Rådets beslut

av den 16 juli 2003

om huruvida ett stöd som Republiken Italien har för avsikt att bevilja sina mjölkproducenter är förenligt med den gemensamma marknaden

(2003/530/EG)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 tredje stycket i detta,

med beaktande av Republiken Italiens ansökan, och

av följande skäl:

(1) Artiklarna 87, 88 och 89 i fördraget har förklarats tillämpliga på marknaden för mjölk inom den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter i enlighet med förordning (EG) nr 1255/1999(1).

(2) Italienska mjölkproducenter har producerat mjölk i kvantiteter utöver sina referenskvantiteter under perioden från 1995/1996 till 2001/2002 och är skyldiga att till gemenskapen betala ett belopp på 1386475250 euro på grundval av den tilläggsavgift för mjölk och mjölkprodukter som fastställts i enlighet med förordning (EEG) nr 3950/92(2).

(3) Detta belopp har i stor utsträckning inte drivits in av de italienska myndigheterna eftersom producenterna genom beslut av de nationella administrativa domstolarna har fått anstånd med betalningen.

(4) Den nuvarande situationen i Italien kännetecknas av att uppbörden av tilläggsavgiften är föremål för en rad svårigheter, vilket framför allt har resulterat i ett stort antal icke avgjorda domstolsärenden som även fortsättningsvis kan försena de faktiska betalningarna under ansenlig tid framåt.

(5) De italienska myndigheterna planerar åtgärder för att lösa problemet med icke avgjorda rättstvister och undanröja de sociala spänningar som för närvarande råder genom att låta dessa mjölkproducenter betala av sin kvarstående skuld genom uppskjuten betalning utan ränta över ett antal år.

(6) De italienska myndigheterna har därför för avsikt att bevilja dessa producenter statligt stöd, varigenom Republiken Italien skulle träda in och till gemenskapen betala hela det belopp som dessa producenter är skyldiga gemenskapen, och sedan driva in hela beloppet från producenterna genom uppskjuten betalning.

(7) De italienska myndigheterna förbinder sig att undvika liknande problem i framtiden genom att införa en sträng tillämpning av tilläggsavgiften på grundval av en ny lag om den framtida hanteringen av mjölkkvoter, vilken innebär en radikal översyn och modernisering av dess genomförandebestämmelser. Enligt kommissionens bedömning utgör lagen en korrekt rättslig grund för tillämpning av ordningen, och vid fullständigt och korrekt genomförande förväntas ordningen fungera väl.

(8) För att undvika svåra finansiella problem för de berörda enskilda italienska mjölkproducenterna, vilket förmodligen skulle bli fallet om samtliga skuldbelopp skulle drivas in omedelbart, och för att mildra de sociala spänningar som råder är det på grund av exceptionella omständigheter därför motiverat att anse att det stöd som Republiken Italien har för avsikt att bevilja dessa mjölkproducenter i form av lån och uppskjuten betalning är förenligt med den gemensamma marknaden med avvikelse från bestämmelserna i artikel 87 i fördraget, under förutsättning att villkoren i detta beslut iakttas.

(9) Enligt artikel 88.1 i fördraget skall kommissionen fortlöpande granska alla stödprogram som godkänns av rådet. I enlighet med förfarandena i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget(3) skall kommissionen kontrollera efterlevnaden av de villkor enligt vilka en stödordning godkänns och den får besluta att olagligt stöd skall återkrävas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det stöd som Republiken Italien har för avsikt att bevilja mjölkproducenter genom att träda in och till gemenskapen betala det belopp som dessa producenter är skyldiga gemenskapen på grundval av tilläggsavgiften på mjölk och mjölkprodukter för perioden från 1995/1996 till 2001/2002 och genom att låta dessa producenter betala tillbaka sin skuld genom uppskjuten betalning utan ränta över ett antal år skall undantagsvis anses vara förenligt med den gemensamma marknaden, under förutsättning att

- återbetalningen är fullständig och görs genom årliga amorteringar av lika storlek,

- återbetalningsperioden inte överstiger 14 år, med början den 1 januari 2004.

Artikel 2

Det stöd som avses i artikel 1 skall beviljas med villkoret att Italien anmäler ett belopp på 1386475250 euro, vilket motsvarar hela tilläggsavgiften för de perioder som anges i artikel 1, till Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ).

Italien skall dra av den kvarstående skulden, vilken motsvarar hela tilläggsavgiften minskad med den avgift som redan har anmälts för tidsperioden fram till och med mars 2003 och anslagits till EUGFJ, den avgift som hållits inne inom ramen för minskningar av månatliga lån samt den avgift som redan hållits inne inom ramen för beslutet om avslut av räkenskaperna för 1995/1996 och 1996/1997 samt ränta på detta motsvarande ett sammanlagt belopp på 249585217 euro i tre identiskt lika årliga amorteringar, från de utgifter som finansieras genom EUGFJ för november 2003, november 2004 respektive november 2005.

Räntan, som skall beräknas per månad, skall minskas med den ränta som redan har debiterats i besluten om avslut av räkenskaperna för 1995/1996 och 1996/1997.

Anmälningar om tilläggsavgift för april 2003 och framåt, för de perioder som anges i artikel 1, och som anslås till EUGFJ, skall beaktas.

Artikel 3

För att kommissionen skall kunna utföra sina uppgifter enligt artikel 88.1 i fördraget skall de behöriga italienska myndigheterna årligen rapportera till rådet och kommissionen om hur de lyckas driva in det belopp som producenterna är skyldiga på grundval av tilläggsavgiften för perioden från 1995/1996 till 2001/2002. Kommissionen kommer att utvärdera denna information och rapportera om sin bedömning till rådet.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.

Utfärdat i Bryssel den 16 juli 2003.

På rådets vägnar

G. Magri

Ordförande

(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 48. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1).

(2) EGT L 405, 31.12.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 572/2003 (EUT L 82, 29.3.2003, s. 20).

(3) EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.