Kommissionens beslut

av den 17 juli 2002

om det statliga stöd som Italien planerar att genomföra till förmån för Ilva SpA

[delgivet med nr K(2002) 2595]

(Endast den italienska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2003/107/EKSG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen, särskilt artikel 4 c i detta,

med beaktande av kommissionens beslut nr 2496/96/EKSG av den 18 december 1996 om gemenskapsregler för statligt stöd till stålindustrin(1), särskilt artikel 6.5 i detta,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig(2), och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

I. FÖRFARANDE

(1) Genom en skrivelse, daterad den 20 december 2001 och registrerad den 21 december 2001, anmälde Italien till kommissionen sin avsikt att bevilja stöd till Ilva SpA för företagets investeringar i anläggningen i Taranto.

(2) Genom en skrivelse av 18 februari 2002 underrättade kommissionen Italien om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 6.5 i kommissionens beslut nr 2496/96/EKSG (nedan kallat "gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin") avseende detta stöd.

(3) Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(3). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på stödet i fråga.

(4) Med tanke på att den 22 juli är sista dagen för utbetalning av stödet enligt gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin underrättade de italienska myndigheterna kommissionen genom en skrivelse av den 12 april 2002, registrerad den 17 april 2002, om att Ilva SpA hade beslutat att avstå från den andra och tredje delbetalningen. Dessutom har Italien underrättat kommissionen om att företaget hade beslutat att inte genomföra fem av de tretton projekt som ingick i den ursprungliga anmälan och att följaktligen inget stöd skulle ha beviljats med avseende på dessa projekt. Detta gäller de projekt som beskrivs under punkterna 8, 9, 13, 14 och 16 i beslutet om att inleda förfarandet. I samma skrivelse har de italienska myndigheterna översänt ytterligare upplysningar om de kvarvarande projekten.

(5) Genom en skrivelse av den 18 april översände UK Steel Association sina synpunkter på stödet. Kommissionen har översänt dessa synpunkter till de italienska myndigheterna som har givits tillfälle att bemöta dem. De italienska myndigheternas kommentarer mottogs genom en skrivelse av den 22 maj 2002.

II. DETALJERAD BESKRIVNING AV STÖDET

(6) Ilva SpA är en stålproducent inom Riva-koncernen.

(7) Stödet har beviljats av Industri och handelsministeriet på grundval av lag 488/92 om stöd till mindre gynnade områden ("omvandling till lag av lagdekret nr 415 av den 22 oktober 1992 om ändring av lag nr 64 av den 1 mars 1986 om förvaltning av den extrainsatta åtgärden för Syditalien och bestämmelser om åtgärder för att stärka produktionen"). Stödet beviljades den 9 april 2001 under förutsättning att Europeiska kommissionen skulle godkänna detta.

(8) Till följd av att anmälan delvis har dragits tillbaka (se skäl 4) uppgår de stödberättigande kostnaderna enligt de italienska myndigheterna till 20225000 euro. Det stöd som har beviljats i enlighet med lag 488/92 beräknas inte på grundval av en fast procentsats av de stödberättigande kostnaderna, utan på grundval av en procentsats som uttrycks i nettobidragsekvivalent med hänsyn till de maximigränser som godkänts av kommissionen för sådant stöd, företagets storlek och produktionsanläggningens läge. I det aktuella ärendet med Ilva SpA uppgår den av Italien godkända procentsatsen till 12,25 % nettobidragsekvivalent vilket motsvarar 3034000 euro som skall betalas ut i tre omgångar. Till följd av att bolaget har beslutat att avstå från de två sista utbetalningarna, kommer bara en utbetalning att anslås. Det verkliga stödet kommer således att uppgå till 980000 euro och avse följande projekt.

(9) Bearbetning av biprodukter från koksverket: renovering av de tre befintliga produktionslinjerna för absorbering av ammoniak och avkylning av gas från koksugnarna. Dessa produktionslinjer renoverades fullständigt 1991 och vid tidpunkten för investeringen uppskattades deras livslängd till mer än 15 år. De totala kostnaderna för nödvändig utrustning uppgår till 3100000 euro. Därav beaktas 800000 euro som kostnader för underhåll och de stödberättigande kostnaderna uppgår således till 2300000 euro.

(10) Ersättning av det befintliga dammfiltreringssystemet som använder cykloner eller elektrostatisk filtrering med ett nytt system som använder textilfilter. Den maximala utsläppsnivån är enligt de obligatoriska normerna 100 mg/Nmc. Tack vare det nya systemet kommer dammkoncentrationen i röken att sjunka från 50 till 30 mg/Nmc, dvs. en minskning med 40 %. Det befintliga systemet installerades i början av 1970-talet och den resterande livslängden uppgår till 15 år vid tidpunkten för investeringen. De stödberättigande kostnaderna för nödvändig utrustning uppgår till 1292000 euro.

(11) Installation av ett kontrollsystem för utsläpp från koksugnarna och sintringsanläggningen, vilket är ett krav från de regionala myndigheterna. Kostnaden för utrustningen uppgår till 1033000 euro.

(12) Installation av ett transportband för transport av mineral till homogeniseringsanläggningen. Detta system skall ersätta det aktuella systemet som baseras på lastbilstransporter och göra det möjligt att eliminera utsläppen av damm. De totala kostnaderna för projektet uppgår till 4700000 euro. Enligt de italienska myndigheterna kommer denna investering att leda till en kostnadsbesparing på cirka 312000 euro per år. De italienska myndigheterna har dragit av 2500000 euro i kostnadsbesparingar under en tioårsperiod. De stödberättigande kostnaderna uppgår enligt de italienska myndigheterna således till 2200000 euro.

(13) Installation av ett nytt tilläggssystem för återvinning av saltsyra (Ruthner-anläggning). Detta system (slutet kretslopp) skall komplettera det befintliga systemet från 1978 och som vid tidpunkten för investeringen har en återstående livslängd på 10 år. Enligt de obligatoriska normerna är den maximala utsläppsnivån 60 mg/Nmc. Nivån på saltsyrakoncentrationen i röken kommer att sjunka från 55 mg/Nmc till 22 mg/Nmc. Dessutom rör det sig om ett slutet kretslopp och föroreningarna i vattnet kommer inte längre att släppas ut i avloppsvattnet. Kostnaden för utrustningen uppgår till 1550000 euro.

(14) Modernisering av stoftavskiljningsanläggningen för sekundärutsläpp i masugn nr 1. Det befintliga systemet installerades 1988 och den resterande livslängden uppgår till 12 år vid tidpunkten för investeringen. Enligt de obligatoriska normerna är den maximala utsläppsnivån 100 mg/Nmc. Dammkoncentrationen kommer att minska från 50 mg/Nmc till 30 mg/Nmc. Kostnaderna för utrustningen uppgår till 1550000 euro, från vilka 500000 euro har dragits av för kostnader som inte har något direkt samband med miljöskydd. De stödberättigande kostnaderna uppgår således till 1050000 euro.

(15) Utvidgning till 300000 m2 av en deponi för särskilt avfall. Avfallet transporteras för närvarande till särskilda deponier utanför företagets område. Dessa investeringar skulle eliminera riskerna i samband med avfallstransporterna. Till följd av dessa investeringar kommer kostnaderna för transport och avfallsdeponering enligt de italienska myndigheterna att minska från 70 euro per ton och år till 15 euro per ton och år. Utvidgningens kapacitet uppgår till 60000 ton per år. Investeringen uppgår till 1290000 euro.

(16) Utbyte av de 350 transformatorer som för närvarande används (isolering med PCB) med nya transformatorer (isolering med luft och mineralolja). Enligt gällande nationell lag skall PCB-transformatorer vara avvecklade 2010. Transformatorerna installerades under 60- och 70-talen och har en återstående livslängd på mer än 20 år. Investeringen leder inte till några ytterligare kostnadsbesparingar. Investeringskostnaderna uppgår till 9510000 euro.

III. SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

(17) UK Steel Association har uttryckt tvivel om huruvida investeringarna under skälen 11, 13 och 15 görs av miljöskäl. När det gäller investeringarna under skälen 10 och 16 har UK Steel Asscociation begärt att kommissionen skall försäkra sig om att dessa investeringar inte genomförs bara därför att de befintliga anläggningarna har uppnått sin normala tekniska livslängd. Vad gäller investeringarna under skälen 9, 12, 14 och 16 hävdar UK Steel Association att dessa kan leda till kostnadsbesparingar som borde dras av från de stödberättigande kostnaderna.

IV. KOMMENTARER FRÅN ITALIEN

(18) Eftersom kommissionens tvivel huvudsakligen berodde på bristande upplysningar i anmälan, har de italienska myndigheterna begränsat sig till att tillhandahålla de upplysningar som efterfrågades.

V. BEDÖMNING AV STÖDET

(19) Ilva SpA tillverkar stålprodukter som omfattas av listan i bilaga I till EKSG-fördraget. Det rör sig således om ett företag enligt artikel 80 i detta fördrag som omfattas av gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin.

(20) Enligt artikel 3 i gemenskapsreglerna kan stålföretag ta emot stöd för miljöinvesteringar. Villkoren för att sådant stöd skall anses förenligt med den gemensamma marknaden fastställs i bilagan till gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin och i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön(4) (nedan kallade "1994 års miljöriktlinjer").

(21) Enligt 1994 års miljöriktlinjer omfattar inte riktlinjerna stöd som skenbart är avsett för miljöskyddsåtgärder, men som i själva verket är avsett för allmänna investeringar. De stödberättigande kostnaderna skall strikt begränsas till de ytterligare investeringskostnader som är nödvändiga för att uppfylla miljömålen(5). I riktlinjerna fastställs dessutom att stöd till företag för att anpassa befintliga anläggningar som är äldre än två år till nya obligatoriska normer kan godkännas upp till en maximal stödnivå på 15 % av de stödberättigande kostnaderna brutto (punkt A, första stycket) och stöd till investeringar som gör det möjligt för företaget att uppnå betydligt högre miljöskydd än de gällande normerna eller som genomförs utan att det finns några fastställda normer kan godkännas upp till en maximal nivå på 30 % av de stödberättigande kostnaderna brutto (punkt B, första stycket).

(22) Enligt bilagan till gemenskapsreglerna för stöd till stålindustrin skall kommissionen analysera den ekonomiska och miljömässiga bakgrunden till ett beslut att välja att ersätta befintliga anläggningar eller befintlig utrustning. I princip kommer inte ett beslut om att göra nyinvesteringar som i alla händelser skulle ha varit nödvändiga av ekonomiska skäl eller på grund av den befintliga anläggningens eller utrustningens ålder (resterande livslängd mindre än 25 %) att anses vara stödberättigade. Dessutom skall eventuella fördelar i form av lägre produktionskostnader dras av.

(23) När det gäller ersättningsinvesteringarna under skälen 10, 13, 14 och 16, anser kommissionen att det rör sig om miljöinvesteringar, särskilt mot bakgrund av att de inte påverkar produktionsanläggningarna och att utrustningens resterande livslängd är längre än 25 %.

(24) Vad gäller de investeringar som rör bearbetning av biprodukter från koksverket (se skäl 9) anser kommissionen med hänsyn till att gaserna återförs i nätet och återanvänds av företaget att detta kan vara huvudsyftet med investeringarna. De italienska myndigheterna hävdar att investeringen inte leder till kostnadsbesparingar. Detta strider dock emot deras försäkran (som dock inte bevisats) att utsläppen kommer att minska både kvantitativt och kvalitativt med 20 %. Kommissionen kan dock inte dra någon slutsats att investeringarna leder till en avgörande förbättring av miljöskyddet, enligt vad som krävs i 1994 års miljöriktlinjer. Dessutom har inga kostnadsbesparingar dragits ifrån de stödberättigande kostnaderna. Under dessa omständigheter har kommissionens betänkligheter om huruvida investeringen är berättigad till miljöstöd inte minskat.

(25) När det gäller den investering som innebär installation av ett system med transportband (se skäl 12) anser kommissionen med tanke på de allmänna kostnadsbesparingarna och investeringens begränsade betydelse för miljöskyddet att investeringen görs av ekonomiska skäl och således inte är berättigad till stöd. Även om de allmänna kostnadsbesparingarna dras ifrån investeringen kommer man fram till samma slutsats, dvs. att investeringen inte är berättigad till stöd.

(26) Vad gäller den investering som innebär utvidgning av en deponi för särskilt avfall (se skäl 15) noterar kommissionen att den inte leder till att föroreningarna minskar, utan snarare till minskade kostnader för avfallsbearbetning. Kostnadsminskningarna uppväger redan mer än väl investeringen. Mot denna bakgrund anser kommissionen att investeringen i huvudsak görs av ekonomiska skäl och inte är berättigad till stöd. Även om de allmänna kostnadsbesparingarna dras ifrån investeringen kommer man fram till samma slutsats, dvs. att investeringen inte är berättigad till stöd.

(27) Vad gäller den investering som består i installation av ett kontrollsystem för utsläppen från koksugnarna och sintringsanläggningen (se skäl 11) noterar kommissionen att även om investeringen är avsedd att uppfylla de lokala myndigheternas krav, är anläggningen inte avsedd att minska eller eliminera miljöföroreningar och störningar, och inte heller att anpassa produktionsmetoderna (vilket krävs i punkt 3.2.1 i 1994 års miljöriktlinjer), utan helt enkelt att mäta de verkliga föroreningsnivåerna. Mot bakgrund av detta är investeringen inte berättigad till stöd för miljöskydd.

(28) När det gäller den investering som innebär utbyte av transformatorer (se skäl 16) noterar kommissionen att den nya utrustningen skall uppfylla den nya lagstiftningen och minska eller eliminera föroreningar. Enligt punkt 3.2.A i 1994 års miljöriktlinjer uppgår det maximala stödet för denna investering till 15 % av de stödberättigande kostnaderna brutto, dvs. 1426500 euro.

(29) När det gäller investeringarna under skälen 10, 13 och 14 framhåller kommissionen att dessa leder till att avsevärt högre miljöskyddsnivåer uppnås och att de allmänna kostnadsbesparingarna har dragits av från investeringarna. Enligt punkt 3.2.B i 1994 års miljöriktlinjer uppgår det maximala stödet för dessa investeringar till 30 % av de stödberättigande kostnaderna brutto, dvs. 1167600 euro.

(30) Följande tabell visar en sammanfattning av de stödberättigande kostnaderna och det maximala stöd som kan beviljas på grundval av 1994 års miljöriktlinjer:

>Plats för tabell>

(31) Eftersom stödet bara består av den första utbetalningen av de beviljade beloppet, dvs. 980000 euro (se skäl 8) överensstämmer stödnivån med gemenskapsreglerna för statligt stöd till stålindustrin.

VI. SLUTSATS

(32) Mot bakgrund av ovanstående är det statliga stöd på 980000 euro som Italien avser bevilja till Ilva SpA enligt lag 488/92 i samband med de projekt som nämns i skäl 30 förenligt med den gemensamma marknaden. När det gäller det återstående anmälda stödet kommer det förfarande som inleddes den 18 februari 2002 att avslutas med tanke på att anmälan har dragits tillbaka (se skäl 4).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det statliga stöd som Italien planerar att genomföra till förmån för Ilva SpA enligt lag 488/92 för projekt vid anläggningen i Taranto, till ett belopp av 980000 euro, är förenligt med den gemensamma marknaden.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.

Utfärdat i Bryssel den 17 juli 2002.

På kommissionens vägnar

Mario Monti

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 338, 28.12.1996, s. 42.

(2) EGT C 71, 20.3.2002, s. 6.

(3) Se fotnot 2.

(4) EGT C 72, 10.3.1994, s. 3.

(5) Se punkt 3.2.1 i riktlinjerna.