SÄRSKILD RAPPORT nr 22/98 om kommissionens förvaltning av genomförandet av åtgärder för att främja jämställdheten mellan kvinnor och män, åtföljd av kommissionens svar (Framlagd i enlighet med artikel 188c.4 andra stycket i EG-fördraget) (98/C 393/02)

INLEDNING

1. I Europaparlamentets resolution om ansvarsfrihet för budgetåret 1995 begärdes att revisionsrätten skulle publicera en särskild rapport som omfattade införlivande av jämställdhetsaspekter, så kallad mainstreaming, och åtgärder för att främja jämställdheten. I denna rapport granskas kommissionens (GD V) genomförande av de utbildningsåtgärder och andra åtgärder som vidtagits av EU för att främja jämställdheten för kvinnor. Ämnet undersöktes senast av revisionsrätten 1992 (1). Två iakttagelser i den rapporten, dels om samordningen av kontrollkommittéerna för NOW och ESF:s allmänna åtgärder för jämställdhet, dels långsamma nationella betalningsförfarandena, har inte fått någon tillfredsställande lösning. Kommissionen har löst tre andra frågor och har meddelat revisionsrätten att den för närvarande följer upp de återstående iakttagelserna i partnerskap med medlemsstaterna.

2. Det finns tre gemenskapsaxlar vad beträffar jämställdhet:

- "Europeiska socialfondens så kallad mainstream", genom vilken kommissionen försöker införliva främjandet av jämställdheten inom alla de åtgärder som samfinansieras på yrkesutbildningsområdet. Programmen sköts i partnerskap med medlemsstaterna, och prioriteringar, projekturval och deras uppföljning sköts av dem.

- Now inom gemenskapsinitiativet "Sysselsättning" genom vilket kommissionen även främjar jämställdhet i fråga om sysselsättning via utbildning, men med följande två tillägg: Prioritering av åtgärder som gynnar skapandet av framtidsyrken och arbetsledande befattningar, förpliktelsen för projektledare att arbeta med minst en partner i ett annat land i Europeiska unionen. I detta fall förblir projekturval och projektledning nationella, men prioriteringarna bestäms på gemenskapsnivå.

- Gemenskapens jämställdhetsprogram som inte rör arbetsmarknaden. Det riktar in sig på utbyte av information och god praxis mellan medlemsstaterna på alla de områden där främjandet av jämställdheten fortfarande är nödvändig. I detta fall sköts projekturval och projektledning av kommissionen.

Jämställdhetsåtgärdernas betydelse för budgeten

3. Under utgiftsrubrikerna saknas detaljerade siffror som visar de totala årsutgifterna för de insatser som gjorts för att främja jämställdhet. Europeiska socialfondens (ESF) totalt budgeterade utgifter inom gemenskapens ekonomiska ram för stöd 1994 1999 (EGSR 2) uppgår till 48 500 miljoner ecu (i 1997 års priser). Kommissionens uppgifter (2) visar att kvinnors deltagande i utbildningsåtgärder inom mål 1, 3 och 4 varierar mellan 15 % och 66 % beroende på medlemsstat. Omkring 500 miljoner ecu avsätts till gemenskapsinitiativet Employment-Now (3) för jämställdhetsåtgärder. Förutom från Europeiska socialfonden har ytterligare 30 miljoner ecu anslagits av rådet till programmet för lika möjligheter (1996 2000) (nedan kallat jämställdhetsprogrammet).

Kvinnor på arbetsmarknaden

4. Arbetslöshetssiffran för kvinnor i EU är högre än den för män. Medan kvinnorna utgör 42 % (4) av arbetskraften på 170 miljoner (5), är 49 % av 18 miljoner arbetslösa i Europeiska unionen kvinnor (6). Antalet arbetslösa är i genomsnitt 10,6 %: 9,2 % av den manliga arbetskraften och 12,5 % av den kvinnliga arbetskraften. Dessa arbetslöshetssiffror bör emellertid användas med försiktighet då det finns en tendens att underskatta den verkliga nivån för kvinnors arbetslöshet, eftersom arbetssökande kvinnor inte alltid registrerar sig som arbetslösa (7). Kvinnor drabbas dessutom oftare av långtidsarbetslöshet än män, och arbetslöshetssiffran för unga kvinnor ökar (8).

5. Sedan Romfördragets tillkomst har man insett att särskilda bestämmelser krävs för att bekämpa de särskilda nackdelar som kvinnor har på arbetsmarknaden. Till exempel tvingar moderskapet dem att sluta sin anställning och återanpassningen kan ibland vara svår. En betydande andel av de kvinnor som söker arbete finns i den särskilt missgynnade gruppen ensamstående mödrar (9). Därför har både medlemsstaterna och EU utvecklat olika handlingsprogram för att stödja jämställdheten.

6. Rådet har understrukit detta (10) och vid toppmötet om sysselsättning i Luxemburg fastställdes två huvudriktlinjer för jämställdhet för kvinnor, nämligen (11)

a) att minska skillnaderna i arbetslöshetssiffror mellan kvinnor och män,

b) att utöka barn- och äldreomsorgen, något som ofta är kvinnornas ansvar.

GRANSKNINGENS OMFATTNING

7. I ramförordningen för strukturfonderna () föreskrivs att jämställdhetsprincipen för kvinnor och män skall iakttas. Europeiska socialfonden bör särskilt bidra till att främja jämställdheten på arbetsmarknaden. I denna rapport undersöks införlivandet av jämställdheten i ESF:s operativa program, gemenskapsinitiativet Employment-Now och jämställdhetsprogrammet (som genomförs direkt av kommissionen). Rapporten grundar sig på granskningar som utförts i Tyskland, Grekland, Spanien, Frankrike, Italien, Nederländerna och Förenade kungariket. Totalt har 79 projekt granskats (varav 67 gällde projekt endast avsedda för kvinnor), och det sammanlagda värdet var 21 miljoner ecu, varav 9,8 miljoner ecu finansierades av Europeiska socialfonden eller jämställdhetsprogrammet.

SAMMANFATTNING AV IAKTTAGELSER

8. Revisionsrätten fann att kommissionen måste förbättra den övergripande strategin i fråga om insatserna för jämställdhet och göra utvärderingen effektivare för att det ska bli möjligt att se hur de uppnådda resultaten överensstämde med de ursprungliga målen (se punkterna 11 22) (12). Nationell medfinansiering ges inte systematiskt för att till fullo bestrida kostnaderna för omsorg av anhöriga och för transporter till och från utbildningskurser, vilket en negativ inverkan på kvinnors deltagande i utbildningsåtgärder (se punkterna 23 25).

9. Gemenskapsinitiativet Employment-Now kräver åtgärder över gränserna. Kommissionen gav inte tillräcklig vägledning om i vilken utsträckning detta skall ingå i projekten förrän i slutet av 1997 och möjligheten att identifiera och sprida bästa praxis har blivit lidande (se punkterna 33 41). I jämställdhetsprogrammet är det inte klart definierat vad som ska ske över gränserna och tillämpningen bör förbättras (se punkterna 66 67). Jämställdhetsprogrammets effektivitet i dess nuvarande form kan ifrågasättas, eftersom de flesta projekt som rör arbetsmarknaden skulle ha kunnat utföras inom Now eller som pilotprojekt inom ESF:s allmänna åtgärder för jämställdhet.

10. Svagheter upptäcktes i ledningen och kontrollen av projekten (se punkterna 45 50 och 52 53). Medlemsstaternas och kommissionens förseningar i fråga om finansieringen av Now och jämställdhetsprogrammet hade negativ inverkan på genomförandet av projekten (se punkterna 28 32 och 68 70). Det är angeläget att leveransen av det tekniska biståndet inom Now förbättras (se punkterna 42 44). Ledningen och genomförandet av avtalet om tekniskt bistånd har varit mycket svaga (se punkterna 54 65).

OPERATIVA PROGRAM INOM RAMEN FÖR ESF:S ALLMÄNNA ÅTGÄRDER FÖR JÄMSTÄLLDHET

Brist på jämställdhetsstrategi

11. I ramförordningen för strukturfonderna fastställs vissa krav i fråga om jämställdhet (13). Hur den skall genomföras genom de olika strukturfondsåtgärderna har emellertid inte närmare angivits. Kommissionen har inte gett tillräcklig vägledning om hur jämställdheten skall tillämpas inom yrkesutbildningen och därmed förenade verksamheter. Sålunda har en rad övergripande mål, såsom sysselsättningsnivåer, återgång till arbetet, ekonomiska målsektorer och prioriterade grupper, till exempel ensamstående mödrar, inte angivits, och som en följd därav har kommissionen inte heller tydligt angivit de medel som skall användas för att uppnå dem, inbegripet den finansiering som krävs. Avsaknaden av övergripande strategi visas genom bristen på systematiskt samråd mellan kommissionens geografiska enheter och enheten för jämställdhet. Ett sådant samråd skulle ha bidragit till att säkerställa att genomförandet av de politiska målen för jämställdhet övervakades och vid behov anpassades. Två viktiga steg har emellertid tagits av kommissionen om än med ett visst dröjsmål. I februari 1996, två år efter det att nuvarande EGSR påbörjades, utfärdade kommissionen ett meddelande om hur övervakning och utvärdering av resultaten av ESF:s åtgärder för jämställdhet kunde utvecklas (14). I oktober 1997 utfärdades en vägledning (15) för kommissionens förvaltningsansvariga om hur de skulle bedöma om jämställdheten hade införlivats i olika åtgärder. Kommissionen ansvarade dock inte för att den användes, trots att det i kommissionens rapport (16) i mars 1998 uppges att vägledningen kan utgöra ett användbart redskap för kommissionens tjänstemän. De utvärderingsrapporter om ESF:s allmänna åtgärder för jämställdhet som lades fram av medlemsstaterna innehöll inte alltid någon granskning av jämställdheten och var på grund av de försenade utvärderingarna inte tillgängliga för ESF:s planering förrän under senare delen av 1997.

12. Hos medlemsstaterna fanns det inte heller någon säker garanti för att jämställdhet tillämpades systematiskt. I Förenade kungariket övervakar en jämställdhetskommission (Equal Opportunities Commission) tillämpningen av lagstiftningen i fråga om jämställdhet, men den är inte ledamot i övervakningskommittén för mål 3 och inbjöds inte att delta när det samlade programplaneringsdokumentet (SPD) 1994 96 för mål 3 skrevs. Ett inslag i SPD (känt som väg 4) ger möjlighet till målinriktade åtgärder för att jämställdhet mellan kvinnor och män skall kunna uppnås. Utnyttjandet av anslag till denna åtgärd år 1994 och 1995 var omkring 30 % lägre än den siffra som budgeterats i SPD, som är huvudmedlet för ESF-verksamheten i Storbritannien. Halvtidsrapporten omfattar inte någon utvärdering av väg 4. Det finns dessutom inte några särskilda ESF-utvärderingsrapporter om jämställdhet.

13. Inom Förenade kungarikets regeringsprogram för yrkesutbildning och ungdomsutbildning (Training for Work and Youth Training programmes), som stöds av ESF, gavs inte barnomsorg eller ekonomiska bidrag systematiskt för att täcka kostnaden, och därför blev eleverna tvungna att söka hjälp på annat håll för att kunna delta i utbildningskurser. Förenade kungarikets regering vidtog 1998 åtgärder för att förbättra situationen.

14. I medlemsstaterna fastställs åtgärder för jämställdhet i de flesta ESF-mål och gemenskapsinitiativ och dessa förvaltas av olika organisationer. Varken kommissionen eller medlemsstaterna har gjort någon totalbedömning av resultaten av dem för att säkerställa samordning. Utan sådan information kan de inte bedöma kostnadseffektiviteten i de medel som tilldelats och inte heller värdet av att införliva dem i ESF-programmen.

15. Systematiska samråd mellan de tjänstemän i medlemsstaterna som var ansvariga för jämställdhet och kommissionens enhet för jämställdhet förekom inte. Detta innebär att det inte har förekommit något fullständigt utbyte av åsikter och erfarenheter på EU-nivå ett viktigt inslag i fråga om stöd till jämställdhet och en garanti för en systematisk uppföljning av planerna i programplaneringsdokumenten. Rådgivande kommittén för jämställdhet har begärt ökat samråd i jämställdhetsfrågor.

16. Revisionsrätten har tidigare konstaterat att det saknas samordning mellan olika övervakningskommittéer (). Medan kommissionen har vidtagit åtgärder för att förbättra detta, fanns det däremot inte något systematiskt informationsutbyte mellan de kommittéer som ansvarade för åtgärder för att främja jämställdhet inom Now och ESF:s så kallade mainstreamprogram. Det finns fortfarande ett behov av att förbättra samordningen mellan övervakningskommittéerna och mellan de förvaltningar som ansvarar för godkännande och kontroll.

17. EGSR 2 påbörjades utan någon övergripande vägledning från kommissionen om genomförandet av jämställdhet. Det var inte förrän tre år senare, den 1 oktober 1997, som kommissionen utfärdade ett meddelande (17) i vilket det angavs att särskilda strategier bör utvecklas för att främja entreprenörskap bland kvinnor i syfte att förbättra deras möjligheter till anställning och anpassning och för att väga in den särskilda arbetsmarknadssituationen för kvinnor (18).

18. Enligt ett kommissionsdokument (19) kommer under perioden 1994 1999 uppskattningsvis 785 miljoner ecu (vilket utgör 1,6 % av utgifterna) att användas till ESF-projekt för jämställdhet såsom rådgivning, vägledning och utbildning för kvinnor. Den procentandel av ESF-medel som används för dessa särskilda åtgärder varierar avsevärt mellan medlemsstaterna (20). Medan det i kommissionens första årsrapport (1996) om jämställdhet för kvinnor (21) anges att det är nödvändigt att genomföra särskilda åtgärder, förekommer inte någon statistik över de huvudkategorier kvinnor som har behov av dessa särskilda åtgärder (en brist på statistisk information som också är uppenbar i jämställdhetsprogrammet) och inte heller den finansiering som dessa bör få. Denna grundläggande svaghet med brist på data har också konstaterats av Europaparlamentet och Ekonomiska och sociala kommittén (22) och bekräftas i kommissionens meddelande i mars 1998 (23). Kommissionen uppgav i den motivering som åtföljde dess förslag för nästa programplaneringsperiod (år 2000 och framåt) att riktmålet för ESF:s åtgärder för jämställdhet för kvinnor bör vara 15 % (24). Revisionsrätten har emellertid inte kunnat hitta någon närmare grund för detta mål, ett mål som förefaller optimistiskt med tanke på den stora ökningen utöver de nuvarande utgiftsnivåerna inom EGSR 2.

19. I kommissionens rapport om jämställdhet analyseras inte skillnaderna mellan olika medlemsstaters statistik. Varför är till exempel den kvinnliga arbetslöshetssiffran så mycket högre än den för män (80 % högre i Spanien, 65 % högre i Belgien och 40 % högre i Österrike), medan den i Sverige och Förenade kungariket är lägre (25).

20. Innebörden av EG-domstolens rättspraxis (Kalene-fallet) (26) om hur långt positiva åtgärder för jämställdhet för det underrepresenterade könet kan drivas, förstås ofta inte av de personer som ansvarar för jämställdhet i medlemsstaterna. Dessutom måste det göras en fullständig undersökning av Amsterdamfördragets (27) eventuella effekt för jämställdheten. Vid ett seminarium som hölls den 27 januari 1998 av Europaparlamentets utskott för kvinnors rättigheter konstaterades viss osäkerhet rörande jämställdhetsåtgärder (28). Kommissionen bör ge vägledning så att denna osäkerhet i fråga om positiva åtgärder undanröjs.

Brist på övergripande utvärdering

21. Genomförandet av jämställdhet har inte systematiskt undersökts av övervakningskommittéerna eller av kommissionen. Kommissionens första årsrapport om jämställdhet innehåller ingen analys av antalet genomförda projekt, deltagarantal och resultat. Kommissionen kunde visserligen inte utföra en meningsfull undersökning beroende på att det för flera medlemsstater saknades halvtidsrapporter för operativa program för mål 3. Vid slutet av 1997 hade inte någon övergripande EU-analys gjorts av resultaten av åtgärderna för jämställdhet för perioden 1994 1996. Ett liknande problem konstaterades av revisionsrätten vid en tidigare granskning (29). Ett antal halvtidsrapporter, till exempel för operativa program för mål 3 i Bayern, Tyskland, (1994 99) (30), ger emellertid en ingående analys av åtgärderna för kvinnor, antalet kvinnliga deltagare och procentsatserna för återanpassning på arbetsmarknaden. Medan det finns få tecken på någon övergripande strategi visar Bayernrapporten att det är möjligt att framställa meningsfulla data om genomförandet av jämställdhet, och att projekt för kvinnors återanpassning på arbetsmarknaden hade större framgång än de för män.

22. I Grekland finns det begränsad statistik över kvinnliga arbetssökande, eftersom sysselsättningscentra inte har inrättats enligt planerna i de operativa programmen. Som en följd därav har det inte förekommit någon undersökning av kvinnors utbildning eller behov, eller av huruvida deras behov har uppfyllts genom tillhandahållen utbildning. Sålunda fanns det föga underlag för bedömningen av huruvida åtgärderna varit framgångsrika eller inte. Även om indikatorer hade fastställts har inga utvärderingar utförts för att undersöka om de hade uppnåtts. I allmänhet har inte tillförlitligheten i de indikatorer som fastställts av medlemsstaterna granskats och utvärderingssystemet befinner sig fortfarande på utvecklingsstadiet.

Samfinansiering

23. I flera medlemsstater (31) utgörs den största delen av den nationella samfinansieringen av arbetslöshetsunderstöd och socialbidrag och har inget direkt samband med utbildningsinsatsen. Även om eleven kan få ett litet extra belopp för utbildning, har den största delen av det belopp som utbetalats ingenting att göra med yrkesutbildningsverksamhet och skulle i alla händelser antingen betalats ut som arbetslöshetsersättning eller socialbidrag. Det nationellt samfinansierade beloppet varierar sålunda från elev till elev beroende på deras socialbidrag. Denna situation inte blott minskar de totala belopp som kan satsas på utbildning, utan innebär också att de nationella myndigheterna (32) minskar kontrollerna av utbildningskurser osv. eftersom den nationella finansieringen inte står på spel.

24. Denna samfinansiering kan inverka på kvinnors tillgång till åtgärder för jämställdhet. I många medlemsstater grundas arbetslöshetsunderstöden på förmånstagarens tidigare arbetsinsatser. Om en kvinna har kort arbetslivserfarenhet (till exempel just återgått till arbetet) och hennes man har arbete, kanske hon inte är berättigad till arbetslöshetsunderstöd eller utbildningsbidrag. Denna målgrupp vållar alltså ytterligare problem då det gäller att garantera att nationell samfinansiering finns att tillgå.

25. I några medlemsstater (33) sker inte någon systematisk nationell fullständig samfinansiering av de extra åtgärder som krävs för att den utbildning som ges skall bli effektiv, till exempel barnomsorg och transport till och från hemmet där sådan saknas. Dessa kostnader påverkar särskilt kvinnor i socialt missgynnade situationer. En sådan finansiering kan faktiskt vara skillnaden mellan att kunna delta i en kurs eller inte. Eftersom de är betydelsefulla för jämställdhetsåtgärder bör kommissionen i partnerskap med medlemsstaterna se till att ESF-stödda projekt får sådan viktig hjälp.

GEMENSKAPSINITIATIVET EMPLOYMENT-NOW

Employment-Nows roll

26. Granskningen av Now-projekt koncentrerades till perioden 1995-1997 för de nuvarande EGSR, vilka skall slutföras i slutet av 1997 eller början av 1998.

27. De beslut som fastställde de nationella programmen för Now fattades i slutet av 1994, vilket fördröjde genomförandet av initiativet. Beroende på förseningar i slutförandet av Now-programmen under den föregående perioden (1990-1993), var utvärderingar av de projekt som redan utförts dessutom i de flesta fall inte tillgängliga, något som negativt påverkade den nya planeringen. Kontinuitet saknades också mellan de två perioderna (34). I Frankrike, där nationellt tekniskt bistånd huvudsakligen finansieras över gemenskapens budget, upphörde detta bistånd under nästan ett år beroende på förseningar i planering och finansiering, vilket också hindrade att man utnyttjade resultaten från den föregående perioden.

Genomförande av Now

28. De Now-projekt som granskats, särskilt i Frankrike, drabbades av betalningsförseningar beroende på långsamma administrativa förfaranden (35). Kontrakt som löpte från november eller december 1995 betalades första gången i oktober 1997. Utbildningsproducenterna uppgav att de hade varit tvungna att ta lån motsvarande ett års finansiering, vilket medfört ytterligare kostnader för projektet och några avsåg att i framtiden begränsa sitt deltagande i Now.

29. Flera projekt i Bayern i Tyskland godkändes slutligen av förvaltningen flera månader efter det att de inletts. Under tiden utfördes projektet på grundval av ett tillfälligt godkännande, som ibland utfärdades efter det att projektet påbörjats. Detta skapar osäkerhet och tenderar att öka kostnaderna, eftersom entreprenörerna använder externa korttidskontrakt tills problemen lösts. För att klara förseningarna med finansieringen, som kan vara så långa som fem till sex månader, har de bayerska myndigheterna inrättat en förskottsfond för ESF. Trots detta förekommer fortfarande förseningar, ibland på åtskilliga månader, av betalningen av "förskottet" till ett projekt.

30. I Italien tog urvalet och det slutliga godkännandet av Now-projekt 1995 ett år längre än i andra medlemsstater. Sista inlämningsdatum för projekt var den 20 juni 1995. Projekten kunde inte inledas eller finansieras förrän den nationella samfinansieringen hade godkänts. Det var först i april 1996 som de preliminära godkännandena gavs, men med kravet att omformulera förslagen för att minska de begärda beloppen.

31. Alla projekt som granskats i Italien hade haft detta problem, vilket inledningsvis medförde att det saknades en italiensk partner i partnerskapet över gränserna. Senare, när partnerskap hade bildats, slutförde de icke-italienska partnerna sina kontrakt mellan september och december 1997, och lät sålunda de italienska partnerna avsluta själva några månader senare.

32. Det är alltså angeläget att projekten och ambitionerna stämmer överens med de verkliga arbetsmöjligheterna, särskilt för de elever som bor på ett visst avstånd från de centra där arbete finns. Detta framgår av ett projekt i Förenade kungariket där endast en av de 17 ursprungliga eleverna fick (deltids)arbete efter kursens slut. Totalkostnaden för projektet var omkring 364 000 ecu, av vilket ESF samfinansierade ungefär 99 000 ecu.

Partnerskap över gränserna

33. Partnerskap över gränserna är ett villkor i det kommissionsbeslut som fastställer kriterier för projekt som skall godkännas inom gemenskapsinitiativet Employment-Now (36). Det finns betydande skillnader mellan medlemsstaterna ifråga om deras utbildningsmetoder, arbetspraxis och nationella policyer för integrering av kvinnor och för jämställdhet. Erfarenhetsutbyte är därför värdefullt. Syftet med den gränsöverskridande aspekten av Now är att underlätta detta, men genomförandet behöver förbättras avsevärt.

34. Ett partnerskap över gränserna godkänns inte som sådant i sig. Varje medlemsstat godkänner projektet på sitt eget territorium, oberoende av partnerskapet. Ingen av de ursprungliga partnerna i ett franskt projekt godkändes av sina nationella myndigheter. De nuvarande partnerna som alla har ersatts av medlemsstaterna är intresserade av ekologi, vindkraft, trädgårdsskötsel, sysselsättning på landsbygden, industriolja och regional planering och har föga gemensamt med den franska partnern som sysslar med hemvård och hemtjänst.

35. Förberedelsen för ett projekt i Nederländerna utfördes med de planerade partnerna från Spanien, Irland och Portugal, men de spanska och portugisiska partnerna valdes inte ut av sina nationella myndigheter. Slutligen hittades ersättningspartner i Tyskland, Frankrike och Förenade kungariket, vilket ändrade jämvikten i projektet och försenade det med 15 månader. Förenade kungarikets byrå för tekniskt bistånd (37) har beräknat att omkring av de godkända brittiska projekten (1994 1996) hade förlorat minst en av sina ursprungliga partner.

36. De flesta medlemsstater kräver inte att en bestämd procent av projektets budget används för arbete över gränserna, men i Frankrike måste den vara mellan 15 % och 20 %. Först 1997 utfärdade kommissionen vägledning om genomförande av verksamhet över gränserna. Idealet bör vara utbyte av kontrakt mellan partner, vilka visar vars och ens skyldigheter samt de budgeterade beloppen. Så sker inte, och för närvarande förekommer inget utbyte av varje partners budget mellan medlemsstaterna, vilket har föranlett samordningsproblem för projekten och kan leda till slöseri med medel. Det skulle också medge en väl underbyggd bedömning av huruvida verksamheten över gränserna lyckats eller misslyckats.

37. Partnerskap över gränserna inom Now har inte någon ledare eller person som ansvarar för varje partnerskap över gränserna. Denna svaghet kan också leda till slöseri. De projekt som granskats i medlemsstaterna visade sådana svagheter som till exempel brist på tydliga riktlinjer om samordning. Partnerna stod inte i förbindelse med varandra och utbildningen slutfördes inte som planerat. De förväntade resultaten uppnåddes därför inte.

38. En analys som gjorts av revisionsrätten visar att det finns en tendens att välja partner från grannländer. För att erfarenheterna i största möjliga mån skall kunna delas mellan medlemsstaterna och bästa praxis spridas, bör kommissionen och EU-byrån för tekniskt bistånd aktivt uppmuntra partnerskap över hela Europeiska unionen (38). Hittills har inte detta gjorts.

39. En stor andel av utgifterna för verksamheten över gränserna i Now-projekten avser resor och uppehälle och kostnaden för att ta emot partner, inklusive utgifter för tolkning. Det finns däremot inga tydliga regler för vilka utgifter som det går att kräva ersättning för eller av vilken partner, särskilt i fråga om mottagande av inbjudna och utgifter för tolkning. Sådana oklarheter bör undanröjas genom att fastställa EU-regler. Om till exempel ersättning begärs för en utgift för verksamhet över gränserna kan kommissionen kräva att bevis lämnas (ett intyg eller dylikt), så att de andra partnerna inte kommer att ställa krav på ersättning för samma utgift. Kommissionen bör dessutom utföra kontroller över gränserna av projektpartnerna. Sådana kontroller hade inte gjorts av kommissionen för Now-utgifter i slutet av 1997 (39).

40. Förarbetet med ett projektförslag är inte ersättningsberättigat. Projektledare försöker därför ibland att föra kostnader för sådant förarbete till andra projekt. I Frankrike tog man 1996 upp kostnaden för sådant förarbete för ett annat program (Leonardo) i ett Now-projekt. Även i Grekland hade förarbetet med andra projekt också finansierats av ett Now-projekt. Detta visar att projekten inte kontrollerats ordentligt.

41. Vissa aspekter i fråga om verksamhet över gränserna är oklara, såsom upphovsrätt, rätten att framställa och finansiellt utnyttja produkter av samarbetet och rätten eller skyldigheten att sprida resultat. Kommissionen bör förtydliga dessa aspekter, eftersom osäkerheten hindrar en effektiv spridning av resultaten av samarbetet.

Tekniskt bistånd

42. Tekniskt bistånd inom Now-programmet omfattar nationella stödbyråer i varje medlemsstat och EU:s tekniska bistånd som ges av en byrå i Bryssel. Då revisionsrätten företog en översyn av verksamheten hos EU-byrån för tekniskt bistånd (för Now) framkom att ledningen hade förbättrats när erfarenhet vunnits. För perioden 1994 1996 saknades emellertid en förteckning över godkända projekt i medlemsstaterna förrän fram till mars 1996 (40).

43. Kommissionen bör förstärka och till fullo utveckla systemet så att det finns garanti för att resultaten används i så stor utsträckning som möjligt. Framgångsrika projekt bör övervägas för mainstreaming inom ESF. Det krävdes inte att de projekt som granskats skulle omfatta dessa aspekter och inte heller att de skulle tas upp i budgeten. Revisionsrätten anser att de bör ingå. Avsaknaden av en projektledare innebär att det är mycket svårare att sammanfatta och utnyttja resultaten. Dessutom var det flera projekt som inte innehöll närmare uppgifter om hur resultaten skulle spridas.

44. I Frankrike och Nederländerna var de projektledare som granskats i stor utsträckning omedvetna om den sorts bistånd som deras nationella eller regionala stödbyrå kunde stå till tjänst med och föredrog att vända sig direkt till sina egna kontaktorganisationer utomlands.

Granskningsresultat i medlemsstaterna

45. Förordningen för Europeiska socialfonden medger åtgärder för modernisering av yrkesutbildningssystemen. I Italien var syftet för två av de fem Now-projekten att förbättra vissa utbildningsbyråer. Kvinnor drog inte direkt nytta av beviljat stöd. De nationella företrädarna uppgav att en sådan finansiering inte är ovanlig. Syftet var att öka anslagens förbrukningsgrad, eftersom det gick snabbare att utforma och genomföra program för projekten för utbildningsbyråernas anställda än för utbildningsverksamheter för kvinnors återanpassning till arbetsmarknaden. Kommissionen bör vidta en närmare granskning av en sådan användning av Now-medel.

46. I ett annat Now-projekt var målgruppen 135 kvinnliga kommunala administratörer. ESF-stödberättigande för denna jämställdhetsåtgärd inom lokala myndigheter är diskutabel, vilket inte var fallet i en objektiv 1-region. Eftersom eleverna dessutom varken var arbetslösa eller hotades av arbetslöshet kunde de tyckas icke-stödberättigade. Kommissionen uppgav i sitt svar på punkt 7.26 i revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1996 att ESF-finansieringen i Sverige av utbildning för offentliganställda var ett undantag. Denna punkt har fortfarande inte fått någon tillfredsställande lösning i de nya kriterierna för stödberättigande. Kommissionen bör inta en tydlig inställning i denna fråga vad gäller hela EU.

47. I ett franskt projekt, som kostade 318 000 ecu inklusive 143 000 ecu i ESF-stöd, var syftet att hjälpa kvinnliga arbetssökande med låg eller ingen utbildning att starta egna småföretag. För varje elev planerades 30 timmars vägledning och rådgivning på modulbas. Det är visserligen högst osannolikt att 30 timmar är tillräckligt då man ska lära sig om lokal lagstiftning, rekrytering, personal, olycksfall på arbetsplatsen, beskattning, bokföring, försäkringar osv., men ändå var det få elever som slutförde alla modulerna. De flesta deltog emellertid i en veckas vistelse i Spanien eller Italien, som finansierades genom projektet. En sådan dålig planering är slöseri med medel.

48. Inom ett Now-projekt i Spanien (total projektkostnad 40 000 ecu) stod handelskammaren till tjänst med råd och information till kvinnor som ville starta eget eller förbättra sina egna företag. Handelskammaren var omedveten om att de regionala myndigheterna i närheten finansierade ett liknande projekt (totalkostnad 110 000 ecu) inom sitt operativa program i mål 1. Hade de två projekten kopplats samman skulle kvaliteten och effektiviteten ha förbättrats.

49. Det har också funnits exempel på oegentliga kostnadsanspråk. Utgifterna för ett spanskt projekt innehöll hela kostnaden, 11 500 ecu, för inköp av datautrustning, när endast avskrivningen på omkring 4 000 ecu borde ha debiterats. För det franska projekt som nämnts ovan kunde man inte tillhandahålla verifikationer eller förklaringar till de hotellkostnader och traktamenten som debiterats projektet, och reseersättning hade begärts två gånger.

50. Elva av de 17 nationella halvtidsrapporterna om gemenskapsinitiativ för sysselsättning (inklusive Now) låg klara i mitten av 1997. Vid tidpunkten för granskningen (i slutet av 1997 och i början av 1998) var rapporterna för Grekland och Italien ännu inte tillgängliga. Interimsresultaten diskuterades emellertid av övervakningskommittéerna och detta, tillsammans med rapporter om tekniskt bistånd (vilka blev klara i tid), uppvägde i viss mån förseningarna i utarbetandet av vissa av de nationella halvtidsrapporterna. I oktober 1997 utarbetade kommissionen med hjälp av befintliga uppgifter ett utkast till en jämställdhetsrapport som skulle användas vid diskussioner med medlemsstaterna, och en slutlig version offentliggjordes i juni 1998. Att somliga medlemsstater var försenade med sina halvtidsrapporter är beklagligt med tanke på de problem som identifierats av revisionsrätten, särskilt vad beträffar verksamhet över gränserna.

JÄMSTÄLLDHETSPROGRAMMET 1996 2000

51. Revisionsrätten fann vid sin granskning att det inte fanns någon identifierbar skillnad mellan projekten i jämställdhetsprogrammet och de allmänna ESF-åtgärderna för jämställdhet, särskilt under Employment-Now eller som pilotprojekt under ESF-programmen för införlivande av jämställdhet. Detta medför samordningsproblem och ifrågasättande av värdet av att genomföra sådana projekt separat inom detta program. Revisionsrätten fann svagheter i somliga projekt, särskilt vad gäller verksamhet över gränserna, och projektkontrollen måste stärkas trots att det medför höga kostnader.

Programförvaltning

52. Programmet övervakas av kommissionen som biträds av en förvaltningskommitté. Den består av 18 ledamöter som är nationella tjänstemän, en ordförande från kommissionen och en sekreterare. Dessutom finns det en rådgivande kommitté om jämställdhet (vars ansvarsområde skiljer sig från ledningskommitténs) med 46 ledamöter och 23 observatörer. Båda kommittéerna sammanträder regelbundet i Bryssel, med åtföljande kostnader. Med hänsyn till antalet projekt som skall skötas och de policyer som skall utvecklas inom jämställdhetsprogrammet, vore det en fördel om förvaltningen kunde rationaliseras. Kommissionen bör därför tillsammans med medlemsstaterna företa en översyn av de två kommittéerna.

53. Trots att kommissionen i allmänhet har vidarebefordrat informationen till förvaltningskommittén en vecka före mötena, räcker det inte alltid för att ledamöterna skall hinna förbereda dem ordentligt.

Tekniskt bistånd

54. Den dagliga operativa ledningen för jämställdhetsprogrammet, inklusive förvaltning och finansiell övervakning av projekten lades ut på entreprenad. Betalningsbemyndiganden för jämställdhetsprogrammet uppgår till ungefär 6,5 miljoner ecu per år. Kontrakten för tekniskt bistånd, som är den enda verksamhet som EU-byrån för tekniskt bistånd utför (41), kostar varje år 3,1 miljoner ecu, varav 1,2 miljoner ecu avser personal och administrativa utgifter. Detta står inte i rimlig proportion till de medel som förvaltas. (Saldot på 1,9 miljoner ecu är avsett för spridning, seminarier etc.)

55. Budgetrubrik B3 4012, som omfattar driftsutgifterna för jämställdhetsprogrammet, fastställer "ett belopp om högst 1,75 miljoner ecu som ska täcka utgifter för undersökningar, expertmöten, konferenser, kongresser, information och publikationer som är direkt knutna till uppnåendet av målet för den insats de ingår i, med undantag av de utgifter som hör till förvaltningen av dessa insatser eller till den allmänna administrationen". De totala åtaganden som kommissionen gjort för de ovan nämnda åtgärderna år 1997 uppgick till 1 386 526 ecu. Förutom dessa åtaganden finns emellertid ett åtagande till EU-byrån för tekniskt bistånd på 1 509 396 ecu, vilket också används för dessa verksamheter i programmet. Budgetgränsen på 1,75 miljoner ecu överskreds sålunda med ungefär 1,1 miljoner ecu.

56. Kontraktet granskades av kommissionen i juni 1997. Uppföljning skedde för att lösa de olika frågor som kom upp, men somliga frågor kvarstår, nämligen svagheter i underkontrakt med experter, urvalsprocedurer utan insyn, enhetstaxa för ersättning.

57. Anbudsinfordringarna gällande tekniskt bistånd offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Den entreprenör som valts fick ett ettårskontrakt som kunde förlängas ett år i taget fyra gånger, samt en femte gång för sex månader (totalt fem och ett halvt år) till ett sammanlagt värde av 16,8 miljoner ecu. Villkoren i kommissionens kontrakt är otydliga. Som kommissionen har konstaterat vid sin egen granskning, har den avtalat om att betala det belopp som anges i kontraktet, men har inte angivit hur utgifterna inom kontraktet skall beräknas. Detta har medfört förseningar i godkännandet av kostnadsanspråken från EU-byrån för tekniskt bistånd. I mars 1998 hade kommissionen inte bestämt vilket belopp som skulle betalas för det första årets kontrakt, vilket löpte till den 18 juli 1997.

58. EU-byrån för tekniskt bistånd lade delvis ut förvaltningen av programmet på underentreprenad. Ett underentreprenörskontrakt på 55 000 ecu tecknades med ett av byråns moderbolag för det första kontraktsåret, och ökades till 164 450 ecu under det andra kontraktsåret, för att tillhandahålla personal. De kontraktsenliga beloppen betalades av EU-byrån för tekniskt bistånd utan faktura eller vederbörliga verifikationer från moderbolaget, vilka kunde rättfärdiga den tid som personalen ägnat åt arbete för EU-byrån för tekniskt bistånd. Kommissionen har underrättat revisionsrätten om att den har vidtagit åtgärder för att kräva vederbörliga verifikationer i framtiden.

59. Det första kontraktet mellan kommissionen och den entreprenör som valts undertecknades den 19 juli 1996, och EU-byrån för tekniskt bistånd utsågs som entreprenör. Samma dag undertecknade den nyligen utsedda byråns chef ett kontrakt på 31 500 franska franc per månad för att anställa en samordnare för byrån, och denne undertecknade också ett kontrakt med byråns chef för att tillhandahålla förvaltningstjänster för 85 000 ecu per år. Det finns uppenbara finansiella risker med kontraktarrangemang av denna typ. Revisionsrätten rekommenderar att sådana kontrakt bör undertecknas av EEIG:s (Europeiska ekonomiska intressegrupperingar) tillsynskommitté.

60. Under första året av samordnarens ovan nämnda anställningskontrakt betalades skillnaden mellan beloppet i ecu i EU-byråns för tekniskt bistånd kontrakt med kommissionen, och beloppet som uppgavs i franska franc i anställningskontraktet med byrån betalades ut efter kontraktsperioden. Denna betalning gjordes under andra året till moderbolaget som anställt samordnaren och inte till personen i fråga.

61. Andra personer erhöll kontrakt från EU-byrån för tekniskt bistånd för att utföra tjänster. De betalades stora summor utan att förete faktura eller andra tillfredsställande bevis för utfört arbete.

62. Som en del av sin finansiella övervakning av projekten kontrollerar EU-byrån för tekniskt bistånd de slutliga utgiftsdeklarationerna och vidarebefordrar dem till kommissionen för godkännande. Totalbeloppet betalas sedan till EU-byrån för vidarebefordran till den enskilde entreprenören. I januari 1998 hade kommissionen inte infört något effektivt system för slutbetalningar. De flesta av de 68 projekten hade slutförts den 30 juni 1997. Det var först den 16 december som kommissionen mottog ett betalningsanspråk avseende 28 projekt från EU-byrån för tekniskt bistånd. Endast 13 projekt hade betalats per den 1 april 1998. Dessa förseningar berodde på ineffektiv förvaltning eftersom kommissionen inte betalar EU-byrån förrän alla projektanspråk har mottagits och godkänts.

63. Någon EU-utvärdering av projektresultaten har inte utförts. Utvärderingen begränsades till entreprenörens "själv-utvärdering" som en del av den slutrapport som överlämnades i juli 1997.

64. EU-byrån för tekniskt bistånd deltog också vid urvalet av de tolv kontrakt om undersökningar av olika ämnen (från omkring 100 sökande) som finansierades inom jämställdhetsprogrammet. En fransk universitetslärare som ansvarade för undersökningen hade fram till ett år innan kontraktet undertecknades varit ledamot i styrelsen i ett av de två bolag som tillsammans grundade EU-byrån för tekniskt bistånd. I det speciella fallet borde EU-byrån för tekniskt bistånd ha förklarat sig vara jävig. Även om kontraktet var tecknat med ett franskt universitet skedde betalningarna direkt till denna person.

65. På kommissionens begäran kontrakterade EU-byrån för tekniskt bistånd också ett antal juridiska experter och jämställdhetsexperter för totalt 365 000 ecu. Betalningarna gjordes i etapper enligt kontraktsvillkoren, utan faktura eller liknande finansiella verifikationer. Dessutom gjordes några betalningar direkt till de enskilda experterna i stället för till universitet eller något annat organ som hade kontrakterats för att stå till tjänst med denna sakkunskap.

Verksamhet över gränserna

66. Det 15:e skälet i rådets beslut om inrättandet av jämställdhetsprogrammet anger att "det är viktigt . . . att främja ett partnerskap mellan . . . icke-statliga organisationer". Visserligen är huvudskälet till att ett EU-program förvaltas av kommissionen den gränsöverskridande aspekten, eftersom det är det enda särskiljande draget mellan projekt inom detta program och pilotprojekt inom ESF-programmen för införlivande av jämställdhet (42). I majoriteten av de projekt inom jämställdhetsprogrammet som granskats anges inte varje partners ansvarsområden och inte heller fördelningen av projektbudgetens anslag. Kommissionen kunde ha använt sig av sin genomförandebefogenhet (43) för att fastställa lämpliga regler.

67. Spridning av information över gränserna är ett viktigt syfte i programmet. Detta bekräftas av projektbeskrivningarna. De projekt inom jämställdhetsprogrammet som kontrollerats i medlemsstaterna visade emellertid att de belopp som var avsedda för spridning var otillräckliga och oproportionerliga när de jämfördes med andra utgifter. Utan spridning av resultaten är investeringen i projekt i stort sett bortkastad eftersom genomslagskraften är minimal.

EU-byråns för tekniskt bistånd förvaltning av projekt

68. I början av kontraktet svarade EU-byrån för tekniskt bistånd ofta inte på de frågor som skickats av entreprenörerna eller dröjde med att ge vägledning. Sådana förseningar kan ha negativ inverkan på entreprenörernas genomförande av projekt. Denna situation har förbättrats eftersom EU-byrån för tekniskt bistånd har fått större erfarenhet av projektledning.

69. De kontrakt som utfärdats av byrån för projekt började löpa den 1 oktober 1996, men hade ofta undertecknats i december 1996 eller i januari 1997. Ibland saknades datum. Kommissionens företrädare har uppgett att förhandsdateringen av kontrakten nödvändig, eftersom de årliga anslagen annars kanske inte hade använts. Detta är klart oegentligt. Osäkerheten för entreprenörerna betydde att de själva inte kunde binda sig och som en följd därav försenades projekten.

70. Att ett tyskt projekt kom igång tre månader för sent, beroende på att kontraktet undertecknades för sent, påverkade dess effektivitet, och när granskningen skedde i början av 1998 kände övriga medlemsstater inte till resultaten fastän ett liknande projekt pågick i Nederländerna. Under sådana förhållanden föreligger risk för slöseri med EU-medel.

71. Det har brustit i den långsiktiga planeringen. Det europeiska nätverket IRIS, som skapades genom kommissionens andra program (1988 1992), var avsett att underlätta förbindelserna mellan yrkesutbildningsorgan och utbyte av sakkunskap om kvinnors utbildning. Kommissionen slutade att stödja IRIS i mitten av 1995. På liknande sätt hade kommissionens andra och tredje program samfinansierat ett nätverk med förteckning över lekskolor, vilket upphörde i och med jämställdhetsprogrammet 1996 2004. Kommissionens tredje program skapade också ett nätverk av personer med expertkunskaper i fråga om jämställdhet, vilket avbröts inom jämställdhetsprogrammet. Även inom det gällande programmet har bristen på långsiktig planering medfört slöseri. En webbplats upphörde i mitten på 1997 efter att ha medfört en utgift på omkring 24 600 ecu. I alla dessa exempel gav investeringarna mycket liten avkastning (en svaghet som också noterades av Ekonomiska och sociala kommittén) (44).

72. Granskningen gav också vid handen att en konsult var anställd inom ramen för två kontrakt och var organisatör inom ramen för ett annat. Av texterna i de undersökningar som utförts framgår att betalningarna gjorts för varianter av en rapport om kvinnors situation. Kommissionen bör undersöka risken för flerdubbel finansiering inom jämställdhetsprogrammet.

73. Ett annat projekt var att analysera och publicera de fyra sidorna om jämställdhet i Romstadgan. Åtta experter anställdes och ändå kunde inte entreprenören rättfärdiga deras enskilda roller. En mailingexpert och en datainmatningsexpert betalades i fem månader (totalt 18 000 ecu) för att föra in 2 300 adresser och att förbereda motsvarande adressetiketter adresserna fanns redan tillgängliga i minst ett annat projekt inom jämställdhetsprogrammet. Dessutom användes 30 600 ecu till ersättning av projektledaren och projektets huvudansvarige.

SLUTSATS

74. Vid revisionsrättens granskning konstaterades åtskilliga värdefulla utbildningsverksamheter för jämställdhet och kommissionen har gjort framsteg, i partnerskap med medlemsstaterna, i att utveckla och genomföra strategier för jämställdhet. Den allmänna tillämpningen av jämställdhetspolitiken inom ramen för ESF:s mainstreamprogram, Employment-Now och jämställdhetsprogrammet har emellertid haft brister. Kommissionen bör göra ytterligare insatser i samarbete med medlemsstaterna och partnerna för att uppfylla de politiska mål som uppställts inom detta område och för att förbättra gemenskapsåtgärdernas genomslagskraft.

75. Granskningen gav vid handen att kommissionen bör förbättra den övergripande strategin för utveckling och genomförande av jämställdhetspolitiken, vilket omfattar angivandet av tydliga mål och undanröjandet av rättsliga osäkerheter om copyright och i vilken utsträckning positiva åtgärder kan äga rum.

76. Samordningen mellan kommissionens ESF-enheter och de enheter som ansvarar för jämställdhet var otillräcklig. På liknande sätt var samråd och vägledning otillräckliga mellan enheten för jämställdhet och de tjänstemän som var ansvariga för jämställdhet i medlemsstaterna. Detta tillsammans med de problem som konstaterats i fråga om verksamheten över gränserna har hindrat spridningen av bästa praxis inom EU.

77. Kommissionens initiativ för övervakning och utvärdering av jämställdheten i ESF:s mainstreamprogram var visserligen ett nyttigt steg framåt, men effekten begränsades genom det sena utfärdandet (i februari 1996). Dessutom bör kommissionen i partnerskap med medlemsstaterna garantera att fullständiga och tillförlitliga uppgifter finns tillgängliga för utvärderingen av resultat och utvecklingen av själva jämställdhetsstrategin.

78. Granskningen har satt fingret på ett antal svagheter i utformningen och genomförandet av jämställdhetsprojekt, vilka för närvarande svarar för endast 1,6 % av ESF:s utgifter. Man bör därför vinnlägga sig om att säkerställa att den önskade utgiftsutvidgningen till 15 % tydligt planeras och målinriktas.

79. Revisionsrätten rekommenderar att kommissionen undersöker den verksamhet som utförs inom ramen för kontraktet om tekniskt bistånd till jämställdhetsprogrammet samt gör en översyn av urvalsförfarandena och kontraktsvillkoren.

Denna rapport har antagits av revisionsrätten i Luxemburg vid dess sammanträde den 14 och 15 oktober 1998.

För revisionsrätten

Bernhard FRIEDMANN

Ordförande

(1) Revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1991, kapitel 8.

(2) GD V:s övervaknings- och utvärderingsenhets konsultrapport med titeln Methodology paper for the evaluation of the provision for EO between Men and Women in ESF interventions. Vidarebefordrad till revisionsrätten den 18 maj 1998.

(3) Akronymen Now är bildad av "New Opportunities for Women".

(4) Tabellen Participation of women in the labour market and in ESF interventions (kvinnors deltagande på arbetsmarknaden i ESF-åtgärder), kommissionens skrift Employment Europe, 1997, s. 33.

(5) "Arbetskraften" är summan av samtliga sysselsatta och arbetslösa.

(6) Eurostat, september 1997.

(7) Kommissionens första rapport (1996) om jämställdhet, s. 32 34, samt utvärderingsrapport efter halva tiden för mål 3 Bayern, Tyskland, (ISG Institut 1996, s. 9): 161 000 kvinnor var registrerade som arbetslösa, med ytterligare 40 000 50 000 oregistrerade som sökte arbete.

(8) Källa: Kommissionens rapport av M.C. Lefebvre från ESF:s workshop i Birmingham den 26 28 maj 1998.

(9) Operativa programmet 1994 1996 för mål 3 Nederländerna, samt en översikt av arbetsmarknadsministeriet för Bayern, Tyskland, understryker den höga procenten ensamstående mödrar.

(10) Sjätte skälet i rådets resolution av den 2 december 1996 om integrering av perspektivet som rör jämställdhet mellan kvinnor och män i de europeiska strukturfonderna (96/C 386/01), påminner om att främjandet av jämställdheten på arbetsmarknaden är en särskild uppgift för ESF. Nionde och elfte skälet anger att det skulle vara tillrådligt att uppmuntra ett aktivare angreppssätt; punkt III.1 c anmodar kommissionen och medlemsstaterna att främja jämställdheten i strukturfonderna genom att integrera detta i alla åtgärder som finansierats och genom att genomföra särskilda åtgärder för kvinnor.

(11) Den 21 22 november 1997.

(12) Artikel 7 i rådets förordning (EEG) nr 2081/93 av den 20 juli 1993, EGT L 193, 31.7.1993.

(13) Se också revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1991, punkt 8.39.

(14) Rådets förordning (EEG) nr 2081/93 av den 20 juli 1993, artikel 7: "åtgärder . . . skall överensstämma med . . . principen om lika möjligheter för män och kvinnor". Artikel 3.2: "Europeiska sociala fonden . . . skall . . . särskilt bidra till att . . . främja lika möjligheter på arbetsmarknaden".

(15) Meddelande från kommissionen Att införliva jämställdheten mellan kvinnor och män i gemenskapens hela politik och i samtliga insatser, punkt 3, s. 20, (KOM(96) 67 slutlig, 21. februari1996).

(16) Kommissionens interna personalvägledning.

(17) Kommissionens lägesrapport om uppföljningen av meddelandet Att införliva jämställdheten mellan kvinnor och män i gemenskapens hela politik och i samtliga insatser, KOM(98) 122 slutlig, 4 mars 1998.

(18) Revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1995, punkterna 6.44 6.49.

(19) Meddelande från kommissionen av den 1 oktober 1997, KOM(97) 497 slutlig.

(20) Se också revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1991, punkt 8.20.

(21) ESF Info-review nr 1, februari 1997, s. 6.

(22) GD V:s övervaknings- och utvärderingsenhets konsultrapport med titeln Methodology paper for the evaluation of the provision for EO between Men and Women in ESF interventions, punkt 2.1. Vidarebefordrad till revisionsrätten den 18 maj 1998.

(23) Antagen av kommissionen 1997.

(24) Europaparlamentets resolution och Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande om kommissionens första rapport om jämställdhet mellan kvinnor och män i Europeiska unionen 1996, EGT C 304, 6.10.1997 respektive EGT C 296, 29.9.1997.

(25) Kommissionens lägesrapport om uppföljningen av meddelandet Att införliva jämställdheten mellan kvinnor och män i gemenskapens hela politik och i samtliga insatser, KOM(98) 122 slutlig, 4. mars 1998.

(26) Arbetsdokument KOM(98) 131 från mars 1998 och tal i mars-april 1998 av kommissionären Flynn till parlamentet och rådet.

(27) Eurostat, oktober 1997.

(28) Utbildningsåtgärder som avser särskilda fördelar för kvinnor kan vidtas för att säkerställa full jämlikhet.

(29) Artikel 2 i Amsterdamfördraget och den nya artikel 141 i den konsoliderade texten inkluderar målet med jämställdhet mellan kvinnor och män på alla områden. Artiklarna 1, 3 och 7 i rådets förordning (EEG) nr 2081/93 av den 20 juli 1993 omnämner att jämställdhet är ett villkor för ESF:samfinansiering.

(30) Kommissionens rapport av M.C. Lefebvre från ESF:s workshop i Birmingham den 26 28 maj 1998 anger att hittills (dvs. före EG-domstolens rättspraxis 1997) hade EU-åtgärder till förmån för kvinnor inte någon solid rättslig grund.

(31) Revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1991, punkt 8.16 och följande.

(32) Utvärderingsrapporten för operativa mål 3-program Bayern, Tyskland, (1994 1999), december 1996.

(33) Särskilt i Danmark, Tyskland och Nederländerna, men i stor utsträckning i de flesta medlemsstater.

(34) Särskilt i Tyskland och Frankrike.

(35) Detta har identifierats under några franska och tyska operativa program.

(36) Bristen på kontinuitet noterades också i den föregående granskningen. Se också revisionsrättens årsrapport om budgetåret 1991, punkt 8.33.

(37) Se också revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1991, punkt 8.8.

(38) Kommissionens beslut av den 15 juni (EGT C 180, 1.7.1994, s. 36).

(39) Ecotec Research and Consulting Ltd.

(40) Den italienska nationella stödbyrån för Now (ISFOL) angav i sin rapport om gränsöverskridande att know-how bör spridas till mål 1-regioner.

(41) Se också revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1996, punkterna 7.20 7.29.

(42) Se också revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1991, punkt 8.38, i den mån det gäller tillhandahållande av tekniskt bistånd.

(43) Anima (Europeiska ekonomiska intressegrupperingar, EEIG).

(44) Se artikel 4.1 a i rådets beslut 95/593/EG av den 22 december 1995 om gemenskapens fjärde åtgärdsprogram på medellång sikt för jämställdhet mellan kvinnor och män 1996 2000.

(45) Rådets beslut 95/593/EEG av den 22 december 1995, artikel 9.

(46) Kommissionens lägesrapport om uppföljningen av meddelandet Att införliva jämställdheten mellan kvinnor och män i gemenskapens hela politik och i samtliga insatser, KOM(98) 122 slutlig, 4. mars 1998.

KOMMISSIONENS SVAR

INLEDNING

Kvinnor på arbetsmarknaden

6. Förutom de två rekommendationer som revisionsrätten nämner har rådet också antagit ett tredje mål, nämligen att underlätta återinträdet på arbetsmarknaden och karriärsutvecklingen för båda könen efter en tids frånvaro.

SAMMANFATTNING AV IAKTTAGELSER

8.

- Jämställdheten är sedan flera år en politiskt prioriterad gemenskapsfråga. Jämställdhetsarbetet omfattar för det första lagstiftningsåtgärder (till exempel bestämmelserna i Amsterdamfördraget, i direktiv och i meddelanden från kommissionen), för det andra administrativa åtgärder (alla kommissionens enheter finns representerade i två grupper, nämligen jämställdhetsarbetsgruppen för kommissionens avdelningar och tjänstemannagruppen för integrering av jämställdhetsperspektivet) och för det tredje utveckling av olika verktyg (till exempel en vägledning för konsekvensanalys ur jämställdhetsperspektiv och ett verktyg för konsekvensanalys av strukturfondens åtgärder ur jämställdhetsperspektiv). En mycket aktiv informationspolitik förs inom hela Europeiska unionen. Framför allt har arbetet med att få in jämställdhetsfrågorna i den övriga politiken (1) satt jämställdheten på gemenskapens dagordning (se riktlinjerna för Employment-programmet och förslaget till reform av strukturfonderna).

- Bestämmelserna om och kraven på utvärdering gäller både Europeiska socialfonden och gemenskapens jämställdhetsprogram. Också gemenskapens jämställdhetsprogram utvärderas alltså enligt dessa krav och bestämmelser. Resultat från tidigare program finns naturligtvis tillgängliga (till exempel från det tredje jämställdhetsprogrammet eller den tematiska utvärderingen av Europeiska socialfonden år 1993). Resultat från program som fortfarande pågår finns bara i form av en utvärdering av Europeiska socialfondens verksamhet som slutfördes i mars 1998. Kommissionen har sammanställt en översikt av resultaten (2).

- Revisionsrätten noterar att Europeiska socialfonden stödjer uppföljningsåtgärder för utbildning (transporter och barnomsorg). I några få fall kan det hända att utbildningens timkostnadstariff inte tar hänsyn till uppföljningsåtgärder som barnomsorg. Kommissionen instämmer med revisionsrätten i att så bör vara fallet.

9. För att projekt i slutomgången skall väljas ut för Now-programmet måste minst en av deltagarna vara från en annan medlemsstat. Den handbok revisionsrätten nämner innehåller praktiska ramar för det gränsöverskridande arbetet, praktikexempel och riktlinjer. Den har fått en bred spridning bland projektledarna genom de nationella stödstrukturernas försorg.

Artikel 4 i rådets beslut om gemenskapens handlingsprogram kompletteras av en bilaga som närmare beskriver vilka verksamheter som kan få stöd. Där preciseras att verksamheten måste vara gränsöverskridande. Programmets mervärde ligger i att åstadkomma informationsutbyte och utbyte av erfarenheter och god praxis i jämställdhetsfrågor. Stöd från programmet ges bara till verksamhet som ger ett mervärde på unionsnivå, vilket innebär att gränsöverskridande utbyte måste ske. Begreppet gränsöverskridande verksamhet beskrivs och förklaras också i den förslagsinfordran som publiceras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, samt i de riktlinjer de sökande får tillsammans med ansökningsblanketten (se bilagan, avsnitt III i förslagsinfordran och avsnitt II i riktlinjerna).

Gemenskapens handlingsprogram för jämställdhet tillämpas bredare än Europeiska socialfondens. Handlingsprogrammet är det enda program som samfinansierar jämställdhetsprojekt utan anknytning till arbetsmarknaden. Mervärdet är därför uppenbart.

10.

- Dröjsmålet innan projektledarna får tillgång till anslagen varierar beroende på om det gäller Now-programmet eller gemenskapens handlingsprogram för jämställdhet. Inom Now-programmet svarar kommissionen för att programmet genomförs, medan medlemsstaterna förmedlar anslagen till projekten. Eftersom betalningskedjan är lång kan förseningar uppstå i medlemsstaterna. När det gäller handlingsprogrammet sköter kommissionen själv projektförvaltningen och betalning görs i tid (för svar på de särskilda punkter som revisionsrätten nämner, se nedan).

- Now-programmet har en väl utbyggd struktur för tekniskt bistånd med en byrå i Bryssel, nationella byråer i alla medlemsstater och till och med regionala byråer i vissa medlemsstater. Gemenskapens handlingsprogram för jämställdhet har en struktur för tekniskt bistånd som anpassats till programmets behov. Efter kommissionens granskning har avtalet med den byrå för tekniskt bistånd som sköter handlingsprogrammet ändrats för att förbättra förvaltningen.

OPERATIVA PROGRAM INOM RAMEN FÖR ESF:s ALLMÄNNA ÅTGÄRDER FÖR JÄMSTÄLLDHET

Brist på jämställdhetsstrategi

11.

- Enligt subsidiaritetsprincipen skall operativa program förvaltas tillsammans med medlemsstaterna, som bär huvudansvaret för det praktiska jämställdhetsarbetet.

- Det finns en verklig jämställdhetsstrategi som har tre huvuddelar, nämligen integration av ett jämställdhetsperspektiv i Europeiska socialfonden, gemenskapsinitiativet Now och gemenskapens handlingsprogram (se inledningen). Den tredelade strukturen kräver mycket god samordning.

- Av den anledningen inrättade kommissionen år 1996 inom jämställdhetsarbetsgruppen för kommissionens avdelningar en undergrupp för Strukturfonderna och jämställdheten, som består av företrädare från strukturfondernas geografiska enheter och från den kommissionsenhet som arbetar med jämställdhet. Dessutom antogs en vägledning för konsekvensanalys ur ett jämställdhetsperspektiv den 15 september 1997 av tjänstemannagruppen för integrering av jämställdhetsperspektivet (3). Vägledningen utarbetades som ett allmänt hjälpmedel för att kommissionens enheter skulle kunna tillämpa kommissionens meddelande "Att införliva jämställdheten mellan kvinnor och män i gemenskapens hela politik och i samtliga insatser" (4). Vägledningen är ett inofficiellt arbetsdokument och riktas inte särskilt till de tjänstemän vid Europeiska socialfonden som arbetar med jämställdhetsfrågor.

- I slutet av år 1997 fanns 118 av 120 utvärderingsrapporter om den pågående verksamheten tillgängliga. Rapporterna handlar om jämställdhetsfrågor, men det är riktigt att de ofta bara ger en kvantitativ analys (antal deltagare i Europeiska socialfondens åtgärder). I framtiden bör den kvalitativa analysen av frågorna öka, till exempel med en analys av vilka faktorer som missgynnar kvinnor på arbetsmarknaden.

12. Medlemsstaterna har en viktig roll när det gäller att få in jämställdhetsperspektivet, eftersom de avgör hur man i praktiken skall få in jämställdhetsprincipen i de operativa programmen och utser ledamöterna i uppföljningskommittéerna.

Kommissionen är medveten om problemen med mål 4. Kommissionen har tagit upp frågan i många övervakningskommittéer och arbetar på att lösa problemet. Stora framsteg gjordes i det samlade programplaneringsdokumentet. Kommissionen följer uppmärksamt hur dagens samlade programplaneringsdokument genomförs, för att målet skall användas till fullo på lämpligt sätt.

Förenade kungarikets myndigheter har nyligen gjort en tematisk utvärdering av jämställdhetsfrågorna och resultaten väntas komma i början av hösten år 1998.

14. De program som kommenteras pågår fortfarande, och därför kan inga definitiva slutsatser om genomförandet dras.

15. Medlemsstaternas tjänstemän för jämställdhetsfrågor och kommissionens tjänstemän möts regelbundet bland annat i följande forum:

- Den rådgivande kommittén för jämställdhet mellan kvinnor och män. I denna kommitté möts regelbundet nationella jämställdhetsorgan och kommissionens jämställdhetsansvariga enhet (5). Kommittén består av företrädare från alla medlemsstater, nationella jämställdhetsexperter och arbetsmarknadens parter. Möten hålls minst tre gånger om året och kommittén yttrar sig både om kommissionens meddelanden och om ny gemenskapslagstiftning. Det gör att kommissionen på ett tidigt stadium får viktiga råd och indikationer på hur acceptabla lagstiftningsförslagen är för medlemsstaterna. På så sätt har ett samarbete inletts med medlemsstaterna.

- Förvaltningskommittén för gemenskapens handlingsprogram på medellång sikt för lika möjligheter för kvinnor och män (1996 2000). Den här kommittén består av företrädare från medlemsstaterna som regelbundet håller möten om de allmänna riktlinjerna för stöd från gemenskapen (6).

16. Kommissionen är medveten om problemet och arbetar på att lösa det.

17. Kommissionen försöker höja medvetenheten om jämställdhetspolitiken och fastställa hur jämställdhetsperspektivet skall integreras i Europeiska socialfondens arbetsprogram. Jämställdhetsprincipen uttrycks på två sätt i programplaneringsdokumenten. Dels inrättas särskilda åtgärder för kvinnor enligt mål 3 eller mål 1 (mänskliga resurser), dels skall jämställdhetsprincipen övergripande integreras i samtliga program. De särskilda åtgärderna är för det mesta avsedda att komplettera det övergripande arbetet och riktar sig till kvinnor som har stora problem att komma in på arbetsmarknaden.

18. De 1,6 procent som revisionsrätten nämner avser bara anslagen till särskilda jämställdhetsåtgärder som ofta bara kompletterar programmens övergripande jämställdhetsåtgärder. För att kunna bedöma hur mycket som sammanlagt anslagits till jämställdhetsarbetet måste man ta hänsyn till att gemenskapens politik i den här frågan förs på två sätt. Statistik om jämställdhet publiceras varje år i kommissionens rapport "Lika möjligheter för kvinnor och män i Europeiska unionen". Rapporten ger en god översikt av de senaste uppgifterna. Den andra utgåvan (för 1997) antog kommissionen den 13 maj i år (7). Gemenskapens statistikkontor Eurostat ger också regelbundet ut publikationen "Europastatistik i fokus" med de senaste uppgifterna om jämställdhetssituationen. År 1997 kom resultaten från en undersökning av lönebildningen (8) som gav intressant information om könsrelaterade löneskillnader. Kommissionen stödjer insatser för fler publikationer om jämställdhetsfrågorna och skulle även välkomna mer statistik från behöriga organisationer i medlemsstaterna.

19. Varje år ger kommissionen ut en rapport om sysselsättningen i Europa som närmare behandlar olika anställningstrender. Kommissionen också ut en rapport från expertgruppen "Könsrelaterade frågor på arbetsmarknaden" som verkar inom gemenskapens handlingsprogram och ingående undersökt arbetsmarknaden.

Kvinnors arbetslöshet i medlemsstaterna påverkas av många kända faktorer, till exempel yrkesområde, utbildningsnivå, anställningsförhållandenas flexibilitet (heltid, deltid eller atypiska anställningar) och den omsorg som erbjuds. Årsrapporten om lika möjligheter för kvinnor och män tar upp och framhåller flera betydelsefulla nyckelfaktorer som bidrar till könsdiskriminationen på arbetsmarknaden (se särskilt kapitlen 2 och 3). Men de många olika frågor som skall analyseras, den ojämna kvaliteten på uppgifterna från medlemsstaterna och rapportens begränsade format gör det omöjligt att komma med en fullständig jämförande analys av alla faktorer och frågor.

20. Sedan EG-domstolen meddelat dom i Kalanke-målet antog kommissionen den 27 mars 1996 ett meddelande som innehåller närmare riktlinjer för könskvotering (KOM(96) 88 slutlig). Kommissionen har också antagit ett förslag (KOM(96) 93 slutlig) till ändring av artikel 2.4 i direktiv 76/207/EEG om likabehandling av kvinnor och män i fråga om tillgång till anställning, yrkesutbildning och befordran samt arbetsvillkor, alltså det direktiv som låg till grund för domen i Kalanke-målet. Ändringen skall förtydliga att inkvotering av det underrepresenterade könet i allmänhet är förenligt med gemenskapsrätten, med hänsyn till särskilda omständigheter i enskilda fall. Förslaget har diskuterats i Europaparlamentet och i rådet, men ännu har inget beslut fattats.

Brist på en övergripande utvärdering

21. Inom Europeiska socialfondens program för integrering av jämställdhetsperspektivet ser kommissionen till att jämställdhetsfrågorna tas upp av programutvärderarna, som utses av övervakningskommittéerna. I så gott som alla utvärderingsrapporter efter halva tiden utreds och kommenteras frågan som sedan systematiskt diskuteras i övervakningskommittén, vilket också framgår av revisionsrättens hänvisning till Bayern. Resultaten redovisas i Europeiska socialfondens slutsatser från utvärderingen efter halva tiden Del VI: Lika möjligheter för kvinnor och män inom socialfondens åtgärder, som fanns tillgänglig i en första version i oktober 1997. Kommissionens första årsrapport om lika möjligheter för kvinnor och män bör inte ses som en övergripande utvärderingsrapport om handlingsprogrammet eller om Europeiska socialfondens projekt.

22. Greklands arbetsförmedling håller på att inrätta specialiserade centrum som skall arbeta aktivt med sysselsättningspolitiken. Detta viktiga nya grepp kommer säkert att påverka jämställdhetspolitiken i positiv riktning. Också de operativa programmen för mänskliga resurser i Grekland håller på att utvärderas, vilket kommer att besvara revisionsrättens frågor.

När det gäller den mer allmänt hållna kommentaren om indikatorerna bör det sägas att när de pågående programmen utvärderades analyserades också uppföljningssystemen, vilket visade att stora framsteg gjorts för att systematiskt ordna uppföljningen av jämställdhetsfrågorna. I fråga om utvärderingsresultaten hänvisar kommissionen till de arbeten som nämns i punkt 20 och erinrar också om att resultaten till sin natur hänger samman med nationella särdrag och Europeiska socialfondens åtgärder inom ramen för varje program. Kommissionen har sammanfattat det pågående arbetet och systematiserat utvärderingen av hur insatserna påverkat kvinnornas situation i fem typer. Även särskilda åtgärder och det övergripande arbetet med att få in jämställdhetsperspektivet ingick.

Samfinansiering

23. Enligt artikel 13.3 i ramförordning (EEG) nr 2081/93 och artikel 17.2 i samordningsförordningen (EEG) nr 2082/93 är det inte bara utbildningskostnader som kan få stöd. Stöd kan också ges i form av ersättning till personer som deltar i stödberättigade åtgärder (artikel 2 i förordning (EEG) 2084/93). Sådant stöd kan naturligtvis bara ges i förhållande till de utbildningstimmar som faktiskt fullgjorts. Den som är arbetslös kan få ersättningen i form av arbetslöshetsersättning eller socialbidrag.

När medlemsstaternas institutioner eller gemenskapens myndigheter granskar projekt kontrolleras alla utgifter, också ersättning till praktikanter.

24. Den som får stöd från åtgärder som Europeiska socialfonden samfinansierar kan alltid få ersättning för att delta i utbildning, även om rätten till arbetslöshetsersättning upphört. Men det är riktigt att projektledarna i vissa undantagsfall kan dra ekonomisk fördel av att prioritera deltagare som har rätt till arbetslöshetsersättning. Kommissionen kommer att vidta nödvändiga åtgärder för att uppmärksamma de berörda medlemsstaterna på frågan.

25. Europeiska socialfonden ger stöd till uppföljningsåtgärder. I några få fall kan det faktiskt hända att utbildningens timkostnadstariff inte tar hänsyn till uppföljningsåtgärder som barnomsorg. Liksom revisionsrätten anser kommissionen att så bör vara fallet.

GEMENSKAPSINITIATIVET EMPLOYMENT-NOW

Employment-Nows roll

27. Programperioderna följer på varandra utan avbrott och programperioden 1994 1999 började planeras innan gemenskapsinitiativen 1990 1993 hade avslutats. De slutliga utvärderingsresultaten var därför inte tillgängliga, eftersom strukturåtgärdernas långsiktiga effekter inte framträder förrän flera år efter det att de avslutats. Vid urvalet inom den andra projektomgången för Employment-Now år 1997 fanns däremot utvärderingsresultat av det pågående arbetet och från den avslutande utvärderingen av Now-programmet år 1990 1993.

Under den första programperioden fanns en byrå för tekniskt bistånd för varje gemenskapsinitiativ i Frankrike. Inom Now-programmet fanns en enhet för kvinnorätt. När gemenskapsstödramen antagits utsåg de franska myndigheterna efter upphandling en enda byrå för tekniskt bistånd till alla gemenskapsinitiativ under nästa programperiod. Enheten för kvinnorätt avslutade därför sitt uppdrag. Under den mellantid som revisionsrätten kommenterar lades räkenskaperna fram.

Genomförande av Now

28. Den 29 december 1994 gjorde kommissionen en första utbetalning till Frankrike på hälften av det budgetanslag som beviljats för initiativets första verksamhetsår.

Kommissionen medger att de franska utbetalningsförfarandena är alltför långsamma men erinrar om att när revisionsrätten gjorde sin kontroll hade alla stödmottagare inom Now-programmet fått åtminstone en utbetalning via Europeiska socialfonden (hela anslaget för år 1995 och ett första förskott för år 1996).

29. Projekten startar vanligen först när de definitivt godkänts av de nationella myndigheterna.

30. Den situation revisionsrätten beskriver gäller inte bara Now-programmet. Kommissionen medger att utbetalningarna åren 1994 och 1995 försenades även inom de italienska projekt som samfinansierades nationellt och av Europeiska socialfonden, men situationen har sedan dess blivit mycket bättre.

31. Utbetalningsförseningarna av den nationella samfinansieringen i Italien har nu lösts (se svaren i kapitel 7.54 och 7.57 i revisionsrättens årsrapport om budgetåret 1996).

På kommissionens förslag enades medlemsstaterna inför den andra omgången av Now-programmet (åren 1997 1999) om en gemensam tidsplan för urvalsprocessen, även för ansökningsperioden, bedömningsperioden, medlemsstaternas provisoriska projekturval, perioden för att söka samarbetsparter i andra länder, samt det slutliga urvalet. Alla medlemsstater var eniga och med några få undantag lyckades alla följa tidsplanen i samma takt.

En gemensam tidsplan ger fördelar särskilt i det gränsöverskridande arbetet. För den gemensamma tidsplanen gick de flesta medlemsstaterna med på att godta att de sökande angav planerad gränsöverskridande verksamhet och krävde inte att de i ansökningsformulären skulle föreslå namngivna samarbetsparter i andra medlemsstater. De provisoriskt utvalda projekten fick sedan hjälp med att upprätta ett samarbete med andra provisoriskt utvalda projekt. Alla partnerskap i den andra projektomgången började därför arbeta ungefär samtidigt.

32. Ett syfte med Employment-initiativet är att genom medlemsstaternas program främja ett lokalt samordnat arbete där alla berörda aktörer deltar. Detta innebär i praktiken att arbetet bedrivs på gräsrotsnivå, att projekten växer fram ur lokalt identifierade behov och sedan genomförs av organisationer som är nära målgrupperna och förstår deras ambitioner.

Inom initiativet prövas nya metoder inom utbildning, rådgivning, vägledning och handledning. Man utvecklar nya undervisningsmaterial, nätverk och företagsamheter samt försöker integrera jämställdhetsperspektivet i dessa nyskapande åtgärder. De aktuella projektresultaten gagnar därför inte bara kursdeltagarna utan också dem som tidigare deltagit eller kommer att delta och med hjälp av sina erfarenheter av projektet skall hjälpa till att utveckla arbetsmarknadspolitiken i Förenade kungariket och andra medlemsstater.

Partnerskap över gränserna

33. Kommissionen är medveten om att den gränsöverskridande verksamheten kan förbättras.

34. Fördelen med det partnerskap revisionsrätten nämner är att man därigenom kan utforska inom vilka områden och organisationer Now-projektet kan tillämpas.

35. Kommissionen var medveten om att många medlemsstater haft problem med projekturvalet i början av programmet Employment-Now och föreslog därför inför den andra omgången av Now-programmet (1997 1999) den gemensamma tidsplan och det urvalsförfarande som beskrivs i punkt 31 ovan.

36. Gränsöverskridande verksamhet är ett krav för att få delta i programmet och vid urvalet skall varje medlemsstat se till att den överenskomna projektbudgeten täcker den föreslagna verksamheten. Alla deltagande parter uppmanas att utarbeta ett arbetsprogram för det gränsöverskridande samarbetet och att förtydliga inom vilka projekt arbetsprogrammets olika delar skall genomföras. Kommissionen kommer att öka sina ansträngningar för att få alla medlemsstater att arbeta på detta vis, men erinrar samtidigt om att alla som får samfinansiering skall redogöra för hur de praktiskt och ekonomiskt genomför sin del i projektet, inför den nationella myndighet som svarar för urvalet.

37. Projektledarna inom Now-programmet är vanligen utbildningsinstitut eller lokala myndigheter. Organisationsstrukturen bör vara tydlig och projektansvaret klart.

Partnerskapen avgör själva hur det gränsöverskridande samarbetet skall bedrivas inom olika projekt. Vissa utser en huvudansvarig part, men kommissionen anser att det inte bör bli obligatoriskt utan också fortsättningsvis få avgöras av de berörda parterna.

38. När samarbetsparter väljs ut vill man vara säker på att kommunikationen skall fungera smidigt och det är därför inte särskilt förvånande att samarbetsparterna ofta söks i geografiskt näraliggande medlemsstater eller med ett språk som liknar det egna. Genom tekniskt bistånd försöker man koppla samman projekt som arbetar med liknande frågor nationellt eller på gemenskapsnivå, men de som bildar partnerskapen väljer i slutändan själva sina samarbetsparter.

39. Kommissionen instämmer med revisionsrätten i att det behövs en bättre definition av vilka kostnader som har rätt till stöd inom den gränsöverskridande verksamheten. Därför överväger kommissionen att införa en ny blankett för stödberättigade utgifter.

Kommissionen drar samma slutats som revisionsrätten, nämligen att det behövs en ny kontrollmetod som är bättre lämpad för sådana här projekt. Under 1998 har kommissionen börjat granska alla samarbetsparter i flera utvalda projekt.

40. Kommissionen godtar revisionsrättens synpunkter. De nationella myndigheter som ansvarar för projekturvalet skall se till att sådant inte förekommer.

Det franska ärende revisionsrätten tar upp gällde ett ingenjörsutbyte mellan en fransk projektledare och en belgisk utbildningsledare inom Leonardo-projektet. Den franska ingenjören höll också kurser inom Now-projektet. De erfarenheter han gjorde inom Leonardo-projektet i Belgien gynnade naturligtvis indirekt de som deltog i hans kurser inom Now-projektet. Kommissionen kommer att undersöka fallet tillsammans med medlemsstaten.

41. Precis som för nationella projekt regleras den immateriella äganderätten och upphovsrätten enligt nationell och internationell lagstiftning.

Tekniskt bistånd

42. För den första generationen projekt publicerades en förteckning över projekten och samarbetsparterna men för den andra omgången (1997 1999) behövdes en databas som kunde uppdateras kontinuerligt.

För den andra projektomgången beställde byrån för tekniskt bistånd en särskild databas för att föra in närmare information om alla provisoriskt utvalda projekt. När det provisoriska projekturvalet gjordes var databasen i drift, enligt den gemensamma tidsplan som nämns i punkt 31 ovan, och alla medlemsstater fick den nödvändiga programvaran för att i tid kunna mata in information om vilka projekt som valts ut så snart det skett.

43. Arbetsresultaten sprids på flera olika sätt.

1. Varje projekt svarar för att de egna resultaten sprids, och det görs vanligen lokalt men ibland även nationellt eller till och med internationellt inom Europa.

2. De nationella myndigheterna skall utarbeta en nationell plan för hur jämställdhetsperspektivet skall spridas och integreras. Det innebär också att målgruppen skall definieras klart och tydligt och att en tidsplan skall upprättas. Medlemsstaterna anordnar tematisk verksamhet om de tunga frågorna i initiativet och ger resultaten bred spridning genom till exempel publicering.

3. Resultaten av den första projektomgången inom Now-programmet diskuterades under 1997 och befästes genom den arbetsgrupp inom Now-projektet som arbetar med företagsamhet (9) på gemenskapsnivå. År 1998 inrättade kommissionen nio olika temagrupper som skall vidareutveckla och sprida resultaten från gemenskapsinitiativen, även från Now-programmet. De skall bidra med material till specialiserade och allmänt hållna publikationer från kommissionen och till medlemsstaterna, samt hjälpa till att sprida informationen inom gemenskapen.

44. Den situation som revisionsrätten beskriver har uppstått hos vissa granskade projektledare trots medlemsstaternas nationella eller till och med regionala strukturer för tekniskt bistånd. I en utvärderingsrapport som gällde Frankrike betonades att projektledarna hade bristande kontakt med byrån för tekniskt bistånd, vilket ledde till att man inrättade regionala byråer som idag är mycket aktiva.

Granskningsresultat i medlemsstaterna

45. Enligt det italienska arbetsprogrammet skulle man i inledningsfasen först skapa de nödvändiga förutsättningarna för att förbättra målgruppsanpassningen. De första projekten inriktades därför på att förbättra de förmedlande systemen och organen.

46. Denna typ av utbildningsåtgärder motiveras av att vissa enheter privatiseras, vilket medför en risk för personalnedskärningar. Den kommunala verksamheten är inte immun mot minskad sysselsättning och personalnedskärningar (de berörda är inte tjänstemän med anställningsskydd). De anställda kvinnornas yrkeskunnande minskar risken för arbetslöshet och ger dem bättre möjligheter att hitta nytt arbete om de blir övertaliga. Revisionsrättens anmärkningar i 1996 års årliga rapport avsåg mål 4 och inte Now-projektet, som följer artikel 1 d i förordning (EEG) nr 2084/93 vilken gäller inom hela gemenskapen.

47. De aktuella utbildningsåtgärderna genomfördes i form av individuell rådgivning.

Rådgivningen grundades på deltagarnas behov och kompetensnivå och därför var det inte nödvändigt att samtliga praktikanter deltog i alla moduler.

Deltagarna valdes ut på basis av sina företagsidéer. Utbildningsuppdrag i utlandet brukar anordnas för att ge kännedom om företagsbestämmelser och förhandlingsmetoder hos leverantörer eller samarbetsparter utanför Frankrike.

48. Vid nästa möte i uppföljningskommittén kommer kommissionen att uppmana till kontakter mellan projektledare för Now-programmet och projektledare för integreringen av jämställdhetsperspektivet som har liknande verksamhetsområden.

49. De felaktigheter revisionsrätten hänvisar till i Spanien och Frankrike har rättats till.

50. Trots att vissa utvärderingsrapporter var försenade kunde kommissionen ändå förbättra den gränsöverskridande verksamheten inför den andra projektomgången.

JÄMSTÄLLDHETSPROGRAMMET 1996 2000

51.

- Jämställdhetsprogrammens mål är, som påpekades i svaret till punkt 1, klart och tydligt angivna och skilda från de verksamhetsområden som omfattas av Europeiska socialfonden. Jämställdhetsprogrammet har mycket bredare mål än Europeiska socialfondens program. I arbetet ingår att utveckla verktyg och system för att få in jämställdhetsaspekter i övriga frågor, få in kvinnor i beslutsfattande ställningar och ge möjlighet att hävda jämställdhetsfrågor. Huvudsyftet med programmet är informationsutbyte, utveckling och kunskapsöverföring om god praxis medan Europeiska socialfondens finansiering avser utveckling och genomförande av sysselsättnings- och arbetsmarknadsåtgärder.

- Projektinnehållet, projektledarnas kunskaper och resultaten är genomgående av hög kvalitet.

När det gäller de påstådda svagheterna i den gränsöverskridande verksamheten hänvisar kommissionen till svaret i punkt 9. När det gäller programförvaltningskostnaderna hänvisas till punkt 54.

Programförvaltning

52. Den rådgivande kommittén inrättades år 1981 och består av företrädare för alla medlemsstater, nationella jämställdhetsorgan och arbetsmarknadens parter. Inom kommittén kan kommissionen, medlemsstaterna och andra nyckelaktörer regelbundet utbyta information om jämställdhetsarbetet inom gemenskapen och nationellt. Några nationella tjänstemän sitter i båda kommittéerna. Kommissionen är medveten om vad kommittéernas verksamhet kostar och försöker därför sammankalla dem samma vecka för att hålla kostnaderna så låga som möjligt.

53. Dokument sänds vanligen ut en vecka innan mötet.

Förvaltningskommittén informeras kontinuerligt om hur projekten genomförs. Kommittéledamöterna får förutom den information som ges under mötena också en kännedomskopia på alla projektförslag i deras hemland. Ledamöterna finns också med på cirkulationslistan för alla publikationer. De fick projektförteckningen och årsboken omedelbart efter publiceringen, för att få en överblick av alla projekt som ingick i programmet.

Tekniskt bistånd

54.

- Byrån för tekniskt bistånd är en europeisk ekonomisk intressegruppering som bildats av två samarbetsparter för att möta kommissionens anbudsinfordringar. Det är därför naturligt att verksamheten begränsas till det som står i kontraktet med kommissionen, vilket också underlättar utgiftskontrollen.

- Personal- och administrationskostnaderna uppgick år 1997 till 1 010 337 ecu (de 1,2 miljoner ecu revisionsrätten nämner avser åtagandebeloppet). Kostnaderna på en miljon ecu avser programmens faktiska förvaltningskostnader år 1997, vilket kan jämföras med de 6,5 miljoner ecu som under ett enda år betalades ut inom gemenskapens handlingsprogram. Förvaltningskostnaderna utgjorde alltså bara 15,4 % av programmets totala omsättning 1997, vilket är en rimlig proportion. Proportionerna blir ännu mer fördelaktiga om man beaktar hela projektbudgeteringen, med tanke på att EU-stödet bara täcker 60 % av projektens sammanlagda budget.

55.

Man måste skilja på följande:

- Stöd på 1 509 396 ecu för kommissionens kostnader, vilket ligger under takbeloppet på 1,75 miljoner ecu.

- Stöd på 1 386 526 ecu för publiceringar, undersökningar, konferenser, seminarier och annan verksamhet som direkt gynnar programmets stödmottagare och som inte omfattas av den budgetkommentar revisionsrätten nämner.

56. Kommissionen fortsätter arbeta för att få bort svagheterna i expertavtalen (insyn i hur experterna väljs ut och utgiftsredovisning).

57. Kommissionens granskning ledde till ändring i avtalsbestämmelserna mellan juli 1997 och juli 1998. Nu innehåller avtalet uttryckliga bestämmelser om att betalningarna skall verkställas i förhållande till parternas faktiska kostnader. I april 1998 betalade kommissionen ut saldot för den första avtalsperioden, efter att noggrant ha analyserat det ekonomiska underlaget från parterna i form av redovisning av de faktiska kostnaderna under perioden, vilka kom in till kommissionen i slutlig version i mitten av februari 1998. Räkenskaperna har granskats av en revisor.

58.

- Den europeiska ekonomiska intressegrupperingen anlitar underleverantörer för fyra huvudsakliga uppgifter och tecknar tjänsteavtal för anordnande av seminarier och konferenser, undersökningar, dokumentpublicering, samt för viss övrig verksamhet (sekreterartjänster, personalrekrytering samt administrativ uppföljning av vissa avtal med projektledarna).

- Intressegrupperingen slöt ett av tjänsteavtalen med en närstående organisation. Kommissionen anser att sådana avtal är tillåtna om de ger bra valuta för pengarna och om reglerna för sund ekonomisk förvaltning har följts. Kommissionen följer också noggrant upp sådana avtal. I det fall revisionsrätten nämner var dessa villkor uppfyllda eftersom underleverantörskontraktet slöts till samma kostnad som skulle uppstått om intressegrupperingen själv utfört samma tjänst.

- Av de 55 000 ecu som anslogs i avtalet för första året har bara hälften betalats ut. Hur budgeten för det andra året genomförts är ännu inte känt eftersom avtalet ännu inte löpt ut.

- I juni 1997 visade kommissionens granskning att de båda personer revisionsrätten nämner utfört tjänsterna enligt avtal och utbetalning gjordes enligt de då gällande bestämmelserna.

59. Vid kommissionens upphandling nämndes projektledaren och samordnaren vid namn i den europeiska ekonomiska intressegrupperingens förslag. Kommissionen delar dock revisionsrättens uppfattning att avtalen för de båda personerna helst borde ha undertecknats av intressegrupperingens styrelse.

60. Den situation som uppkommit efter kommissionens granskning skall analyseras närmare och nödvändiga åtgärder kommer att vidtas.

61. Efter kommissionens granskning inrättades ett bättre system för närvarolistorna i samband med att avtalet sågs över 1997, vilket gör det möjligt att kontrollera att tjänsterna verkligen utförts. Det fall revisionsrätten tar upp inträffade efter kommissionens granskning, men det är riktigt att tjänsterna inte kan betalas utan ekonomiskt underlag. När granskningen följs upp kommer kommissionen att kontrollera var det brustit (se svaret i punkt 56).

62. Under programmets första år måste projektledarnas utgiftsredovisningar ofta kompletteras, och både kommissionen och byrån för tekniskt bistånd har gjort närmare kontroller. Byrån för tekniskt bistånd följde kommissionens rekommendationer efter granskningen och betalning gjordes därför i maj 1998. För att minska utbetalningsförseningarna har kommissionen ändrat förfarandet för hur projektens räkenskaper avslutas och informerat projektledarna för att höja kvaliteten på räkenskaperna.

63. Kommissionen har gjort en upphandling för en oberoende utvärdering av programmet. Inga förslag som uppfyller villkoren har kommit in och därför har kontraktet ännu inte kunnat läggas ut. Inom kort kommer dock kommissionen att inleda en ny ansökningsomgång för oberoende utvärderare.

64. Det var kommissionens enheter som beslutade vilka parter som skulle undersökas. Den undersökning revisionsrätten nämner reglerades genom avtal mellan byrån för tekniskt bistånd och ett universitet. Kommissionen framhåller att själva undersökningen och revisionsrättens anmärkningar om jäv hos den som gjorde undersökningen inte avser samma period. När kommissionen slöt kontrakt med organisationen hade personen dessutom inga förbindelser med någon av de organisationer som ingår i den europeiska ekonomiska intressegrupperingen. Men det är riktigt att betalning borde ha skett till universitetet och inte direkt till utredaren. Kommissionen utreder frågan.

65. Experterna har till byrån för tekniskt bistånd lämnat verksamhetsrapporter som bevis på att arbetet utförts, men utgiftsredovisningen kan förbättras. Kommissionens kontroll kommer att göra detta möjligt (se svaret i punkt 56). Betalning borde mycket riktigt ha skett till parterna (se svaret i punkt 64).

Verksamhet över gränserna

66. Kommissionen hänvisar till svaren i punkt 9 och punkt 51.

Målet med programmet är få igång ett informations- och erfarenhetsutbyte om god praxis i jämställdhetsarbetet. Den gränsöverskridande verksamheten bidrar till detta, men alla partnerorganisationer får inte nödvändigtvis anslag eftersom verksamheten kan bedrivas också utan gemensamma budgetanslag. Utbytet sker bilateralt eller multilateralt, oberoende av om parterna delar budgetanslagen eller inte, och utbytet har olika mål (till exempel att utbyta erfarenheter och information om arbetsresultat eller gemensamma åtgärder).

67. Kommissionen håller med om att informationsspridningen är en viktig del i programmet. Arbetsprogrammet för 1998 innehåller därför särskilda initiativ och stöd för att projektledarnas verksamhetsresultat skall få större spridning.

Informationsspridningen sker inte bara via projekten utan också genom olika publikationer, i media eller genom att kommissionen deltar i seminarier och konferenser. Information om programmet och projektresultaten sänds till 7 000 olika adresser enligt programmets cirkulationslista.

Det bör också framhållas att viss projektverksamhet pågår under lång tid och att informationen, resultaten och effekterna kan offentliggöras under efterföljande kontraktsperioder.

EU-byråns för tekniskt bistånd förvaltning av programmet

68. Projektledarna har dagliga kontakter med byrån för tekniskt bistånd. Frågor besvaras vanligen inom 48 timmar.

69. Kommissionen har genomfört programmen inom mycket snäva tidsramar. Rådets beslut fattades i december 1995 och eftersom programmet skulle starta redan 1996 måste alla ekonomiska åtaganden godkännas innan 1996 års slut. Programförberedelserna innebar att man hade nio månader på sig att inrätta en förvaltningskommitté, diskutera programinriktningen inom kommittén, göra programmets syfte känt, göra en förslagsinfordran, välja ut projekt samt få valet godkänt av ekonomiavdelningen och medlemsstaternas företrädare.

Under avtalets andra år användes en tidsplan och ett förfarande som gjorde det möjligt att undvika de upprepade förseningar som förekom under programmets första år.

70. För det tyska projekt som revisionsrätten nämner tecknades avtal den 13 december 1996 och den första betalningen gjordes den 31 januari 1997. De sex veckor detta tog ligger inom ramen för det avtal projektledaren slöt med byrån för tekniskt bistånd och det var projektledaren som färdigställde arbetsprogrammet. Man bör komma ihåg att projektet från början var tänkt som ett flerårigt projekt och att man under projektets andra år hade tänkt fortsätta utvärdera pilotprojekten och ge broschyren bredare spridning.

Projektresultaten spreds av projektledaren själv, med samarbetsorganisationer i alla 15 medlemsstater. Också medlemsstaternas offentliga förvaltningar informerades om projektverksamheten via ledamöterna i förvaltningskommittén för programmet. Med tanke på denna informationsverksamhet och projektets blygsamma budget (under 90 000 ecu) åstadkom man ändå en bred geografisk spridning. Men det är orealistiskt att förvänta sig att alla övriga medlemsstater och alla möjliga sorters organisationer och offentliga inrättningar i medlemsstaterna skulle ha kunnat få direkt information om projektverksamheten.

71. I kommissionens förslag till handlingsprogram för jämställdheten anges tydligt att målet är att erfarenheter från tidigare program skall komma till användning men också att arbetssättet skall förnyas. Kontinuitetssträvandet kommer till uttryck i de verksamhetsområden och samarbetsformer som valts. Men kommissionen kan inte varje år ge samma organisationer stöd för samma typ av verksamhet. Eftersom inte alla handlingsprogram avser förnyelseverksamhet är det bara naturligt att åtgärder som fått stöd från ett program därför att de varit nyskapande senare även bör kunna få stöd inom ramen för annan gemenskapspolitik. Detta gäller särskilt sådana utbildningsåtgärder som revisionsrätten kommenterar, vilka kan få stöd från Europeiska socialfonden och från program som sköts av generaldirektorat XXII.

Genom kommissionens andra och tredje handlingsprogram inrättades nio nätverk av experter som fick stöd. Mot bakgrund av det nya programmets mål ansåg kommissionen att erfarenheterna från dessa nätverk skulle kunna utvecklas på olika sätt trots att de inte var identiska. Kommissionen uppmanade deltagarna i de befintliga nätverken att föreslå projekt inom ramen för det nya programmet eller för gemenskapens övriga politik och verksamhet.

72. Personen i fråga är högt kvalificerad och deltog i projekten i egenskap av konsult för mycket begränsade uppdrag som totalt kostade 9 500 ecu. Den huvudsakliga arbetsuppgiften var att bedriva vetenskaplig forskning inom programmets första projekt (5 000 ecu).

Arbetsuppgiften inom det andra projektet var att utarbeta en rapport i en serie av nationella rapporter om kvinnor i beslutsfattande ställning (4 500 ecu).

Ingen ersättning utgick för arbetet i det tredje projektet.

Kommissionen vill gärna involvera nyckelaktörer men ser samtidigt till att de som arbetar med jämställdhetsfrågor inte särbehandlas.

73. De experter som deltog i projektsamarbetet var med på konferensen och bidrog i hög grad till arbetet med att utforma partnerskap och har även bildat ett nätverk för att öka medvetenheten i frågan. Databasen har gjort det möjligt att ge stadgan stor spridning inom hela Europeiska unionen.

SLUTSATS

74. Kommissionen har noterat revisionsrättens kommentarer och fortsätter verka för att gemenskapens jämställdhetsarbete skall utvecklas och fördjupas.

75. De bestämmelser revisionsrätten nämner bildar en klar och tydlig helhet, som speglar en verklig politisk vilja. De har också lett till konkreta åtgärder som fört jämställdheten väsentligt framåt, även om arbetet är långt ifrån slutfört.

Eftersom projekten antas nationellt regleras den immateriella äganderätten och upphovsrätten enligt nationell lagstiftning. Det råder därför ingen rättslig osäkerhet. Kommissionen har reagerat tydligt och konstruktivt i fråga om könskvotering (se svaret i punkt 20).

76. Grunden för att utveckla åtgärderna inom jämställdhetsprogrammet är lagd och utgör en helhet som tar sig olika former: gemenskapens berörda enheter har regelbundna kontakter med medlemsstaternas jämställdhetsansvariga (särskilt inom den rådgivande kommittén för jämställdhet mellan kvinnor och män och förvaltningskommittén för gemenskapens jämställdhetsprogram), byråer för tekniskt bistånd har inrättats såväl inom gemenskapen som nationellt och regionalt, dokumentation har utarbetats och anpassats till projektledarnas behov.

I dessa svar visar kommissionen att den gränsöverskridande verksamheten och spridandet av god praxis har hög prioritet.

77. Medan gemenskapsinitiativet Now pågick gjordes utvärderingar och resultaten beaktades när den andra projekturvalsomgången inleddes.

När det gäller gemenskapens handlingsprogram bör det påpekas att kommissionens årsrapport om jämställdhet inte är en utvärdering. Men den ligger till grund för debatt i frågan, gör det lättare att fastställa vilken politik som skall föras och ger kommissionen och medlemsstaterna viss vägledning. En oberoende utvärderare håller på att utses.

Också medlemsstaterna har mycket information om jämställdhetsfrågorna, vilket framgår av den ovannämnda årsrapporten.

78. Gemenskapens jämställdhetsarbete är långt ifrån slutfört, men får allt större betydelse. Kommissionen är naturligtvis medveten om att fortsatta insatser behövs på området.

En bättre jämställdhetspolitik innebär inte att ge större budgetanslag till särskilda åtgärder som riktar sig till kvinnor, utan istället bör man inom ramen för befintliga anslag omvärdera målen i arbetet med att integrera jämställdhetsperspektivet med övriga frågor. Sådana åtgärder är svårare att mäta men lika effektiva och nödvändiga.

79. I juni 1997 granskade kommissionen ingående byrån för tekniskt bistånd enligt gemenskapens handlingsprogram, och beslutade sedan att förnya kontraktet. Kontrollresultaten var överlag positiva. Byrån för tekniskt bistånd har beaktat slutsatserna från kommissionens granskare, bland annat genom ändrade avtalsvillkor (se punkt 56).

(1) Att integrera jämställdhetsfrågorna i gemenskapens hela politik och samtliga insatser.

(2) Europeiska socialfondens slutsatser från utvärderingen efter halva tiden Del -VI: Lika möjligheter för kvinnor och män inom socialfondens åtgärder.

(3) Den utarbetades i samband med genomförandet av strategidokumentet om integrering av jämställdhetsperspektiv som antogs av jämställdhetsarbetsgruppen för kommissionens avdelningar den 12 februari 1997.

(4) KOM(96)67 av den 21 februari 1996.

(5) Kommissionens beslut av den 19 juli 1995, EGT L 249, 17.10.1995.

(6) Se artikel 9 i rådets beslut 95/593/EG, EGT L 335, 30.12.1995, s. 37.

(7) Både texten och bilagorna innehåller även statistik.

(8) Spanien, Frankrike, Sverige och Förenade kungariket, Europastatistik i fokus nr 15/97.

(9) Gruppens arbete utmynnade i ett europeiskt seminarium med temat Kvinnliga företagare i Europa. Temagruppen föreslog en europeisk vägledning för bästa praxis och resultaten redovisas i en ingående rapport som kommer att offentliggöras under sommaren 1998.