RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2962/95 av den 18 december 1995 om upphävande av förordning (EEG) nr 868/90 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål, med ursprung i Jugoslavien (med undantag av Serbien och Montenegro) och Rumänien och förordning (EEG) nr 898/91 om införande av en slutlig antidumpningstull på import av samma produkt med ursprung i Turkiet eller Venezuela

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 3283/94 av den 22 december 1994 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), särskilt artikel 23 i denna,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2423/88 av den 11 juli 1988 om skydd mot dumpad eller subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska ekonomiska gemenskapen (2), särskilt artikel 14 i denna,

med beaktande av det förslag som kommissionen framlagt efter samråd inom rådgivande kommittén, och

med beaktande av följande:

A. TIDIGARE UNDERSÖKNINGAR

1. Rumänien och före detta Jugoslavien

(1) Genom förordning (EEG) nr 868/90 (3) införde rådet en slutlig antidumpningstull på import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål, med ursprung i Jugoslavien och Rumänien.

(2) Genom beslut 90/166/EEG (4) godtog kommissionen prisåtaganden från Rumäniens tidigare statshandelsmonopol för import/export och från en jugoslavisk producent.

2. Turkiet och Venezuela

(3) Genom förordning (EEG) nr 898/91 (5) införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål, med ursprung i Turkiet och Venezuela.

(4) Genom förordning (EEG) nr 3617/90 (6) godtog kommissionen prisåtaganden från olika producenter/exportörer i Turkiet och Venezuela.

B. PÅGÅENDE UNDERSÖKNING

1. Begäran om översyn beträffande Rumänien

(5) En begäran om översyn lämnades in av S.C. TEPRO S.A., en rumänsk producent, på grundval av ändrade förhållanden beträffande import till dumpade priser från Rumänien. I sin begäran anförde producenten att den tidigare planekonomin hade avskaffats och att viktiga ekonomiska reformprogram hade påbörjats. Producenten hävdade vidare att det prisåtagande som godtagits från det tidigare statshandelsmonopolet för import/export blivit diskriminerade mot alla rumänska producenter av produkten i fråga eftersom det stödde statshandelsorganisationens ställning som enda exportör till gemenskapen medan andra oberoende företag, som etablerats senare, omfattades av antidumpningsresttullen. Slutligen anförde producenten att priserna för export till gemenskapen inte var lägre än de inhemska priserna och att dumpningen hade upphört.

Dessa förhållanden ansågs tillräckliga för att motivera en omprövning beträffande import av den berörda produkten med ursprung i Rumänien.

2. Utvidgad översyn beträffande före detta Jugoslavien (med undantag av Serbien och Montenegro)

(6) Med hänsyn till de väsentliga förändringar som också skett i före detta Jugoslavien på grund av landets upplösning och det förhållandet att antidumpningsåtgärder infördes för import av den berörda produkten samtidigt som för Rumänien ansågs det att en översyn, på initiativ av kommissionen, av import med ursprung i före detta Jugoslaviens nya republiker också var motiverad.

(7) En översyn var dock inte motiverad i fråga om Serbien och Montenegro, med vilka gemenskapen tills vidare har inställt handelsförbindelserna och där det för närvarande råder handelsembargo. I avsaknad av en begäran om översyn av de åtgärder som tillämpas på import av den berörda produkten från dessa båda länder upphörde den tillämpliga slutgiltiga antidumpningstullen den 8 april 1995 (7).

3. Utvidgad översyn beträffande Turkiet och Venezuela

(8) Eftersom de produkter som importeras från Turkiet och Venezuela är desamma som de produkter som omfattas av förfarandet beträffande Rumänien och före detta Jugoslavien, för vilka en översyn beviljades, beslutades det med tanke på effektivitet och sund förvaltning att översynen skulle utvidgas till att omfatta de antidumpningsåtgärder som införts på import av svetsade rör med ursprung i Turkiet och Venezuela.

4. Inledning av undersökningen

(9) På grundval av ovanstående och efter samråd i rådgivande kommittén inleddes i enlighet med artikel 14 i förordning (EEG) nr 2423/88 (nedan kallad "grundförordningen") en översyn av antidumpningsåtgärderna beträffande import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål, med ursprung i Rumänien, före detta Jugoslavien (utom Serbien och Montenegro), Turkiet och Venezuela. Ett meddelande om att en översyn inletts offentliggjordes i december 1993 (8).

5. Undersökning

(10) Kommissionen underrättade i tjänsten de producenter och exportörer som man visste var berörda, de importörer som samarbetade vid de ursprungliga undersökningarna, representanterna för de exporterande länderna samt de klagande och gav de direkt berörda parterna möjlighet att framföra sina synpunkter skriftligen och att begära att bli hörda. Flera berörda parter lämnade in skriftliga synpunkter och hördes.

(11) Kommissionen sände frågeformulär till parter som man visste berördes och ingående upplysningar lämnade av följande:

Gemenskapsproducenter:

- British Steel plc., Corby, Förenade kungariket

- Hoovgovens Buizen BV, Oosterhout, Nederländerna

- Mannesmannröhren-Werke AG, Mülheim an der Ruhr, Tyskland

- Perfil en frio SA, Pamploa, Spanien

- Profil Arbed SA, Differdange, Luxemburg

- Siderurgica Aristrain Madrid SL, Madrid, Spanien

- Tubeurop France, Paris la Défense, Frankrike

- Tubi Dalmine Ilva srl, Genua, Italien

Producenter/exportörer:

Rumänien

- Metalexportimport S.A., Bukarest

SC Tepro SA, Iasi

Kroatien

- Zeljezara Sisak "FEMARK"

Före detta jugoslaviska republiken Makedonien

- FZC 11. Oktomvri, Kumanovo

Turkiet

- Borusan Birlesik Boru Fabrikalari AS, Istanbul

- Borusan Ihracat Ithalat ve Dagitim AS, Istanbul

- Bosas Boru ve Profil Sanayi AS, Trabzon

- Cayirova Sanayi ve Ticaret AS, Istanbul

- Erbosan Erciyas Boru Sanayii ve Ticaret AS, Kayseri

- Mannesmann-Sümerbank Boru Indüstrisi TAS, Izmir

- Yücel Boru Ihracat Ithalat ve Pazarlama AS, Istanbul

- Yücel Boru ve Profil Indüstrisi AS, Istanbul

Venezuela

- C.A. Conduven, Caracas, Venezuela

(12) Ingen av de importörer som kontaktas (se punkt 10) svarade på det frågeformulär som kommissionen sänt under den pågående översynen och ingen ny importör gav sig tillkänna för kommissionen sedan meddelandet om att ett förfarande inletts hade offentliggjorts.

(13) Kommissionen genomförde undersökningar på platsen hos alla samarbetande gemenskapsproducenter med undantag av Profil Arbed SA och samtliga producenter/experter i både Rumänien och Turkiet.

(14) På begäran informerades parterna om de väsentliga sakförhållanden och hänsynstaganden som låg till grund för rekommendationen att upphäva de gällande åtgärderna. De beviljades också en rimlig tidsfrist inom vilken de kunde framföra synpunkter efter underrättelsen.

(15) Dumpningsundersökningen omfattade perioden 1 januari 1993-30 november 1993 (undersökningsperioden).

C. VAROR SOM OMFATTAS AV UNDERSÖKNINGEN, LIKADAN VARA

1. Beskrivning

(16) De berörda produkterna är vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål, avsedda för gängning, även överdragna med zink, med runt tvärsnitt med en ytterdiameter av högst 168,3 mm enligt KN-nummer 7306 30 51, 7306 30 59, ex 7306 30 71 och ex 7306 30 78.

2. Likadan vara

(17) De produkter i fråga som framställs i gemenskapen, Rumänien, före detta Jugoslavien (med undantag av Serbien och Montenegro), Turkiet och Venezuela och som har i hög grad liknande fysiska egenskaper och användningsområden och konkurrerar med varandra anses om likadana varor enligt artikel 2.12 i grundförordningen.

D. DUMPNING

1. Före detta Jugoslavien

a) Bosnien-Hercegovina och Slovenien

(18) Av de anledningar som ges i punkterna 45 och 77 rörande avsaknaden av bidrag till den skada som gemenskapsindustrin vållats eller förnyad skada gjordes inga dumpningsberäkningar med avseende på Bosnien-Hercegovina och Slovenien.

b) Kroatien

Normalvärde

(19) Normalvärdet baserades på inhemska priser för en likadan vara på den kroatiska marknaden vid normal handel och i representativa kvantiteter i jämförelse med den volym som exporterats till gemenskapen under undersökningsperioden. På grund av den höga inflationstakten under denna period bedömdes normalvärdet månadsvis.

Exportpriser

(20) Exportpriserna fastställdes på grundval av de priser som faktiskt betalats för den berörda produkten när den såldes på export till oberoende kunder i gemenskapen.

Jämförelse

(21) Normalvärdet jämfördes med exportpriserna, transaktion för transaktion, fritt fabrik och i samma handelsled. Justeringar för kreditkostnader och importavgifter beviljades i överensstämmelse med artikel 2.10 b och 2.10 c iii i grundförordningen.

Dumpningsmarginal

(22) Den fastställda dumpningsmarginalen uttryckt i procent av exportpriset på cif-nivå fritt gemenskapsgränsen uppgår till 31,1 %.

c) Före detta jugoslaviska republiken Makedonien

(23) Eftersom det inte förekom någon exportförsäljning under undersökningsperioden kunde ingen dumpningsberäkning göras beträffande jugoslaviska republiken Makedonien.

2. Rumänien

a) Inledning

(24) Upplysningar som lämnats som svar på kommissionens frågeformulär och den därpå följande undersökningen på platsen visade att Rumänien påbörjat en avregleringsprocess som både berörde prissättningen på sålda varor och förhållandet mellan de olika operatörerna på hemmamarknaden. I samband med denna process blev tillverkaren av den berörda produkten allt mer oberoende, genom att dess ledning fick rätt att agera på företagets vägnar. Vidare visade undersökningen att företagets bokföring, kompletterad med nödvändiga kommersiella handlingar, har utvecklats i överensstämmelse med allmänt överenskomna redovisningsprinciper. Följaktligen var kommissionen övertygad om att de upplysningar som lämnats av de undersökta rumänska företagen kunde användas för att fastställa normalvärdet och exportpriset.

b) Normalvärde

(25) Normalvärdet kunde inte beräknas med hänvisning till de inhemska försäljningstransaktionerna eftersom ingen av dessa var lönsam under undersökningsperioden. Normalvärdet fastställdes därför på grundval av produktionskostnaden beräknad på alla fasta och rörliga kostnader vid normal handel i Rumänien, plus ett skäligt belopp för försäljnings- och administrativa kostnader och andra allmänna omkostnader samt en rimlig vinstnivå. De stålrullar som användes vid tillverkningen av rören i fråga levererades av ett systerbolag till ett pris som låg under produktionskostnaden. Av den anledningen beräknades det värde för stålrullar som användes för att fastställa produktionskostnaden för svetsade rör på grundval av produktionskostnaden för varmvalsade stålrullar som framställts av systerbolaget, som lämnade de nödvändiga upplysningarna. Vinstmarginalen fastställdes till 3 % på omsättningen, vilket ansågs rimligt för industrin i fråga.

c) Exportpriser

(26) Då det gäller exportpriserna gjordes alla transaktioner genom det tidigare statshandelsbolaget, Metalexportimport, från vilket ett prisåtagande godtagits i slutet av den ursprungliga undersökningen.

(27) Med hänsyn till att man måste anse att denna handelsorganisation haft anknytning till producenten under undersökningsperioden, eftersom båda enheterna tillhörde rumänska staten, bedömdes exportpriserna på grundval av det pris som faktiskt betalades för produkten när den exporterades till gemenskapen av statshandelsbolaget.

d) Jämförelse

(28) Det konstruerade normalvärdet jämfördes med exportpriserna, transaktion för transaktion, fritt fabrik och i samma handelsled.

(29) Med hänsyn till eventuella skillnader som berör prisernas jämförbarhet beviljades justeringar beträffande försäljningskostnader, på sätt som fastställs i artikel 2.9 och 2.10 i grundförordningen.

e) Dumpningsmarginal

(30) Den fastställda dumpningsmarginalen uttryckt i procent av exportpriset på cif-nivå fritt gemenskapsgränsen uppgår till 10,3 %.

3. Turkiet

a) Inledning

(31) Av de åtta företag som samarbetade vid den aktuella undersökningen utgjorde tre Yücel Boru-koncernen och två Borusankoncernen, medan de tre återstående företagen var helt oberoende.

(32) Under undersökningsperioden var det bara Yücel Boru-koncernen och Borusan-koncernen, från vilka prisåtaganden godtagits vid den ursprungliga undersökningen, som exporterade till gemenskapen.

(33) De tre återstående företagen exporterade inte de berörda produkterna till gemenskapen under undersökningsperioden. Av den anledningen var det inte möjligt att fastställa någon dumpning i fråga om dessa.

b) Normalvärde

(34) På grund av den höga inflationen i Turkiet under undersökningsperioden fastställdes normalvärdet månadsvis.

(35) Normalvärdet för Borusan-koncernen och Yücel Boru-koncernen fastställdes på grundval av de jämförbara priser som faktiskt betalats eller skulle betalas vid normal handel för en likadan vara som såldes för konsumtion på hemmamarknaden i Turkiet när sådan försäljning var representativ.

(36) I fall då den inhemska försäljningen inte kunde anses ha skett vid normal handel konstruerades normalvärdet enligt artikel 2.3 b ii i grundförordningen genom att produktionskostnaden, inklusive ett skäligt belopp för försäljningskostnader och administrativa kostnader, och andra allmänna omkostnader samt en vinstmarginal på 3 % av omsättningen lades ihop, vilket ansågs rimligt för den ifrågavarande industrin.

c) Exportpriser

(37) För de två koncernerna i fråga beräknades exportpriserna på grundval av de priser som faktiskt betalats för de svetsade rör som sålts på export till gemenskapen.

d) Jämförelse

(38) Normalvärdet jämfördes med exportpriserna transaktion för transaktion, fritt fabrik och i samma handelsled. Justeringar för försäljningskostnader beviljades i överensstämmelse med artikel 2.9 och 2.10 i grundförordningen.

e) Dumpningsmarginal

(39) Den fastställda dumpningsmarginalen uttryckt i procent av exportpriset på cif-nivå fritt gemenskapsgränsen uppgår till:

>Plats för tabell>

4. Venezuela

(40) Eftersom det inte förekom någon exportförsäljning till gemenskapen under undersökningsperioden kunde ingen dumpning fastställas beträffande Venezuela.

E. GEMENSKAPSINDUSTRIN

(41) För den pågående undersökningens syften består gemenskapsindustrin av åtta samarbetande gemenskapsproducenter (se punkt 11) som utgör ca 70 % av gemenskapens produktion av produkten i fråga.

F. SKADA

(42) För att bedöma utvecklingen av situationen för gemenskapsindustrin beaktade kommissionen de tillgängliga upplysningarna under en period som började 1990, när de första antidumpningsåtgärderna mot Rumänien och före detta Jugoslavien antogs (se punkterna 1 och 2), och slutade i november 1993 med undersökningsperioden.

1. Konsumtion

(43) För att beräkna konsumtionen av svetsade rör av järn eller olegerat stål i gemenskapen lade kommissionen gemenskapsproduktionens sammanlagda leverans av den berörda produkten till gemenskapsmarknaden till den totala importen till gemenskapen enligt KN-nummer 7306 30 51, 7306 30 59, 7306 30 71 och 7306 30 78.

(44) På grundval av detta minskade den totala konsumtionen med 23,2 % mellan 1990 och undersökningsperioden, från 105 932 ton till 81 334 ton per månad i genomsnitt.

2. Dumpad import

a) Volym och marknadsandel för varje enskilt land

(45) Importstatistik för före detta Jugoslaviens nya republiker (vilken inte var tillgänglig förrän 1992) och upplysningar som de samarbetande företagen tillhandahållit visade att det, under den period som undersökningen omfattar (se punkt 42), endast var Kroatien som fortsatte att exportera till gemenskapen, att jugoslaviska republiken Makedonien upphörde att exportera 1990 och att Bosnien-Hercegovina inte hade någon export till gemenskapen.

(46) Importen från Kroatien minskade kontinuerligt från i genomsnitt 2 297 ton per månad 1990 till 1 584 ton per månad 1991, 1 293 ton per månad 1992 och 1 123 ton per månad under undersökningsperioden, i linje med motsvarande marknadsandel, vilken uppgick till 2,2 % 1990, 1,7 % 1991, 1,4 % 1992 och 1,4 % under undersökningsperioden.

(47) Under samma period uppgick importen från Rumänien i genomsnitt (per månad) till 179 ton 1990, 132 ton 1991, 1 039 ton 1992 och 800 ton under undersökningsperioden. Motsvarande marknadsandel varierade i motsvarande grad, från 0,2 % 1990, 0,1 % 1991, 1,2 % 1992 till 0,9 % under undersökningsperioden.

(48) Importen från Turkiet visar följande utveckling, baserad på ett månatligt genomsnitt: 2 384 ton 1990, 1 759 ton 1991, 2 038 ton 1992 och 3 038 ton under undersökningsperioden, dvs. en total volymökning på 27 %. Motsvarande marknadsandelar var lika med 2,3 % 1990, 1,9 % 1991, 2,3 % 1992 och 3,7 % under undersökningsperioden.

(49) Importen från Venezuela minskade från 1 595 ton per månad 1990 till 287 ton per månad 1991 och upphörde 1992.

b) Volym och marknadsandel för den totala importen

(50) Den totala importen från de berörda länderna visade följande utveckling under den period som undersökningen omfattar, baserat på ett månatligt genomsnitt: 6 456 ton 1990, 3 761 ton 1991, 4 372 ton 1992 och 4 960 ton under undersökningsperioden. Motsvarande totala marknadsandel uppgick till 6,2 % 1990, 4,0 % 1991, 4,9 % 1992 respektive 6,0 % under undersökningsperioden.

c) Underprissättning

(51) För att bedöma graden av underprissättning jämförde kommissionen genomsnittspriserna på import från Kroatien, Rumänien och Turkiet (cif gemenskapens gräns, förtullat) med gemenskapsproducentens försäljningspriser beräknade fritt fabrik. För att säkerställa att jämförelsen gjordes i samma handelsled måste de berörda ländernas exportpriser justeras med hanteringskostnaden fram till den första oberoende köparen i gemenskapen. Eftersom det inte förekom något samarbete med den berörda produktens importörer i gemenskapen under den pågående undersökningen uppskattades dessa marginaler på grundval av de uppgifter som var tillgängliga för kommissionen.

(52) Den vägda genomsnittliga underprissättningen uppgick till

- Kroatien: 8,0 %

- Rumänien: 0 %

- Turkiet

- Borusan-koncernen: 6,1 %

- Yücel Boru-koncernen: 0,7 %

3. Gemenskapsindustrins situation

a) Produktion

(53) De samarbetande gemenskapsproducenternas produktionsvolym minskade kraftigt mellan 1990 och undersökningsperioden, från i genomsnitt 56 390 ton per månad till i genomsnitt 46 946 ton per månad, en minskning på 16,75 %.

b) Produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande

(54) Beträffande kapaciteten bör det påpekas att den ifrågavarande produkten i allmänhet framställs med utrustning som också kan användas för tillverkning av andra typer av rör, vilka inte omfattas av den pågående översynen. Det är därför i allmänhet svårt att med någon exakthet fastställa kapaciteten och bedöma graden av kapacitetsutnyttjande för just den produkt som omfattas av undersökningen.

(55) Man kan dock få en indikation på hur kapacitetsutnyttjandet utvecklas i uppgifterna om de gemenskapsproducenter som till största delen tillverkar en likadan produkt. På grundval härav minskade gemenskapsindustrins kapacitetsutnyttjande från i genomsnitt 59 % 1990 till ca 54 % under undersökningsperioden.

Det bör nämnas att kapacitetsutnyttjandet inte återspeglade produktionsminskningen fullständigt eftersom industrin i fråga stod inför minskad efterfrågan och fortsatte omstruktureringen genom att rationalisera eller lägga ner vissa produktionsanläggningar.

c) Försäljning och marknadsandelar

(56) Gemenskapsindustrins totala leverans till gemenskapsmarknaden, uttryckt i genomsnitt per månad, sjönk fortlöpande, från en nivå på 53 177 ton 1990 till 46 492 ton 1991, 42 671 ton 1992 och 41 397 ton under undersökningsperioden, dvs. en förlust i försäljningsvolymen på 22,15 %.

(57) Under samma period uppgick motsvarande marknadsandel till 50,2 % 1990, 49,1 % 1991, 47,4 % 1992 och 50,9 % under undersökningsperioden.

d) Försäljningspriser

(58) De produkter som omfattas av den pågående omprövningen består i huvudsak av två typer av stålrör:

- Rör utan beläggning (så kallade "svarta svetsade rör"), och

- galvaniserade svetsade rör, dvs. överdragna med zink.

Mellan 1990 och undersökningsperioden minskade priserna på gemenskapsproducenternas likadana vara fortlöpande, med 10 % för svarta rör och 19 % för galvaniserade rör.

I detta sammanhang bör det nämnas att priserna för stålrören i fråga hade nått toppen 1990 under den samlade effekten av ett mycket gynnsamt marknadsläge och de antidumpningsåtgärder som vidtagits mot de fyra berörda länderna. Mellan 1987 och 1990 ökade i själva verket priserna med ca 15 % för svarta rör och 22 % för galvaniserade rör.

e) Lönsamhet

(59) Först av allt bör det nämnas att gemenskapsindustrin, under den period som översynen omfattar, gynnades av en kraftig nedgång i kostnaden på råvaror för tillverkning av svetsade rör, dvs. kostnaden för varmvalsade stålrullar som omformas under produktionsprocessen och kostnaden för zink som används när rören bearbetas i galvaniseringsprocessen. På grund av de samlade verkningarna av den minskade graden av kapacitetsutnyttjande och motsvarande ökning av de fasta kostnaderna medförde dock den minskade råvarukostnaden endast en liten (men fortlöpande) nedgång i den totala produktionskostnaden för gemenskapsproducenterna.

(60) År 1990 hade gemenskapsindustrin gynnats av en starkt förbättrad hemmamarknad och följaktligen av en ansenligt minskad import från dumpade källor med deras snedvridande inverkan på priserna, sedan antidumpningsåtgärder införts. På grundval av upplysningar som var tillgängliga för representativa gemenskapsproducenter nådde gemenskapsindustrin under 1990 ett allmänt gynnsamt läge.

(61) Den fortlöpande nedgången i produktionskostnaden och priserna medförde dock kontrasterande resultat, med några producenter som ådrog sig betydande ekonomiska förluster under 1992 och undersökningsperioden, medan andra kunde begränsa den ekonomiska nedgångens och de pressade prisernas verkningar på deras ekonomiska resultat till ett minimum.

f) Sysselsättning

(62) Gemenskapsindustrins ovannämnda omstrukturering (se punkt 55) medförde att de samarbetande företagen minskade antalet anställda med ca 800 personer, vilket utgör en minskning med en tredjedel av den totala sysselsättningen mellan 1990 och undersökningsperioden.

4. Slutsats

(63) Av ovanstående resultat följer att situationen för gemenskapsindustrin, trots den pågående omstruktureringsprocessen och de befintliga antidumpningsåtgärderna, åter försämrades kontinuerligt fram till undersökningsperioden, särskilt genom förlust av produktion och marknadsandelar och genom ekonomiska förluster.

G. ORSAKSSAMBAND

(64) För att fastställa de faktorer som hindrade gemenskapsindustrin från att hejda den nya nedgången, som konstaterats sedan 1990, har kommissionen undersökt följande kriterier, vilka ansågs avgörande för att fastställa orsakssambandet:

- De befintliga antidumpningsåtgärdernas funktion,

- konsumtionsminskningen,

- minskningen av gemenskapsproducenternas export till tredje länder,

- importen från andra tredje länder.

1. De befintliga antidumpningsåtgärdernas verkan

(65) De gällande åtgärderna grundar sig på undersökningsresultat som kan hänföras till en period på tre till fyra år före 1990. Prisåtaganden godtogs av kommissionen och var avsedda att undanröja dumpningens skadliga verkan.

(66) Sedan de första antidumpningsåtgärderna trätt i kraft 1990 minskade den totala marknadsandelen för den undersökta importen från 12,7 %, vilket var nivån under den ursprungliga undersökningen, till 6,2 % 1990 och vidare till 4,0 % 1991, för att i någon mån återhämta sig till 4,9 % 1992 och återigen uppgå till 6 % under undersökningsperioden (se punkt 50).

Enskilt betraktade för varje berört land har marknadsandelarna förskjutits. Den rumänska importen, som nästan upphört sedan antidumpningsåtgärderna införts, återhämtade sig något, men låg fortfarande kvar på mindre än 1 %. Marknadsandelen för import från Turkiet ökade också något, till 3,7 %. Sammantaget uppvägdes dock ökningen av den turkiska och rumänska marknadsandelen mer än väl av att importen från Kroatien minskade och att importen från Venezuela upphörde, så att gemenskapsindustrin praktiskt taget inte påverkades alls.

Under undersökningsperioden (se punkt 42) har prisåtagandena inte reviderats. Gemenskapsproducenternas priser ökade kraftigt sedan åtgärderna införts och nådde sedan en nivå som låg gott och väl över priserna i åtagandet, dvs. med ca 15 % för svarta rör och 20 % för galvaniserade rör, vilket medförde att gemenskapsindustrin åter nådde en tillfredsställande lönsamhetsnivå.

Även om en viss underprissättning konstaterades för kroatisk och turkisk import förekom det inte någon sådan för rumänsk import. Hur som helst låg priserna på import från de tre berörda länderna på en avsevärt högre nivå än importen från andra tredje länder. I själva verket importerades dessa produkter till priser som låg 17 %-23 % under priserna på de turkiska produkterna. Dessutom uppgick Turkiets och Rumäniens sammantagna marknadsandel till 4,6 % under undersökningsperioden, vilket skall jämföras med en marknadsandel på 7 % för annan lågprisimport (se punkt 73).

Man kan därför dra slutsatsen att de vidtagna antidumpningsåtgärderna från början varit effektiva och att den inverkan som importen från de berörda länderna haft på gemenskapsindustrins situation inte var tydligt märkbar under den behandlade perioden.

2. Verkningarna av andra faktorer

a) Allmänt

(67) Eftersom analysen av gemenskapsindustrins situation (se punkterna 53-63) har visat på en ny allvarlig försämring av försäljningen, priserna och lön-samheten mellan 1990 och undersökningsperioden måste dock hänsyn tas till andra faktorer som kan ha påverkat denna utveckling.

b) Minskad konsumtion

(68) Som framgår av punkt 46 sjönk konsumtionen stadigt från 1990 fram till undersökningsperioden, en minskning på 23,2 %. Denna siffra är praktiskt taget lika med siffran för gemenskapsindustrins förlorade försäljning på gemenskapsmarknaden.

(69) Vad beträffar marknadsandelar kunde gemenskapsindustrin följaktligen behålla sin ställning. Den obetydliga minskningen från 50,2 % 1990 till 49,1 % 1991 och 47,4 % 1992 berodde huvudsakligen på en ökning av annan import, som inte ingick i undersökningen och som vände under undersökningsperioden, så att andelen för gemenskapsindustrin återhämtade sig till 50,9 %.

c) Gemenskapsproducenternas minskade export till tredje land

(70) Under den undersökta perioden uppgick gemenskapsproducenternas totala export till tredje land till i genomsnitt 11 413 ton per månad 1990, 14 064 ton per månad 1991, 11 888 ton per månad 1992 och 10 203 ton per månad under undersökningsperioden, vilket motsvarar en sammantagen minskning på 10,6 %.

d) Import från andra länder

(71) Importen från andra tredje land än dem som omfattas av översynen uppgick i genomsnitt till 17 860 ton per månad 1990, 17 582 ton per månad 1991, 18 335 ton per månad 1992 och 15 176 ton per månad under undersökningsperioden.

(72) Motsvarande marknadsandel utvecklades på följande sätt: 16,9 % 1990, 18,6 % 1991, 20,4 % 1992 och 18,7 % under undersökningsperioden.

(73) En analys av prismönstret för denna import visar, för vissa länder som utgjorde en marknadsandel på 8,5 % 1992, att en underprissättning på mellan 12 % och 18 % konstant tillämpades i jämförelse med priserna i de länder som omfattas av undersökningen och är bundna av prisåtaganden.

3. Slutsats

(74) Som framgår av punkt 68 minskade gemenskapsindustrins försäljning nästan i linje med konsumtionen, varvid den oproportionerligt större minskningen 1991 och 1992 huvudsakligen kan anses bero på den ökade importen från tredje land som inte omfattas av undersökningen. Denna utveckling vände under undersökningsperioden, vilket medförde en liten förbättring på 0,7 % för gemenskapsindustrin för hela perioden.

(75) Under dessa omständigheter kan den fortlöpande försämringen av den klagande gemenskapsindustrins situation, som framgår av kraftigt minskad försäljning och produktion, minskat kapacitetsutnyttjande, minskad sysselsättning och en allmänt bristande lönsamhet, inte anses bero på den import som omfattas av undersökningen. Fastän en viss del av denna import, t.ex. importen från Turkiet, som täcks av prisåtaganden, visade en lite ökning i marknadsandel, kan verkningarna av denna import i gemenskapen inte anses betydande med tanke på att det hela tiden förekom annan import med underprissättning.

Slutligen förefaller det inte som om gemenskapsindustrins försvagade situation kan ha förorsakats uteslutande av den dumpade importen.

H. SANNOLIKHET FÖR YTTERLIGARE SKADA

1. Allmänt

(76) Sedan det i undersökningen konstaterats att de befintliga antidumpningsåtgärderna haft verkan då det gällde att förhindra att den import som omfattas av undersökningen skulle förorsaka ytterligare väsentlig skada och att det faktum att situationen för gemenskapsindustrin uppenbarligen inte förbättrats berodde på andra faktorer, analyserades också sannolikheten för att väsentlig skada på nytt skulle uppstå om de befintliga antidumpningsåtgärderna upphävdes. Man bör i detta avseende minnas att de omständigheter som skulle medföra att väsentlig skada på nytt skulle uppstå måste vara klart förutsebara och att den förutsedda skadan skall vara överhängande.

2. Slovenien och Bosnien-Hercegovina

(77) Ingen import av de berörda produkterna har rapporterats sedan Eurostat börjat tillhandahålla separat handelsstatistik för dessa länder. Enligt de upplysningar som är tillgängliga för kommissionen finns det inte heller några stora produktionsanläggningar för de berörda produkterna i dessa länder.

3. Jugoslaviska republiken Makedonien

(78) Ingen import från detta land har registrerats sedan separat handelsstatistik blev tillgänglig. Enligt de uppgifter som är tillgängliga för kommissionen finns det i jugoslaviska republiken Makedonien ansenlig kapacitet för produktion av grundmaterialet, varmvalsade stålrullar, och för de produkter i undersökningen som härstammar från dessa rullar. Under de rådande omständigheterna i landet, som är praktiskt taget isolerat från internationell handel, finns det dock inget som tyder på att exporten av den berörda produkten till gemenskapen på kort sikt skulle kunna utvecklas i sådan utsträckning att den skulle kunna förorsaka väsentlig skada för gemenskapsindustrin.

4. Venezuela

(79) Importen från Venezuela har upphört fullständigt sedan 1992. Industrin för svetsade rör i Venezuela har utvecklats tillräckligt för att uppfylla behoven hos den inhemska oljeindustrin, som är den största användaren i landet, av rör för exploatering, produktion, raffinering och distribution av landets gasprodukter och flytande produkter.

(80) I händelse av fluktuationer i efterfrågan från oljeindustrin exporteras överskottsproduktionen vanligtvis till grannländer på den amerikanska kontinenten. Med tanke på de relativt höga transportkostnaderna för denna produkt är det inte troligt att upphävandet av de gällande antidumpningsåtgärderna skulle skapa ett incitament för den venezolanske producenten att åter inrikta importen på gemenskapen i en sådan utsträckning att sannolikheten för att en överhängande skada på nytt skulle uppstå skulle vara klart förutsebar.

5. Kroatien

(81) Importen från Kroatien har minskat fortlöpande och låg på nära 1 % under undersökningsperioden. Senare upplysningar, som den kroatiske exportören lämnat till kommissionen enligt företagets gällande övervakningsförfarande, bekräftar denna nedåtgående tendens.

(82) Att gemenskapsexporten till Kroatien fortsätter att minska trots en ansenlig dumpningsmarginal förklaras av de enorma inre svårigheterna för den kroatiska industrin för svetsade rör efter före detta Jugoslaviens upplösning. Den kroatiske producenten står i själva verket inför problemet att ersätta traditionella råvaruleveranser från före detta Jugoslaviens stålindustri med import som måste betalas i hårdvaluta. Dessutom hindras produktionsverksamheten av den omgivande militära konflikten. Det är därför högst osannolikt att en ökning av skadlig import från detta land är överhängande.

6. Rumänien

(83) Importen från Rumänien, som av tradition levererat svetsade rör till gemenskapen, har nästan försvunnit från gemenskapsmarknaden, med en marknadsandel som sjunkit till försumbar nivå. Detta beror huvudsakligen på de svårigheter landet mött till följd av reformen av planekonomin, som fortfarande endast går långsamt framåt. Rörproduktionen har nästan avstannat på grund av att stålinsdustrin i tidigare led inte kunde leverera de råvaror eller reservdelar som är nödvändiga för underhåll av den åldrande produktionsutrustningen, som huvudsakligen är av ryskt ursprung, så att en av de stora produktionsanläggningarna, med en kapacitet på 200 000 ton, måste läggas ner. Det uppskattas att de effektiva produktonsanläggningarna i Rumänien minskade sin produktion från mer än 600 000 ton före förändringarna till mindre än 150 000 ton för närvarande.

(84) Under 1992 och undersökningsperioden kunde man märka en blygsam återhämtning av den rumänska exporten till gemenskapen. Marknadsandelen kvarstod dock på en försumbar nivå. Den obetydliga ökningen av den rumänska exporten efter en minskning till nära noll kan inte anses som ett tecken på att en betydande ökning av exporten är nära förestående, så att exporten, om de befintliga antidumpningsåtgärderna upphävdes, sannolikt skulle förorsaka väsentlig skada för gemenskapsindustrin, med tanke på de ekonomiska svårigheterna för den rumänska stål- och rörindustrin.

7. Turkiet

(85) Turkiet är det enda av de länder som ingår i förfarandet som sedan antidumpningsåtgärderna infördes har behållit sin marknadsandel och till och med kunnat öka den under undersökningsperioden, huvudsakligen på bekostnad av Venezuela och Kroatien. I fråga om priser var de turkiska exportörerna bundna av prisåtaganden som, enligt kommissionens bekräftelse, har fullgjorts.

(86) För att bedöma sannolikheten för att importen från Turkiet återigen skulle växa i en sådan utsträckning att den skulle kunna skada gemenskapsindustrin tog kommissionen hänsyn till den tillgängliga produktionskapaciteten i Turkiet, prognoserna för konsumtionen på hemmamarknaden, exportkapaciteten och det förhållningssätt till priser som man kunde förvänta sig av de turkiska exportörerna i avsaknad av prisåtaganden.

(87) Produktionskapaciteten för de berörda produkterna hos de största turkiska producenter som samarbetade med kommissionen är avsevärd och uppgår till ca 700 000 ton årligen. Till denna siffra bör man lägga till 20 % med hänsyn till två mindre producenter, som endast är av regional betydelse, vilket innebär att det finns en kapacitet på ca 840 000 ton. Ingen större ökning eller minskning av kapaciteten är planerade inom överskådlig tid. I motsats till gemenskapen som, eftersom den är en mogen ekonomi, har en krympande marknad för dessa produkter har konsumtionen i Turkiet ökat och denna utveckling förutses fortsätta framöver, om än i minskad takt. Konsumtionen av svetsade rör i Turkiet uppskattas till 392 000 ton 1990 och 520 000 ton 1993 och förväntas uppgå till 557 000 ton 1995.

(88) Om man antar en högsta möjliga avkastning på 90 % skulle den teoretiska exportpotentialen bli 200 000 ton per år. Den totala turkiska exporten under undersökningsperioden uppgick till 76 000 ton, varav 45 % var avsedda för gemenskapen och 55 % för andra länder. Om denna tendens skulle hålla i sig under 1995 skulle ca 90 000 ton kunna sändas till gemenskapen. Även om denna beräkning inte kan vara exakt och stödjer sig på teoretiska antaganden visar den att den turkiska rörindustrin har möjlighet att öka sin export till gemenskapen i betydande grad.

(89) De upplysningar som finns om utvecklingen av den turkiska exporten till gemenskapen efter undersökningsperioden visar att dess volym och marknadsandel har fortsatt att öka. Även om kommissionen i detta skede inte har några exakta upplysningar för att bedöma verkningarna för gemenskapsindustrin tycks denna utveckling visa på den avsevärda förbättringen för gemenskapsmarknaden då det gäller försäljning och priser. En övervakning av de åtaganden som godtagits från turkiska exportörer och i synnerhet en analys av deras kvartalsrapporter om exportkvantiteter och priser fram till dagens datum visar att åtagandena inte bara har fullgjorts samvetsgrant utan också att de turkiska exportörerna tagit ut ännu högre priser när marknadssituationen tillåtit detta.

(90) Slutligen kan det inte förnekas att importen från Turkiet eventuellt skulle kunna förorsaka skada för gemenskapsindustrin. Det finns också en eventuell risk för att de turkiska exportörerna skulle kunna frestas att skära ner sina priser om marknadssituationen i gemenskapen åter skulle skärpas i framtiden. Det finns dock inget som tyder på att en sådan situation faktiskt är nära förestående och klart förutsebar.

(91) Om situationen i framtiden trots detta skulle försämras i en sådan grad att gemenskapsindustrin vållas väsentlig skada genom dumpning står det öppet för gemenskapsindustrin att lämna in ett nytt klagomål till kommissionen.

I. UPPHÄVANDE AV ANTIDUMPNINGSTULLARNA

(92) Med tanke på ovanstående bör de gällande antidumpningstullarna på import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål med ursprung i Rumänien, före detta Jugoslavien (med undantag av Serbien och Montenegro), Turkiet och Venezuela upphävas och förfarandena därigenom avslutas. Följaktligen har motsvarande åtaganden som erbjudits och godtagits genom beslut 90/166/EEG och kommissionens förordning (EEG) nr 3617/90 inte längre något syfte.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordningarna (EEG) nr 868/90 och (EEG) nr 898/91 skall upphöra att gälla.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 18 december 1995.

På rådets vägnar

J. BORRELL FONTELLES

Ordförande

(1) EGT nr L 349, 31.12.1994, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1251/95 (EGT nr L 122, 2.6.1995, s. 1).

(2) EGT nr L 209, 2.8.1988, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 522/94 (EGT nr L 66, 10.3.1994, s. 10).

(3) EGT nr L 91, 6.4.1990, s. 8.

(4) EGT nr L 91, 6.4.1990, s. 36.

(5) EGT nr L 91, 12.4.1991, s. 1.

(6) EGT nr L 351, 15.12.1990, s. 17.

(7) EGT nr C 77, 29.3.1995, s. 2.

(8) EGT nr C 344, 22.12.1993, s. 5.