BILAGA IV

Krav gällande elsäkerhet

1. Krav för typgodkännande av en fordonstyp med avseende på elsäkerhet

1.1 Fordon som drivs med en eller flera elmotorer, inbegripet rena elfordon och hybridelfordon, ska uppfylla kraven i denna bilaga.

2. Allmänna krav som rör skydd mot elstötar och elsäkerhet gällande högspänningskretsar under förhållanden då dessa inte är anslutna till någon extern energikälla med högspänning

2.1 Skyddet mot direkt kontakt med spänningsförande delar ska uppfylla kraven nedan. Skydden (fast isolator, barriär, inneslutning osv.) får inte kunna öppnas, tas isär eller avlägsnas utan användning av verktyg.

Skyddet mot åtkomst av spänningsförande delar ska provas i enlighet med bestämmelserna i tillägg 3 – Skydd mot direkt kontakt med spänningsförande delar.

2.1.1 För skydd av spänningsförande delar inuti det inneslutna förar- och passagerarutrymmet samt bagageutrymmet ska skyddsklass IPXXD uppfyllas.

2.1.2 För skydd av spänningsförande delar i andra utrymmen än det inneslutna förar- och passagerarutrymmet eller bagageutrymmet ska skyddsklass IPXXB uppfyllas.

2.1.3 För skydd av spänningsförande delar i fordon som saknar ett inneslutet förar- och passagerarutrymme ska skyddsklass IPXXD uppfyllas av hela fordonet.

2.1.4 Anslutningsdon (inklusive fordonets intag) anses uppfylla kraven om

— de uppfyller skyddsklass IPXXB även när de tagits isär utan användning av verktyg,

— de är belägna under fordonsgolvet och försedda med en låsmekanism (t.ex. skruvlås, bajonettlås),

— de är försedda med en låsmekanism och andra komponenter först måste avlägsnas med hjälp av verktyg för att anslutningsdonen ska kunna tas isär, eller

— de spänningsförande delarnas spänning blir ≤ 60 V likspänning eller ≤ 30 V växelspänning (rms) inom 1 sekund efter det att anslutningsdonen har tagits isär.

2.1.5 Om ett frånkopplingsdon kan öppnas, tas isär eller avlägsnas utan hjälp av verktyg, ska skyddsklass IPXXB gälla under samtliga dessa förutsättningar.

2.1.6 Särskilda märkningskrav

2.1.6.1 Om ett uppladdningsbart elenergilagringssystem har hög spänningskapacitet, ska symbolen i figur 4-1 anbringas på eller nära det uppladdningsbara elenergilagringssystemet. Symbolens bakgrund ska vara gul, och bården och pilen ska vara svarta.

Figur 4-1

Märkning av högspänningsutrustning

2.1.6.2 Symbolen ska dessutom anbringas på alla inneslutningar och barriärer som, om de avlägsnas, blottar spänningsförande delar av högspänningskretsar. Denna bestämmelse är valfri för anslutningsdon för högspänningskretsar och ska inte tillämpas i följande fall: — Om barriärer eller inneslutningar inte kan fysiskt nås, öppnas eller avlägsnas, om inte andra fordonskomponenter avlägsnas med användning av verktyg. — Om barriärer eller inneslutningar är belägna under fordonets golv.

2.1.6.3 Kablar för högspänningskretsar som inte är helt och hållet belägna inuti inneslutningar ska identifieras med ett ytterhölje med brandgul kulör.

2.2 Skyddet mot indirekt kontakt med spänningsförande delar ska uppfylla kraven nedan.

2.2.1 När det gäller skydd mot elstötar som kan uppstå på grund av indirekt kontakt, ska exponerade ledande delar, såsom barriär och inneslutning, vara säkert galvaniskt anslutna till det elektriska chassit, med exempelvis eltråd, jordkabel, svetsförband eller bultförband så att ingen farlig elektrisk potential kan förekomma.

2.2.2 Motståndet mellan alla exponerade ledande delar och det elektriska chassit ska vara mindre än 0,1 Ω så snart som strömmen är 0,2 A eller mer. Detta krav anses vara uppfyllt om den galvaniska anslutningen sker genom svetsning.

2.2.3 För fordon som är avsedda att anslutas till en jordad extern elektrisk energikälla genom den ledande anslutningen ska en anordning som möjliggör galvanisk anslutning av det elektriska chassit till extern jord tillhandahållas.

Anordningen ska möjliggöra anslutning till extern jord innan den yttre spänningen påförs fordonet och bevara denna anslutning till efter det att den yttre spänningen avlägsnats från fordonet.

Efterlevnad av dessa krav kan visas antingen genom att man använder det anslutningsdon som fordonstillverkaren anger eller genom annan analys.

2.2.3.1 En galvanisk anslutning av det elektriska chassit till extern jord behöver inte tillhandahållas i följande fall: — Fordonet kan endast använda en särskild laddare som är skyddad när ett separat isoleringsfel uppstår. — Fordonets hela metallkaross är skyddad när ett separat isoleringsfel uppstår. — Fordonet kan inte laddas utan att framdrivningsbatteripaketet helt avlägsnas från fordonet.

2.3 Isoleringsmotstånd ska uppfylla nedanstående krav.

2.3.1 Elektrisk framdrivning bestående av separata likspännings- eller växelspänningskretsar:

Om växelspännings- och likspänningskretsar är galvaniskt isolerade från varandra, ska isoleringsmotståndet mellan samtliga högspänningskretsar och det elektriska chassit minst uppgå till 100 Ω/V arbetsspänning för likspänningskretsar, och minst 500 Ω/V arbetsspänning för växelspänningskretsar.

Mätningen ska utföras enligt tillägg 1, ”Metod för mätning av isoleringsmotstånd”.

2.3.2 Elektrisk framdrivning bestående av kombinerade likspännings- och växelspänningskretsar:

Om växelspännings- och likspänningskretsar med högspänning är galvaniskt anslutna ska isoleringsmotståndet mellan samtliga högspänningskretsar och det elektriska chassit uppgå till minst 500 Ω/V arbetsspänning.

Om alla växelspänningskretsar med högspänning är skyddade på ett av de två följande sätten ska dock isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit uppgå till minst 100 Ω/V arbetsspänning:

— Dubbla eller fler lager av fasta isolatorer, barriärer eller inneslutningar som oberoende av varandra uppfyller kraven i punkterna 2.1–2.1.6.3, t.ex. kabelnät.

— Mekaniskt tåliga skydd som har tillräcklig hållfasthet under fordonets livslängd, såsom motorhöljen, höljen för elektroniska omvandlare eller anslutningsdon.

Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit får visas med beräkningar eller mätningar eller en kombination därav.

Mätningen ska utföras enligt tillägg 1, ”Metod för mätning av isoleringsmotstånd”.

2.3.3 Fordon med bränsleceller:

Om minimikravet på isoleringsmotstånd inte kan upprätthållas över en längre tid, ska skyddet erhållas på något av följande sätt:

— Dubbla eller fler lager av fasta isolatorer, barriärer eller inneslutningar som oberoende av varandra uppfyller kraven i punkterna 2.1–2.1.6.3.

— Ett ombordsystem för övervakning av isoleringsmotstånd med en varning till föraren om isoleringsmotståndet sjunker under det obligatoriska minimivärdet. Isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen för anslutningssystemet för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet och det elektriska chassit behöver inte övervakas, om den kretsen bara är spänningsförande under laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet.

Den korrekta funktionen hos ombordsystemet för övervakning av isoleringsmotstånd ska provas enligt beskrivningen i tillägg 2 – ”Metod för bekräftelse av funktion hos ett ombordsystem för övervakning av isoleringsmotstånd”.

2.3.4 Krav på isoleringsmotstånd för anslutningssystemet för laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet.

För det fordonsintag eller den laddningskabel, när denna är permanent ansluten till fordonet, som är avsett/avsedd att elektriskt anslutas till en extern, jordad energikälla med växelspänning och för den krets som är galvaniskt ansluten till detta fordonsintag/denna laddningskabel under laddning av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet, ska isoleringsmotståndet mellan högspänningskretsen och det elektriska chassit vara minst 1,0 ΜΩ när laddningsanslutningen kopplas loss. Under mätningen får drivbatteriet kopplas från.

3. Krav gällande det uppladdningsbara elenergilagringssystemet

3.1 Skydd mot för hög ström

Det uppladdningsbara elenergilagringssystemet får inte överhettas på grund av för hög ström. Skulle det kunna komma att överhettas på grund av för hög ström, ska det förses med ett eller flera skydd, såsom säkringar, kretsbrytare och/eller svetskontaktorer.

I tillämpliga fall ska fordonstillverkaren tillhandahålla relevanta uppgifter och analys som visar att överhettning på grund av för hög ström kan förebyggas utan skydd.

3.2 Förhindrande av gasansamling

Utrymmen för framdrivningsbatterier av öppen typ som kan avge vätgas ska vara försedda med en ventilationsfläkt eller en ventilationsledning eller annan lämplig anordning som hindrar att vätgas ansamlas. Fordon med stomme av öppen typ som inte möjliggör ansamling av vätgas på sådana ställen behöver inte ha någon ventilationsfläkt eller ventilationsledning.

3.3 Skydd mot elektrolytspill

Elektrolyt får inte spillas ut från fordonet när det tippas i någon riktning, när det lutas mot marken åt vänster eller höger eller ens när det uppladdningsbara elenergilagringssystemet vänds upp och ned.

Om elektrolyt spills ut från det uppladdningsbara elenergilagringssystemet eller dess komponenter av andra skäl, får detta inte kunna nå föraren eller någon person i eller omkring fordonet vid normal användning, i parkerat tillstånd (dvs. även när fordonet står parkerat i en sluttning) eller någon annan normal funktion.

3.4 Oförutsedd eller oavsiktlig lösgöring

Det uppladdningsbara elenergilagringssystemet och dess delar ska monteras i fordonet på ett sådant sätt att det utesluter möjligheten att det uppladdningsbara elenergilagringssystemet oavsiktligt lösgörs eller skjuts ut.

Det uppladdningsbara elenergilagringssystemet och dess delar får inte skjutas ut när fordonet tippas i någon riktning, när det lutas mot marken åt vänster eller höger eller ens när det uppladdningsbara elenergilagringssystemet vänds upp och ned.

4. Säkerhetskrav under drift

4.1 Påslagning och avstängning av framdrivningssystemet

4.1.1 Vid start, inbegripet systemets påslagning, ska föraren utföra minst två medvetna och särskiljande handlingar för att välja möjligt aktivt körläge.

4.1.2 Åtminstone en övergående indikation ska ges till föraren när fordonet är i möjligt aktivt körläge. Detta gäller dock inte under förhållanden då en förbränningsmotor direkt eller indirekt förser fordonet med framdrivning.

4.1.3 Föraren ska när han eller hon lämnar fordonet informeras av en signal (t.ex. optisk signal eller ljudsignal) om fordonet fortfarande befinner sig i möjligt aktivt körläge.

4.1.4 Om det uppladdningsbara elenergilagringssystemet ombord kan laddas externt av föraren, ska fordonet inte kunna flyttas med sin egen framdrivning så länge som den externa elektriska energikällans anslutningsdon är fysiskt anslutet till fordonets intag. Efterlevnad av detta krav ska visas med hjälp av det anslutningsdon som fordonstillverkaren anger.

För permanent anslutna laddningskablar ska ovanstående krav anses vara uppfyllt när användning av laddningskabeln uppenbart förhindrar att fordonet används (t.ex. att kabeln alltid dras över förarens manöverorgan, förarens sadel, förarsätet, styret eller ratten eller när sätet som täcker kabelns förvaringsutrymme behöver hållas i öppet läge).

4.1.5 Om ett fordon är utrustat med en körriktningskontrollenhet (dvs. en anordning för backning), ska denna enhets status indikeras för föraren.

4.1.6 Det är tillåtet att endast kräva en enda handling för att avaktivera möjligt aktivt körläge eller avsluta avstängningsförfarandet.

4.2 Körning med reducerad effekt

4.2.1 Indikering av reducerad effekt

Om det elektriska framdrivningssystemet är utrustat med en metod för att automatiskt reducera fordonets framdrivningseffekt (t.ex. driftläge vid felfunktion i framdrivningen), ska betydande reduktioner indikeras för föraren.

4.2.2 Indikering av låg energinivå i det uppladdningsbara elenergilagringssystemet

Om laddningsnivån för det uppladdningsbara elenergilagringssystemet har en betydande inverkan på fordonets körprestanda (dvs. acceleration och körförmåga, något som ska utvärderas av den tekniska tjänsten tillsammans med fordonstillverkaren), ska en låg energinivå indikeras för föraren genom en tydlig anordning (dvs. en visuell signal eller ljudsignal). Den indikering som används med avseende på punkt 4.2.1 får inte användas för detta syfte.

4.3 Backning

Det ska inte vara möjligt att aktivera fordonets backkontrollfunktion när fordonets körriktning är framåt.

4.4 Bestämning av vätgasutsläpp

4.4.1 Denna kontroll ska utföras på alla fordonstyper som är försedda med framdrivningsbatterier av öppen typ och samtliga krav ska vara uppfyllda.

4.4.2 Fordon ska vara utrustade med ombordladdare. Provningarna ska utföras enligt den metod som beskrivs i bilaga 7 till Uneces föreskrifter nr 100 (1). Provtagningen på och analysen av vätgas ska vara de som föreskrivs. Andra analysmetoder får emellertid användas om det kan visas att de ger likvärdiga resultat.

4.4.3 Vid ett normalt laddningsförfarande under de förhållanden som anges i bilaga 7 till Uneces föreskrifter nr 100 ska vätgasutsläppen vara < 125 g uppmätt under 5 timmar eller understiga (25 × t2) (g) under t2 (tim).

4.4.4 Vid en laddning som utförs av en ombordladdare som uppvisar ett fel (villkoren anges i bilaga 7 till Uneces föreskrifter nr 100) ska vätgasutsläppen ligga under 42 g. Ombordladdaren ska dessutom begränsa detta eventuella fel till 30 minuter.

4.4.5 Alla åtgärder som är förknippade med laddningen av det uppladdningsbara elenergilagringssystemet ska kontrolleras automatiskt, inkl. laddningens upphörande.

4.4.6 Det får inte vara möjligt att manuellt förbigå laddningsfaserna.

4.4.7 Normala åtgärder för koppling till eller från nätet eller strömavbrott får inte påverka laddningsfasernas kontrollsystem.

4.4.8 Laddningsfel som kan leda till en bristande funktion hos ombordladdaren under en senare laddning ska permanent signaleras till föraren eller också ska det klart indikeras för föraren att laddning ska inledas.

4.4.9 I fordonsägarens instruktionsbok ska det finnas detaljerade laddningsanvisningar samt en försäkran om överensstämmelse av kraven enligt punkterna 4.4.1–4.4.8.

4.4.10 Det är tillåtet att tillämpa provningsresultat som har erhållits från andra fordonstyper som är gemensamma för dem inom samma familj, i enlighet med bestämmelserna i tillägg 2 i bilaga 7 till föreskrifter nr 100.

(1) EUT L 57, 2.3.2011, s. 54.