5.

I avdelning II ska följande kapitel införas som kapitel 2a: ”KAPITEL 2a Produktion av vattenbruksdjur Avsnitt 1 Allmänna regler Artikel 25a Tillämpningsområde I detta kapitel fastställs närmare produktionsregler för arter av fisk, kräftdjur, tagghudingar och blötdjur som omfattas av bilaga XIIIa. Det ska även på motsvarande sätt tillämpas på zooplankton, mikroskopiska kräftdjur, hjuldjur, maskar och andra vattendjur som används som foder. Artikel 25b Vattnets lämplighet och plan för hållbar förvaltning 1. Bestämmelserna i artikel 6b.1–6b.5 ska tillämpas på detta kapitel. 2. Skyddsåtgärder och förebyggande åtgärder som vidtas mot rovdjur i enlighet med rådets direktiv 92/43/EEG (22) och nationella regler ska registreras i planen för hållbar förvaltning. 3. I tillämpliga fall ska det kunna styrkas att närbelägna aktörer är samordnade när de upprättar förvaltningsplanerna. 4. Vid produktion av vattenbruksdjur i fiskdammar, tankar eller bassänger ska odlingarna vara utrustade antingen med naturliga filterbäddar, sedimentationsdammar, biologiska filter eller mekaniska filter för uppsamling av överskott av näringsämnen, eller använda alger och/eller djur (musslor och alger) som bidrar till att förbättra utflödesvattnets kvalitet. Utflödesövervakning ska genomföras med jämna mellanrum när så är lämpligt. Artikel 25c Samtidig produktion av ekologiska och icke-ekologiska vattenbruksdjur 1. Den behöriga myndigheten får tillåta kläckerier och yngelanläggningar att föda upp både ekologiska och icke-ekologiska yngel i en och samma anläggning, förutsatt att enheterna är tydligt åtskilda fysiskt och det finns ett separat vattenförsörjningssystem. 2. Vid tillväxtproduktion får den behöriga myndigheten, när olika produktionsfaser och hanteringsperioder för vattendjuren berörs, tillåta enheter för ekologisk respektive icke-ekologisk produktion av vattenbruksdjur på samma anläggning förutsatt att kraven i artikel 6b.2 i denna förordning uppfylls. 3. Aktörer ska bevara dokumentation över tillämpningen av de bestämmelser som avses i denna artikel. Avsnitt 2 Ursprung för vattenbruksdjur Artikel 25d Ekologiska vattenbruksdjurs ursprung 1. Lokalt odlade arter ska användas, och aveln ska syfta till att ge stammar som är bättre lämpade för odlingsförhållandena, har god hälsa och ger ett gott utnyttjande av foderresurserna. Dokumentation över ursprung och behandling ska ställas till förfogande för kontrollorganet eller kontrollmyndigheten. 2. Arter som kan odlas utan att vilda bestånd orsakas någon betydande skada ska väljas. Artikel 25e Ursprung för icke-ekologiska vattenbruksdjur och hanteringen av dessa 1. För avelsändamål eller för att förbättra det genetiska materialet och när ekologiska vattenbruksdjur inte finns tillgängliga får viltfångade eller icke-ekologiska vattenbruksdjur föras in på en anläggning. Sådana djur ska hållas ekologiskt i minst tre månader innan de får användas för avel. 2. För uppfödningsändamål och när ekologiska vattenbruksyngel inte finns tillgängliga får icke-ekologiska vattenbruksyngel föras in på en anläggning. Åtminstone de två sista tredjedelarna av produktionscykeln ska förvaltas ekologiskt. 3. Den största andel icke-ekologiska vattenbruksyngel som får föras in på anläggningen ska uppgå till: 80 % fram till den 31 december 2011, 50 % fram till den 31 december 2013 och 0 % fram till den 31 december 2015. 4. För uppfödningsändamål är insamling av vilda vattenbruksyngel specifikt begränsad till a) naturligt inflöde av larver och yngel av fisk och kräftdjur när dammar, inneslutningssystem och inhägnader fylls, b) europeisk glasål, förutsatt att en godkänd förvaltningsplan för ål finns för platsen och att artificiell reproduktion ännu inte är möjlig. Avsnitt 3 Djurhållningspraxis för vattenbruk Artikel 25f Allmänna djurhållningsregler för vattenbruk 1. Djurhållningen vid vattenbruk ska vara sådan att följande villkor uppfylls, beroende på artens särskilda behov: a) Vattenbruksdjuren ska ha tillräckligt med utrymme för sitt välbefinnande. b) De ska hållas i vatten av god kvalitet med tillräckliga syrenivåer. c) De ska hållas under de temperatur- och ljusförhållanden som artens behov kräver, med hänsyn till den geografiska belägenheten. d) När det gäller sötvattenfisk ska bottentypen ligga så nära naturliga förhållanden som möjligt. e) När det gäller karp ska bottnen bestå av naturjord. 2. Djurtätheten anges i bilaga XIIIa för varje art eller artgrupp. Vid bedömning av djurtäthetens effekter på den odlade fiskens välbefinnande, ska fiskens tillstånd (såsom skadade fenor, andra skador, tillväxt, beteende och allmänna hälsotillstånd) samt vattenkvaliteten kontrolleras. 3. Vatteninneslutningssystem ska utformas och konstrueras så att de ger en flödeshastighet och fysiokemiska parametrar som främjar djurens hälsa och välbefinnande och garanterar att deras beteendebehov möts. 4. Inneslutningssystem ska utformas, placeras och drivas på ett sätt som minimerar risken för rymning. 5. Om fisk eller kräftdjur rymmer ska lämpliga åtgärder vidtas för att minska påverkan på det lokala ekosystemet, inbegripet infångande om så är lämpligt. Dokumentation ska bevaras. Artikel 25g Särskilda regler för akvatiska inneslutningssystem 1. Slutna recirkulerande produktionsanläggningar för vattenbruksdjur är förbjudna, med undantag av kläckerier och yngelanläggningar eller för produktion av arter av organismer som används som ekologiskt foder. 2. Uppfödningsenheter på land ska uppfylla följande villkor: a) I system med genomströmning ska det vara möjligt att övervaka och kontrollera flödeshastigheten och vattenkvaliteten i både inflödes- och utflödesvattnet. b) Minst 5 % av omkretsen runt anläggningen (gränsen mellan land och vatten) ska bestå av naturlig vegetation. 3. Inneslutningssystem till havs ska a) vara belägna där vattenflödet, djupet och vattenomsättningen är tillräckliga för att minimera påverkan på havsbotten och den omgivande vattenförekomsten, b) ha kassar med lämplig utformning, konstruktion och underhåll med hänsyn till exponeringen för driftsmiljön. 4. Artificiell uppvärmning eller nedkylning av vatten ska endast tillåtas i kläckerier och yngelanläggningar. Naturligt borrhålsvatten får användas för att värma upp eller kyla ned vatten i alla produktionsstadier. Artikel 25h Hantering av vattenbruksdjur 1. Hantering av vattenbruksdjur ska minimeras och ske med största försiktighet, och lämplig utrustning ska användas och lämpliga rutiner följas för att undvika stress och fysisk skada i samband med hanteringen. Avelsbestånd ska hanteras på ett sådant sätt att fysisk skada och stress minimeras. Avelsbestånd ska hanteras på ett sådant sätt att fysisk skada och stress minimeras och under anestesi när så är lämpligt. Storlekssorteringen ska hållas till ett minimum och till vad som krävs för att säkra fiskens välbefinnande. 2. Följande begränsningar ska gälla för användningen av artificiellt ljus: a) För att förlänga den naturliga dagen får det inte överstiga en högsta nivå som tar hänsyn till etologiska behov, geografiska förhållanden och de odlade djurens allmänna hälsa; denna högsta nivå får inte överstiga 16 timmar per dygn, utom för reproduktionsändamål. b) Plötsliga förändringar av ljusstyrkan ska undvikas vid övergången genom användning av dämpbara lampor eller bakgrundsbelysning. 3. För att säkra djurens välbefinnande och hälsa tillåts luftning, förutsatt att det används mekaniska luftare som företrädesvis drivs av förnybar energi. All sådan användning ska registreras i vattenbruksjournalen. 4. Syre får endast användas för ändamål med anknytning till djurhälsokrav och kritiska perioder i samband med produktion eller transport i följande fall: a) Exceptionella fall av temperaturhöjning, lufttrycksfall eller oavsiktlig förorening. b) Sporadiska förfaranden för beståndshantering, t.ex. provtagning och sortering. c) Åtgärder för att säkra det odlade beståndets överlevnad. Dokumentation ska bevaras. 5. Slakttekniken ska säkra att fisken omedelbart blir medvetslös och okänslig för smärta. Olikheter i fråga om skördestorlekar, arter och produktionsanläggningar ska tas i beaktande när de bästa slaktmetoderna övervägs. Avsnitt 4 Uppfödning Artikel 25i Förbud mot hormoner Användning av hormoner och hormonderivat är förbjuden. Avsnitt 5 Foder för fisk, kräftdjur och tagghudingar Artikel 25j Allmänna regler för foder När foderrutiner ska följande prioriteras: a) Djurhälsa. b) Hög produktkvalitet, även i fråga om näringsmässig sammansättning, som ska säkra att slutprodukten för konsumtion är av hög kvalitet. c) Liten miljöpåverkan. Artikel 25k Särskilda regler för foder för köttätande vattenbruksdjur 1. Följande prioriteringar ska gälla för foder för köttätande vattenbruksdjur: a) Ekologiska foderprodukter från vattenbruk. b) Fiskmjöl och fiskolja av slaktspill från ekologiskt vattenbruk. c) Fiskmjöl och fiskolja och ingredienser från fisk som härrör från slaktspill av fisk som fångats som livsmedel vid hållbart fiske. d) Ekologiska foderråvaror av vegetabiliskt och animaliskt ursprung som förtecknas i bilaga V, på de villkor som fastställs i den bilagan. 2. Om foder enligt punkt 1 inte finns tillgängligt får fiskmjöl och fiskolja av slaktspill från icke-ekologiskt vattenbruk eller slaktspill från fisk som fångats som livsmedel användas under en övergångsperiod till och med den 31 december 2014. Sådan foderråvara får inte överstiga 30 % av den dagliga foderransonen. 3. Foderransonen får innehålla högst 60 % ekologiska växtprodukter. 4. Astaxantin som huvudsakligen härrör från ekologiska källor, såsom ekologiska kräftdjursskal, får användas i foder till lax och öring inom ramen för deras fysiologiska behov. Om inga ekologiska källor finns tillgängliga, får naturliga källor för astaxantin användas (såsom Phaffia-jäst). Artikel 25l Särskilda regler för foder för vissa vattenbruksdjur 1. Vattenbruksdjur som avses i bilaga XIIIa avsnitten 6, 7 och 9 ska utfodras med foder som finns naturligt i dammar och sjöar. 2. Om naturliga foderresurser enligt punkt 1 inte finns tillgängliga i tillräcklig mängd är det tillåtet att använda ekologiskt foder av vegetabiliskt ursprung, som helst ska ha odlats inom anläggningen, eller alger. Aktörer ska bevara dokumentation som styrker behovet av att använda tilläggsfoder. 3. Om det naturliga fodret kompletteras i enlighet med punkt 2 får foderransonen för de arter som nämns i avsnitt 7 och för hajmal (Pangasius sp.), som nämns i avsnitt 9, innehålla högst 10 % fiskmjöl eller fiskolja från hållbart fiske. Artikel 25m Produkter och ämnen enligt artikel 15.1 d iii) i förordning (EG) nr 834/2007 1. Foderråvaror av animaliskt och mineraliskt ursprung får användas vid ekologiskt vattenbruk endast om de förtecknas i bilaga V. 2. Fodertillsatser, vissa ämnen som används i djurfoder och processtekniska hjälpmedel får användas om de förtecknas i bilaga VI och på de villkor som fastställs i den bilagan. Avsnitt 6 Särskilda regler för blötdjur Artikel 25n Växtområde 1. Odling av musslor får bedrivas i samma vattenområde som odling av ekologisk fisk och ekologiska alger i ett blandodlingssystem som ska dokumenteras i planen för hållbar förvaltning. Musslor får också odlas tillsammans med snäckor, t.ex. strandsnäckor, i blandodling. 2. Ekologisk produktion av musslor ska ske inom områden som avgränsas av stolpar, pontoner eller andra tydliga markörer och ska beroende på vad som är lämpligt inhägnas med nätkassar eller burar eller med andra konstgjorda metoder. 3. Ekologiska skaldjursodlingar ska minimera riskerna för arter av naturvårdsintresse. Om rovdjursnät används ska de vara utformade så att dykande fåglar inte skadas. Artikel 25o Anskaffning av förökningsmaterial 1. Om ingen betydande miljöskada äger rum och om det är tillåtet i den lokala lagstiftningen, får när det gäller musslor vilt förökningsmaterial som hämtats utanför produktionsenheten användas, förutsatt att det kommer från a) bankar som har små möjligheter att överleva vintern eller som är större än vad som krävs, eller b) naturlig settling av mussellarver på insamlare. Register ska föras över hur, var och när vilt förökningsmaterial samlats in, för att möjliggöra spårbarhet till insamlingsområdet. Förökningsmaterial från icke-ekologiska kläckerier för musslor får dock införas i de ekologiska produktionsenheterna upp till följande högsta procentsatser: 80 % fram till den 31 december 2011, 50 % fram till den 31 december 2013 och 0 % fram till den 31 december 2015. 2. När det gäller japanskt jätteostron, Crassostrea gigas, ska bestånd som fötts upp selektivt helst användas för att begränsa spridningen av ägg i naturmiljön. Artikel 25p Förvaltning 1. Vid produktionen får djurtätheten inte överstiga den djurtäthet som tillämpas vid icke-ekologisk skaldjursproduktion på platsen. Sortering, gallring och anpassningar av djurtätheten ska göras med utgångspunkt i biomassan och för att garantera djurens välbefinnande och en hög produktkvalitet. 2. Påväxt ska avlägsnas med fysiska metoder eller för hand och om det är lämpligt kastas överbord på avstånd från skaldjursodlingarna. Skaldjur får en gång under produktionscykeln behandlas med en kalklösning för att bekämpa konkurrerande påväxt. Artikel 25q Odlingsregler 1. Odling på musselband och andra metoder som förtecknas i avsnitt 8 i bilaga XIIIa kan komma i fråga för ekologisk produktion. 2. Bottenodling av blötdjur är endast tillåten om ingen betydande miljöpåverkan orsakas på insamlings- och odlingsplatserna. Minimal miljöpåverkan ska styrkas genom en undersökning och en rapport om det exploaterade området som aktören ska lägga fram för kontrollorganet eller kontrollmyndigheten. Rapporten ska ingå som ett särskilt kapitel i planen för hållbar förvaltning. Artikel 25r Särskilda odlingsregler för ostron Odling i kassar på ställningar är tillåten. Sådana eller andra strukturer där ostronen är inneslutna ska vara utformade på så sätt att de inte utgör ett fullständigt hinder längs kusten. För att optimera produktionen ska bestånden ska placeras med omsorg på bäddarna med hänsyn till tidvattenströmmar. Produktionen ska uppfylla kriterierna i avsnitt 8 i bilaga XIIIa. Avsnitt 7 Sjukdomsförebyggande och veterinärbehandling Artikel 25s Allmänna regler om förebyggande av sjukdomar 1. Djurhälsoplanen enligt artikel 9 i direktiv 2006/88/EG ska innehålla uppgifter om biosäkerhet och praxis för förebyggande av sjukdomar, inbegripet ett skriftligt avtal om hälsorådgivning, som är proportionellt till produktionsenheten, med kvalificerade organ som utför tjänster som rör vattenbruksdjurs hälsa, som ska besöka odlingen minst en gång per år och minst en gång vartannat år när det gäller musslor. 2. Inneslutningssystem, utrustning och redskap ska rengöras och desinficeras på lämpligt sätt. Endast produkter som förtecknas i avsnitt 2.1–2.2 i bilaga VII får användas. 3. I fråga om driftuppehåll gäller följande: a) Den behöriga myndigheten ska besluta om huruvida driftuppehåll är nödvändigt och fastställa den lämpliga driftuppehållsperiod som ska tillämpas och dokumenteras efter varje produktionscykel i öppna vatteninneslutningssystem till havs. Driftuppehåll rekommenderas också för andra produktionsmetoder där tankar, fiskdammar och burar används. b) Det ska inte vara obligatoriskt vid odling av musslor. c) Under driftuppehåll ska burar eller andra strukturer som används för produktion av vattenbruksdjur tömmas, desinficeras och lämnas tomma innan de tas i bruk på nytt. 4. Fiskfoder som inte ätits upp, exkrementer och döda djur ska, när så är lämpligt, snabbt avlägsnas för att undvika risk för betydande miljöskada med avseende på vattnets kvalitet, minimera risken för sjukdom och undvika att insekter eller gnagare lockas till platsen. 5. Ultraviolett ljus och ozon får användas endast i kläckerier och yngelanläggningar. 6. För biologisk bekämpning av ektoparasiter ska putsarfiskar helst användas. Artikel 25t Veterinärbehandling 1. Om det trots förebyggande djurhälsoåtgärder enligt artikel 15.1 f i) i förordning (EG) nr 834/2007 uppstår ett hälsoproblem får veterinärbehandling användas i följande preferensordning: a) Substanser från växter, djur eller mineraler i homeopatisk utspädning. b) Växter och växtextrakt utan anestetiska effekter. c) Substanser såsom spårämnen, metaller, naturliga immunstimulatorer eller godkända probiotika. 2. Allopatiska behandlingar får användas vid högst två kurer per år, med undantag av vaccinationer och obligatoriska utrotningsplaner. Om produktionscykeln är kortare än ett år är emellertid endast en allopatisk behandling tillåten. Om dessa gränser för allopatiska behandlingar överskrids får de berörda vattenbruksdjuren inte säljas som ekologiska produkter. 3. Parasitbehandling får, utöver de obligatoriska bekämpningsprogram som medlemsstaterna ansvarar för, ske högst två gånger per år eller en gång per år om produktionscykeln är kortare än 18 månader. 4. Karenstiden för allopatiska veterinärbehandlingar och parasitbehandlingar enligt punkt 3, inklusive behandling inom ramen för obligatoriska bekämpnings- och utrotningsprogram, ska vara dubbelt så lång som den rättsliga karenstid som avses i artikel 11 i direktiv 2001/82/EG eller, om denna tid inte anges, 48 timmar. 5. När veterinärmedicinska läkemedel används ska användningen anmälas till kontrollorganet eller kontrollmyndigheten innan djuren saluförs som ekologiska. De behandlade djuren ska identifieras tydligt.