BILAGA

INVESTERINGSRIKTLINJER FÖR INVESTEU-FONDEN

INNEHÅLL

1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE 22

2. ÖVERGRIPANDE BESTÄMMELSER 22

2.1 Bidrag till unionens politiska mål och till ett mervärde på unionsnivå 22

2.2 Marknadsmisslyckanden, suboptimala investeringssituationer och additionalitet 23

2.3 Gemensamma krav för finansierings- och investeringstransaktioner 23

2.3.1 Genomförandepartner, finansiella intermediärer och slutmottagare 23

2.3.2 Typer av finansiella produkter och krav för att säkerställa ett gemensamt intresse med genomförandepartner och finansiella intermediärer 25

2.3.3 Uteslutna verksamheter 26

2.3.4 Överväganden om statligt stöd 26

2.4 Riskbedömning 26

2.5 Finansieringsvaluta 27

2.6 Principer för hänförande till ett politikområde 28

2.7 Geografisk och sektorsvis diversifiering 28

2.8 Medlemsstatskomponenter inom politikområden 29

2.9 Blandfinansieringsinsatser som får stöd från InvestEU-fonden 29

2.10 Strategiska investeringar 30

3. FRÄMJANDE AV HÅLLBARA INVESTERINGAR 31

3.1 Klimat- och miljöspårning och rapportering om detta 32

3.2 Hållbarhetssäkring 33

3.3 Programmet för en rättvis omställning inom ramen för InvestEU 33

4. ANVÄNDNING AV EU-GARANTIN 34

4.1 Allmänna finansiella produkter 35

4.1.1 Användning av EU-garantin för lånetransaktioner 35

4.1.2 Användning av EU-garantin för egetkapitaltransaktioner 36

4.2 Tematiska finansiella produkter 36

4.2.1 Användning av EU-garantin för lånetransaktioner 36

4.2.2 Användning av EU-garantin för egetkapitaltransaktioner 36

5. FINANSIERING SOM TILLHANDAHÅLLS AV GENOMFÖRANDEPARTNERN 36

5.1 Allmänna finansiella produkter 37

5.1.1 Lånefinansiering som tillhandahålls av genomförandepartnern 37

5.1.2 Egetkapitalfinansiering som tillhandahålls av genomförandepartnern 37

5.2 Tematiska finansiella produkter 38

5.2.1 Lånefinansiering som tillhandahålls av genomförandepartnern 38

5.2.2 Egetkapitalfinansiering som tillhandahålls av genomförandepartnern 38

6. POLITIKOMRÅDEN 39

6.1 Politikområdet ”Hållbar infrastruktur” 39

6.1.1 Insatsområden 39

6.1.2 Egenskaper hos potentiella finansiella produkter 47

6.2 Politikområdet ”Forskning, innovation och digitalisering” 49

6.2.1 Insatsområden 49

6.2.2 Egenskaper hos potentiella finansiella produkter 52

6.3 Politikområdet ”Små och medelstora företag” 55

6.3.1 Insatsområden 55

6.3.2 Egenskaper hos potentiella finansiella produkter 56

6.4 Politikområdet ”Sociala investeringar och kompetens” 58

6.4.1 Insatsområden 58

6.4.2 Egenskaper hos potentiella finansiella produkter 62

1. TILLÄMPNINGSOMRÅDE

I enlighet med artikel 8.9 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2021/523 av den 24 mars 2021 om inrättande av InvestEU-programmet och om ändring av förordning (EU) 2015/1017 (1) (InvestEU-förordningen) fastställs i dessa investeringsriktlinjer kraven för att finansiella produkter och finansierings- och investeringstransaktioner ska vara godtagbara inom ramen för InvestEU-fondens politikområden, varvid följande gäller:

a) De finansiella produkter som avses i artikel 2.9 i InvestEU-förordningen och de finansierings- och investeringstransaktioner som avses i artikel 2.10 i förordningen måste uppfylla de krav som fastställs i InvestEU-förordningen och i dessa investeringsriktlinjer.

b) Vid beslut i enlighet med artikel 24 i InvestEU-förordningen måste investeringskommittén kontrollera att dessa investeringsriktlinjer följs.

Dessa investeringsriktlinjer gäller för både de EU-komponenter och de medlemsstatskomponenter som anges i artikel 9 i InvestEU-förordningen, om inte annat anges i dessa riktlinjer. De definitioner som anges i artikel 2 i InvestEU-förordningen gäller även för dessa investeringsriktlinjer.

2. ÖVERGRIPANDE BESTÄMMELSER

2.1 Bidrag till unionens politiska mål och till ett mervärde på unionsnivå

Finansierings- och investeringstransaktioner som får stöd från InvestEU-fonden ska inriktas på investeringar som ger ett mervärde på unionsnivå. Typen av mervärde på unionsnivå kan variera mellan finansierings- och investeringstransaktioner inom ramen för specifika finansiella produkter enligt vad som anges för varje politikområde i avsnitt 6 i dessa investeringsriktlinjer. Mervärdet på unionsnivå av finansierings- och investeringstransaktioner inom ramen för finansiella produkter kan också vara ett resultat av riskdiversifiering på nivån för en finansiell produkt mellan olika sektorer eller geografiska områden. Dessutom kan ett mervärde på unionsnivå skapas genom att finansierings- och investeringstransaktioner bidrar till unionens resiliens på områden av strategisk betydelse, vilket beskrivs närmare i avsnitt 2.10.

För att uppnå unionens politiska mål inom de insatsområden som stöds av InvestEU i enlighet med artikel 3 i och bilaga II till InvestEU-förordningen, i fråga om de sektorer som anges där, får finansierings- och investeringstransaktioner komplettera bidragsfinansiering och annat stöd, särskilt genom blandfinansieringsinsatser och andra kombinationer. InvestEU-fonden kan i synnerhet komplettera relevanta politiska mål för Horisont Europa (2), Fonden för ett sammanlänkat Europa (FSE) (3), programmet för ett digitalt Europa (4), programmet för den inre marknaden (5), Europeiska rymdprogrammet (6), Europeiska regionala utvecklingsfonden (Eruf) (7), Sammanhållningsfonden (8), Europeiska socialfonden+ (ESF+) (9), faciliteten för återhämtning och resiliens (10), Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) (11), programmet Kreativa Europa (12), Asyl- och migrationsfonden (13), Fonden för inre säkerhet (14), Europeiska havs-, fiskeri-och vattenbruksfonden (15), programmet för miljö och klimatpolitik (Life) (16), EU:s innovationsfond för utsläppshandelssystemet (17), programmet EU för hälsa (18), Fonden för en rättvis omställning (FRO) (19) och Europeiska försvarsfonden (20).

2.2 Marknadsmisslyckanden, suboptimala investeringssituationer och additionalitet

I enlighet med artikel 209.2 a och b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 (budgetförordningen (21)) ska EU-garantin inriktas på marknadsmisslyckanden eller suboptimala investeringssituationer och uppnå additionalitet, som det anges i avsnitt A i bilaga V till InvestEU-förordningen (22).

2.3 Gemensamma krav för finansierings- och investeringstransaktioner

2.3.1 Genomförandepartner, finansiella intermediärer och slutmottagare

I enlighet med artikel 2.13 i InvestEU-förordningen utgörs genomförandepartner av behöriga motparter, t.ex. finansiella institut, med vilka kommissionen har ingått ett garantiavtal.

Genomförandepartner kan tillhandahålla finansiering direkt (23) till slutmottagarna eller indirekt genom privata eller offentliga finansiella intermediärer.

Genomförandepartner kan också bli rådgivningspartner för att direkt eller indirekt tillhandahålla tekniskt stöd och kapacitetsuppbyggnadsstöd till finansiella intermediärer och slutmottagare inom ramen för InvestEU:s rådgivningscentrum. Finansiella intermediärer får också tillhandahålla tekniskt stöd och kapacitetsuppbyggnadsstöd till slutmottagare eller själva ta emot sådant stöd.

Direkta insatser avser direkt finansiering från genomförandepartner till slutmottagare (24).

När det gäller indirekta insatser får genomförandepartnerna ingå avtal med finansiella intermediärer i enlighet med artikel 208.4 i budgetförordningen. När det gäller finansiering via intermediärer ska dessa finansiella intermediärer, i enlighet med artikel 208.4 i budgetförordningen, väljas ut av genomförandepartnerna i enlighet med förfaranden som är likvärdiga med dem som tillämpas av kommissionen. Sådana förfaranden måste iaktta principerna om öppna, transparenta, proportionella och icke-diskriminerande förfaranden och undvika intressekonflikter. De kan exempelvis utformas som inbjudningar att anmäla intresse. Indirekta insatser kan också bestå i att tillhandahålla finansiering genom investeringsplattformar enligt definitionen i artikel 2.18 i InvestEU-förordningen.

I enlighet med artiklarna 209.2 a och 219.3 i budgetförordningen får finansierings- och investeringstransaktioner endast stödja slutmottagare som anses ha ekonomisk bärkraft i enlighet med internationellt vedertagna standarder vid tidpunkten för unionens ekonomiska stöd.

De berättigade slutmottagarna måste vara fysiska eller juridiska personer och innefattar

a) privata enheter, t.ex. företag för särskilda ändamål eller projektföretag, stora företag, midcap-bolag, inbegripet små midcap-bolag (25), och små och medelstora företag,

b) offentliga enheter (med eller utan territoriell anknytning, men ej inbegripande finansierings- och investeringstransaktioner med enheter (26) som ger upphov till en direkt medlemsstatsrisk) och enheter som kan likställas med offentliga enheter,

c) blandade enheter, till exempel offentlig-privata partnerskap och privata företag med offentligt ändamål, eller

d) ideella organisationer.

Slutmottagarna för en finansiell produkt ska definieras i garantiavtalet.

Genomförandepartner får inte befinna sig i någon av de situationer som avses i artikel 136.1 eller artikel 136.4 a eller b i budgetförordningen. När det gäller finansiella intermediärer och slutmottagare måste tillämpningen av artikel 136 specificeras i garantiavtalen. I fråga om finansierings- och investeringstransaktioner till förmån för slutmottagare som är stora företag, offentliga enheter eller enheter som kan likställas med offentliga enheter, för vilka det är lättare att få tillgång till kapitalmarknader eller bankfinansiering eller som medför lägre risk, måste genomförandepartnern kunna påvisa ett stort politiskt mervärde.

På grundval av den information som mottagits från en genomförandepartner ska investeringskommittén i fråga om en InvestEU-stödd finansierings- eller investeringstransaktion som lämnats in av genomförandepartnern eller i fråga om en kombination av sådana transaktioner som lämnats in av mer än en genomförandepartner kontrollera

a) när det gäller direkta insatser, att den eller de berörda transaktionerna inte överstiger 50 % (27) av den totala projektkostnaden,

b) när det gäller indirekta egetkapitaltransaktioner, att den eller de berörda transaktionerna inte överstiger 50 % av fondens storlek (28),

c) när det gäller indirekta lånetransaktioner, att minst 20 % av exponeringen behålls av den finansiella intermediären.

Dessa krav gäller såvida inget annat anges i avsnitt 5 i dessa investeringsriktlinjer.

När det gäller indirekta insatser ska genomförandepartnern i avtal kräva att en finansiell intermediär inte inkluderar en och samma transaktion med slutmottagare eller andra intermediärer i mer än en portfölj som stöds av InvestEU.

När det gäller kravet rörande indirekta egetkapitaltransaktioner enligt led b ovan ska genomförandepartnern begära att potentiella finansiella intermediärer informerar den om avsikter att söka investeringar från en annan genomförandepartner och/eller finansiell intermediär som omfattas av EU-garantin, med förbehåll för eventuella sekretesskrav som är bindande för de potentiella finansiella intermediärerna.

Slutmottagare ska enligt avtal vara skyldiga att i tillämpliga fall bekräfta att stöd från InvestEU-fonden och från andra unionsprogram inte sammantaget överstiger den totala projektkostnaden och att finansiering som får stöd från InvestEU inte används för att förfinansiera ett bidrag från ett unionsprogram eller att ett bidrag från ett unionsprogram inte kommer att användas för att återbetala InvestEU-stöd.

Genomförandepartner ska säkerställa att InvestEU-stödet synliggörs i enlighet med artikel 32 i InvestEU-förordningen på det sätt som närmare anges i garantiavtalen och med beaktande av typen av finansiella produkter och slutmottagare.

2.3.2 Typer av finansiella produkter och krav för att säkerställa ett gemensamt intresse med genomförandepartner och finansiella intermediärer

2.3.2.1 Prioritering av politiska mål

För en prioritering av de politiska målen för respektive finansiell produkt ska nyckelprestationsindikatorer fastställas som visar om de politiska prioriteringarna har uppnåtts. Dessutom ska en eller flera av följande metoder användas:

a) Målbelopp för finansieringen av vissa politiska prioriteringar.

b) Specifika kriterier för att nå ut till relevanta slutmottagare.

c) Annan risktäckning genom EU-garantin för särskilda politiska prioriteringar.

d) Koncentrationsgränser per sektor/geografiskt område.

e) En på vederbörligt sätt styrkt prestationsbaserad mekanism som visar att särskilda politiska prioriteringar har realiserats.

f) Fastställande av delmål och mål kopplade till tilldelningen av ytterligare trancher av EU-garantin till nya eller befintliga finansiella produkter som används av en genomförandepartner.

g) Andra lämpliga metoder.

Prioritering och tillämpliga metoder ska anges i garantiavtalet.

Dessutom ska en nära dialog upprättas mellan kommissionen och varje genomförandepartner för att säkerställa styrning och se över de insatser som planeras inom ramen för InvestEU-fonden.

För att säkerställa flexibilitet och anpassningsförmåga för det fall att marknads- och policybehov inom de enskilda politikområdena förändras får kommissionen och de relevanta styrningsorganen för InvestEU prioritera de stödberättigande områden som anges i bilaga II till InvestEU-förordningen på grundval av de metoder som beskrivs i detta avsnitt. Kommissionen kan i synnerhet göra följande:

a) Regelbundet och tillsammans med genomförandepartnerna se över de sistnämndas projektkatalog. Projektkatalogen innehåller aggregerad information (eller detaljerad information, med förbehåll för eventuella sekretessåtaganden mellan genomförandepartnern och slutmottagaren och om så överenskommits i garantiavtalet) om det planerade finansieringsbeloppet på delsektornivå inom de relevanta insatsområdena och om insatsernas geografiska täckning. Mer detaljerad information kommer att behöva tillhandahållas för de tematiska produkter som anges i avsnitt 2.3.2.2 och för finansierings- och investeringstransaktioner som omfattas av blandfinansiering enligt avsnitt 2.9.

b) Ge vägledning om tolkningen av kriterierna för stödberättigande och de metoder för prioritering som avses i dessa riktlinjer.

c) Se över de relevanta finansiella produkternas resultat och omfattning i syfte att optimera uppnåendet av de politiska prioriteringar som avses i dessa riktlinjer.

Inom den ram som anges i detta avsnitt 2.3.2.1 kan vägledande mål som är inriktade på specifika politiska målområden fastställas för allmänna finansiella produkter.

2.3.2.2 Finansiella produkter

Finansiella produkter kan utformas som allmänna finansiella produkter, tematiska finansiella produkter och gemensamma allmänna eller tematiska finansiella produkter.

Allmänna finansiella produkter ska stödja ett eller flera insatsområden som ingår i respektive politikområde i enlighet med avsnitt 6 i dessa investeringsriktlinjer.

I vederbörligen motiverade fall, beroende på riskprofilen för de finansierings- och investeringstransaktioner som är inriktade på specifika politiska mål, kan tematiska finansiella produkter skapas inom ramen för politikområden.

En tematisk finansiell produkt ska inriktas på ett klart definierat insatsområde med ett större mervärde på unionsnivå i de fall marknadsmisslyckandet eller den suboptimala investeringssituationen inte kan åtgärdas genom allmänna finansiella produkter, beroende på att marknadsmisslyckandet eller den suboptimala investeringssituationen i hög grad avviker från villkoren för dessa tillgängliga allmänna finansiella produkter. Detta kan i synnerhet bero på att finansierings- och investeringstransaktionerna har en högriskprofil som kräver ökad täckning under EU-garantin genom asymmetrisk, begränsad eller ingen riskdelning alls med genomförandepartnern. Genomförandepartnerns finansiella bidrag ska under alla omständigheter uppfylla kraven i artikel 13.4 och 13.5 i InvestEU-förordningen på portföljbasis.

En tematisk finansiell produkt ska baseras på en bedömning av ett marknadsmisslyckande eller en suboptimal investeringssituation som står i proportion till den föreslagna tematiska finansiella produktens egenskaper och tar hänsyn till om produkten redan varit föremål för bedömningar och studier.

Förutom projektkatalogen ska genomförandepartnern lämna särskild information om stödberättigande till kommissionen i fråga om varje finansierings- eller investeringstransaktion inom ramen för en tematisk produkt, enligt vad som anges i garantiavtalet.

En gemensam allmän eller tematisk finansiell produkt kan utvecklas för att på ett effektivare sätt uppnå politiska mål som omfattas av mer än ett politikområde. Sådana produkter ska kombinera medel från två eller flera politikområden.

2.3.3 Uteslutna verksamheter

InvestEU-fonden ska inte stödja sådan verksamhet som avses i avsnitt B i bilaga V till InvestEU-förordningen.

2.3.4 Överväganden om statligt stöd

De medel från medlemsstaterna som involveras i finansierings- och investeringstransaktioner som stöds genom InvestEU-fonden inom ramen för EU-komponenter och medlemsstatskomponenter kan i vissa fall betraktas som statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). De är dock undantagna från anmälningsskyldigheten för statliga stödåtgärder enligt artikel 108.3 i EUF-fördraget om de uppfyller de krav som anges i den allmänna gruppundantagsförordningen (29), särskilt det avsnitt som rör InvestEU (30), eller i en annan gruppundantagsförordning (31). Allt statligt stöd som inte uppfyller kraven i någon av gruppundantagsförordningarna måste anmälas till kommissionen i enlighet med artikel 108 i EUF-fördraget.

2.4 Riskbedömning

Genomförandepartnern ska göra en standardriskbedömning för alla direkta lånetransaktioner som omfattar en uppskattning av sannolikheten för fallissemang och den förväntade återvinningsgraden samt klassificera dem enligt sitt interna klassificerings- eller graderingssystem och rapportera resultatet till kommissionen.

För att spegla den totala risken med insatsen ska uppskattningen inte ta hänsyn till EU-garantin och genomförandepartnerns finansiella bidrag. Den ska dock ta hänsyn till att vissa insatser inom ramen för tematiska produkter till följd av genomförandepartnerns regler och praxis kanske faller utanför ramen för dennas sedvanliga riskmått. I sådana fall ska genomförandepartnern i samarbete med kommissionen utarbeta en lämplig riskbedömning för att säkerställa en adekvat riskrapportering.

Information om den förväntade riskprofilen för lånetransaktioner ska också lämnas till investeringskommittén som en del av ansökan om stöd från InvestEU-fonden. Med lånetransaktion avses en transaktion med riskegenskaperna hos utlåning, vilket kan inbegripa instrument som har en rättslig form av utlåning. Utlåning innefattar lån, finansiell leasing, hypotekslån, remburser, garantier, standby-kreditfaciliteter och värdepapper som emitterats på kapitalmarknaderna, såsom obligationer, och utlåningen kan vara senior, mezzanin, efterställd, säkrad eller osäkrad.

När det gäller egetkapitaltransaktioner får EU-garantin användas för att stödja en genomförandepartners investeringar i enskilda enheter eller projekt (investeringar i eget kapital) eller investeringar i fonder (inklusive fondandelsfonder, saminvesteringsföretag eller andra typer av intermediärer) eller andra typer av finansieringsföretag som uppvisar portföljrisker av aktietyp (aktieportfölj).

Med egetkapitaltransaktion avses en transaktion med riskegenskaperna hos eget kapital. Detta kan inbegripa investeringar i instrument som i rättslig mening utgör eget kapital, som stamaktier eller preferensaktier, och kapital likställt med eget kapital eller hybridinstrument, som helt efterställda vinstandelslån, mezzaninfinansiering, riskkapitallån, konvertibler, warranter eller andra former av aktieoptioner som exponerar innehavaren för en egetkapitalrisk. När det gäller direkta egetkapitaltransaktioner ska genomförandepartnern göra sin standardbedömning och rapportera resultatet till kommissionen. I fråga om transaktioner som inte täcks av de ordinarie måtten rörande eget kapital ska genomförandepartnern i samarbete med kommissionen utarbeta en lämplig bedömningsmetod för att säkerställa en adekvat rapportering.

Genomförandepartnern ska använda sin standardriskbedömning för att avgöra om en transaktion ska klassificeras som en egetkapitaltransaktion eller lånetransaktion, oberoende av dess rättsliga form och nomenklatur, och rapportera resultatet till kommissionen.

När det gäller transaktioner som finansieras via intermediärer får genomförandepartnern utgå från de finansiella intermediärernas standardförfaranden för bedömning av slutmottagarnas risk eller värderingar av transaktioner, beroende på vad som är tillämpligt. Garantiavtalet ska föreskriva att resultatet av genomförandepartnerns analys, på grundval av de uppgifter som mottagits från finansiella intermediärer på portföljnivå, ska rapporteras till kommissionen så att den kan bedöma hur sådana transaktioner inverkar på den risk som bärs av EU-garantin och om avsättningarna är tillräckliga.

Finansierings- och investeringstransaktioner ska kartläggas enligt ett gemensamt bedömningssystem som fastställs i enlighet med artikel 11.1 b ii i InvestEU-förordningen. Relevant information om riskbedömningen av en finansierings- eller investeringstransaktion ska för rapporteringsändamål göras tillgänglig för investeringskommittén i enlighet med artikel 24.4 i InvestEU-förordningen och för kommissionen. De närmare kraven för detta ska fastställas i garantiavtalen med beaktande av EU:s intressen som garantigivare och säkerställa lämpligt sekretesskydd för privata och/eller kommersiellt känsliga uppgifter.

2.5 Finansieringsvaluta

EU-garantin till genomförandepartner ska ställas i euro.

Finansiering till slutmottagare inom ramen för finansierings- och investeringstransaktioner får tillhandahållas i vilken valuta som helst som har status som lagligt betalningsmedel i en medlemsstat. Sådan finansiering kan också bidra till utvecklingen av lokala kapitalmarknader.

Finansiering kan också tillhandahållas i andra konvertibla valutor. Genomförandepartner och finansiella intermediärer ska dock sträva efter att undvika att slutmottagarna exponeras för valutarisker. I regel får finansiering endast tillhandahållas slutmottagare i andra valutor än det lagliga betalningsmedlet i den stat där slutmottagaren är etablerad om det finns starka ekonomiska skäl för detta. I sådana fall bör finansieringen företrädesvis beviljas i euro.

2.6 Principer för hänförande till ett politikområde

Finansiella produkter ska inrättas inom ramen för ett relevant politikområde i enlighet med följande principer:

a) Finansiella produkter till stöd till finansierings- och investeringstransaktioner vars främsta syfte är att uppnå positiva sociala effekter eller kompetensutveckling ska hänföras till politikområdet ”Sociala investeringar och kompetens”.

b) Finansiella produkter till stöd till portföljer som uteslutande består av små och medelstora företag och små midcap-bolag som förmedlas via intermediärer i form av lån eller eget kapital ska hänföras till politikområdet ”Små och medelstora företag”, med undantag för de produkter som täcks av led a. I fråga om direkta insatser ska finansiella produkter till stöd till portföljer som uteslutande består av små och medelstora företag och små midcap-bolag som ett allmänt insatsområde enligt artikel 8.1 c i InvestEU-förordningen hänföras till politikområdet ”Små och medelstora företag”, medan finansiella produkter som är inriktade på andra särskilda insatsområden ska hänföras till det politikområde som omfattar dessa områden.

c) Finansiella produkter för stöd till verksamheter avseende forskning, innovation eller digitalisering ska hänföras till politikområdet ”Forskning, innovation och digitalisering”, med undantag för de produkter som avses i leden a och b.

d) Finansiella produkter till stöd för infrastrukturinsatser, relaterade mobila tillgångar, spridning av innovativ teknik där risken främst ligger på efterfrågesidan och sektorsspecifik marknadsutveckling ska hänföras till politikområdet ”Hållbar infrastruktur”, med förbehåll för följande villkor: i) Finansiella produkter med anknytning till social infrastruktur (32) ska hänföras till politikområdet ”Sociala investeringar och kompetens”. ii) Finansiella produkter med anknytning till infrastruktur där den största risken ligger i teknikutveckling och innovationsverksamhet ska hänföras till politikområdet ”Forskning, innovation och digitalisering”. Finansiella produkter som rör projekt som eftersträvar relevanta politiska mål för hållbar infrastruktur kan dock också genomföras och utvecklas av små och medelstora företag och små midcap-bolag inom politikområdet ”Hållbar infrastruktur”, förutsatt att portföljerna inte täcks av led b.

Kapitalstöd till små och medelstora företag i enlighet med artikel 3.1 g i InvestEU-förordningen kan tillhandahållas genom finansiella produkter som omfattas av vilket politikområde som helst.

Gemensamma finansiella produkter hänförs till två eller flera politikområden i enlighet med en relevant mekanism för garantitilldelning som anges i garantiavtalen. En sådan mekanism för garantitilldelning kan utgå från en i förväg fastställd proportionell fördelning av varje finansierings- eller investeringstransaktion mellan de relevanta politikområdena eller någon annan metod.

Varje enskild finansierings- eller investeringstransaktion som föreslås av genomförandepartnern ska hänföras till den finansiella produkt inom vars ram den utförs. En finansierings- eller investeringstransaktion som uppfyller kriterierna för mer än en finansiell produkt ska hänföras till den finansiella produkt som täcker transaktionens huvudsyfte, i enlighet med artikel 8.4 i InvestEU-förordningen.

Genomförandepartnern ska i sin ansökan om en specifik finansierings- eller investeringstransaktion föreslå den relevanta finansiella produkten inom det politikområde till vilket transaktionen ska hänföras.

2.7 Geografisk och sektorsvis diversifiering

Volymen av finansierings- och investeringstransaktioner som täcks av EU-garantin i vilken grupp som helst av tre medlemsstater bör sammanlagt inte motsvara mer än 45 % av det totala finansieringsbelopp som stöds av InvestEU-fonden räknat på samtliga genomförandepartner vid utgången av investeringsperioden. Detta innefattar inte finansierings- och investeringstransaktioner eller relevanta delar av dem som täcks av medlemsstatskomponenter.

Alla ansträngningar ska göras för att vid utgången av investeringsperioden se till att ett brett spektrum av områden som är stödberättigande enligt bilaga II till InvestEU-förordningen har omfattats. Detta avser särskilt framväxande eller underutvecklade marknader, och hänsyn ska tas till de finansiella produkter som tillhandahålls av genomförandepartnern. Vilket som helst av de stödberättigande områden för finansierings- och investeringstransaktioner som anges i bilaga II till InvestEU-förordningen får täckas av en finansiell produkt.

Investeringsplattformar kan inrättas för att främja geografisk diversifiering och kombinera genomförandepartnernas verksamhet och sakkunskap med nationella utvecklingsbanker eller -institutioner med begränsad erfarenhet av hur finansieringsinstrument används.

Inom medlemsstatskomponenterna ska det geografiska tillämpningsområdet och särskilda öronmärkningar anges i respektive överenskommelse om medverkan.

2.8 Medlemsstatskomponenter inom politikområden

Medlemsstatskomponenter får inrättas för att täcka ett eller flera tillämpliga politikområden. De ska utgöra öronmärkta anslag från bidragande medlemsstater som säkerställer uppnåendet av de politiska målen för fonder under delad förvaltning eller faciliteten för återhämtning och resiliens eller de syften som fastställs i överenskommelserna om medverkan, beroende på bidragets ursprung. Medlemsstatskomponenterna får bland annat tillhandahålla kapitalstöd till små och medelstora företag i enlighet med artikel 3.1 g i InvestEU-förordningen.

Finansierings- och investeringstransaktioner inom medlemsstatskomponenterna ska genomföras i enlighet med reglerna för InvestEU-fonden och överensstämma med dessa investeringsriktlinjer och en överenskommelse om medverkan enligt artikel 10 i InvestEU-förordningen, inbegripet uppnåendet av målen i de bidragande programmen.

När det gäller de finansiella produkter som anges i avsnitt 2.3.2.2 kan varje medlemsstatskomponent (33) ge stöd i följande scenarier:

a) En befintlig finansiell produkt som utformats för EU-komponenten kan också genomföras inom medlemsstatskomponenten. Bidraget ska öronmärkas för den eller de initierande medlemsstaterna eller regionerna.

b) Skräddarsydda finansiella produkter kan utvecklas för att tillgodose särskilda behov och specifika slutmottagare i den initierande medlemsstaten eller regionen. En sådan finansiell produkt kan vara en ny typ av finansiell produkt eller skilja sig avsevärt från en befintlig finansiell produkt som utvecklats för EU-komponenten.

c) En finansiell produkt kan kombinera stöd från EU- och medlemsstatskomponenter på ett kompletterande sätt.

Två eller flera medlemsstater får ingå en gemensam överenskommelse om medverkan med kommissionen i enlighet med artikel 10.2 i InvestEU-förordningen.

2.9 Blandfinansieringsinsatser som får stöd från InvestEU-fonden

De blandfinansieringsinsatser (34) som definieras i artikel 2.5 och som avses i artikel 6.2 i InvestEU-förordningen innefattar stöd från InvestEU-fonden. Ett förslag till en finansierings- eller investeringstransaktion som ingår i en sådan blandfinansieringsinsats ska lämnas in av genomförandepartnern för godkännande av investeringskommittén.

Blandfinansieringsinsatser ska genomföras enligt InvestEU-reglerna. Det blandade inslag som ett sektorsvist program (35) tillhandahåller kan utformas som ett bidrag eller ett finansieringsinstrument och ska överensstämma med det sektorsvisa programmets regler för stödberättigande. Ett blandat inslag i form av ett finansieringsinstrument kan kombineras och dela risken med InvestEU-garantin, enligt närmare specifikation i garantiavtalet. Det relevanta arbetsprogrammet (36) ska utgöra finansieringsbeslutet om det blandade inslaget från det sektorsvisa programmet och ange dess utformning och mål, det budgetbelopp från det sektorsvisa programmet som ska anslås till blandfinansieringsinsatser och en förteckning över enheter som deltar i blandfinansieringsinsatsen. Ett beslut om ett blandat inslag från ett sektorsvist program inverkar inte på investeringskommitténs beslut om EU-garantin enligt InvestEU-förordningen.

Vid utformningen och genomförandet av en blandfinansieringsinsats ska särskild uppmärksamhet ägnas åt det kombinerade unionsstödets effektivitet och proportionalitet. I garantiavtalet ska anges inom vilka finansiella produkter som blandfinansieringsinsatser kan föreslås och vilka särskilda bestämmelser som gäller för blandfinansieringsinsatser. Dessa kan inbegripa vägledande eller obligatoriska tak för respektive tranch av unionsstödet. Dessutom kan aggregerad information (eller, om så överenskommits i garantiavtalet, detaljerad information) om blandfinansieringsinsatser revideras under diskussionerna om projektkatalogen med kommissionen. Resultattavlan ska ange huruvida en blandfinansieringsinsats gynnas av en bidragskomponent eller ett finansieringsinstrument från andra unionsprogram.

Förutom projektkatalogen ska genomförandepartnern lämna särskild information om stödberättigande till kommissionen i fråga om varje finansierings- eller investeringstransaktion som gynnas av blandfinansiering inom ramen för en finansiell produkt, enligt vad som anges i garantiavtalet. För homogena indirekta finansierings- eller investeringstransaktioner får särskilda kriterier för stödberättigande i fråga om transaktioner med slutmottagare fastställas i garantiavtalet, vilka kan ersätta behovet av sådan särskild information.

2.10 Strategiska investeringar

Finansierings- eller investeringstransaktioner inom ramen för InvestEU får bidra till verksamhet av strategisk betydelse för unionen i enlighet med artikel 8.3 i InvestEU-förordningen. Sådana verksamheter ska betraktas som strategiska investeringar om de uppfyller följande villkor:

i) De avser projekt och slutmottagare som är förknippade med risker för unionens och dess medlemsstaters säkerhet eller allmänna ordning, särskilt när det gäller följande typer av investeringar i försvars- och rymdsektorer och cybersäkerhet: — På försvarsområdet, investeringar i sådan försvarsteknik och sådana försvarsprodukter som identifieras i det årliga arbetsprogrammet för Europeiska försvarsfonden. — På rymdområdet, investeringar i följande produkter: — Atomklockor (t.ex. för Galileos positionsbestämningssystem). — Strategiska bärraketer (dvs. bärraketer för rymdsystem som kontrolleras av unionen). — Rymdprodukter enligt definitionerna i en förteckning som årligen beslutas av kommissionen och meddelas styrelsen. — På cybersäkerhetsområdet, investeringar som enbart fokuserar på att utveckla och införa verktyg och lösningar för cybersäkerhet, även när detta ingår i införandet eller uppgraderingen av digitala nät och infrastruktur för digitala data. Verksamheter kan också betraktas som strategiska investeringar om de

ii) bidrar till unionens resiliens på områden av strategisk betydelse för unionen, enligt vad som anges i avsnitten 6.1.1.8, 6.2.1.1 och 6.4.1.1, genom att upprätthålla och stärka strategiska värdekedjor och verksamhet av strategisk betydelse för unionen, inbegripet viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse, på områdena kritisk infrastruktur, omvälvande teknik, banbrytande innovationer och insatsvaror för företag och konsumenter.

När det gäller direkta insatser ska genomförandepartnern se till att de strategiska investeringarna respekterar de begränsningar som anges nedan. När det gäller indirekta insatser ska genomförandepartnern genom ett avtal kräva att den finansiella intermediären säkerställer att samma begränsningar iakttas.

Begränsningar gäller för slutmottagare som omfattas av led i ovan, utom vid direkta insatser under 10 000 000 euro och transaktioner inom ramen för indirekta insatser under 10 000 000 euro.

Vid tillämpningen av de begränsningar som anges i detta avsnitt gäller följande definitioner:

a) kontroll: förmågan att utöva ett avgörande inflytande på en rättslig enhet, antingen direkt eller indirekt via en eller flera andra rättsliga enheter.

b) verkställande ledning: ett organ inom en rättslig enhet som har utsetts i enlighet med nationell rätt och i tillämpliga fall rapporterar till den verkställande direktören eller varje annan person med motsvarande beslutsbefogenhet och som har mandat att fastställa den rättsliga enhetens strategi, mål och allmänna inriktning och kontrollerar och övervakar chefernas beslutsfattande.

c) enhet i ett tredjeland: en rättslig enhet som är etablerad i ett tredjeland eller, om den är etablerad inom unionen, har sin verkställande ledning i ett tredjeland. Den rättsliga enheten anses vara etablerad där enheten har sitt säte.

En slutmottagare som omfattas av led i ovan får inte kontrolleras av ett tredjeland eller enheter i ett tredjeland och ska ha sin verkställande ledning i unionen.

Om en slutmottagare som omfattas av led i ovan deltar i en strategisk investering på området 5G-konnektivitet ska åtgärderna och riskhanteringsplanerna enligt verktygslådan för 5G-cybersäkerhet (37) även gälla för dennas leverantörer. Med sådana leverantörer avses i synnerhet säljare av telekomutrustning, tillverkare och andra tredjepartsleverantörer, såsom leverantörer av molninfrastruktur, leverantörer av funktionstjänster, systemintegrerare, säkerhets- och underhållsentreprenörer och tillverkare av överföringsutrustning.

Om en slutmottagare som omfattas av led i ovan deltar i en strategisk investering på försvarsområdet ska denna begränsning även gälla för dennas leverantörer och underleverantörer.

De begränsningar som anges i de tre föregående styckena angående avsaknad av kontroll av ett tredjeland eller av en enhet i ett tredjeland gäller inte för en specifik finansierings- och investeringstransaktion om en slutmottagare som omfattas av led i ovan kan visa att man är en rättslig enhet för vilken den medlemsstat där enheten är etablerad har godkänt en garanti i linje med principerna för godtagbara enheter enligt de berörda bestämmelserna i förordningen om Europeiska försvarsfonden (38) eller att kommissionen har beviljat ett undantag i linje med principerna för godtagbara enheter enligt de berörda bestämmelserna i rymdförordningen (39). Genomförandepartnern måste underrätta kommissionen om alla beviljade undantag från de begränsningar som anges i detta avsnitt 2.10.

Slutmottagare som omfattas av led i ovan får inte bevilja exklusiva licenser avseende eller överföra immateriella rättigheter till relaterad kritisk teknik och teknik som bidrar till att värna unionens och dess medlemsstaters väsentliga säkerhetsintressen och som är ett direkt resultat av dessa strategiska investeringar till tredjeländer eller enheter i ett tredjeland, såvida det inte godkänns av den medlemsstat där slutmottagaren är etablerad.

Denna begränsning ska upphöra att gälla fem år efter dagen för den slutliga utbetalningen av finansieringen.

3. FRÄMJANDE AV HÅLLBARA INVESTERINGAR

InvestEU, som är en viktig del av investeringsplanen för ett hållbart Europa/investeringsplanen för den gröna given (40), ska bidra till att genomföra den europeiska gröna given och mekanismen för en rättvis omställning. InvestEU ska även bidra till att stärka unionens sociala dimension.

InvestEU-förordningen innehåller särskilda rättsliga krav avseende bidrag till klimat- och miljömålen samt hållbarhet i samband med de finansierings- och investeringstransaktioner som stöds av EU-garantin. När det gäller InvestEU avser hållbarhet inverkan på de tre dimensioner som nämns i InvestEU-förordningen: klimat, miljö och det sociala området.

Vidare anges i artikel 8.5 i InvestEU-förordningen att projekt som inte är förenliga med klimatmålen, i enlighet med principerna i riktlinjerna för hållbarhetssäkring, inte ska vara stödberättigande.

Vid utformningen av finansiella produkter inom ramen för InvestEU ska deras bidrag till hållbarhetsmålen beaktas, vilket kan uppnås genom en expansion av marknaden för gröna obligationer och hållbarhetsobligationer, införande av innovativa och hållbara lösningar på områdena cirkulär ekonomi, bioekonomi, blå ekonomi, livsmedel och klimatförändringar, skydd av miljö och naturkapital (luft, vatten, natur, mark och biologisk mångfald), omställning av och utfasning av fossila bränslen inom energiintensiva industrier, inbegripet genom investeringar i digital teknik och cirkulära system, beaktande av sektorer som behöver stöd för anpassning till Europeiska unionens klimatmål för 2030 och 2050, hänsyn till behovet av att ta itu med relaterade negativa effekter som särskilt kan påverka sårbara personer negativt, inbegripet dem som behöver fortbildning eller omskolning, kravet på anpassning till nya arbetsformer och regioner som släpar efter när det gäller att skapa hållbara industrier och tjänster och främjande av jämställdhet mellan könen och likabehandling på andra grunder.

Genomförandepartner uppmuntras att stödja ekonomisk verksamhet som uppfyller kriterierna i förordning (EU) 2020/852 (41).

Särskilda rådgivningstjänster kan tillhandahållas projektansvariga, finansiella intermediärer eller genomförandepartner (42), särskilt för att bygga upp kapaciteten att hantera kraven på hållbarhetssäkring och en katalog med projekt som syftar till att uppnå ovannämnda mål.

3.1 Klimat- och miljöspårning och rapportering om detta

Som anges i skäl 10 i InvestEU-förordningen väntas minst 30 % av InvestEU-programmets totala finansieringsram anslås till finansierings- och investeringstransaktioner som bidrar till klimatmålen. När det gäller EU-komponenten fastställs dessutom i artikel 8.8 i InvestEU-förordningen ett specifikt mål på att minst 60 % av den aggregerade volymen av finansierings- och investeringstransaktioner inom politikområdet ”Hållbar infrastruktur” ska gå till klimat- och miljömål. Finansierings- och investeringstransaktionerna väntas också bidra till unionens övergripande mål i fråga om biologisk mångfald.

Klimat- och miljömålen ska gälla för både EU- och medlemsstatskomponenterna i InvestEU-fonden. Uppnåendet av målen (43) ska dock beräknas och övervakas separat för EU- respektive medlemsstatskomponenterna.

Genomförandepartner ska beräkna i vilken mån de finansierings- och investeringstransaktioner som de lämnar in till investeringskommittén bidrar till klimat- och miljömålen i enlighet med de kommissionsriktlinjer för EU:s klimat- och miljöspårningssystem som avses i artikel 8.7 i InvestEU-förordningen. Klimat- och miljöspårning inom ramen för InvestEU-fonden ska bygga på ett enhetligt system för insamling, märkning och aggregering av relevant information från alla genomförandepartner, samtidigt som förenligheten med en bredare klimatspårningsmetod som är tillämplig på alla relevanta program som finansieras genom unionens budget säkerställs. Detta system måste på ett lämpligt sätt använda de kriterier för att avgöra om en ekonomisk verksamhet är miljömässigt hållbar som anges i förordningen om inrättande av en ram för att underlätta hållbara investeringar (44).

För övervakning av uppnåendet av klimatmålet på 30 % och det kumulativa klimat- och/eller miljömålet på 60 % för politikområdet ”Hållbar infrastruktur” ska genomförandepartnerna vid tidpunkten för inlämnandet av ett förslag till kommissionen tillhandahålla den information som krävs för att spåra bidraget till dessa mål, i enlighet med kommissionens riktlinjer. Samma information ska även lämnas till investeringskommittén som en del av ansökan om stöd från InvestEU-fonden.

Garantiavtalen ska ålägga genomförandepartnerna att årligen rapportera aggregerad information till kommissionen om de transaktioner som bidrar till klimat- och miljömålen och, i tillämpliga fall, separat per bidragande fond under delad förvaltning inom medlemsstatskomponenten. Denna rapportering ska i tillämpliga fall inbegripa relevanta indikatorer.

3.2 Hållbarhetssäkring

Enligt artikel 8.5 i InvestEU-förordningen ska finansierings- och investeringstransaktioner granskas av genomförandepartnern för att avgöra, i de fall stödet går till projekt över en viss storlek (45), om de har betydande miljö- eller klimatrelaterade eller sociala effekter. Om så är fallet ska de bli föremål för hållbarhetssäkring i enlighet med riktlinjer som tas fram av kommissionen i samarbete med potentiella genomförandepartner. Om genomförandepartnern kommer fram till att en hållbarhetssäkring inte ska genomföras ska den lämna en motivering till investeringskommittén.

Genomförandepartnern ska ansvara för hållbarhetssäkringen på grundval av information från de projektansvariga och i linje med kommissionens riktlinjer. En genomförandepartner som ansöker om stöd från InvestEU ska i tillämpliga fall tillhandahålla en sammanfattning av hållbarhetssäkringen. Med vederbörlig hänsyn till regler och praxis avseende konfidentiella och kommersiellt känsliga uppgifter, inbegripet avseende immateriella rättigheter, ska sammanfattningen av hållbarhetssäkringen offentliggöras efter det att investeringskommittén har godkänt användningen av EU-garantin för en viss transaktion.

Kommissionens riktlinjer ska utarbetas i överensstämmelse med de riktlinjer som utarbetats för andra unionsprogram och på grundval av befintlig lagstiftning (46), befintliga riktlinjer och verktyg och bästa praxis för att säkerställa klimatresiliens och bedöma externa miljöeffekter (47), och genom att på lämpligt sätt beakta kriterierna för att avgöra om en ekonomisk verksamhet är miljömässigt hållbar enligt definitionen i förordning (EU) 2020/852, inbegripet principen ”orsaka inte betydande skada”. Hållbarhetssäkringen ska också bidra till kontrollen av att investeringstransaktioner inom ramen för InvestEU bör syfta till att undanröja ojämlikheter eller åtminstone inte bidra till att upprätthålla eller öka befintliga ojämlikheter.

3.3 Programmet för en rättvis omställning inom ramen för InvestEU

InvestEU är en del av investeringsplanen för ett hållbart Europa/investeringsplanen för den gröna given och ska därför bidra till mekanismen för en rättvis omställning genom ett särskilt InvestEU-program för en rättvis omställning (InvestEU JTS), som ska genomföras med hjälp av InvestEU:s finansiella produkter. InvestEU JTS ska stödja investeringar som syftar till att hantera de sociala, ekonomiska och miljörelaterade utmaningar som är en följd av omställningen för att uppnå unionens klimatmål för 2030 och målet om klimatneutralitet senast 2050. För att få stöd från InvestEU JTS ska medlemsstaterna i sin relevanta territoriella plan för en rättvis omställning ange vilka sektorer och verksamheter som ska få stöd i enlighet med principerna för sådana territoriella planer enligt de berörda bestämmelserna i förordningen om Fonden för en rättvis omställning (FRO-förordningen) (48).

InvestEU JTS ska stödja ekonomiskt bärkraftiga investeringar som görs av privata och offentliga enheter i linje med målen för en rättvis omställning. Projekt eller slutmottagare ska vara belägna i territorier som omfattas av en godkänd territoriell plan för en rättvis omställning enligt FRO-förordningen. Dessutom kan stöd ges till projekt eller slutmottagare som inte är belägna i dessa territorier men som bidrar till att tillgodose deras utvecklingsbehov, förutsatt att finansieringen av sådana projekt är avgörande för omställningen i de territorier som täcks av en territoriell plan för en rättvis omställning. Till exempel kan infrastrukturprojekt som förbättrar konnektiviteten i regioner som får stöd för en rättvis omställning omfattas.

InvestEU JTS ska stödja investeringar som görs i linje med de mål (artikel 3 i InvestEU-förordningen) och investeringsprioriteringar (artikel 8.1 i och bilaga II till InvestEU-förordningen) som anges i InvestEU-förordningen och i dessa investeringsriktlinjer.

InvestEU JTS kan genomföras genom vilken finansiell produkt som helst inom de fyra politikområdena. Till följd av särdragen hos de territorier som omfattas av rättvis omställning (ekonomiska skillnader, arbetsmarknadens struktur, absorptionsförmåga osv.) och effekterna på de ekonomiska utsikterna till följd av covid-19-pandemin kan en ökad efterfrågan på finansiering förväntas för vissa finansiella produkter och begränsad eller ingen efterfrågan alls förväntas för andra. Med tanke på dessa faktorer kan särskilda incitament erbjudas genomförandepartner och finansiella intermediärer. Dessa incitament kan i motiverade fall utformas som mer fördelaktiga riskdelningsarrangemang för investeringsportföljerna mellan EU och genomförandepartnern, en lägre ersättning för EU-garantin eller en partiell täckning av de administrativa kostnaderna för finansierings- och investeringstransaktioner som bidrar till InvestEU JTS i enlighet med artikel 13.2 i InvestEU-förordningen eller utformas på annat sätt enligt överenskommelse i ett garantiavtal i samband med en eller flera finansiella produkter. Särskilt rådgivningsstöd kan vid behov erbjudas relevanta projektansvariga eller finansiella intermediärer för att stödja utarbetandet av en katalog med bärkraftiga projekt.

Minskningen av ersättningen för EU-garantin ska fullt ut komma slutmottagarna till del.

Den utsträckning i vilken genomförandepartner bidrar till investeringsmålen för InvestEU JTS kan variera beroende på vilken typ av finansiell produkt det rör sig om.

Genomförandepartnerna ska spåra och rapportera om de finansierings- och investeringstransaktioner eller relevanta delar av dem som stöder projekt eller slutmottagare inom InvestEU JTS. När en territoriell plan för en rättvis omställning antagits ska sådana transaktioner eller relevanta delar av dem räknas som investeringar som mobiliserats inom InvestEU JTS, även om de godkändes innan planen antogs, förutsatt att genomförandepartnern verifierar att de överensstämmer med målen i den berörda territoriella planen för en rättvis omställning.

Finansiering från InvestEU JTS får inte kombineras med lånefaciliteten för den offentliga sektorn (49) (tredje pelaren), utom i fråga om rådgivningsstöd.

4. ANVÄNDNING AV EU-GARANTIN

EU-garantin får täcka olika risktrancher av finansierings- eller investeringstransaktioner inom ramen för olika finansiella produkter eller portföljer av finansierings- och investeringstransaktioner inom ramen för finansiella produkter. Närmare bestämmelser om användningen av EU-garantin ska anges i garantiavtalet.

EU-garantin kan vara likställd (pari passu) med genomförandepartnerns riskposition eller täcka en lägre prioriterad tranch, t.ex. en första-förlusttranch eller en mezzanintranch. I fråga om garantiavtal som omfattar mer än ett politikområde kan förlusterna i samband med finansiella produkter delas inom ett politikområde eller mellan flera politikområden, med beaktande av den riskdelningsstruktur som fastställs i garantiavtalet.

Genomförandepartnerns andel av första-förlusttranchen räknas som ett finansiellt bidrag från genomförandepartnern enligt definitionen i artikel 2.7 i InvestEU-förordningen. Riskdelning i andra former, såsom genomförandepartnerns andel av en mezzanintranch, får räknas med i genomförandepartnerns finansiella bidrag, på de villkor och enligt den beräkningsmetod som anges i garantiavtalen.

En finansiell produkts livslängd och villkoren för att avsluta den ska fastställas i garantiavtalet. När så är lämpligt får det inom ramen för en finansiell produkt på finansierings- eller investeringstransaktionsnivå anges en möjlighet att utträda ur investeringar eller avyttra exponeringar före utgången av de underliggande investeringarnas livslängd, om det kan säkerställas att de politiska målen uppnås och med iakttagande av unionens och genomförandepartnerns ekonomiska intressen.

Utan att det påverkar tillämpningen av principerna i detta avsnitt 4, som ska gälla i tillämpliga delar, får tjockleken på den lägre prioriterade tranchen eller mezzanintranchen också fastställas genom en överföringsmekanism, som ska specificeras i garantiavtalet. Detta innebär att en enskild överföringssats tillämpas för varje finansierings- eller investeringstransaktion vid fastställandet av hur mycket genomförandepartnern och EU-garantin ska bidra till den lägre prioriterade tranchen eller mezzanintranchen för respektive transaktion.

Följande principer ska gälla för användningen av EU-garantin, om inte annat anges i dessa investeringsriktlinjer inom respektive avsnitt för ett politikområde. När det gäller medlemsstatskomponenten kan första-förlusttranchens eller mezzanintranchens tjocklek avvika från de principer som anges i detta avsnitt 4, i enlighet med den berörda överenskommelse om medverkan som undertecknats av kommissionen och medlemsstaten.

4.1 Allmänna finansiella produkter

4.1.1 Användning av EU-garantin för lånetransaktioner

I princip och om inte annat följer av avsnitten 4.1.1.1–4.1.1.3 ska genomförandepartnern täcka en andel på minst 5 % av en första-förlusttranch, när det rör sig om portföljer som stöder lånetransaktioner inom ramen för finansiella produkter och om EU-garantin täcker första-förlusttranchen.

4.1.1.1 Täckning av enskilda transaktioner

Detta avsnitt 4.1.1.1 gäller endast för direkta insatser.

EU-garantin får användas för att delvis täcka en enskild transaktion på pari passu-basis. I detta fall får EU-garantin för en enskild transaktion inte överstiga 50 % av den finansiering som tillhandahålls av genomförandepartnern. I fråga om en enskild transaktion måste genomförandepartnern täcka en andel på minst 20 % pari passu i syfte att säkerställa sammanjämkning av intressen.

EU-garantin kan också utformas på annat sätt, inbegripet som en efterställd position i en enskild transaktion. I detta fall får EU-garantin för en enskild transaktion inte överstiga 25 % av den totala finansiering som tillhandahålls av genomförandepartnern (50). Genomförandepartnern måste täcka en andel på minst 5 % av den efterställda positionen.

4.1.1.2 Täckning av portföljer med andra transaktioner än de som avses i avsnitt 4.1.1.3

EU-garantin får också täcka en första förlust-tranch eller mezzanintranch i den berörda portfölj av finansierings- och investeringstransaktioner som finansieras av genomförandepartnern. Om EU-garantin täcker en första förlust-tranch måste genomförandepartnern täcka en andel på minst 5 % av den tranchen.

Första förlust-tranchens tjocklek ska baseras på den förväntade riskprofilen för transaktionerna inom den garanterade portföljen. Den får uppgå till högst 30 % av den totala finansiering som genomförandepartnern tillhandahåller inom ramen för en finansiell produkt. Inom politikområdet ”Sociala investeringar och kompetens” får första förlust-tranchens tjocklek ökas så att den uppnår en lämplig andel av det totala finansieringsbeloppet.

4.1.1.3 Täckning av portföljer med begränsade och obegränsade garantier

För lånefinansiering via intermediärer, både i form av begränsade garantier och i form av obegränsade garantier och där ersättningen från finansiella intermediärer inte är tillräcklig för att i tillfredsställande grad ersätta risken för den finansiering som tillhandahålls av genomförandepartnern, får EU-garantin täcka en andel på upp till 100 % av den första förlust-tranch som fastställts på förväntad förlustnivå. För sådan lånefinansiering via intermediärer i form av begränsade garantier får tjockleken på den första förlust-tranch som täcks av EU-garantin fastställas till högst 100 % av den finansiering som tillhandahålls av genomförandepartnern.

I vederbörligen motiverade fall när det gäller obegränsade garantier som erbjuds av genomförandepartnern, får EU-garantin täcka förluster som överstiger förväntade förluster. I sådana fall ska den andel av de oväntade förlusterna som täcks av EU-garantin prissättas enligt vad som anges i garantiavtalet.

I undantagsfall med stort politiskt mervärde där genomförandepartnern erbjuder begränsade garantier får tjockleken på den första förlust-tranch som täcks av EU-garantin fastställas till en nivå som är högre än förväntade förluster. I sådana fall ska den andel av de oväntade förlusterna som täcks av EU-garantin prissättas enligt vad som anges i garantiavtalet.

4.1.2 Användning av EU-garantin för egetkapitaltransaktioner

När det gäller portföljer som stöder egetkapitaltransaktioner måste genomförandepartnern i princip investera på pari passu-basis och på egen risk i varje finansierings- eller investeringstransaktion motsvarande en andel som säkerställer tillräcklig sammanjämkning av intressen, enligt vad som fastställs på förhand för varje finansiell produkt. Den del av finansieringen som täcks av EU-garantin ska sammanlagt motsvara upp till 70 % av den totala egetkapitalfinansiering som på pari passu-basis tillhandahålls av genomförandepartnern (som kan beräknas på gruppnivå) inom ramen för de olika finansiella produkterna, och finansiering på egen risk ska motsvara minst 5 % av den totala egetkapitalfinansiering som på pari passu-basis tillhandahålls av genomförandepartnern inom ramen för en finansierings- eller investeringstransaktion.

I vederbörligen motiverade fall får genomförandepartner och kommissionen ingå riskdelningsarrangemang på annan basis än pari passu. Till exempel kan EU-garantin ha en efterställd position i fråga om allmänna nyttigheter där systemrelaterade marknadsmisslyckanden råder eller i fall där externa effekter inte prissätts korrekt, såsom transaktioner som är först i sitt slag eller med syfte att skapa nya marknader.

Endast i undantagsfall, inbegripet fall där det finns en hög riskkoncentration, får EU-garantin täcka upp till 100 % av en första förlust-tranch (andelen kommer inte att överskrida 50 % av den totala finansiering som tillhandahålls av genomförandepartnern inom ramen för en sådan portfölj). I samtliga fall ska intäktsfördelningen mellan genomförandepartnern och kommissionen stå i proportion till deras riskexponering.

4.2 Tematiska finansiella produkter

4.2.1 Användning av EU-garantin för lånetransaktioner

EU-garantin får täcka en första förlust-tranch i den berörda portfölj av lånetransaktioner som finansieras av genomförandepartnern. Med tanke på sådana finansiella produkters egenskaper kan första förlust-tranchens tjocklek överstiga 50 % av den målfinansiering som tillhandahålls av genomförandepartnerna. Genomförandepartnern ska täcka en andel på minst 5 % av första förlust-tranchen, för att säkerställa sammanjämkning av intressen. I vederbörligen motiverade fall kan sammanjämkningen av intressen säkerställas på andra finansiella sätt som anges i det berörda garantiavtalet.

I vederbörligen motiverade fall kan genomförandepartnernas bidrag till den förlusttäckning som säkerställs genom första förlust-tranchen tillhandahållas progressivt, allteftersom portföljen mognar och dess risk minskar. Detta bidrag kan tillhandahållas genom intäkter från portföljer som täcks av garantin eller andra portföljer eller genom andra lämpliga och innovativa mekanismer.

4.2.2 Användning av EU-garantin för egetkapitaltransaktioner

EU-garantin får täcka en första förlust-tranch i den berörda portfölj av egetkapitaltransaktioner som finansieras av genomförandepartnern. Första förlust-tranchens tjocklek kan överstiga 50 % i den berörda portfölj av transaktioner som finansieras av genomförandepartnern. Genomförandepartnern ska täcka en andel på minst 5 % av första förlust-tranchen, för att säkerställa sammanjämkning av intressen. I vederbörligen motiverade fall kan sammanjämkningen av intressen säkerställas på andra finansiella sätt som anges i det berörda garantiavtalet.

I vederbörligen motiverade fall kan genomförandepartnernas bidrag till den förlusttäckning som säkerställs genom första förlust-tranchen tillhandahållas progressivt, allteftersom portföljen mognar och dess risk minskar. Detta bidrag kan tillhandahållas genom intäkter från portföljer som täcks av garantin eller andra portföljer eller genom andra lämpliga och innovativa mekanismer.

5. FINANSIERING SOM TILLHANDAHÅLLS AV GENOMFÖRANDEPARTNERN

Följande principer ska gälla för den finansiering som tillhandahålls av genomförandepartnern, om inte annat anges i dessa investeringsriktlinjer i avsnitten om respektive politikområde.

5.1 Allmänna finansiella produkter

5.1.1 Lånefinansiering som tillhandahålls av genomförandepartnern

5.1.1.1 Allmän lånefinansiering

Genomförandepartnern får tillhandahålla finansiering direkt till slutmottagarna, dvs. i form av direkta lån eller andra typer av direkt lånefinansiering, eller genom finansiella intermediärer.

5.1.1.2 Begränsade och obegränsade garantier

Följande villkor ska gälla för de finansierings- och investeringstransaktioner som genomförs inom ramen för EU-komponenten:

a) En EU-garanti får erbjudas genomförandepartner i syfte att de ska ställa en begränsad eller obegränsad garanti för en portfölj med nyinrättade finansieringstransaktioner som initierats av en finansiell intermediär. Transaktioner med slutmottagare som omfattas av ett kollektivt insolvensförfarande eller som uppfyller kriterierna enligt inhemsk rätt för att på fordringsägares begäran försättas i ett kollektivt insolvensförfarande får inte ingå i dessa portföljer.

b) När det gäller en begränsad portföljgaranti ska garantitaket fastställas på nivån för den nya portföljens förväntade förluster och individuellt för varje portföljgarantiavtal som undertecknas med den finansiella intermediären (51). De förväntade förlusterna ska fastställas och dokumenteras på grundval av historiska data och framåtblickande skattningar. I avsaknad av relevanta data ska garantitaket fastställas på en i förväg överenskommen nivå och anges i garantiavtalet mellan kommissionen och genomförandepartnern. Det högsta tillåtna garantitaket ska vara 25 %. För politikområdet ”Sociala investeringar och kompetens” får det högsta tillåtna garantitaket vara högre.

c) I vederbörligen motiverade fall får garantitäckningen upp till nivån för förväntade förluster tillhandahållas kostnadsfritt (för både begränsade och obegränsade garantier), medan risktagandet över förväntade förluster måste prissättas av genomförandepartnern enligt vad som kan anges i garantiavtalet mellan kommissionen och genomförandepartnern. I båda fallen ska minskningen av ersättningen för EU-garantin fullt ut komma slutmottagarna till del.

d) Garantinivån för de enskilda finansieringstransaktioner som ingår i den nya portföljen ska normalt fastställas till 50 %, men denna andel får höjas för transaktioner med ett särskilt politiskt värde.

e) Den finansiella intermediären måste täcka minst 20 % av de exponeringar för varje finansieringstransaktion som likställs pari passu med den garanti som ställs av genomförandepartnern. I vederbörligen motiverade fall får en lägre procentandel anges i garantiavtalet mellan kommissionen och genomförandepartnern, om detta är förenligt med eller uppfyller villkoren enligt reglerna för statligt stöd, beroende på vad som är tillämpligt. Inom politikområdet ”Sociala investeringar och kompetens” får den lägsta exponeringen i vederbörligen motiverade fall minskas till 5 %.

f) När det gäller återvinning av förluster ska den garanti som ställs av genomförandepartnern vara likställd pari passu med den finansiella intermediärens exponering. I de fall förlustbeloppet överstiger garantitakets belopp får, i fråga om begränsade garantier, ett motsvarande belopp för förluståtervinning först fördelas på de mer seniora exponeringarna. Alternativt kan en på förhand uppskattad återvinningsgrad tillämpas.

g) Den minsta löptiden för finansieringstransaktioner som kan ingå i portföljerna är tolv månader, utom inom politikområdet ”Sociala investeringar och kompetens”, där löptiden kan vara kortare.

5.1.2 Egetkapitalfinansiering som tillhandahålls av genomförandepartnern

Finansiering med eget kapital och därmed likställt kapital får tillhandahållas av genomförandepartner till slutmottagare direkt (52) eller genom finansiella intermediärer, t.ex. riktade fonder och investeringsföretag, inbegripet saminvesteringsföretag. Intermediära fonder eller investeringsföretag ska normalt inriktas på minoritetsandelar i slutmottagare.

Samtliga följande villkor ska gälla för investeringar som görs inom ramen för EU-komponenten hos finansiella intermediärer, i enlighet med vad som närmare anges i garantiavtalen med genomförandepartner, och för att undvika tvivel ska villkoren tillämpas på den finansiering som tillhandahålls av genomförandepartnern inom ramen för InvestEU (finansierings- eller investeringstransaktion), inbegripet de delar som täcks av EU-garantin och av genomförandepartnerns finansiella bidrag:

a) En finansiell intermediär som mottar en investering inom ramen för InvestEU (finansierings- eller investeringstransaktion) ska, som en del av sin investeringsstrategi, åta sig att i slutmottagare som är stödberättigade enligt InvestEU-förordningen investera minst det högsta av följande belopp: i) 50 % av intermediärens totala investerade belopp. ii) Två gånger det belopp som tagits i anspråk för investeringsändamål inom ramen för EU-stödda investeringar, med ett tak på 80 % av intermediärens totala investerade belopp.

b) Genomförandepartners investeringar i fonder får normalt inte motsvara mer än 25 % av fondens storlek. I fall med stort politiskt mervärde får investeringar motsvarande upp till 50 % av fondens storlek tillåtas, utom inom politikområdet ”Sociala investeringar och kompetens” eller i undantagsfall fonder för tekniköverföring inom andra politikområden, där investeringen kan motsvara upp till 75 % av fondens storlek. När det gäller fondandelsfonder gäller dessa gränser de fonder som det investeras i.

c) Investeringar i fonder som är avsedda för gröna och digitala investeringar på europeisk nivå och som görs av minst tre genomförandepartner får sammanlagt motsvara upp till 75 % av fondens storlek.

d) En särskild uppsättning regler för saminvesteringsföretag och saminvesteringsordningar ska anges i garantiavtalen med genomförandepartnerna.

e) Genomförandepartners investeringar inom ramen för InvestEU ska göras på pari passu-basis med andra offentliga och privata investerare och på marknadsanpassad grund. Marknadsanpassning kräver att minst 30 % av alla investeringar i en fond eller i fondens underliggande projekt ska göras av privata investerare som befinner sig i en jämförbar situation med de återstående investerarna och på pari passu-basis (53). Kraven i denna punkt är eventuellt inte tillämpliga på investeringar på områden av särskild politisk relevans för EU, enligt närmare specifikation i det relevanta garantiavtalet med en genomförandepartner.

f) Genomförandepartners investeringar i fonder inom ramen för InvestEU ska normalt göras vid det första avslutandet av fonden. Investeringar vid efterföljande avslutanden tillåts bara om det är vederbörligen motiverat.

g) Finansierings- och investeringstransaktioner ska vara långsiktiga och normalt ha en varaktighet på 5–20 år.

h) Investeringar i slutmottagare som är stödberättigande i enlighet med den berörda finansiella produkten ska ha formen av primära investeringar (54). Sekundära investeringar kan också anses vara stödberättigande om det är vederbörligen motiverat, enligt vad som anges i garantiavtalet.

5.2 Tematiska finansiella produkter

5.2.1 Lånefinansiering som tillhandahålls av genomförandepartnern

Genomförandepartnern får tillhandahålla finansiering till slutmottagare i form av direkta lån eller andra former av direkt lånefinansiering eller via finansiella intermediärer, för att inrikta sig på ett insatsområde med ett större mervärde på unionsnivå.

5.2.2 Egetkapitalfinansiering som tillhandahålls av genomförandepartnern

Finansiering med eget kapital och därmed likställt kapital får tillhandahållas av genomförandepartner till slutmottagare direkt (55) eller genom riktade fonder och investeringsföretag. Investeringar i fonder eller andra investeringsföretag och plattformar som stöds av EU-garantin får i vederbörligen motiverade fall också vara efterställda andra investerares investeringar.

6. POLITIKOMRÅDEN

6.1 Politikområdet ”Hållbar infrastruktur”

6.1.1 Insatsområden

Syftet med politikområdet ”Hållbar infrastruktur” är att stödja finansiering av och investeringar i hållbar infrastruktur inom de områden som avses i artikel 8.1 a i InvestEU-förordningen. Utan att detta påverkar bestämmelserna om uteslutna verksamheter (avsnitt 2.3.3 i dessa investeringsriktlinjer) och InvestEU-fondens principer för hänförande i avsnitt 2.6 gäller att alla relevanta områden med anknytning till hållbar infrastruktur som anges i bilaga II till InvestEU-förordningen kan vara berättigade till stöd inom politikområdet ”Hållbar infrastruktur”. Stödet gäller främst punkterna 1, 2, 3, 4, 9, 10, 11, 13 d, 14 och 15 i bilaga II till InvestEU-förordningen, varav en del beskrivs närmare, men inte uttömmande, i avsnitt 6.1.1.1–6.1.1.8. Stödberättigade områden kan prioriteras på det sätt som beskrivs i avsnitt 2.3.2.1.

Utan att åsidosätta det allmänna målet att 60 % av investeringarna ska bidra till unionens klimat- och miljömål ska finansieringen från genomförandepartnerna eftersträva en tillräcklig grad av diversifiering mellan sektorer med hänsyn till genomförandepartnernas finansiella produkter.

Politikområdet ”Hållbar infrastruktur” kan även kanalisera stöd från sektorsvisa program (se avsnitt 2.9 om blandfinansiering). Stöd till investeringar inom politikområdet ”Hållbar infrastruktur” kan dessutom kombineras med stöd från fonder under delad förvaltning eller från faciliteten för återhämtning och resiliens.

Stödet inom politikområdet ”Hållbar infrastruktur” ska tillföra ett mervärde genom att ge tillgång till finansiering för följande syften:

a) Uppnå de mål vad gäller hållbar utveckling som fastställs på EU-nivå. Det handlar till exempel om att på en och samma gång främja ekonomiska, miljörelaterade och sociala mål genom att exempelvis tillämpa miljö-, samhällsansvars- och bolagsstyrningsprinciper (s.k. ESG-principer) (56).

b) Stödja utvecklingen av infrastruktur som en tillgångsklass genom att främja en konsekvent tillämpning av höga hållbarhetsstandarder (inklusive tillgänglighet (57)), transparens och jämförbarhet när det gäller projektberedning, finansieringsmetod, finansiella produkter, övervakning och data.

c) Främja projekt med makroregionala och/eller gränsöverskridande effekter vars kostnad och nytta är fördelade på flera medlemsstater, eller vars kostnad uppstår på nationell eller lokal nivå, medan nyttan realiseras på gränsöverskridande eller europeisk nivå.

d) Stödja projekt grundade i EU:s politiska prioriteringar som internaliserar miljörelaterad och samhällsekonomisk kostnad och nytta. Det kan till exempel handla om bidrag till trafikomställning och användning av hållbara bränslen inom transportsektorn, bidrag till material- och energieffektivitet, förnybar energi, förbättrad luft- och vattenkvalitet och miljöskydd, som främjar långsiktigt skydd och återställande av biologisk mångfald, hållbar infrastruktur och naturbaserade lösningar, stöd till bioekonomi, minskade växthusgasutsläpp, förvaltning av kulturarv, turism och byggnaders energiprestanda. Även stöd till förnyelse och efterhandsanpassning av mobila tillgångar på transportområdet kan ingå.

e) Främja transeuropeisk nätinfrastruktur, utrustning och innovativ teknik som till exempel utgör allmänna nyttigheter för energi- och transportsystemet. Sådana projekt kan även vara viktiga möjliggörare för ökade investeringar i förnybar energi, energieffektivitet och laststyrning, hälso- och sjukvård (e-hälsa och e-vård), offentlig förvaltning (till exempel e-förvaltning), samt samverkande, uppkopplad och automatiserad mobilitet som drivs med alternativa bränslen.

f) Främja hållbar digital konnektivitet och infrastruktur, inklusive dataplattformar, inom hela EU och projekt som stöder många olika informations- och kommunikationsteknikrelaterade produkter och tjänster, och som vid behov främjar konnektivitet inom EU och internationellt, där hållbarhet även handlar om att uppmärksamma cirkularitet när det gäller infrastruktur och utrustning.

g) Främja utveckling och drift av hållbar (rymd- och jordbaserad) rymdinfrastruktur som möjliggör rymdtjänster och rymdbaserade tillämpningar.

h) Främja projekt vars nytta förutsätter andra investeringar i värde- eller försörjningskedjan eller motsvarande nätverk, och/eller medför en hög first mover-risk.

i) Främja driftskompatibilitet när det gäller gränsöverskridande infrastruktur och tjänster, däribland digitala plattformar och tjänster.

j) Främja utbyggnad av, och synergieffekter med, forskningsinfrastruktur, däribland e-infrastruktur, inom hela unionen. Tonvikten måste ligga på marknadsutveckling av anläggningar, resurser och tjänster som används av lokalsamhällen för att främja innovation.

k) Verka för en effektivt fungerande inre marknad genom att främja marknadsbaserade investeringar inom ramen för olika regelverk (58).

l) Uppnå en kritisk massa, samt gruppera och aggregera projekt för att locka privata investerare.

Stödet till de insatsområden som beskrivs i avsnitt 6.1.1.1–6.1.1.8 kan kompletteras med åtföljande åtgärder i syfte att hjälpa myndigheter och projektansvariga att utveckla kapacitet att fastställa investeringsstrategier, kombinera olika typer av finansiering, samt planera och gruppera projekt.

6.1.1.1 Utveckling av energisektorn

Stödet till produktion, leverans eller användning av ren och hållbar förnybar energi ska inriktas på projekt med hög upplevd risk och kapitalintensitet som gör det möjligt att öka integreringen av förnybar energi i alla sektorer (elproduktion, uppvärmning och kylning, transport), samt andra energikällor och energilösningar med låga eller noll utsläpp. Det kan till exempel handla om gränsöverskridande eller havsbaserade projekt för förnybar energi (se även avsnitt 6.1.1.7), projekt inriktade på utfasning av fossila bränslen i byggnader, användning av förnybara energislag i industriprocesser, produktion och leverans av koldioxidsnål gas (till exempel koldioxidsnål eller förnybar vätgas eller biometan i linje med vätgasstrategin (59)) (i kommersiell skala), avancerade biobränslen, biomassa och andra hållbara alternativa bränslen, samt lagring på plats. Stöd bör även ges till lokalt ledda projekt inriktade på förnybara energislag, till exempel projekt som drivs av energigemenskaper, och som ofta är integrerade med förbättringar av energieffektivitet. Stödet till energisektorn kan i lämpliga fall bidra till målen i direktiv (EU) 2018/2001 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (RED II) (60) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1999 om styrningen av energiunionen och av klimatåtgärder (styrningsförordningen (61)), samt främja energieffektivitet i investeringsbeslut, bl.a. genom unionens finansieringsmekanism för förnybar energi (62).

Stöd till energieffektivitet och energibesparingar ska gå till projekt som ligger i linje med unionens åtaganden inom ramen för Agenda 2030 och Parisavtalet samt främja målen i direktiv 2012/27/EU (63) (minska energiefterfrågan genom energibesparingar och efterfrågestyrning, tillämpa principerna för cirkulär ekonomi, stödja fjärrvärme och energiproduktion i kraftvärmeprojekt som minskar energianvändningen och förhindrar utsläpp av växthusgaser och andra föroreningar). Stöd ska ges till projekt som ligger i linje med den så kallade renoveringsvågen (64), i synnerhet med dess tre fokusområden: åtgärder mot energifattigdom och byggnader med sämst prestanda, renovering av offentliga byggnader för till exempel förvaltning, utbildning och hälso- och sjukvård, samt utfasning av fossila bränslen från uppvärmning och kylning. Projekt för modernisering av uppvärmnings- och kylsystem i byggnader bör få stöd eftersom de spelar en viktig roll för utfasningen av fossila bränslen från EU:s byggnadsbestånd. Det är också viktigt att den lokala potentialen att alstra förnybar energi utnyttjas för att minska EU:s beroende av importerade fossila bränslen. Stödet ska omfatta energieffektivitetsrenoveringar av befintliga byggnader som syftar till, eller uppnår, en förbättring av deras energiprestanda enligt ett eller flera av de kriterier som fastställs i artikel 10.6 i direktiv 2010/31/EU om byggnaders energiprestanda (65), till exempel genom att förbättringen bedöms på grundval av en jämförelse av energicertifikat före och efter renovering, samt byggande av mycket energieffektiva nya byggnader endast om de överträffar nationella krav för nära-nollenergibyggnader (med tanke på den i lag fastställda tidsfrist som innebär att alla nya byggnader i EU måste vara nära-nollenergibyggnader från och med den 31 december 2020), inbegripet modernisering av byggnader med hjälp av teknik för smart beredskap och deras integrering i ett sammanlänkat system för energi, lagring, digitalisering och transport, inklusive utbyggnad av infrastruktur för e-mobilitet i linje med direktiv 2010/31/EU (66). Stödet ska även omfatta projekt inriktade på byggnaders energiprestanda under hela livscykeln och projekt som tillämpar Level(s), det europeiska ramverket med indikatorer för hållbara byggnader (67). Det ska även inriktas på att minska företags energiintensitet genom effektivare processer eller tillverkning av produkter med mindre koldioxidavtryck, samt utveckling av innovativa utsläppsfria och utsläppssnåla uppvärmningssystem och kombinerad produktion av el och värme.

Utvecklingen och moderniseringen av smart och hållbar energiinfrastruktur ska inriktas på överförings- och distributionsnivån. Detta ska även omfatta projekt av gemensamt intresse enligt förordningen om riktlinjer för transeuropeiska energiinfrastrukturer (68) som digitaliserar och moderniserar energinät för att underlätta ett ökat utnyttjande av förnybara energislag, samt projekt som handlar om flexibilitet på efterfrågesidan och energilagring.

Stödet från InvestEU ska även främja användning av utsläppssnål teknik genom projekt för avskiljning, lagring och användning av koldioxid och infrastruktur för produktion av förnybar el, värme och kyla, koldioxidsnåla gaser (till exempel vätgas) eller industriprocesser, samt bioenergianläggningar och tillverkningsanläggningar som möjliggör energiomställningen, eller koldioxidupptag.

6.1.1.2 Utveckling av infrastruktur, utrustning och innovativ teknik för hållbara transporter

Stödet till utveckling av infrastruktur, utrustning och innovativ teknik för hållbara transporter ska inriktas på transportinfrastruktur och lösningar och utrustning för mobilitet som är hållbara och säkra, samt innovativ teknik, i enlighet med unionens transportprioriteringar (69), strategin för hållbar och smart mobilitet och de åtaganden som gjorts inom ramen för Parisavtalet. Detta ska omfatta projekt som främjar utvecklingen av infrastruktur för transeuropeiska transportnät (TEN-T), återställande och uppgradering av befintlig infrastruktur för alla transportsätt, inbegripet TEN-T:s urbana knutpunkter, kust- och inlandshamnar, flygplatser, multimodala terminaler och deras anslutningar till huvudnäten samt de telematikapplikationer som avses i TEN-T-förordningen (70).

Stödet ska i första hand inriktas på projekt i TEN-T-stomnätet som ingår i stomnätkorridorernas arbetsplaner och som gäller felande länkar, flaskhalsar eller gränsöverskridande förbindelser. I relevanta fall ska följande ingå: återställande och uppgradering av befintlig infrastruktur för järnvägs-, väg-, sjö- och flygtransporter, säkerhetsuppgraderingar med hjälp av lämpliga rutiner för säkerhetsstyrning och säkerhetsledning och uppgraderingar av miljöprestanda, inbegripet utbyggnad av digitala trafikstyrningssystem som ITS (71), RIS (72), ERTMS (73), Sesar – inbegripet ombordutrustning – och digital transportinfrastruktur för driftskompatibelt datautbyte och rapportering mellan olika transportsätt och sektorer. Det ska även omfatta utveckling och införande av ny transportteknik och nya transporttjänster i samband med till exempel uppkopplade och autonoma transportsätt, integrerade biljettsystem samt mindre förorenande transportmedel på inre vattenvägar och till havs (bland annat förhindrande av oljeutsläpp från fartyg). Det ska också omfatta stöd till anpassning av TEN-T-nätet för att tillgodose behoven av militär rörlighet, i den mån sådan infrastruktur tillgodoser behoven för både civila och militära ändamål (dubbla användningsområden).

Stöd ska även ges till TEN-T-infrastrukturprojekt som omfattar minst två olika transportsätt, särskilt multimodala godsterminaler och logistikplattformar, samt passagerarknutpunkter. Stöd ska även ges till multimodala förbindelser och ”sista kilometern”-sträckor som gör det möjligt att ställa om gods- eller persontrafik till mer hållbara transportsätt som järnvägstransporter, kollektivtrafik, inlandssjöfart eller närsjöfart.

Stöd kan ges till projekt för smart och hållbar mobilitet i städer, särskilt sådana som gäller multimodala knutpunkter för passagerartransport, aktiva transportsätt, inre vattenvägar och innovativa mobilitetslösningar, digital transportinfrastruktur för smidig och effektiv anslutning mellan transportsätt, samt infrastruktur för aktiv och utsläppsfri mobilitet. Projekt som syftar till att främja övergången till hållbara transportsätt ska ha fokus på att förbättra säkerhet och icke-diskriminerande tillgänglighet för användarna, bland annat passagerare med nedsatt rörlighet. Projekt ska även syfta till att öka trafiksäkerheten i linje med EU:s mål att eliminera olyckor med dödlig utgång eller allvarligt skadade på de europeiska vägarna fram till 2050 och i detta sammanhang särskilt uppmärksamma oskyddade trafikanter som cyklister och fotgängare.

Förnyelse och efterhandsanpassning av mobila tillgångar på transportområdet innebär prioritering av icke-diskriminerande projekt för köp av rullande järnvägsmateriel och av fartyg för användning på inre vattenvägar och till havs. För järnvägstransporter och inlandssjöfart ska de även omfatta investeringar i befintlig rullande materiel och befintliga fartyg, i fråga om till exempel digital RIS-utrustning, bullerminskning, utrustning med ERTMS och digitalt styrda automatkoppel. Detta ska även omfatta projekt inom luft- och sjöfart, inlandssjöfart och sektorer som beaktar principerna för cirkulär ekonomi och har som mål att ställa om till hållbara alternativa bränslen, minska alla typer av föroreningar och hjälpa industrin att fullgöra kommande åtaganden om växthusgasutsläpp, inbegripet stöd till nollutsläppsfartyg och utbyte av gamla luftfartyg och fartyg mot nya för att uppnå betydande utsläppsminskningar, baserat på utsläpp under hela livscykeln. Även fartyg och utsläppsfria eller utsläppssnåla vägfordon kan komma i fråga (se stycket om infrastruktur för alternativa bränslen).

Stöd till järnvägsinfrastruktur, andra järnvägsprojekt, infrastruktur för inre vattenvägar, kollektivtrafikprojekt, kusthamnar och sjömotorvägar får ges till investeringar som förhindrar eller minskar utsläpp av växthusgaser och giftiga föroreningar eller sänker bullernivåer. Investeringarna kan även inriktas på mottagningsanordningar i hamnar och andra sätt att möjliggöra miljöskyddsåtgärder, samt investeringar i kombinerad hållbar infrastruktur genom bland annat utbyggnad av småskalig infrastruktur för alternativa bränslen och andra lösningar som minskar hamnars totala koldioxidavtryck. Stöd kan ges till investeringar i miljöanpassning av flygplatsinfrastruktur och tillhörande tjänster (till exempel marktjänster, marktrafiktjänster, tjänster som rör luftfartyg på marken) som förhindrar eller minskar utsläpp eller buller.

Stöd kan ges, oavsett transportsätt, till utbyggnad av laddnings- och tankningsinfrastruktur för el, vätgas och kondenserad eller komprimerad naturgas med en hög andel biometan (> 50 %) och införande av fordonsparker som består av utsläppssnåla och utsläppsfria vägtransportfordon, samt plattformar för smart konnektivitet och driftskompatibla tjänster. När fordonsparker förnyas bör fordonen även uppfylla tillämpliga höga säkerhetsstandarder. Fordon som tas i bruk genom efterhandsanpassning måste klara en standard som innebär noll utsläpp från avgasröret. Stöd får ges till användning av utsläppsfria och utsläppssnåla fartyg och flottor som använder hållbara alternativa bränslen (inklusive kondenserad naturgas (LNG)) och luftfartyg som använder hållbara energikällor. Efterhandsanpassning av fartyg kommer att göra det möjligt för sjöfart till havs och på inre vattenvägar att använda hållbara alternativa bränslen eller el. Prioriterade områden för investeringar i samband med detta är i) utbyggnad av allmänt tillgänglig infrastruktur för tankning och laddning som tar hänsyn till principerna för cirkulär ekonomi, ii) tanknings- och laddningsinfrastruktur som ska användas av offentliga myndigheters fordonsparker eller av operatörer som uppfyller allmän trafikplikt enligt ett avtal om allmän trafik, och iii) användning, i allmän trafik och i privata fordonsparker, av lätta och tunga utsläppsfria och utsläppssnåla fordon, utsläppsfria och utsläppssnåla fartyg och flottor som drivs med hållbara alternativa bränslen, eller utsläppssnåla luftfartyg som drivs med hållbara energikällor. Väginfrastrukturen måste vara tillgänglig för allmänheten utan begränsningar och ska göra det möjligt att enkelt göra engångsbetalningar (med till exempel bankkort), så att fordonsanvändare kan ladda eller tanka utan att behöva ingå ett tjänsteavtal med den berörda operatören. Tillgängliga statiska och dynamiska data ska dessutom göras tillgängliga via gemensamma eller nationella åtkomstpunkter. Kraven på tillgång för allmänheten ska inte gälla infrastruktur för laddning eller tankning i depåer som handhas eller drivs av privata aktörer och som servar en avgränsad fordonspark. Stöd kan ges till infrastruktur för utveckling, produktion och leverans av hållbara alternativa bränslen för luftfart, land- och vattenvägstransporter, som bidrar till genomförande av EU:s politik för utfasning av fossila bränslen inom transportsektorn (t.ex. ReFuelEU Aviation, FuelEU Maritime).

Stöd kan ges till andra smarta och hållbara mobilitetsprojekt i stads- och landsbygdsområden som är inriktade på trafiksäkerhet, tillgänglighet, utsläpps- och bullerminskningar, samt utveckling och införande av ny transportteknik och nya transporttjänster, t.ex. tjänster i samband med uppkopplade och autonoma transportsätt eller integrerade biljettsystem.

Stöd från InvestEU-fonden kan ges till åtgärder för att uppgradera, uppnå eller upprätthålla efterlevnad av standarder, inbegripet miljö- och säkerhetsstandarder, och projekt för underhåll eller uppgradering av befintlig transportinfrastruktur, upprustning av befintlig transportinfrastruktur eller säkra parkeringsplatser och parkeringsanläggningar.

6.1.1.3 Miljö och resurser

InvestEU-fonden förväntas mobilisera investeringar i naturkapital och cirkulär ekonomi (74). Förutom miljöanpassning av traditionell infrastruktur innefattar de områden som räknas upp i detta avsnitt till exempel mobilitetsprojekt inriktade på luftföroreningar och buller, natur, energianvändning och olyckor.

Stöd till vatten, inbegripet distribution och rening av dricksvatten, översvämningsskydd, effektiva ledningsnät, reducering av läckage, infrastruktur för insamling och rening av avloppsvatten, kustinfrastruktur och annan vattenrelaterad grön infrastruktur, vilket ska omfatta investeringsprojekt och åtföljande tjänster för att främja genomförandet av unionens miljöpolitik för landbaserade och marina vattenresurser och relaterade ekosystemtjänster som anges i bland annat direktiv 2008/56/EG (75), 2000/60/EG (76) och 2007/60/EG (77), rådets direktiv 98/83/EG (78), 91/271/EEG (79) och 91/676/EEG (80), förordning (EU) 2019/1009 (81) och förordning (EG) nr 1107/2009 (82). Särskild vikt måste läggas vid att i) säkerställa distribution och rening av vatten för alla EU:s medborgare genom att färdigställa och underhålla infrastruktur för dricksvatten och rening av avloppsvatten som uppfyller kriterierna för energieffektivitet och förebyggande av läckage, och ii) säkerställa efterlevnad av vattenramdirektivet (2000/60/EG) och översvämningsdirektivet (2007/60/EG), och även genomföra åtgärderna i förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt och planer för hantering av översvämningsrisker, i synnerhet när det gäller investeringar inriktade på att säkerställa god ekologisk status i floder, renovering eller uppgradering av befintlig vattenkraft för att uppnå ökad effektivitet och minska miljöpåverkan, samt minskningar av diffusa föroreningar från jordbruk, vattenbruk och industriella källor, vatteneffektivitetslösningar, återanvändning av vatten i alla sektorer och naturbaserade lösningar för att minska översvämningsrisker.

Stöd till infrastruktur för avfallshantering, dvs. infrastruktur som är nödvändig för att stödja övergången till en mer cirkulär ekonomi i medlemsstater och som i synnerhet främjar genomförandet av EU:s avfallshierarki, där avfallsförebyggande ligger i topp. Utan att det påverkar uteslutningskriterierna i bilaga V till InvestEU-förordningen bör investeringsprojekt omfatta genomförandet av avfallshanteringsplaner och program för avfallsförebyggande (på grundval av avfallsramdirektivet 2008/98/EG (83) i dess ändrade lydelse), inrättande av och stöd till nätverk för återanvändning och reparation, samt inrättande av funktionella system för separering och insamling av avfall, samt återvinningsanläggningar (även separat insamling av biologiskt hushållsavfall och textilier).

Investeringar i förstärkning och återställande av ekosystem och de tjänster de genererar, vilka måste inriktas på projekt som främjar bevarande, återställande, förvaltning och förbättring av naturkapital för biologisk mångfald och positiva anpassningseffekter, till exempel gröna och blå infrastrukturprojekt. Ekosystembaserade lösningar på utmaningar ska ingå, till exempel i fråga om luft och klimatsystem, hav, land, mark, skogsbruk, jordbruk, vatten och avfall, samt transport och energi. Stöd ska även ges till åtgärder inriktade på att främja mål för strategierna avseende ”biologisk mångfald” (84) och ”från jord till bord” (85) genom att förbättra livsmedelsproduktionens värdekedjor (om dessa inte faller inom ramen för politikområdet ”Små och medelstora företag”). Särskilt gränsöverskridande projekt ska uppmuntras, liksom projekt som främjar ett hållbart kulturarv. Stöd kan även gå till återställande av industriområden (inbegripet förorenade områden) och återställande av sådana områden för hållbar användning.

Stöd till hållbar utveckling av tätorter, landsbygdsområden, kustområden, områden utanför kusterna och bioekonomi över huvud taget – detta bör omfatta infrastrukturprojekt som inte omfattas av andra politikområden och som är inriktade på ett geografiskt område, inbegripet investeringar i naturlösningar och naturbaserade lösningar som syftar till att förebygga eller kontrollera utsläpp av växthusgaser, giftiga förorenande ämnen, buller och andra effekter eller beroenden av naturkapital, och som samtidigt främjar omställningen till en cirkulär ekonomi. Det ska omfatta infrastrukturprojekt som främjar inkluderande och tillgängliga smarta städer och deras nätverk, regioner och sektorer. Det ska även omfatta projekt inriktade på att främja bioekonomi genom investeringar i biobaserade industrier, marina och landbaserade lösningar som ersätter energiintensiva eller fossila råvaror, vattenbruk och blå och grön bioteknik. Stöd kan även röra hav och oceaner genom den blå ekonomin och dess finansieringsprinciper, i synnerhet genom förnybar havsenergi och cirkulär ekonomi.

Stöd som rör klimatförändringsåtgärder, klimatanpassning och begränsning av klimatförändringarna, inbegripet riskreducering med avseende på naturkatastrofer, vilket ska innefatta infrastrukturprojekt som syftar till klimatanpassning och ökar motståndskraften mot nuvarande och framtida klimat. Detta ska bland annat omfatta skydd av låglänta områden och kustområden, och andra åtgärder som rör havsnivåhöjning, förebyggande av översvämningar, förbättrat och hållbart utnyttjande av vattentillgångar och förebyggande av torka, samt anpassning av infrastruktur till extrema temperaturer. Det kan även omfatta innovativ teknik som bidrar till unionens mål för miljö- och klimatresiliens eller social hållbarhet, eller båda, och som uppfyller unionens standarder för miljömässig eller social hållbarhet.

Stöd till projekt och företag som inför system för cirkulär ekonomi, inbegripet hållbart utnyttjande av råvaror i linje med målen i handlingsplanen för den cirkulära ekonomin (86). Detta stöd ska bland annat gå till projekt som integrerar resurseffektivitetsaspekter i produktionen och produktlivscykeln, och alla strategier för att säkerställa att produkters, tillgångars och råvarors värde och livslängd maximeras, samt infrastruktur och tjänster som främjar industriell symbios och delande av tillgångar mellan industrianläggningar inom olika sektorer och i tätorter respektive landsbygdsområden. Detta ska även omfatta tillämpning av cirkulära affärsmodeller som leder till dematerialisering, tjänstefiering och mer intensiv och effektiv användning av produkter och resurser, samt internalisering eller eliminering av negativa externa effekter. Investeringsprojekt bör även omfatta åtgärder som täcker returråvarors hela värdekedja, inbegripet slutna kretslopp, eliminering av etablerade giftiga och problematiska kemikalier och ämnen, från bearbetning av råmaterial till återvinning. Särskild uppmärksamhet ska ägnas sektorer som har den största resursförbrukningen och där potentialen för cirkularitet är hög, till exempel elektroniksektorn och IKT-sektorn (informations- och kommunikationsteknik), batterier och fordon, förpackningar, plast, textilier, bygg- och anläggningssektorn, samt livsmedel, vatten och näringsämnen.

Stöd till insatser som främjar utfasningen av fossila bränslen och en väsentlig minskning av utsläppen från energiintensiva industrier, inbegripet system för slutna kretslopp och användning av innovativ och koldioxidsnål teknik som energilagring, avskiljning, användning och lagring av koldioxid, samt insatser som främjar utfasningen av fossila bränslen inom energiproduktionen och distributionskedjan genom att fasa ut användningen av kol och olja och gradvis ersätta naturgas med koldioxidsnåla gaser. Det ska även främja system för slutna kretslopp inom energiintensiv bearbetning av material som stål, aluminium, plast och cement för att eliminera orenheter som resulterar i värdeförluster i återvunna material.

6.1.1.4 Utveckling av hållbar och säker infrastruktur för digital konnektivitet

Stöd till utveckling av hållbar och säker infrastruktur för digital konnektivitet måste inriktas på projekt som stöder många olika IKT-relaterade produkter och tjänster. Stödet kan till exempel gå till projekt för universell (dvs. även i landsbygdsområden och yttre randområden) utrullning av infrastruktur, utbyggnad av digitala nät med mycket hög kapacitet, däribland utbyggnad av trådbundna och trådlösa anslutningssystem för fiber och 5G, samt investeringar som behövs för att uppnå unionens mål när det gäller strategisk digital konnektivitet, såsom dessa definieras i meddelandet om konnektivitet för en konkurrenskraftig digital inre marknad (87).

Det ska även inriktas på projekt för att öka kapaciteten och resiliensen i unionens nät (till exempel kvantteknikskyddade kommunikationsnät, interregional och internationell konnektivitet, inklusive landbaserade kablar och kablar under vatten, satellitsystem, datacentraler och nät för allmänhetens säkerhet och katastrofinsatser) och på projekt för att stödja digital omställning av grundläggande offentliga tjänster.

Det ska även fokusera på utrullningen av hållbar infrastruktur i form av sammankopplade moln med hög kapacitet inom EU (till exempel utbyggnad av programvarudefinierad infrastruktur för optimerad lastbalansering mellan olika moln och sammankoppling av moln genom nät för grön konnektivitet) samt främja europeiska datacentraler med energieffektivitet i toppklass för både stora och små företag genom att de efterhandsanpassas med till exempel nya kylsystem och energisparlösningar.

Andra lämpliga investeringsmål ska vara infrastruktur för digital konnektivitet, till exempel sådan som är inriktad på att optimera transport- och energiinfrastruktur, optimera energianvändningen i byggnader, minska avfall och föroreningar och optimera användningen av naturresurser genom digitala lösningar.

Det bör alltså inriktas på projekt som syftar till att minska eller undvika utsläpp av växthusgaser och att bygga ut infrastruktur som är avsedd att vara hållbar, reparerbar, uppgraderbar och återvinningsbar i överensstämmelse med den europeiska gröna given.

6.1.1.5 Utveckling av hållbar rymdinfrastruktur

Stöd till hållbar utveckling och modernisering av ny och befintlig (rymd- och jordbaserad) infrastruktur. Detta kommer att göra det möjligt att miljöanpassa rymdindustrin när det gäller bärraketer och rymdfarkoster (till exempel satelliter) och tillhörande marksegment. Häri ingår anläggningar för tillverkning, montering, testning, drift, underhåll och uppskjutning, i syfte att utveckla mer miljövänliga rymdfarkoster, uppskjutningssystem och tillhörande anläggningar. En renare användning av rymden genom att rymdfarkoster tas ned från sin omloppsbana och ur drift ingår också.

Stöd till unionens rymdprogramkomponenter och relaterade tjänster, samt stöd till målen för ”rymdstrategin för Europa” (88) för att maximera nyttan för unionens samhälle och ekonomi. Detta kommer att göra det möjligt att utveckla särskilda tjänster och tillämpningar som tillgodoser nuvarande och framtida användarbehov, bland annat inom prioriterade områden som klimatförändringar, hållbar utveckling, konnektivitet och säkerhet.

6.1.1.6 Utveckling av infrastruktur för hållbar turism

Stöd till utvecklingen av infrastruktur och tjänster för hållbar turism ska bidra till att öka sektorns långsiktiga konkurrenskraft genom projekt som främjar omställningen till hållbar, innovativ och digital turism.

6.1.1.7 Havsbaserad utveckling för utfasning av fossila bränslen

Stödet på dessa områden ska bidra till havsbaserad elproduktion för att tillgodose den framtida efterfrågan på energi. Det ska även minska den stora efterfrågan på EU:s landresurser genom att förbättra produktiviteten hos akvatiska och marina resurser, till exempel produktion och användning av alger och andra nya källor till protein som har potential att minska trycket på jordbruksmark.

Stödet ska inriktas på

a) utbyggnad av flytande vindkraftparker,

b) ombyggnad av hamnar från trafikknutpunkter till serviceställen för havsbaserad industri,

c) utläggning av kabel för ett havbaserat nät med särskilt fokus på växelströmsanslutningar från turbiner till hubbar som därefter använder likströmssammanlänkningar till land,

d) anordningar för våg- och tidvattenkraft och

e) havsbaserat vattenbruk.

6.1.1.8 Strategiska investeringar i kritisk infrastruktur

Strategiska investeringar inom politikområdet ”Hållbar infrastruktur” kan vara inriktade på projekt som bidrar till att kritiska delar av infrastrukturen, fysiska eller virtuella, är stabila, driftsäkra och resilienta, eller till försörjningskedjor till kritisk infrastruktur, eller direkt till kritiska delar av infrastrukturen, i synnerhet mot bakgrund av unionens gröna och digitala omställning.

Insatser som ges stöd kan även vara inriktade på företag – däribland små och medelstora företag – som producerar varor och tjänster som är viktiga för drift och underhåll av kritisk infrastruktur som omfattas av någon de prioriteringar som anges i detta avsnitt.

Investeringar i kritisk infrastruktur kan fokusera på insatser som definieras som ”europeisk kritisk infrastruktur” enligt rådets direktiv 2008/114/EG (89) och som valts ut av medlemsstaterna i enlighet med artikel 3 i detta direktiv. Stöd kan inriktas på försörjningskedjor för ren energi, närmare bestämt kapaciteten att tillverka utrustning för förnybar energiteknik (till exempel för solceller, vindkraft, vattenkraft, förnybar vätgas etc.).

Stöd kan även ges till insatser inriktade på försörjningskedjorna för europeisk luftfart, järnvägstransport, vägtransport, transport på inre vattenvägar och sjöfart, bland annat investeringar i integrering av transportsätt och produktionskapacitet.

När det gäller digital infrastruktur är strategiska investeringar sådana som har stark anknytning till målen om ett resilient och säkert tillhandahållande av digitala kommunikationstjänster, inbegripet kritiska delar av nät med mycket hög kapacitet och 5G-nät, kvantkommunikation, sakernas internet, medier, plattformar för onlinetjänster, säkra molntjänster och säker databehandling och datalagring, och de underliggande värdekedjorna bakom denna infrastruktur och dessa tjänster. Med tanke på de olika arkitekturerna och tekniska lösningar som ständigt är under utveckling, bland annat lösningar som är relevanta för cybersäkerhet (90), är det nödvändigt att granska de framväxande behoven i samband med den digitala omställningen och relevanta aspekter vad gäller omställningens säkerhet, tekniska autonomi och resiliens i samband med överföring, användning och lagring av data. Stöd till projekt som rör digital infrastruktur för val och känsliga anläggningar ska ha som huvudmål att s