskningen har genomförts vid kommissionen och vid de berörda centrala myndigheterna i flera medlemsstater.

>Plats för tabell>

3.105 Revisionsrätten fann att alla momsinkomster som uppbars under ett visst år inte nödvändigtvis bokfördes det året och att vissa belopp bokfördes först nästkommande budgetår. Detta gäller särskilt för interimskonton med momsinkomster, som inte hade avslutats vid budgetårets slut. Dessa inkomster bokfördes och fördelades inte alltid på ett korrekt sätt på de berörda nationella budgetrubrikerna under det relevanta budgetåret. Detta slag av bokföring förekommer eftersom de olika medlemsstaterna tillämpar olika nationella bokföringsrutiner.

3.106 Till följd av detta är uppgifterna om de momsnettoinkomster som kommissionen redovisar för ett visst budgetår inte riktiga och fullständiga, såtillvida som de inte omfattar all uppburen moms som de nationella myndigheterna har bokfört som inkomst. Även om utestående momsinkomster på interimskonton bokförs under påföljande år och tas upp i framtida momsöversikter, blir resultatet vad gäller egna medel från moms inte detsamma eftersom den viktade genomsnittssatsen förändras varje år.

Den viktade genomsnittssatsens tillförlitlighet

3.107 Om mer än en momsskattesats tillämpas skall medlemsstaterna beräkna en viktad genomsnittssats med fyra decimaler. När detta görs skall alla skattepliktiga transaktioner som inte berättigar till avdrag för moms fördelas efter tillämpad skattesats. Denna fördelning skall ske med ledning av uppgifter från nationalräkenskaperna, källor som hör samman med dessa eller andra lämpliga källor.

3.108 I praktiken beräknas den viktade genomsnittssatsen på grundval av antaganden, uppskattningar och information som inte är särskilt uppdaterad. Kvaliteten på de uppgifter som medlemsstaterna tillämpar skiljer sig betydligt mellan medlemsstaterna, liksom effekten för beräkningen av den viktade genomsnittssatsen.

3.109 Fördelningen av transaktionerna per tillämpad skattesats förbättras allt eftersom harmoniseringen av skattesatserna förbättras. Den är dock fortfarande otillfredsställande, vilket beror på att tillförlitliga uppgifter saknas för en viktig del av transaktionerna.

3.110 Granskningar som har genomförts i fem medlemsstater har visat att även om den viktade genomsnittssatsen verkade ha beräknats tillräckligt noggrant med fyra decimaler, vilket krävs enligt förordningen, är det troligt att viss osäkerhet ändå finns. Hittills har endast myndigheterna i en medlemsstat försökt beräkna denna osäkerhet och i dess svar på revisionsrättens iakttagelser uppgav den att osäkerhetens omfattning kan uppskattas till cirka 1,5 %.

Bokföring av rättelser och kompensationer

3.111 Harmoniseringen av momsberäkningsunderlaget medför att uppburna momsnettoinkomster eller det mellanliggande beräkningsunderlaget "justeras". För 1994 års rapporter utgjorde dessa justeringar nästan 5,5 % (se tabell 3.2) av det totala momsberäkningsunderlaget.

3.112 I allmänhet är troligen denna osäkerhetsmarginal proportionellt sett större än osäkerhetsmarginalen för den viktade genomsnittssatsen. Detta beror på att ännu fler antaganden måste göras. Medlemsstaterna måste därför beräkna omfattningen av beräkningsunderlaget för rättelser genom att fiktivt, utifrån statistiska uppgifter, rekonstruera fiskala transaktioner. Det är troligt att osäkerhetsmarginalen är högre än 10 % av det aktuella beloppet för vissa uppskattningar.

3.113 Kommissionen och medlemsstaterna kan begära att rättelser görs, även retroaktivt tre år tillbaka, av medlemsstaternas beräkning av egna medel från moms. Vid slutet av 1995 fanns minst 105 sådana ansökningar som inte hade behandlats. De faktum att storleken på de berörda beloppen inte är känd, inte ens i de fall där de har positiv eller negativ effekt för EU-inkomsterna, samt att reserver ibland är utestående under många år ökar återigen osäkerheten om hur tillförlitliga egna medel från moms är.

Övergripande bedömning

3.114 Liksom för 1994 () har revisionsrätten inte funnit några större problem som direkt påverkar tillämpningen av budgetbestämmelserna om egna medel från moms, beräkningen av de belopp som medlemsstaterna skall betala (tolftedelar, balanser och justeringar av balanser) liksom deras uppbörd och bokföring. Beloppet för egna medel från moms för 1994, som under 1995 har fastställts till 35 792 miljoner ecu efter att den utestående balansen har betalats, påverkas av ovan nämnda brist på noggrannhet vid fastställandet av beräkningsunderlaget för egna medel från moms. Trots att alla medlemsstater inte har granskats helt finns det från tidigare granskningar och kontroller, som kommissionen har utfört, tillräckliga tecken på att denna slutsats gäller för helheten.

3.115 En viss osäkerhet om egna medel från moms kan inte undvikas, på grund av problemen på nationell nivå som dels gäller den viktade genomsnittssatsen och dels gäller rättelser och kompensationer som beräknas utifrån uppskattningar som är nödvändiga när det teoretiska harmoniserade underlaget beräknas. Det borde trots detta finnas utrymme för att förbättra dessa inslag i förfarandet utan att alltför höga kostnader uppkommer, och revisionsrätten uppmanar därför alla berörda parter att vidta lämpliga och kostnadseffektiva steg för att förbättra de nationella systemens kvalitet för beräkning av momsunderlaget utifrån aspekterna att medlemsstaternas system skall kunna jämföras, och att systemen skall vara tillförlitliga, särskilt vad gäller källorna och kompileringsmetoderna för de olika slags uppgifter som används (makroekonomiska, statistiska eller tekniska).

Egna medel baserade på bruttonationalinkomsten (BNI)

3.116 Revisionsrätten gör vissa anmärkningar om egna medel från BNI vad gäller beräkningarnas tillförlitlighet och de förfaranden som tillämpas för beräkningsunderlaget (se punkterna 3.117 3.119). Förutom dessa anmärkningar har kommissionens bokföring och tillhandahållande av dessa medel inte gett upphov till några iakttagelser (se punkterna 3.120 3.121).

Bruttonationalinkomsten (BNI) som beräkningsgrund

3.117 BNI beräknas på grundval av nationalräkenskaperna som upprättas i varje medlemsstat enligt komplicerade statistiska och ekonometriska metoder av specialiserade offentliga organ som har en särskild kompetens inom området. De uppgifter som medlemsstater överlämnar till kommissionen kontrolleras två gånger, dels av kommissionen (Eurostat) på grundval av artikel 19 i rådets förordning (EEG, Euratom) nr (EEG, Euratom) 1552/89 av den 29 maj 1989 om egna medel, och dels av BNI-kommittén, som består av företrädare för medlemsstaterna, på grundval av artikel 7 i rådets direktiv 89/130/EEG, Euratom av den 13 februari 1989 om en harmonisering av beräkningen av BNI till marknadspriser. I oktober 1995 uttalade BNI-kommittén sig om informationen för budgetåret 1994. Kommittén uppgav att den har granskat de BNI-uppgifter som medlemsstaterna har lämnat och anser, på grundval av de förklaringar som medlemsstaterna har lämnat, att betydande förbättringar har skett. Kommittén påminner dock om att kommissionen skall säkerställa uppföljningen av rättelserna av de luckor som finns i medlemsstaternas nationalräkenskaper och som har upptäckts i samband med den granskning som har utförts inom ramen för artikel 19 i förordning 1552/89 och hoppas på en fortsättning av dessa framsteg. Kommittén noterar med tillfredsställelse de framsteg som har uppnåtts och de som för närvarande sker i medlemsstaterna vad gäller harmoniseringen av BNI-uppgifterna.

3.118 Revisionsrättens granskning har omfattat en undersökning av om medlemsstaterna följer de begrepp och förfaranden som har fastställts i direktivet 89/130/EEG, Euratom om en harmonisering av beräkningen av BNI till marknadspriser. Förekomsten av ett visst antal reservationer (130 fall), som kommissionen inte har undanröjt, särskilt vad gäller BNI:s fullständighet och bristen på information om deras potentiella effekter för BNI-medlen, förhindrar fortfarande en bedömning av systemets kvalitetsnivå.

3.119 I årsrapporten för budgetåret 1995 (se kapitel 1, Egna medel) har revisionsrätten rent allmänt tagit upp problemet med att mäta kvaliteten för BNI ur två aspekter: "jämförbarheten" av BNI-uppgifter mellan medlemsstaterna och "tillförlitligheten" av uppgifterna från varje medlemsstat. Revisionsrätten anser att om metoder togs fram och användes för att mäta BNI-kvaliteten skulle detta klargöra dess tekniska giltighet som beräkningsunderlag för egna medel och ge revisionsrätten de uppgifter den behöver för att bättre kunna bilda sig en uppfattning.

Egna medel baserade på BNI (ytterligare medel)

3.120 Beträffande egna medel baserade på BNI omfattar revisionsförklaringen aspekterna tillförlitlighet samt laglighet/korrekthet vad gäller metoderna för att fastställa egna medel från BNI. Den tar hänsyn till följande faktorer:

a) Fastställandet av ett tak för egna medel.

b) Beräkningen av BNI-procentsatsen för egna medel som utgörs av "ytterligare medel".

c) Beräkningen av de belopp som varje medlemsstat är skyldig i samband med dessa ytterligare medel.

d) Beräkningen av de månatliga tolftedelar som skall överföras, deras uppbörd och bokföring.

e) Beräkningen av årliga saldon och justeringar av tidigare saldon, deras uppbörd och bokföring.

3.121 Revisionsrättens granskning av ovanstående faktorer har inte gett upphov till någon iakttagelse för budgetåret 1995.

Reservationer beträffande transaktioner som avser utgifter

Utgifter som revisionsrätten inte kan avge någon förklaring om

3.122 För många områden, som motsvarar 2,3 % av gemenskapens betalningar, kan revisionsrätten inte uttrycka någon som helst åsikt. Denna brist förklaras till 1,1 % med att de system som har inrättats för att administrera transaktionerna, som revisionsrätten skulle granska, inte är tillförlitliga och till 1,2 % med att den information som har ställts till revisionsrättens förfogande inte har varit tillräcklig.

System som är särskilt otillförlitliga och som kan vara behäftade med felaktigheter

3.123 För vissa specifika kategorier gemenskapsutgifter som avser EUGFJ-garanti har revisionsrätten vid granskningen konstaterat att de system som har införts för förvaltning av de underliggande transaktionerna är särskilt otillförlitliga och kan vara behäftade med felaktigheter. Fastän de individuella transaktioner som granskats inom detta område verkar vara i sin ordning, var det i många fall omöjligt att genomföra en giltig granskning och risken att betydande felaktigheter inte upptäcks är stor. I ett urval av 683 betalningar har detta problem påträffats 8 gånger, vilket betyder att för cirka 1,1 % av de betalningar som finansieras av gemenskapens budget under 1995 är det omöjligt att avge en förklaring avseende de underliggande transaktionernas laglighet/korrekthet. Under 1995 har gemenskapens utgifter inom de specifika berörda områdena uppgått till cirka 500 miljoner ecu (avrundat belopp). Detta problem finns inom följande områden:

- Inom området för exportbidrag i Italien där överlämnandet av tullhandlingar till den utbetalande myndigheten har anförtrotts till stödmottagarna själva (fyra fall inom ett område där de aktuella utgifterna uppgår till 356,4 miljoner ecu).

- För fall med produktionsstöd för bearbetade tomatbaserade produkter, finansiella bidrag för bearbetning av citroner och offentlig lagring av alkohol i Italien, där de fysiska kontrollerna av kvantiteten, kvaliteten och produkternas överensstämmelse har varit otillräckliga (tre fall inom ett område där de aktuella utgifterna uppgår till cirka 135,0 miljoner ecu).

- För fall med stöd till producenter av sojabönor, rybsfrö och solrosfrö i Tyskland i regionen Mecklenburg-Vorpommern, där de administrativa kontroller som den utbetalande myndigheten har utfört har varit otillräckliga (ett fall inom ett område där de aktuella utgifterna uppgår till cirka 19,0 miljoner ecu).

Bristande förklaring av olika orsaker

3.124 Revisionsrätten har av olika orsaker (problem i samband med tidsplaneringen, verifieringskedja saknas, rättsliga eller fysiska hinder etc.) inte kunnat granska 8 transaktioner vilka utgör 1,2 % av stickprovet.

Utgifter som revisionsrätten endast kan avge en partiell förklaring om

3.125 I 11 andra fall har revisionsrätten endast kunnat uppnå en partiell säkerhet på grund av punktproblem som har påträffats under revisionens gång (bevisdokument saknas, tydlig eller övertygande information avseende uppenbara anomalier saknas).

Felaktigheter som påverkar utgifternas laglighet/korrekthet

3.126 Några av de felaktigheter som revisionsrätten har konstaterat rör åtaganden, andra betalningar. Några har mätbara effekter på de underliggande transaktionernas belopp (så kallade väsentliga felaktigheter ()), andra består av överträdelser av regel- och kontrollsystemen och måste tas på allvar fastän de inte har en mätbar effekt på beloppen för de underliggande transaktioner som finansieras av gemenskapsbudgeten (formella felaktigheter(40). Redogörelsen för resultatet av granskningen av lagligheten/korrektheten är indelad enligt följande:

- Resultat avseende åtagandena:

väsentliga aspekter

formella aspekter.

- Resultat avseende betalningarna:

väsentliga aspekter

formella aspekter.

Felaktigheter som påverkar lagligheten/korrektheten i de åtaganden som har ingåtts under budgetåret

Väsentlighetsaspekten avseende åtagandenas laglighet/korrekthet

3.127 Vid granskningen av de väsentliga aspekterna avseende åtagandenas laglighet/korrekthet har inte några allvarliga felaktigheter konstaterats.

Formella felaktigheter avseende åtagandenas laglighet/korrekthet

3.128 Revisionsrätten bedömer att de mycket sällsynta formella felaktigheterna som rör åtaganden inte har haft någon märkbar effekt för 1995 års utgifter.

3.129 Dessa formella felaktigheter rör huvudsakligen reglerna för beslutsfattande och utgiftsåtaganden. De kan till största delen hänföras till gemenskapsinstitutionerna.

3.130 De har framför allt konstaterats inom området för utvecklingssamarbete.

Felaktigheter som påverkar lagligheten/korrektheten i de underliggande transaktionerna för betalningar

Väsentliga felaktigheter avseende betalningarnas laglighet/korrekthet

3.131 Det mest troliga ackumulerade beloppet för de mycket talrika väsentliga felaktigheterna, som avser de underliggande transaktionerna för betalningar och som har haft mätbara effekter för de belopp som finansieras genom den allmänna budgeten, uppgår till cirka 4 miljarder ecu (5,9 % av de aktuella beloppen).

3.132 Kompletterande information om denna finansiella utvärdering återfinns i tabellen i bilaga 1. Storleken av extrapolerade belopp bekräftas både av en identifiering av antalet kända felaktigheter, vilka är resultatet av felaktigheter som identifierats i själva stickprovet samt utanför detta under granskningsarbetet till stöd för DAS eller under revisionsrättens övriga arbete. Omfattningen av kända felaktigheter som påträffats under revisionsrättens arbete uppgår till cirka 163 miljoner ecu.

3.133 Dessa väsentliga felaktigheter är av mycket olika art. Majoriteten av dem påverkar dock åtgärdernas berättigande till stöd från gemenskapen. De rör också den faktiska förekomsten av och riktigheten i de utgifter för vilka finansiering begärs, riktigheten i beräkningen av gemenskapsstödets storlek samt förekomsten av och kvaliteten på den dokumentation som ligger till grund för betalningarna. Dessa felaktigheter kan i allmänhet hänföras till medlemsstaterna (90 %) och framför allt till de lokala organ som ansvarar för åtgärdernas genomförande (22 %) och till mottagarna (54 %). 36 % av det totala felbeloppet avser EUGFJ-garanti och 42 % strukturfonderna. Vad gäller EUGFJ-garanti utgör revisionsrättens totala uppskattning i sig inte en grund för att per land och område återkräva oriktigt utbetalda medel. Den ger icke desto mindre uppgifter om kontroller som bör göras i samband med att räkenskaperna avslutas. Vad gäller strukturfonderna påverkar det uppskattade felbeloppet inte nödvändigtvis de betalningar som kommissionen har effektuerat i form av förskott. Eftersom de underliggande transaktionerna emellertid har finansierats av Europeiska unionens medel finns det en risk att den allmänna budgeten faktiskt påverkas av sådana felaktigheter. Deras omfattning bekräftar allmänt sett att det finns ett behov av en intensifierad ansträngning hos såväl gemenskapens avdelningar som de berörda medlemsstaternas myndigheter för att kontrollera att de på varandra följande utgiftsdeklarationerna verkligen bygger på utgifter som är berättigade till stöd.

3.134 Dessa väsentliga felaktigheter har inte enbart påträffats inom EUGFJ-garanti och strukturfonderna. De förekommer också i samband med andra gemenskapsutgifter (i synnerhet forskning och utvecklingssamarbete). De som avslöjats för EUGFJ-garanti och strukturfonderna analyseras närmare i kapitel 4.

Formella felaktigheter avseende betalningarnas laglighet/korrekthet

3.135 Revisionsrätten anser att omfattningen av formella felaktigheter som rör betalningar fortfarande är alltför hög. Denna omfattning visar framför allt på de olika berörda administrativa nivåernas oförmåga att följa förvaltnings- och kontrollförfaranden samt bestämmelser som framgår av de förordningar som gäller för olika finansierade åtgärder.

3.136 Dessa formella felaktigheter rör framför allt om stödmottagarna eller de organ som deltar i genomförandet av åtgärderna uppfyller sina skyldigheter, förekoms- ten av och kvaliteten på uppgifter som avser finansierade åtgärder, förfarandena för budgetmyndighetens eller utanordnarens godkännande samt bestämmelserna om anbudsinfordran. Felaktigheterna uppstår till största delen hos medlemsstaterna och framför allt hos de centrala och lokala organ som ansvarar för förvaltningen av åtgärderna.

3.137 Dessa formella felaktigheter har påträffats inom de flesta utgiftsområden inom gemenskapen (EUGFJ-garanti, strukturfonderna, utvecklingssamarbete samt samarbete med länderna i Centraleuropa och Östeuropa). Till en övervägande del har de emellertid påträffats inom strukturfonderna.

3.138 Vad beträffar formella felaktigheter som har påträffats hos gemenskapsinstitutionerna rör det sig framför allt om följande fall:

- Verifierande underlag saknas eller är bristfälligt.

- Förfarandena för anbudsinfordran följer inte bestämmelserna, särskilt vad gäller kvaliteten på lämnad information eller dess fördelning.

3.139 De formella felaktigheterna som har upptäckts hos medlemsstaterna är av annat slag och avser till största delen EUGFJ-garanti och strukturfonderna. De analyseras närmare i kapitel 4.

KAPITEL 4

Särskilda analyser av de huvudsakliga utgiftsområdena

4.0. INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Punkt

Inledande anmärkningar 4.1 - 4.2

Analys av utgifterna inom EUGFJ:s garantisektion 4.3 - 4.13

Inledande upplysningar 4.3

Väsentliga felaktigheter 4.4 - 4.5

Formella felaktigheter 4.6 - 4.7

Påvisande av ett särskilt riskområde 4.8 - 4.9

Förvaltnings- och kontrollsystemets utmärkande egenskaper 4.10 - 4.11

Nödvändiga tillrättaläggande åtgärder 4.12 - 4.13

Analys av strukturfondernas utgifter 4.14 - 4.28

Väsentliga felaktigheter 4.18 - 4.19

Formella felaktigheter 4.20 - 4.21

Analys av resultaten 4.22 - 4.26

Slutsats 4.27 - 4.28

INLEDANDE ANMÄRKNINGAR

4.1 Granskningsresultaten i samband med denna andra DAS baseras på ett tillräckligt stort antal verifikationer inom de två huvudsakliga utgiftsområdena (EUGFJ-garanti och strukturfonderna) för att det skall vara möjligt att göra en särskild analys av dessa båda områden och att konstatera vissa anmärkningsvärda företeelser.

4.2 Granskningsarbetet till stöd för DAS är främst avsett att ge tillräckligt underlag vad gäller gemenskapens budget i dess helhet. En slutsats för ett speciellt budgetområde, där slutsatsen grundas på detta underlag, blir därför statistiskt sett mindre precis.

ANALYS AV UTGIFTERNA INOM EUGFJ:S GARANTISEKTION

Inledande upplysningar

4.3 Utgifterna för EUGFJ-garanti utgör ungefär 52 % (cirka 34 miljarder ecu) av värdet för de totala budgetbetalningarna och förvaltas nästan helt av medlemsstaterna, medan kommissionen förvaltar mindre än 1 % direkt. Den nedan redovisade analysen avser felaktigheter som påverkar betalningarnas laglighet och korrekthet och som har påträffats i samband med 1995 års granskning för DAS.

Väsentliga felaktigheter

4.4 Under 1995 uppkom de väsentliga felaktigheterna avseende EUGFJ-garanti främst i medlemsstaterna och till en mindre del vid kommissionen. Ungefär en tredjedel uppkom hos de nationella myndigheterna, en sjättedel hos de lokala myndigheterna och ungefär hälften hos de slutliga mottagarna. Andelen väsentliga felaktigheter inom detta område uppskattas vara betydligt lägre än den genomsnittliga andelen för den allmänna budgeten i dess helhet, som anges i 3.131.

4.5 Tre olika slags felaktigheter svarar för den övervägande delen av de väsentliga felaktigheter som revisionsrätten har påvisat:

a) Felaktigheter som avser om utgifterna är berättigade till stöd eller inte. Dessa felaktigheter avser främst följande:

i) Områden för vilka bidrag har begärts enligt arealbidragssystemet existerar inte.

ii) Skillnader mellan faktiska och deklarerade kvantitativa uppgifter (markområden, produkter eller djurbesättningar).

iii) Kvalitetskrav som har fastställts i förordningar följs inte (beträffande produkternas slag, markens avkastningsförmåga eller dess tekniska beskaffenhet etc.).

iv) Ytterligare bestämmelser som förordningarna har fastställt har överträtts (minsta område som kan tas ur bruk, kvoter, kortaste djurhållningsperiod, djurbesättningarnas storlek etc.).

b) Deklarationerna från de nationella utbetalande myndigheterna har omfattat belopp som ännu inte har betalats till mottagarna (revisionsrätten har som väsentliga felaktigheter endast betraktat de utgiftsposter som har belastat budgeten för EUGFJ-garanti för 1995 där betalning till mottagarna inte hade skett vid budgetårets slut [15 oktober 1995]).

c) Felaktigheter vid beräkning av gemenskapsstödets storlek. Dessa uppstår typiskt sett när felaktiga procentsatser tillämpas (stödnivåer, växelkurser, nedskrivningssatser, nedsatta satser när i förväg fastställda basarealer per region överskrids, straffsatser osv.).

Formella felaktigheter

4.6 Det fanns en betydande omfattning av formella felaktigheter som omfattade överträdelser av de bestämmelser och kontroller som gäller för utgifterna inom EUGFJ-garanti. Nästan alla dessa formella felaktigheter har uppkommit i medlemsstaterna, främst hos nationella och lokala myndigheter och en mindre del hos de slutliga mottagarna.

4.7 De viktigaste slagen av formella felaktigheter avser följande:

a) Genomförandet och verkställandet av föreskrivna kontroller som medlemsstaternas ansvariga myndigheter skall utföra är bristfälligt.

b) Fullständigt dokumenterande underlag, som enligt förordningarna skall finnas som stöd för utgiftskrav, saknas.

c) Förordningarnas tidsfrister för betalning till mottagare, överföring av kvoter, frigörande av garantier m.m. följs inte.

Påvisande av ett särskilt riskområde

4.8 Den nya gemensamma jordbrukspolitiken, som beslutades 1992, föreskriver att ett integrerat förvaltnings- och kontrollsystem för vissa av gemenskapens stödsystem skall införas i två etapper och i alla medlemsstater. Slutdatum för den andra etappens ikraftträdande, där ett alfanumeriskt identifieringssystem för jordbruksskiften införs, är den 1 januari 1996 (med undantag för de tre nya medlemsstaterna som har ytterligare ett år till sitt förfogande). För arealbidrag gäller särskilt, eftersom denna kontrollmöjlighet saknas, att det inte finns en tillräcklig garanti för att ett jordbruksskifte inte deklareras av flera mottagare och under olika stödsystem.

4.9 Under 1994 och 1995 förfogade få medlemsstater över ett helt integrerat system som kunde begränsa denna risk. De totala utgifterna under 1995 inom detta område uppgick till cirka 8 000 miljoner ecu i de medlemsstater som inte hade infört ett helt integrerat system.

Förvaltnings- och kontrollsystemets utmärkande egenskaper

4.10 De föreskrivna kontroller, som de nationella utbetalande myndigheterna skall utföra av individuella åtgärder, omfattar i allmänhet administrativa kontroller av understödjande dokument, förfaranden för fysiska kontroller på platsen samt integrerade övergripande kontroller, inklusive dubbelkontroller för dubbla deklarationer (särskilt för arealbaserade utgifter och djurbesättningsåtgärder). Den höga omfattningen formella felaktigheter som avser otillräckligt genomförande och/eller verkställande av dessa kontrollåtgärder tyder på en ökad risk för väsentliga felaktigheter vad gäller samtliga underliggande utgifter. Denna ökade risk för väsentliga felaktigheter bekräftas särskilt vad gäller de arealbaserade utgifterna, där talrika felaktigheter avseende områden/produkter som inte är berättigade till stöd samt förhållandevis små skillnader mellan faktiska och deklarerade områden har påvisats.

4.11 Genomförandet och övervakningen av EUGFJ-åtgärder kännetecknas av en mycket decentraliserad struktur som mycket bygger på kvaliteten i de förvaltnings- och kontrollsystem som finns hos de utbetalande myndigheterna i medlemsstaterna. Kommissionen bär det övergripande ansvaret för verkställandet av EUGFJ-budgeten genom att den bedömer de utbetalande myndigheternas förvaltning och kontrollsystem i samband med förfarandet för avslutning av räkenskaperna. Tidigare år var effektiviteten i detta förfarande när det gällde att rätta till tidigare felaktigheter begränsad, vilket berodde på en eftersläpning om minst tre år innan avslutningsbesluten fattades.

Nödvändiga tillrättaläggande åtgärder

4.12 Kvaliteten i kommissionens övervakning bör förbättras och den bör göras i rätt tid. Ett viktigt steg har tagits i den riktningen genom reformen av förfarandet för avslutning av EUGFJ:s räkenskaper, vilken skall genomföras för budgetåret 1996. Kommissionen definierar nu de uppgifter som den behöver från de utbetalande myndigheterna mycket tydligare, och avser att per den 30 april nästföljande år erhålla resultaten från nyligen införda årliga granskningar som självständiga externa revisorer har utfört av de utbetalande myndigheterna. Dessa granskningar kommer att avse dels om de deklarationer som har lämnats till kommissionen är riktiga och dels om de interna kontrollförfaranden som de utbetalande myndigheterna tillämpar för de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet är tillräckliga. Detta nya förfarande bör, när det fungerar ordentligt, medföra att kommissionen kan slutföra avslutandet av räkenskaperna på en säkrare grund och i rätt tid, trots att kommissionens egen kompletterande bedömning av EU-förordningarnas efterlevnad fortfarande kommer att slutföras i ett betydligt senare skede (upp till två år senare).

4.13 Hos medlemsstaterna måste de kontrollförfaranden som föreskrivs i förordningarna för varje särskild åtgärd övervakas noggrannare. Dessa kontroller skall anses utgöra ett minimikrav för att säkerställa ett ändamålsenligt och effektivt genomförande av EUGFJ-budgeten. Effektiviteten i både administrativa kontroller och fysiska inspektioner på platsen behöver förbättras. För arealbaserade åtgärder är ett korrekt genomförande av ett obligatoriskt system för integrerade kontroller oumbärligt för att kunna säkerställa att bedrägliga dubbla deklarationer förhindras eller upptäcks.

ANALYS AV STRUKTURFONDERNAS UTGIFTER

4.14 Strukturfonderna motsvarar cirka 19 miljarder ecu eller cirka 29 % av värdet av de totala betalningarna från den allmänna budgeten.

4.15 De flesta budgetbetalningarna inom detta område effektueras genom förskott och a-kontobetalningar. Därmed har de slutgiltiga utgifterna till de slutliga mottagarna inte nödvändigtvis gjorts när granskningsarbetet utförs. Följaktligen, och för att nå en slutsats för granskningen av de underliggande utgifterna i enlighet med fördraget, påvisas underliggande transaktioner ofta i utgiftstransaktioner som medlemsstaterna har deklarerat och attesterat och som har använts för att bevilja de förskott som granskas.

4.16 Felaktigheterna som har påträffats i de underliggande transaktionerna innebär att man kan ifrågasätta om de utgifter som ingår i medlemsstaternas intyg är riktiga men inte nödvändigtvis om de olika förskott som kommissionen ha