KOMMISSIONENS REKOMMENDATION av den 23 april 1998 om bankavgifter för omräkning till euro (98/286/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 155 i detta, och

med beaktande av följande:

(1) Euron kommer att bli de deltagande medlemsstaternas valuta från och med den 1 januari 1999. De nationella valutorna i de deltagande medlemsstaterna kommer att ersättas med euron till omräkningskurserna. Under en övergångsperiod kommer euron att finnas i olika denomineringar. De nationella valutaenheterna kommer att utgöra underuppdelningar av euron enligt omräkningskurserna. Enligt artikel 4.3 i rådets förordning (EG) nr 1103/97 av den 17 juni 1997 om vissa bestämmelser som har samband med införandet av euron (1) skall omräkningskurserna användas för omräkning åt båda hållen mellan enheten euro och de nationella valutaenheterna. Enligt utkastet till rådets förordning om införande av euron (2) föreskrivs i vissa fall en skyldighet att omräkna.

(2) Kommissionen anser att bankerna inte har lagenlig rätt att

- ta ut avgift för omräkning av inbetalningar uttryckta i euroenheten eller i den nationella valutaenheten under övergångsperioden,

- ta ut avgift för redenominering av konton från den nationella valutaenheten till euroenheten vid utgången av övergångsperioden,

- ta ut en annan avgift för tjänster uttryckta i euroenheten än för annars identiska tjänster uttryckta i den nationella valutaenheten.

(3) För att underlätta en smidig övergång till euron anser kommissionen att bankerna bör sträcka sig längre än de rättsliga minimikraven och utan avgift redenominera konton från den nationella valutaenheten till euroenheten under övergångsperioden, utan avgift räkna om utbetalningar från den nationella valutaenheten till euroenheten och omvänt under övergångsperioden, samt utan avgift för sina kunder växla "hushållsbelopp" av sedlar och mynt i nationella valutaenheter till eurosedlar och euromynt under slutfasen.

(4) För tydlighetens och fullständighetens skull bör de rättsliga kraven, enligt kommissionens tolkning, läggas fram tillsammans med kommissionens rekommendationer. Begreppet "norm för god praxis" används för att ange både den rättsligt föreskrivna och den rekommenderade praxisen.

(5) Normen för god praxis omfattar inte avgiftsfri redenominering av konton från euroenteheten till en nationell valutaenhet, eftersom detta inte är nödvändigt för införandet av euron, och inte heller avgiftsfri växling av en deltagande medlemsstats nationella sedlar till en annan deltagande medlemsstats nationella sedlar, eftersom behovet av sådan växling inte påverkas av eurons införande. Normen för god praxis omfattar dock information om sådana eventuella växlingsavgifter.

(6) Normen för god praxis omfattar enbart växling av "hushållsbelopp" av nationella sedlar och mynt till eurosedlar och euromynt. Bankerna och detaljhandeln bör förhandla om eventuella avgifter för mottagande av nationella sedlar och mynt från detaljhandeln och för leverans av eurosedlar och mynt till detaljhandeln, med hänsyn till de regler som fastställts av de behöriga myndigheterna på nationell nivå.

(7) Bankerna bör tydligt visa att omräkningskurserna enligt bestämmelserna i förordning (EG) nr 1103/97 tillämpas för alla omräkningar mellan en nationell valutaenhet och euroenheten och omvänt, samt för all växling av de deltagande medlemsstaternas sedlar och mynt. Användningen av omräkningskursen och eventuella avgifter bör framgå tydligt. Vad avser information om avgifterna bör bankerna, närhelst detta är möjligt, införa normen för god praxis före den 1 januari 1999, i syfte att minska risken för att konsumenterna felaktigt förknippar befintliga avgifter med införandet av euron.

(8) De banker som inför normen för god praxis bör offentligt meddela detta för att visa att de följer normen, och samtliga banker bör i alla händelser informera sina kunder före den 1 januari 1999 om de tänker tillämpa normen för god praxis eller ej. I det senare fallet bör de redovisa vilka omräkningar de tänker ta betalt för.

(9) Kommissionen avser att följa upp tillämpningen av normen för god praxis. Denna verksamhet tas upp i rekommendation 98/288/EG om dialog, uppföljning och information i syfte att underlätta övergången till euron (3). Den dialog som avses i den rekommendationen kan även omfatta diskussioner om tillämpningen och uppföljningen av normen för god praxis. Dialogen kan dessutom omfatta aspekter av avgiftsbeläggning av omräkning som går utöver räckvidden för den norm för god praxis som anges i den här rekommendationen.

(10) Det kan behöva tas särskild hänsyn till konsumenter utan bankkonto när det gäller växling av sedlar och mynt i den nationella valutaenheten till sedlar och mynt i euroenheten under slutfasen. Detta avgörs av de lokala förhållandena i varje medlemsstat.

(11) Frågan om avgifter för omräkning till euro diskuterades under rundabordskonferensen i maj 1997. En expertgrupp, med deltagande av alla berörda parter, tillsattes för att undersöka frågan och gruppens rapport har offentliggjorts (4). Slutsatserna i expertgruppens rapport godtogs av kommissionen i meddelandet "Praktiska aspekter av införandet av euron, aktualiserad version" (5), som antogs den 11 februari 1998 och diskuterades vid rundabordskonferensen i februari 1998.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

Artikel 1

Definitioner

I denna rekommendation avses med

a) banker: kreditinstitut enligt definitionen i rådets direktiv 77/780/EEG (6), alla andra finansinstitut enligt definitionen i artikel 4.1 i rådets förordning (EG) nr 3604/93 (7) vars verksamhet rör omräkning av betalningar, redenominering av konton och växling av sedlar och mynt, samt växlingskontor och postkontor,

b) nationell valutaenhet: valutaenheten för en deltagande medlemsstat, såsom denna enhet definieras dagen före början av den tredje etappen av den ekonomiska och monetära unionen; med den nationella valutaenheten avses i denna rekommendation den nationella valutaenheten för den medlemsstat där den bank som gör omräkningen är belägen,

c) deltagande medlemsstater: de medlemsstater som i enlighet med fördraget antar den gemensamma valutan,

d) omräkning: ändring av denomineringen av ett monetärt belopp från den nationella valutaenheten till euroenheten och omvänt till omräkningskursen, enligt bestämmelserna i förordning (EG) nr 1103/97,

e) euroenhet: valutaenheten euro enligt artikel 2 andra meningen i utkastet till rådets förordning om införande av euron,

f) övergångsperiod: den period som börjar den 1 januari 1999 och slutar den 31 december 2001,

g) slutfas: den period som börjar den 1 januari 2002 och slutar den 30 juni 2002, vilken kan variera i längd alltefter deltagande medlemsstat enligt villkoren i utkastet till rådets förordning om införande av euron,

h) omräkningskurs: den oåterkalleligen låsta kurs som rådet fastställt för varje deltagande medlemsstats valuta enligt artikel 109 l.4 första meningen i fördraget,

i) inbetalningar: betalningar som tagits emot för kreditering av betalningsmottagarnas konton,

j) utbetalningar: betalningar som gjorts genom debitering av uppdragsgivarnas konton,

k) konton: alla slag av konton i banker (enligt definitionen i a)), inklusive inlåningskonton, transaktionskonton, bolånekonton och värdepapperskonton.

Artikel 2

Norm för god praxis

Bankerna bör, i enlighet med artikel 4, införa en norm för god praxis för avgiftsfri omräkning som bör inkludera följande:

a) Praxis som enligt kommissionens uppfattning är ett rättsligt krav:

i) Avgiftsfri omräkning av inbetalningar från den nationella valutaenheten till euroenheten och omvänt under övergångsperioden.

ii) Avgiftsfri redenominering av konton från den nationella valutaenheten till euroenheten vid utgången av övergångsperioden.

iii) Avgifter för tjänster i euroenheten får ej avvika från avgifterna för identiska tjänster uttryckta i den nationella valutaenheten.

b) Övrig rekommenderad praxis:

i) Avgiftsfri omräkning av utbetalningar från den nationella valutaenheten till euroenheten och omvänt under övergångsperioden.

ii) Avgiftsfri redenominering av konton från den nationella valutaenheten till euroenheten under övergångsperioden.

iii) Avgiftsfri växling för kunder (dvs. kontoinnehavare) av "hushållsbelopp" av sedlar och mynt i nationella valutaenheter till eurosedlar och euromynt under slutfasen. Bankerna bör tydligt ange vilken beloppsstorlek och växlingsfrekvens som avses med begreppet "hushållsbelopp".

Artikel 3

Tydlig information

1. För alla omräkningar mellan en nationell valutaenhet och euroenheten och omvänt, samt för alla växling av de deltagande medlemsstaternas sedlar och mynt mot varandra, för bankerna tydligt visa att omräkningskurserna enligt bestämmelserna i förordning (EG) nr 1103/97 tillämpats samt, skilt från omräkningskursen, ange varje annat slag av uttagna avgifter.

2. I de fall bankerna tar ut avgifter för omräkningar eller växlingar som inte anges i artikel 2 eller i de fall där de inte tillämpar en eller flera bestämmelser i artikel 2 b, bör de ge tydlig och lättfattlig information om dessa avgifter för omräkning eller växling genom att förse sina kunder med

a) skriftlig förhandsinformation om alla avgifter för omräkning eller växling de avser att tillämpa, och

b) särskild information (i efterhand) i kontoutdrag och alla andra former av kundkommunikation, om samtliga uttagna avgifter för omräkning eller växling. Av informationen bör tydligt framgå för kunderna att omräkningskurserna enligt bestämmelserna i förordning (EG) nr 1103/97 tillämpats, varvid eventuella avgifter för omräkning eller växling bör anges skilt från omräkningskursen och från varje annat slag av uttagna avgifter.

Artikel 4

Införande

1. Bankerna bör införa normen för god praxis senast den 1 januari 1999, och tidigare beträffande artikel 3 om detta är tekniskt möjligt.

2. Bankerna bör så snart som möjligt före den 1 januari 1999 informera sina kunder om huruvida och i vilken utsträckning de kommer att införa normen för god praxis.

3. Införandet av normen för god praxis bör meddelas offentligt på ett sätt som visar att bankerna följer normen, exempelvis genom

a) uppförandekodexar,

b) bestämmelser i en nationell övergångsplan,

c) användande av en "omräkningssymbol" som visar att bankerna följer normen för god praxis. Regler om tillstånd att använda en "omräkningssymbol" bör utarbetas på nationell nivå av de berörda parterna, om och när detta anses vara lämpligt.

Artikel 5

Andra rekommenderade åtgärder

Kommissionen uppmanar medlemsstaternas behöriga myndigheter att överväga vilket som är det bästa sättet att underlätta avgiftsfri växling, av rimliga belopp och med rimliga intervall, av sedlar och mynt denominerade i den nationella valutaenheten till sedlar och mynt i denominerade i euroenheten under slutfasen för konsumenter utan bankkonto.

Artikel 6

Slutbestämmelser

Medlemsstaterna uppmanas att stödja genomförandet av denna rekommendation.

Artikel 7

Adressater

Denna rekommendation riktar sig till medlemsstaterna samt till banker och deras sammanslutningar.

Utfärdad i Bryssel den 23 april 1998.

På kommissionens vägnar

Yves-Thibault DE SILGUY

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 162, 19.6.1997, s. 1.

(2) EGT C 236, 2.8.1997, s. 8.

(3) Se sida 29 i denna tidning.

(4) Rapport från expertgruppen för bankavgifter för omräkningen till euro, Euro Paper nr 14 (ej översatt till svenska).

(5) KOM(1998) 61 slutlig.

(6) EGT L 322, 17.12.1977, s. 30.

(7) EGT L 332, 31.12.1993, s. 4.