KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 3502/88 av den 9 november 1988 om ändring av förordning (EEG) nr 3472/85 om föreskrifter om interventionsorganens uppköp och lagring av olivolja

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning nr 136/66/EEG av den 22 september 1966 om den gemensamma organisationen av marknaden för oljor och fetter(1), senast ändrad genom förordning (EEG) 2210/88(2), särskilt artikel 12.4 i denna, och

med beaktande av följande:

Intervention har inrättats för att göra det möjligt att tillfälligt dra tillbaka varor från en marknad som lider av bristande jämvikt för att de skall säljas igen så snart som marknadsläget har förbättrats. De varor, som erbjuds för intervention, skall sålunda vara lämpliga för livsmedelskonsumtion eller som foder, alltefter omständigheterna.

Rådets förordning (Euratom) nr 3954/87 av den 22 december 1987 om högsta tillåtna nivåer av radioaktiv förorening i livsmedel och djurfoder efter en kärnkraftsolycka eller något annat fall av radioaktiv risk(3), anger vilket förfarande som skall följas i fall av radioaktiv risk, för att bestämma vilka nivåer av radioaktiv förorening som livsmedel och foder får ha, om de skall erbjudas till försäljning. Jordbruksprodukter, i vilka de radioaktiva nivåerna av förorening överskrids, får således inte köpas in.

Artikel 3 i rådets förordning (EEG) nr 1707/86 av den 30 maj 1986 om de villkor som styr importen av jordbruksvaror med ursprung i tredje länder efter olyckan vid kärnkraftverket i Tjernobyl(4), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 624/87(5), ställer upp högsta tillåtna nivåer av radioaktivitet. Efter det att förordning (EEG) nr 1707/86 upphört att gälla, togs samma högsta tillåtna nivåer upp i artikel 3 av rådets förordning (EEG) nr 3955/87(6), som ersätter den förordningen. Jordbruksvaror, som överträffar högsta tillåtna nivåer, kan således inte betraktas som varor av fullgod och rimlig kvalitet.

Det har konstaterats att en del av gemenskapens jordbruksproduktion i skiftande grad till följd av Tjernobylolyckan har undergått radioaktiv förorening. Det bör sålunda göras klart, att jordbruksvaror med ursprung i gemenskapen, som överstiger de värden som fastställs i artikel 3 i förordning (EEG) nr 3955/87, inte får köpas in.

Artikel 2 i kommissionens förordning (EEG) nr 3472/85(7), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1859/88(8), anger villkoren för inköp av olivolja. Dessa villkor bör göras klarare. Förordning (EEG) nr 3472/85 bör således ändras.

Graden av radioaktiv förorening av livsmedel efter en kärnkraftsolycka skiftar med arten av olycka och arten av produkter. Beslutet om behovet av mätning och om själva kontrollen, skall således anpassas efter varje läge och skall ta i beaktandet t. ex. egenskaper för regionen, varorna och radioaktiva nuklider.

Förvaltningskommittén för oljor och fetter har inte avgett något yttrande inom den tid som ordföranden bestämt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Följande skall läggas till i det första stycket i artikel 2.4 i förordning (EEG) nr 3472/85:

"c) har kontrollerat, att halten av radioaktivitet i den olja som erbjuds inte överskrider de maximinivåer för radioaktivitet, som tillåts enligt gemenskapens förordningar. De nivåer, som är tillämpliga på varor med ursprung i gemenskapen, som är förorenade till följd av olyckan vid kärnkraftverket i Tjernobyl, skall vara de nivåer som anges i artikel 3 i rådets förordning (EEC) nr 3955/87*. Nivån för radioaktiv förorening av varan skall kontrolleras, om läget så kräver och endast under den tid som är nödvändig. Om nödvändigt, skall kontrollernas varaktighet och omfattning avgöras, enligt det förfarande som anges i artikel 38 i förordning nr 136/66/EEG.

(*) EGT nr L 371, 30.12.1987, s. 14."

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 9 november 1988.

På kommissionens vägnar

Frans ANDRIESSEN

Vice ordförande

(1) EGT nr 172, 30.9.1966, s. 3025/66.

(2) EGT nr L 197, 26.7.1988, s. 1.

(3) EGT nr L 371, 30.12.1987, s. 11.

(4) EGT nr L 146, 31.5.1986, s. 88.

(5) EGT nr L 58, 28.2.1987, s. 101.

(6) EGT nr L 371, 30.12.1987, s. 14.

(7) EGT nr L 333, 11.12.1985, s. 5.

(8) EGT nr L 166, 1.7.1988, s. 13.