Rådets beslut

av den 19 mars 2001

om ändring av artikel 1 i beslut 1999/80/EG om att bemyndiga italienska regeringen att tillämpa en särskild åtgärd som avviker från artiklarna 2 och 10 i sjätte direktivet 77/388/EEG om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter

(2001/244/EG)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter - Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund(1), särskilt artikel 27 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag, och

av följande skäl:

(1) Enligt artikel 27.1 i det sjätte mervärdesskattedirektivet får rådet enhälligt på kommissionens förslag bemyndiga varje medlemsstat att införa eller förlänga särskilda åtgärder som avviker från bestämmelserna i det direktivet för att förenkla skatteuttaget eller för att hindra vissa typer av skatteflykt eller skatteundandragande.

(2) Republiken Italiens regering har genom en skrivelse som registrerades hos kommissionens generalsekretariat den 19 september 2000 begärt ett bemyndigande att förlänga tillämpningen av det undantag som ursprungligen beviljades genom beslut 1999/80/EG(2).

(3) De övriga medlemsstaterna underrättades den 17 oktober 2000 om denna begäran.

(4) Undantaget har följande syften:

a) Att från skatt befria, utan att medge rätt till avdrag från skatt, leveranser av järnskrot och annat återvunnet material vilka utförs av företag som antingen har en fast anläggning och vars omsättning under föregående år uppgår till högst 2 miljarder lire eller av företag som inte har någon fast anläggning.

b) Att ge de företag som har en fast anläggning och vilkas omsättning före skatt under föregående år ligger mellan 150 miljoner och 2 miljarder lire en möjlighet att välja det allmänna skattesystemet.

c) Att låta leveranser av icke-järnhaltigt metallskrot, oavsett hur stor omsättning företaget har, omfattas av ett system med uppskov av skatten samt en rätt till avdrag.

(5) Denna åtgärd har visat sig vara effektiv för att motverka skatteflykt och skattebedrägerier. De rättsliga och faktiska motiv som låg till grund för bemyndigandet att tillämpa ett undantag har inte ändrats utan kvarstår alltjämt.

(6) Den 7 juni 2000 offentliggjorde kommissionen en strategi för förbättring av mervärdesskattesystemets funktion på kort sikt, som inbegriper modernisering och förenkling av detta och som syftar till att bekämpa överträdelse av gällande regler, i förening med en utveckling i riktning mot en mer enhetlig tillämpning.

(7) Kommissionen förväntar sig att antalet undantag kommer att minska genom tillämpningen av denna strategi; i avvaktan på närmare överväganden på detta område är kommissionen dock beredd att godta att denna åtgärd på ett betydande sätt motverkar överträdelse av mervärdesskattesystemets regler.

(8) Bemyndigandets giltighetstid bör därför förlängas till den 31 december 2003 i avvaktan på en bedömning av denna åtgärds förenlighet med den allmänna strategin för mervärdesskattesystemet.

(9) Undantaget har ingen negativ inverkan på Europeiska gemenskapens egna medel som härrör från mervärdesskatt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Artikel 1 i beslut 1999/80/EG skall ersättas med följande:

"Artikel 1

Republiken Italien bemyndigas härmed att till och med den 31 december 2003 tillämpa en särskild skatteordning inom sektorn för använt material och avfall, vilken innehåller bestämmelser som avviker från bestämmelserna i sjätte direktivet 77/388/EEG av den 17 maj 1977.

De avvikande bestämmelserna i detta system fastställs i artiklarna 2 och 3 nedan."

Artikel 2

Detta beslut skall tillämpas från och med den 1 januari 2001.

Artikel 3

Detta beslut riktar sig till Italienska republiken.

Utfärdat i Bryssel den 19 mars 2001.

På rådets vägnar

A. Lindh

Ordförande

(1) EGT L 145, 13.6.1977, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2001/41/EG (EGT L 22, 24.1.2001, s. 17).

(2) EGT L 27, 2.2.1999, s. 24.