KOMMISSIONENS BESLUT Nr 3248/94/EKSG av den 22 december 1994 om förlängning av giltighetsperioden för beslut 1478/94/EKSG av den 27 juni 1994 om införande av tullmässiga övergångsåtgärder för produkter som omfattas av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen till förmån för Bulgarien, Tjeckien, Slovakien, Ungern, Polen, Rumänien, Armenien, Azerbajdzjan, Vitryssland, Estland, Georgien, Kazakstan, Kirgisistan, Lettland, Litauen, Moldavien, Uzbekistan, Ryssland, Tadzjikistan, Turkmenistan, Ukraina, Kroatien, Bosnien-Hercegovina, Slovenien och den före detta jugoslaviska republiken Makedonien fram till den 31 december 1994 med hänsyn till Tysklands återförening

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen, särskilt artikel 95.1 i detta, och

med beaktande av följande:

Sedan Tysklands återförening den 3 oktober 1990 har tull på produkter som omfattas av Parisfördraget till fullo tillämpats inom före detta DDR:s territorium.

Före detta DDR hade ingått ett flertal avtal med Bulgarien, Tjeckoslovakien, Ungern, Polen, Rumänien, Sovjetunionen och Jugoslavien om ett årligt handelsutbyte med särskilda varor i maximikvantiteter eller till maximivärden för import till nolltullsats. Före detta DDR hade ingått långsiktiga samarbets- och investeringsavtal med Tjeckoslovakien, Polen och Sovjetunionen om ömsesidiga leveranser av varor som omfattas av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen till nolltullsats för många år framöver.

Den första typen av avtal förnyades inte efter den 31 december 1990 och den andra typen av avtal kommer att omförhandlas av gemenskapen, Tyskland eller privata företag, men omförhandlingen kommer att ta en viss tid.

De maximikvantiteter eller maximivärden som avses i dessa avtal innebär inte rättsligt bindande åtaganden mellan parterna och underlåtenhet att uppfylla dessa kan därför inte ge upphov till kompensation från Europeiska kol- och stålgemenskapen.

Det är därför nödvändigt att under en övergångsperiod mildra verkan av Tysklands återförening på båda typerna av avtal eftersom det annars kan uppstå allvarliga återverkningar för företag i före detta DDR:s territorium, i Bulgarien, Tjeckien, Slovakien, Ungern, Polen, Rumänien, Armenien, Azerbajdzjan, Vitryssland, Estland, Georgien, Kazakstan, Kirgisistan, Lettland, Litauen, Moldavien, Uzbekistan, Ryssland, Tadzjikistan, Turkmenistan, Ukraina, Kroatien, Bosnien-Hercegovina, Slovenien och den före detta jugoslaviska republiken Makedonien, och att även dessa länders ekonomiska stabilitet skulle kunna påverkas på ett ogynnsamt sätt av detta.

Av dessa skäl är det lämpligt att tillfälligt upphäva de tullavgifter som tillämpas på produkter som omfattas av Parisfördraget med ursprung i Bulgarien, Tjeckien, Slovakien, Ungern, Polen, Rumänien, Armenien, Azerbajdzjan, Vitryssland, Estland, Georgien, Kazakstan, Kirgisistan, Lettland, Litauen, Moldavien, Uzbekistan, Ryssland, Tadzjikistan, Turkmenistan, Ukraina, Kroatien, Bosnien-Hercegovina, Slovenien och den före detta jugoslaviska republiken Makedonien, som omfattas av de redan nämnda avtalen mellan före detta DDR och dessa länder upp till de maximikvantiteter eller maximivärden som fastställs i avtalen.

Mot bakgrund av de särskilda omständigheterna vid Tysklands återförening är det lämpligt att begränsa detta tillfälliga upphävande av tullavgifterna till att gälla de berörda produkterna endast i den utsträckning de övergår till fri omsättning i före detta DDR:s territorium.

Det är nödvändigt att anta bestämmelser för fastställandet av ursprunget för de varor som skall omfattas av det tillfälliga upphävandet av tullavgifter.

Mot bakgrund av de svårigheter som kan uppstå vid tillämpningen av dessa åtgärder och det faktum att vissa av följderna inte kan förutses är det lämpligt att betona att åtgärderna är tillfälliga och att en sista gång förlänga deras giltighet med en ettårsperiod fram till den 31 december 1995.

En liknande övergångsordning infördes fram till den 31 december 1992 genom rådets förordning (EEG) nr 3568/90(1) och genom kommissionens beslut nr 3788/90/EKSG(2), förlängt fram till den 31 december 1993 genom rådets förordning (EEG) nr 1343/93(3) och genom kommissionens beslut nr 153/93/EKSG(4). Dessa ordningar ersattes genom förordning (EG) nr 665/94(5) och genom kommissionens beslut nr 1478/94/EKSG(6) för år 1994.

Det bör fastställas särskilda åtgärder och ett förfarande för att genomföra dessa om det tillfälliga upphävandet av tullavgifterna medför eller riskerar att medföra allvarlig skada för en industrigren inom gemenskapen.

Detta beslut innebär ett undantag från Europeiska kol- och stålgemenskapens Höga myndighets rekommendation nr 1-64 om en höjning av skyddstullen för järn- och stålprodukter vid gemenskapens yttre gränser.

Detta beslut påverkar i övrigt inte medlemsstaternas befogenheter avseende handelspolitiken som avses i artikel 71 i fördraget.

Dessa åtgärder gäller endast tullavgifterna och får under inga omständigheter påverka tillämpningen av gemenskapsåtgärder som omfattas av den gemensamma handelspolitiken.

Beslutet har fattats efter samråd med Rådgivande kommittén och med rådets enhälliga samtycke.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I artikel 1 i beslut nr 1478/94/EKSG skall år "1994" ersättas med år "1995".

Artikel 2

Detta beslut träder i kraft den tredje dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Det skall tillämpas från och med den 1 januari 1995.

Detta beslut är till alla delar bindande och direkt tillämpligt i alla medlemsstater.

Utfärdat i Bryssel den 22 december 1994.

På kommissionens vägnar

Karel VAN MIERT

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr L 353, 17.12.1990, s. 1.

(2) EGT nr L 364, 28.12.1990, s. 27.

(3) EGT nr 133, 2.6.1993, s. 1.

(4) EGT nr L 151, 23.6.1993, s. 23.

(5) EGT nr L 83, 26.3.1994, s. 1.

(6) EGT nr L 159, 28.6.1994, s. 37.