KOMMISSIONENS BESLUT av den 24 juli 1998 om hur mervärdesskattebedrägerier (skillnaden mellan beräknade och faktiska mervärdesskatteintäkter) skall tas upp i nationalräkenskaperna [delgivet med nr K(1998) 2202] (Text av betydelse för EES) (98/527/EG, Euratom)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen,

med beaktande av rådets direktiv 89/130/EEG, Euratom av den 13 februari 1989 om harmonisering av beräkningen av bruttonationalinkomst till marknadspriser (1), särskilt första artikeln i detta, och

av följande skäl:

Kommissionens beslut 94/168/EG, Euratom av den 22 februari 1994 om åtgärder för genomförande av rådets direktiv 89/130/EEG, Euratom om harmonisering av beräkningen av bruttonationalinkomst till marknadspriser (2), behandlar särskilt skattebedrägerier, utan att uttryckligen ta upp behandlingen av mervärdesskattebedrägerier. Det vore därför lämpligt att specificera hur dessa skall behandlas.

För att medlemsstaterna inom ramen för direktiv 89/130/EEG, Euratom skall kunna garantera att beräkningarna av bruttonationalprodukt och bruttonationalinkomst blir uttömmande, är det nödvändigt att medlemsstaterna justerar dessa beräkningar så att mervärdesskattebedrägerierna beaktas.

En sådan justering kommer att beröra den skillnad mellan beräknade och faktiska mervärdesskatteintäkter som kan hänföras till bedrägeri som skett utan köparens vetskap.

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från den kommitté som inträttats i enlighet med artikel 6 i direktiv 89/130/EEG, Euratom.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Medlemsstaterna skall med den metod som anges i bilagan till detta beslut beräkna det belopp som de mervärdesskattebedrägerier som skett utan köparens vetskap uppgår till.

Med denna beräkning skall medlemsstaterna fastställa de beräknade och de faktiska mervärdesskatteintäkterna och analysera skillnaden mellan dessa två belopp. Företrädesvis skall följande formel tillämpas:

Bedrägeri "utan köparens vetskap" = beräknade mervärdesskatteintäkter minus faktiska mervärdesskatteintäkter minus tillfälliga differenser minus konkurser minus uteblivna intäkter (bedrägeri "med köparens vetskap")

Medlemsstaterna skall även vid behov justera de omsatta beloppen i sina beräkningar av bruttonationalprodukt och bruttonationalinkomst, i enlighet med direktiv 89/130/EEG, Euratom, genom att i dessa i inkludera det belopp som räknats fram på detta vis, avseende bedrägerier som skett utan köparens vetskap.

Artikel 2

För att utföra den justering som redogörs för i artikel 1 kan medlemsstaterna även använda en annan metod än den som anges i artikel 1, första stycket, om den är likvärdig och ger jämförbara resultat.

Artikel 3

Medlemsstaterna skall förde den 1 oktober 1998 inkomma med en redogörelse för de källor och metoder som använts och ange de justeringar som gjorts. Kommissionen skall, i enlighet med artikel 19 i rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 (3), kontrollera validiteten hos de använda källorna och metoderna och hos de utförda justeringarna, liksom jämförbarheten i de erhållna resultaten, i synnerhet om den metod som anges i artikel 1, första stycket, inte har använts, i enlighet med artikel 2.

För de nya medlemsstaterna (Finland, Sverige och Österrike) är denna tidsfrist satt till den 1 oktober 1999.

Artikel 4

Om en medlemsstat kan visa för kommissionen att motsvarande beräkningar redan implicit ingår i deras nationalräkenskaper, lämnas artikel 1 utan avseende. Den medlemsstat som vill förfara på detta vis skall till kommissionen lämna en komplett dokumentation före den 1 oktober 1998 (1 oktober 1999 för Finland, Sverige och Österrike).

Kommissionen skall hålla BNI-kommittén underrättad om resultaten av genomföranden av detta beslut och särskilt om vilka metoder medlemsstaterna använt sig av.

Artikel 5

Detta riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 24 juli 1998.

På kommissionens vägnar

Yves-Thibault DE SILGUY

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 49, 21.2.1989, s. 26.

(2) EGT L 77, 19.3.1994, s. 51.

(3) EGT L 155, 7.6.1989, s. 1.

BILAGA

Uppskattningen av hur stor omfattningen av mervärdesskattebedrägerier som skett utan köparens vetskap grundar sig på följande två element:

1. De beräknade mervärdesskatteintäkterna.

2. Analys av hur stor skillnaden är mellan de beräknade mervärdesskatteintäkterna och den mervärdesskatt som faktiskt har betalats in under en och samma period.

De beräknade mervärdesskatteintäkterna

De beräknade mervärdesskatteintäkterna är den mervärdesskatt som skulle ha kommit till stånd om alla mervärdesskattepliktiga betalat in skatten i enlighet med gällande lagstiftning.

För att fastställa de beräknade mervärdesskatteintäkterna krävs för det första att man fastställer det underlag som mervärdesskatten enligt gällande lagstiftning skall beräknas på. Det handlar med andra ord om att identifiera alla de mervärdesskattepliktiga transaktioner som inte medför avdragsrätt. Hushållens konsumtion i sista ledet anses vara helt mervärdesskattepliktig och medför ej avdragsrätt, medan andra transaktioner måste värderas så att det kan fastställas i vilken grad avdragsrätt föreligger. Denna beräkning görs genom att man använder uppgifter från nationalräkenskaperna på den mest detaljerade nivån. Beräkningen av underlaget görs med beaktande av all gällande lagstiftning och alla gällande förordningar på mervärdesskatteområdet.

För det andra är det nödvändigt att för varje transaktion som ingår i det underlag som redogörs för i ovanstående stycke tillämpa gällande mervärdesskattesats. De skattesatser som tillämpas skall vara desamma som var gällande det år då underlaget räknades fram. Uppskattningen av de beräknade mervärdesskatteintäkterna görs med beaktande av all gällande lagstiftning och alla gällande förordningar på mervärdesskatteområdet.

Analys av hur stor skillnaden är mellan de beräknade mervärdesskatteintäkterna och den mervärdesskatt som faktiskt har betalats in under en och samma period

Sedan de beräknade mervärdesskatteintäkterna har fastställts med beaktande av all gällande lagstiftning och alla gällande förordningar på mervärdesskatteområdet, kan skillnaden mellan de beräknade och de faktiska mervärdesskatteintäkterna hänföras till fyra fall:

1. Tillfälliga differenser mellan uppgifterna från myndigheterna och uppgifterna i nationalräkenskaperna.

2. Avskrivningar av mervärdesskattekrav från skattemyndighetens sida då den mervärdesskattepliktige försatts i konkurs.

3. Bedrägeri som skett med köparens vetskap (köparen har inte betalat mervärdesskatt till säljaren).

4. Bedrägeri som skett utan köparens vetskap (köparen har betalat mervärdesskatt till säljaren, men denne har i sin tur inte betalat in mervärdesskatten till skattemyndigheten).

För att få fram avseendet bedrägerier som skett utan köparens vetskap, måste man följaktligen från differensen mellan de beräknade och de faktiska mervärdesskatteintäkterna subtrahera bedrägerier som skett med köparens vetskap och avskrivningar av mervärdesskattekrav på grund av konkurs, samt beakta skillnaderna mellan den omständighet som givit upphov till mervärdesskatteplikten och den mervärdesskatt som betalats in till skattemyndigheten.

Bedrägeri "utan köparens vetskap" = beräknade mervärdesskatteintäkter minus faktiska mervärdesskatteintäkter minus tillfälliga differenser minus konkurser minus uteblivna intäkter (bedrägeri "med köparens vetskap")

De faktiska mervärdesskatteintäkterna är den mervärdesskatt som verkligen har betalats in till skattemyndigheterna under det år som legat till grund för de beräknade mervärdesskatteintäkterna.

Justeringar för tillfälliga differenser syftar till att korrigera intäktsposten så att hänsyn tas till att vissa mervärdesskatteinbetalningar för ett år (n) avser föregående år (n-1) och att en del av mervärdesskatten för år n kommer att betalas in först under påföljande år (n+1).

Det är möjligt att gällande lagstiftning gör att skattemyndigheten kan avskriva vissa mervärdesskattekrav om den mervärdesskattepliktige försatts i konkurs. I sådana fall skall dessa avskrivningar subtraheras från skillnaden mellan de beräknade och de faktiska mervärdesskatteintäkterna (om inte hänsyn till dessa avskrivningar redan tagits i de beräknade mervärdesskatteintäkterna).

För beräkningen av omfattningen av de bedrägerier som skett med köparens vetskap skall endast beaktas sådan verksamhet för vilken justeringar har utförs med anledning av "svartjobb" (ekonomisk aktivitet som inte registreras i statistiken).

Under denna förutsättning kan man uppskatta det felande belopp som skattemyndigheten kan få in (intäktsbristen) och som hänför sig till bedrägeri "med köparens vetskap", genom att stödja sig på tidigare gjorda justeringar för den "svarta" marknaden och genom att multiplicera värdet av motsvarande ytterligare omsättning ("svarta" marknaden) med den korrekta mervärdesskattesatsen.

Om t.ex. vid justeringen för "svart" marknad beräkningen av värdet exklusive mervärdesskatt på hushållens konsumtion innebär att en viss varans värde skulle ha ökats med 15 % och den korrekta mervärdesskatten vid köp av denna skall vara 18,6 %, kan det felande belopp som skattemyndigheten skall ha beräknas på följande sätt:

Felande mervärdesskatteintäkter beroende på bedrägeri med köparens vetskap = omsättning av varan före korrigering ×15 %×18,6 %.