Rådets beslut

av den 12 juli 2002

om anpassning av delarna III och VIII i de gemensamma konsulära anvisningarna

(2002/585/EG)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 789/2001 av den 24 april 2001 om att förbehålla rådet genomförandebefogenheter avseende vissa detaljerade bestämmelser och praktiska förfaranden för behandlingen av ansökningar om visering(1),

med beaktande av Konungariket Belgiens och Konungariket Spaniens initiativ, och

av följande skäl:

(1) En så harmoniserad kontroll som möjligt bör säkerställas vid behandlingen av de viseringsansökningar som resebyråerna lämnar in till medlemsstaternas diplomatiska och konsulära beskickningar, så att riskerna för "visa shopping" och missbruk av förfaranden minskas.

(2) I de gemensamma konsulära anvisningarna bör regler införas som på ett mer detaljerat sätt kompletterar de närmare villkoren för och kontrollen av samarbetet mellan de kontor som hjälper medborgarna med administrativa ärenden, de lokala resebyråerna och arrangörerna av paketresor vid deras behandling av viseringsansökningar som lämnas in till diplomatiska och konsulära beskickningar i medlemsstaterna.

(3) Målet med att fastställa villkor för samarbetet med resebyråerna är inte att hindra fri konkurrens mellan dem utan enbart att fastställa villkoren för de diplomatiska och konsulära beskickningarnas samarbete med resebyråerna vid behandling av viseringsansökningar.

(4) Danmark deltar i enlighet med artiklarna 1 och 2 i det protokoll om Danmarks ställning som är fogat till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen inte i antagandet av detta beslut och är inte bundet av det och omfattas inte av dess tillämpning. Eftersom beslutet syftar till att utveckla Schengenregelverket med tillämpning av bestämmelserna i avdelning IV i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen skall Danmark, i enlighet med artikel 5 i ovannämnda protokoll, inom en tid av sex månader efter det att rådet har antagit detta beslut besluta om huruvida det skall genomföra det i sin nationella lagstiftning.

(5) När det gäller Republiken Island och Konungariket Norge utgör detta beslut en utveckling av bestämmelserna i Schengenregelverket, en utveckling som faller under området viseringar enligt artikel 1.B i rådets beslut nr 1999/437/EG av den 17 maj 1999 om vissa tillämpningsföreskrifter för det avtal som har ingåtts mellan Europeiska unionens råd och Republiken Island och Konungariket Norge om dessa båda staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket(2).

(6) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokollet om Förenade kungariket och Irlands ställning, som fogas till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, deltar dessa medlemsstater inte i detta beslut, som därför inte är bindande för eller tillämpligt i Förenade kungariket och Irland.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I del III, punkt 4, i de gemensamma konsulära anvisningarna skall följande stycke läggas till: "Del VIII.5 innehåller mer detaljerade regler om de viseringsansökningar som behandlas av kontor som hjälper medborgarna med administrativa ärenden, resebyråer, arrangörer av paketresor och deras detaljhandlare."

Artikel 2

I del VIII i de gemensamma konsulära anvisningarna skall följande avsnitt läggas till: "5. Viseringsansökningar som behandlas av kontor som hjälper medborgarna med administrativa ärenden, resebyråer och arrangörer av paketresor

Ansökningar med möjlighet till enskilt samtal är den allmänna principen när det gäller viseringsansökningar. Det är dock möjligt att avvika från denna princip om det inte finns välgrundade skäl att betvivla sökandens trovärdighet, syftet med resan eller avsikten att verkligen återvända till ursprungslandet, och en känd och trovärdig organisation som arrangerar gruppresor lämnar in exakt dokumentation till den diplomatiska eller konsulära beskickningen och med rimlig tillförlitlighet ansvarar för den sökandes trovärdighet, syftet med resan och avsikten att verkligen återvända (se III.4).

Att kontor som hjälper medborgarna med administrativa ärenden, resebyråer, researrangörer och deras detaljhandlare träder in som den sökandes befullmäktigade ombud är vanligt och ändamålsenligt, särskilt i länder med ett vidsträckt territorium. Dessa kommersiella organ, som tjänar som ombud, är inte av någon enhetlig typ, eftersom de inte påtar sig samma grad av åtagande gentemot de kunder som anförtror dem behandlingen av en viseringsansökan, och således den grad av vederhäftighet och tillförlitlighet som de bör tillskrivas i princip står i direkt proportion till i hur hög grad de deltar i den totala organiseringen av resan, inkvarteringen och sjuk- och reseförsäkringen samt ansvarar för återresan till ursprungslandet.

5.1 Olika typer av ombudsverksamhet

a) Kontor som hjälper medborgarna med administrativa ärenden är den enklaste typen av ombudsverksamhet, där den hjälp som ges till kunden endast består i att i kundens ställe lämna in identitetshandlingar och verifikationer.

b) En annan typ av kommersiella organ är transportbyråer eller lokala resebyråer, som ibland är knutna till flygbolag, både nationella bolag och andra, och som ägnar sig åt reguljära eller irreguljära transporter av resenärer. Deras hjälp till kunden består i att lämna in verifikationer, samtidigt som de eventuellt säljer biljetter och gör hotellreservationer.

c) En tredje typ av ombud är reseorganisatörer eller researrangörer, det vill säga fysiska eller juridiska personer som regelbundet organiserar paketresor, (förbereder resehandlingar, transport, inkvartering, turisttjänster där dessa element inte ingår, sjuk- och reseförsäkringar, interna förflyttningar osv.), säljer dessa paketresor eller erbjuder dem till försäljning direkt eller via en detaljhandlare eller en resebyrå som genom avtal är knuten till researrangören.

För researrangören och den resebyrå som säljer paketresan är den viseringssökande endast en konsument som köper den planerade resan, där det i paketet ingår ett erbjudande om att behandla denna ansökan. Denna tredje komplexa typ av ombudsverksamhet uppvisar många olika faser och aspekter, utifrån vilka en objektiv kontroll kan göras: kontroll av företagets dokumentation, kontroll under hanteringen, kontroll för att verifiera resans genomförande och mål, kontroll av inkvarteringen och kontroll av planerade inresor och utresor i grupp.

5.2 Harmonisering av samarbetet med de kontor som hjälper medborgarna med administrativa ärenden, resebyråerna, researrangörerna och deras detaljhandlare

a) Alla diplomatiska och konsulära beskickningar som ligger i samma stad skall sträva efter en harmoniserad tillämpning på lokal nivå av nedan angivna riktlinjer, beroende på den typ av ombudsverksamhet som dessa kontor eller byråer utför. Det är varje diplomatisk eller konsulär beskickning som själv bestämmer om den vill samarbeta med byråer eller inte, och den bör behålla sin möjlighet att när som helst återkalla ackrediteringen, om erfarenheterna visar att detta är tillrådligt och det ligger i den gemensamma viseringspolitikens intresse. Om en diplomatisk eller konsulär beskickning beslutar att samarbeta med en byrå, skall den följa den praxis och de regler för arbetet som fastställs i detta avsnitt.

- Medlemsstaternas konsulat skall vara särskilt vaksamma och samarbeta nära med varandra vid utvärderingen och den exceptionella ackrediteringen av de kontor som hjälper medborgarna med administrativa ärenden. Deras viseringsansökningar skall behandlas mycket noggrant och verifikationerna av viseringsinnehavaren och de handlingar som rör kontorets licens och inskrivning i handelsregistret skall under alla omständigheter kontrolleras.

- När det gäller bedömningen av de viseringsansökningar som lämnas in av transportbyråer eller lokala resebyråer, skall särskild uppmärksamhet ägnas åt den sökandes förhållanden och åt att kontrollera verifikationerna från fall till fall. Konsulaten skall samarbeta nära och utöka sina egna mekanismer för att upptäcka oegentligheter vid byråerna och i själva transportföretagen, och som förstärkning av dessa mekanismer skall de oegentligheter som begås av dessa byråer anmälas inom ramen för det konsulära samarbetet på lokal och regional nivå.

- Bland kriterierna för ackreditering av reseorganisatörer (arrangörer och detaljhandel) skall följande beaktas: den gällande licensen, handelsregistret, bolagets stadgar, avtalen med de banker som de samarbetar med, de uppdaterade avtal som knyter dem till de verksamheter i gemenskapen som tar emot turister, och i dessa avtal bör alla delarna i paketresan ingå (inkvartering och resepakettjänster), avtalen med flygbolagen, vilka bör omfatta garanterad resa tur och retur med fastställt datum, och de sjuk- och reseförsäkringar som skall ha tecknats. De viseringsansökningar som lämnas in av dessa resebyråer skall granskas noga.

b) Man skall också inom ramen för det lokala konsulära samarbetet sträva efter en harmonisering av arbetsprocessen och arbetsmetoderna och av kriterierna för att kontrollera om kontorens, resebyråernas och reseorganisatörernas (arrangörer och detaljhandel) verksamhet följer reglerna. Dessa kontroller skall åtminstone omfatta en verifiering av dokumentationen för ackreditering, vilken kan göras när som helst, stickprovsmässiga enskilda samtal eller telefonsamtal med de sökande, kontroll av resor och inkvartering och i möjligaste mån kontroll av handlingarna för återresa i grupp.

c) Det skall ske ett aktivt utbyte av relevant information om hur kontoren, byråerna och reseorganisatörerna (arrangörer och detaljhandel) fungerar: anmälan av upptäckta oegentligheter, regelbundet utbyte av information om ansökningar som avslagits, meddelande om upptäckta former av bedrägeri med resehandlingar eller om att den planerade resan inte genomförts. Samarbetet mellan de kontor som hjälper medborgarna med administrativa ärenden, resebyråerna och reseorganisatörerna (researrangörer och detaljhandel) skall vara ett av de ärenden som behandlas under de regelbundna möten som organiseras inom ramen för det gemensamma konsulära samarbetet.

d) Inom ramen för det lokala konsulära samarbetet skall det ske ett utbyte av förteckningar över de kontor som hjälper medborgarna med administrativa ärenden, de resebyråer och de reseorganisatörer (arrangörer och detaljhandel) som varje diplomatisk eller konsulär beskickning har ackrediterat eller återkallat ackrediteringen för, i det senare fallet med uppgifter om de omständigheter som har föranlett detta.

e) De kontor som hjälper medborgarna med administrativa ärenden, resebyråerna och reseorganisatörerna (arrangörer och detaljhandel) skall till de diplomatiska och konsulära beskickningar som har ackrediterat dem lämna uppgifter om en eller två representanter som skall vara ombud med fullmakt att lämna in ansökningarna om visering."

Artikel 3

Detta beslut skall tillämpas från och med den dag då det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna i enlighet med Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

Utfärdat i Bryssel den 12 juli 2002.

På rådets vägnar

T. Pedersen

Ordförande

(1) EGT L 116, 26.4.2001, s. 2.

(2) EGT L 176, 10.7.1999, s. 31.