Initiativ från Republiken Frankrike inför antagandet av rådets direktiv om ömsesidigt erkännande av beslut om avvisning eller utvisning av medborgare i tredje land

(2000/C 243/01)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 63.3 i detta,

med beaktande av Republiken Frankrikes initiativ,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och

av följande skäl:

(1) I artikel 63.3 i fördraget föreskrivs att rådet skall besluta om åtgärder som avser invandringspolitiken vad gäller villkor för inresa och bosättning och vad gäller olaglig invandring och olaglig bosättning.

(2) Europeiska rådet i Tammerfors den 15-16 oktober 1999 bekräftade sin vilja att upprätta ett område med frihet, säkerhet och rättvisa. I detta syfte bör en gemensam europeisk politik för asyl och migration samtidigt avse en rättvis behandling av medborgare i tredje land och en bättra hantering av migrationsflödena.

(3) Behovet av att sörja för större effektivitet vid verkställigheten av beslut om avvisning eller utvisning samt ett bättre samarbete mellan medlemsstaterna innebär att beslut om avvisning eller utvisning måste erkännas ömsesidigt.

(4) Beslut om avvisning eller utvisning av medborgare i tredje land skall antas i enlighet med de grundläggande rättigheter som garanteras av Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna av den 4 november 1950, särskilt artiklarna 3 och 8 i denna, och Genèvekonventionen angående flyktingars rättsliga ställning av den 28 juli 1951 samt dem som följer av medlemsstaternas gemensamma konstitutionella principer.

(5) I överensstämmelse med subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna i artikel 5 i fördraget kan målet för den planerade åtgärden, nämligen samarbete mellan medlemsstaterna beträffande avvisning eller utvisning av medborgare i tredje land, inte i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna och kan därför på grund av den planerade åtgärdens verkningar bättre uppnås på gemenskapsnivå. Detta direktiv går inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Syftet med detta direktiv är att möjliggöra verkställandet av ett beslut om avvisning eller utvisning fattat av en behörig myndighet i en medlemsstat (nedan kallad beslutande medlemsstat) mot en medborgare i tredje land som befinner sig på en annan medlemsstats (nedan kallad verkställande medlemsstat) territorium. Medborgaren i tredje land skall avvisas eller utvisas i enlighet med villkoren i detta direktiv och med förehåll för bestämmelserna i artikel 4.

2. Den avvisning eller utvisning som avses i punkt 1 skall ske i enlighet med de villkor som fastställs i detta direktiv.

Artikel 2

I detta direktiv avses med

a) medborgare i tredje land: varje myndig person som inte är medborgare i en av unionens medlemsstater,

b) beslut om utvisning eller avvisning: varje administrativt beslut fattat av en behörig myndighet i en medlemsstat,

c) åtgärd för verkställighet: varje åtgärd för genomförande av ett beslut om utvisning eller avvisning, vilken vidtas av den verkställande medlemsstaten.

Artikel 3

Den utvisning eller avvisning som avses i artikel 1 skall genomföras i följande fall:

a) Det har avseende medborgaren i tredje land beslutats om utvisning eller avvisning, vilket beslut grundar sig på allvarligt och aktuellt hot mot den allmänna ordningen eller den inre säkerheten i följande fall:

- Medborgaren i tredje land har i den beslutande medlemsstaten dömts till ovillkorligt frihetsstraff på minst ett år.

- Medborgaren i tredje land kan skäligen befaras ha begått grova brottsliga handlingar, eller det föreligger konkreta indicier på att han avser att begå sådana handlingar på en medlemsstats territorium.

Innehav av uppehållstillstånd hindrar inte verkställigheten av ett beslut om utvisning eller avvisning och som vidtas inom ramen för denna punkt. Beslutet bör vara grundat på ett allvarligt och aktuellt hot och stämma överens med den Europeiska konventionen av den 4 november 1950 angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.

b) Det har avseende medborgaren i tredje land beslutats om utvisning eller avvisning vilket beslut är grundat på underlåtelse att efterkomma nationella bestämmelser om utlänningars inresa eller vistelse.

I de båda angivna punkterna a och b får beslutet om utvisning eller avvisning inte uppskjutas eller upphävas.

Artikel 4

Om den verkställande medlemsstaten saknar uppgift om huruvida det beslut som innebär utvisning eller avvisning är varaktigt verkställbart skall den hos den beslutande medlemsstaten försäkra sig härom.

Den verkställande medlemsstaten skall i förväg undersöka den berörda personens situation enligt relevanta internationella rättsakter och gällande nationell lagstiftning.

Artikel 5

Den berörda medborgaren i tredje land skall kunna överklaga verkställighetsåtgärden i enlighet med bestämmelserna i den verkställande medlemsstatens lagstiftning.

Om det i den verkställande medlemsstatens lagstiftning föreskrivs att ett överklagande inte skall ha uppskjutande verkan skall denna stat genomföra verkställighetsåtgärden samt underrätta den beslutande staten härom.

Om det i den verkställande medlemsstatens lagstiftning föreskrivs att ett överklagande skall ha uppskjutande verkan får denna stat inte genomföra verkställighetsåtgärden förrän alla möjligheter till överklagande har utnyttjats och efter det att bekräftelse erhållits från den beslutande staten om att verkställighetsåtgärden skall vidtas. Den verkställande medlemsstaten skall underätta den beslutande medlemsstaten om att åtgärden har verkställts.

Artikel 6

Skydd för personuppgifter och säkerheten för uppgifterna skall säkerställas i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter(1).

Artikel 7

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagen och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den ...(2). De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall bestämmelserna innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 8

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Artikel 9

Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Utfärdat i ...

På rådets vägnar

...

Ordförande

(1) EGT L 281, 23.11.1995, s. 31.

(2) ... år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.