Arbetsordning

(15:e upplagan)

februari 2003

Anmärkning till läsaren:

I denna arbetsordning skall varje hänvisning till en person av manligt kön också betraktas som en hänvisning till en person av kvinnligt kön, och tvärtom, såvida motsatsen inte uttryckligen anges.

Tolkningar till arbetsordningen återges (i enlighet med artikel 180) i kursiv stil.

INNEHÅLL

>Plats för tabell>

KAPITEL I

EUROPAPARLAMENTETS LEDAMÖTER

Artikel 1

Europaparlamentet

1. Europaparlamentet är den församling som är vald i överensstämmelse med fördragen, akten av den 20 september 1976 om allmänna direkta val av företrädare i Europaparlamentet samt den från fördragen härledda nationella lagstiftningen.

2. Europaparlamentets valda företrädare benämns:

"Medlemmer af Europa-Parlamentet" på danska,

"Mitglieder des Europäischen Parlaments" på tyska,

"Βουλευτές του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου" på grekiska,

"Members of the European Parliament" in på engelska,

"Diputados al Parlamento Europeo" på spanska,

"Euroopan parlamentin jäsenet" på finska,

"Députés au Parlement européen" på franska,

"Deputati al Parlamento europeo" på italienska,

"Leden van het Europees Parlement" på nederländska,

"Deputados ao Parlamento europeu" på portugisiska samt

"Ledamöter av Europaparlamentet" på svenska.

Artikel 2

Obundet mandat

Europaparlamentets ledamöter har ett obundet mandat. De får inte bindas av instruktioner eller uppdrag.

Artikel 3

Immunitet och privilegier

1. Ledamöterna åtnjuter immunitet och privilegier i enlighet med det protokoll om immunitet och privilegier för Europeiska gemenskaperna som är fogat till fördraget av den 8 april 1965 om upprättandet av ett gemensamt råd och en gemensam kommission för Europeiska gemenskaperna.

2. Passersedlar som tillåter ledamöterna att fritt röra sig i medlemsstaterna skall utfärdas av parlamentets ordförande (härefter kallad talman) så snart denne meddelats vilka ledamöter som valts.

3. Ledamöterna har rätt att ta del av alla handlingar i parlamentets eller ett utskotts ägo, med undantag av personakter och räkenskaper, vilka endast de berörda ledamöterna har rätt att ta del av. I bilaga VII till denna arbetsordning finns bestämmelser om undantag från denna princip när det gäller hantering av sådana handlingar som allmänheten kan nekas tillgång till i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001.

Artikel 4

Deltagande i sammanträden

1. Vid varje sammanträde skall det finnas en närvarolista som ledamöterna skall skriva på.

2. Namnen på de ledamöter som är närvarande enligt närvarolistan skall föras till protokollet från varje sammanträde.

Artikel 5

Kostnadsersättning och andra ersättningar

Presidiet skall fastställa bestämmelser om kostnadsersättning och andra ersättningar till ledamöterna.

Artikel 6

Parlamentarisk immunitet

1. Parlamentet skall vid utövandet av sina befogenheter i frågor som rör immunitet och privilegier i första hand försöka upprätthålla parlamentets integritet som en demokratisk lagstiftande församling och befästa ledamöternas oberoende när dessa fullgör sina åligganden.

2. Varje begäran ställd till talmannen från en i en medlemsstat behörig myndighet om upphävande av en ledamots immunitet skall tillkännages i kammaren och hänvisas till behörigt utskott.

3. Varje begäran om fastställelse av immunitet och privilegier som en ledamot eller före detta ledamot lämnar in till talmannen skall tillkännages i kammaren och hänvisas till behörigt utskott.

4. Om en ledamot grips eller får sin rörelsefrihet begränsad på ett sätt som förmodas kränka ledamotens immunitet och privilegier kan talmannen, i brådskande fall och efter samråd med det behöriga utskottets ordförande och föredragande, själv ta initiativ till att bekräfta ledamotens immunitet och privilegier. Talmannen skall meddela utskottet detta och informera parlamentet.

Artikel 6a

Immunitetsförfaranden

1. Behörigt utskott skall utan dröjsmål, och i den ordning de inkommit, pröva varje begäran om upphävande av immunitet och varje begäran om fastställelse av immunitet eller privilegier.

2. Utskottet skall lägga fram ett förslag till beslut, i vilket utskottet endast skall rekommendera huruvida en begäran om upphävande av immuniteten eller en begäran om fastställelse av immunitet och privilegier skall bifallas eller avslås.

3. Utskottet kan uppmana den berörda myndigheten att förse utskottet med alla upplysningar och preciseringar som det anser sig behöva för att kunna ta ställning till om immuniteten bör upphävas eller fastställas. De berörda ledamöterna skall ges möjlighet att höras. De har rätt att lämna in allt skriftligt material som de anser relevant för utskottets ställningstagande. De har rätt att låta sig företrädas av en annan ledamot.

4. Om en begäran om upphävande av immunitet hänför sig till flera gärningar kan upphävande av immuniteten beträffande var och en av dessa gärningar bli föremål för ett enskilt beslut. I utskottets betänkande kan det i undantagsfall föreslås att upphävandet av immuniteten endast skall beröra åtalet och att ledamoten, så länge som det inte finns någon lagakraftvunnen dom varken kan gripas, anhållas, häktas eller utsättas för någon annan åtgärd som skulle förhindra ledamoten att utföra sina åligganden i enlighet med uppdraget som ledamot av Europaparlamentet.

5. När en ledamot anmodas att vittna eller framträda som sakkunnig behöver ingen begäran om upphävande av immuniteten inges, under förutsättning att

- ledamoten inte tvingas vittna en dag eller vid ett tillfälle som hindrar eller försvårar hans eller hennes arbete som parlamentsledamot, eller under förutsättning att vittnesmålet kan avges skriftligt eller på annat sätt som inte försvårar ledamotens utförande av sina åligganden som parlamentsledamot,

- ledamoten inte anses skyldig att avlägga vittnesmål som omfattar sådana sekretessbelagda uppgifter som erhållits under utövandet av uppdraget som ledamot och som ledamoten anser sig inte kunna röja.

6. Vid ärenden som rör fastställelse av immunitet eller privilegier skall utskottet ange huruvida omständigheterna innefattar en begränsning av administrativ eller annan natur av ledamöternas rörelsefrihet under resa till eller från parlamentets mötesplats, eller ett yttrande som gjorts eller en röst som avgivits under utövandet av ledamöternas uppdrag, eller om de kan jämföras med andra aspekter som omfattas av artikel 10 i protokollet om immunitet och privilegier och som inte omfattas av nationell lagstiftning. Utskottet skall föreslå att den berörda myndigheten skall uppmanas att dra nödvändiga slutsatser därav.

7. Utskottet får avge ett motiverat yttrande om huruvida myndigheten i fråga kan anses behörig och huruvida den begäran myndigheten har ingett kan anses tillåtlig. Utskottet får emellertid under inga omständigheter uttala sig i skuldfrågan, eller på annat sätt yttra sig över ledamoten eller om det riktiga i att väcka åtal för de uttalanden eller handlingar som tillskrivs ledamoten, inte ens vid tillfällen där utskottet genom prövning av en begäran erhåller detaljerad kunskap i fallet.

8. Utskottets betänkande skall tas upp som första punkt på föredragningslistan till det första sammanträdet efter det att begäran inkommit. Det är inte tillåtet att lägga fram ändringsförslag till förslaget eller förslagen till beslut.

Det är endast tillåtet att debattera grunderna för och emot varje enskilt förslag om att upphäva eller upprätthålla immunitet eller fastställa immunitet eller privilegier.

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 122 får den ledamot vars immunitet eller privilegier det är fråga om inte yttra sig i debatten.

Omröstning om betänkandets förslag till beslut skall ske vid det första omröstningstillfället efter det att debatten avslutats.

Efter behandling i parlamentet skall särskild omröstning ske om varje enskilt förslag i betänkandet. Om ett förslag förkastas skall motsatt beslut anses fattat.

9. Talmannen skall omedelbart meddela parlamentets beslut till ledamoten i fråga och till behörig myndighet i berörd medlemsstat och begära att denne hålls underrättad om den rättsliga utvecklingen och vilka följder detta får. När talmannen erhåller denna information, skall parlamentet, vid behov efter samråd med behörigt utskott, underrättas på det sätt denne finner mest lämpligt.

10. När talmannen använder sig av de befogenheter som denne tilldelas i artikel 6.4 skall det behöriga utskottet ta upp talmannens initiativ till behandling vid det påföljande utskottssammanträdet. Om utskottet anser det nödvändigt kan det lägga fram ett betänkande till parlamentet.

11. Utskottet skall vid behandlingen av dessa ärenden och eventuella handlingar det tar emot iaktta strikt sekretess.

12. Utskottet kan, efter att ha hört medlemsstaterna, utarbeta en vägledande förteckning över de myndigheter i de olika medlemsstaterna som är behöriga att inkomma med en begäran om upphävande av en ledamots immunitet.

13. Alla förfrågningar som en behörig myndighet gör beträffande räckvidden för ledamöternas immunitet och privilegier skall behandlas i enlighet med bestämmelserna ovan.

Artikel 7

Valprövning

1. Med utgångspunkt från ett betänkande från behörigt utskott skall parlamentet omgående granska de utfärdade bevisen och avgöra varje enskild ny ledamots mandat, samt eventuella tvister som uppkommer till följd av bestämmelserna i akten av den 20 september 1976 med undantag av invändningar som grundar sig på nationella vallagar.

2. Betänkande från behörigt utskott skall grunda sig på de officiella kungörelserna från de enskilda medlemsstaterna om det samlade valresultatet, vilka innehåller namnen på de valda kandidaterna och deras ersättare samt en rangordning baserad på valresultatet.

Giltigheten av en ledamots mandat kan inte bekräftas förrän ledamoten har avgivit de skriftliga förklaringar som följer av artikel 6 i akten av den 20 september 1976 och bilaga I till arbetsordningen.

Parlamentet kan när som helst på grundval av ett betänkande från sitt behöriga utskott yttra sig om varje invändning mot ett mandats giltighet.

3. Om en ledamot utnämns till följd av att en kandidat på samma lista har dragit sig tillbaka, skall utskottet med behörighet i frågor som rör valprövning kontrollera att mandatet har avståtts i enlighet med andan och bokstaven i akten av den 20 september 1976 och i artikel 8.3 i arbetsordningen.

4. Utskottet skall se till att medlemsstaternas och unionens myndigheter omgående ger parlamentet alla uppgifter som kan komma att påverka en parlamentsledamots mandat eller ersättarnas rangordning. Är det fråga om en utnämning, skall den dag anges från vilken utnämningen gäller.

När behöriga myndigheter i medlemsstaterna inleder ett förfarande som kan leda till att en ledamot skiljs från sitt uppdrag, skall talmannen begära regelbunden information från dem om hur förfarandet framskrider. Talmannen skall hänvisa ärendet till behörigt utskott, och parlamentet kan yttra sig på förslag av detta utskott.

5. Varje ledamot, vars mandat inte har prövats eller för vilken det inte har fattats beslut i en tvist, får delta i parlamentets och dess organs sammanträden med oinskränkta rättigheter.

6. I början av varje valperiod skall talmannen uppmana medlemsstaternas behöriga myndigheter att förse parlamentet med alla de upplysningar som krävs för att denna artikel skall kunna tillämpas.

Artikel 8

Mandatets varaktighet

1. Mandatet börjar och slutar i enlighet med akten av den 20 september 1976. Det upphör också när en ledamot anhåller om entledigande eller avlider.

2. Alla ledamöter har kvar sina uppdrag till dess parlamentets första sammanträde efter valet öppnas.

3. Varje ledamot som anhåller om entledigande skall anmäla detta till talmannen tillsammans med angivande av det datum då avgången skall gälla, vilket inte får vara senare än tre månader efter anmälan. Anmälan skall ske i form av ett skriftligt protokoll som upprättas i närvaro av generalsekreteraren eller dennes företrädare. Det skall undertecknas av denne och den berörde ledamoten samt omgående överlämnas till behörigt utskott, vilket skall ta upp det på föredragningslistan till sitt första sammanträde efter det att handlingen mottagits.

Anser det behöriga utskottet att begäran strider mot andan eller bokstaven i akten av den 20 september 1976, skall parlamentet underrättas om detta, så att parlamentet kan avgöra om platsen skall förklaras vakant eller inte.

I annat fall konstateras platsen vakant från och med det datum som den avgående ledamoten har angivit i anmälan. Det sker ingen omröstning i parlamentet i detta fall.

För att komma till rätta med vissa exceptionella förhållanden har ett förenklat förfarande börjat tillämpas. Detta gäller i synnerhet när en eller flera sammanträdesperioder kommer att äga rum mellan det datum en avgång verkställs och behörigt utskotts första sammanträde, vilket - om vakansen inte konstateras skulle hindra den politiska grupp som den avgående ledamoten tillhör att erhålla en ersättare under denna period. Det förenklade förfarandet ger behörigt utskotts föredragande rätt att utan dröjsmål undersöka alla vederbörligen anmälda avgångar och, om undersökningen visar att en försening skulle kunna få skadliga följder, rätt att uppmana utskottets ordförande att i överensstämmelse med punkt

- antingen på utskottets vägnar meddela talmannen att en vakans kan konstateras, eller

- sammankalla ett extra utskottssammanträde för att undersöka alla särskilda problem som utskottets föredragande har påpekat.

4. Oförenligheter som härrör från nationell lagstiftning skall anmälas till parlamentet, som skall notera dessa.

I de fall medlemsstaternas eller unionens behöriga myndigheter eller ledamoten i fråga underrättar talmannen om att en ledamot tilldelats ett uppdrag eller utnämnts till ett ämbete som är oförenligt med uppdraget som ledamot av parlamentet skall talmannen underrätta parlamentet, som fastställer att platsen är vakant.

5. Medlemsstaternas eller unionens myndigheter skall underrätta talmannen om varje uppdrag som de ämnar anförtro en ledamot. Talmannen skall hänvisa frågan om huruvida uppdraget är förenligt med andan och bokstaven i akten av den 20 september 1976 till det behöriga utskottet. Talmannen skall underrätta kammaren, den berörde ledamoten och de berörda myndigheterna om utskottets slutsatser.

6. Mandatet skall anses ha upphört och platsen vara vakant från och med följande tidpunkter:

- Vid avgång från och med den dag parlamentet konstaterar att platsen är vakant i enlighet med anmälan.

- Vid utnämning till ett ämbete eller tilldelning av ett uppdrag, som är oförenligt med uppdraget som ledamot av Europaparlamentet, antingen på grundval av nationell vallag eller på grundval av artikel 6 i akten av den 20 september 1976 från och med den dag som ledamoten eller medlemsstaternas eller unionens behöriga myndigheter angivit.

7. När parlamentet fastställt att en plats är vakant skall det underrätta berörd medlemsstat härom.

8. Alla tvister rörande giltigheten av ett redan prövat mandat skall hänvisas till behörigt utskott, som omgående och senast vid början av nästa sammanträdesperiod skall underrätta parlamentet.

9. Parlamentet förbehåller sig rätten att ogiltigförklara det mandat som är under prövning eller att inte fastställa att mandatet är vakant, då det i förbindelse med godkännandet eller upphävandet av mandatet konstateras att felaktigheter eller brister föreligger.

Artikel 9

Ordningsregler

1. Parlamentet kan fastställa ordningsregler för sina ledamöter. Sådana regler skall antas i enlighet med artikel 181.2 och fogas som bilaga till arbetsordningen(1).

Dessa regler får på intet sätt göra ingrepp i eller begränsa en ledamots utövande av sitt mandat, politisk verksamhet eller annan verksamhet i förbindelse härmed.

2. Kvestorerna skall ansvara för utfärdandet av personliga passerkort med en giltighet på högst ett år till personer som regelbundet vill ha tillträde till parlamentets lokaler för att i eget eller tredje mans intresse förse ledamöter med information inom ramen för ledamöternas mandat.

Dessa personer skall i gengäld

- respektera de ordningsregler som anges i bilagan till arbetsordningen(2)

- skriva in sig i ett register som förs av kvestorerna.

Allmänheten kan på begäran få ta del av detta register på alla parlamentets arbetsplatser och på informationskontoren i medlemsstaterna på det sätt som kvestorerna fastställer.

Närmare föreskrifter för tillämpningen av denna artikel skall anges i en bilaga till arbetsordningen(3).

3. Regler för före detta ledamöters uppförande, rättigheter och privilegier skall fastställas genom ett beslut av presidiet. Alla före detta ledamöter skall behandlas lika.

Artikel 9a

Interna utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF)

Den gemensamma ordningen med erforderliga åtgärder för att underlätta utredningar som genomförs av bedrägeribyrån, vilken återfinns i det interstitutionella avtalet av den 25 maj 1999 om interna utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF), skall gälla inom parlamentet i enlighet med parlamentets beslut som fogats som bilaga till arbetsordningen(4).

KAPITEL II

PARLAMENTETS SESSIONER

Artikel 10

Sammankallande av parlamentet

1. Parlamentets valperiod sammanfaller med ledamöternas mandattid enligt akten av den 20 september 1976.

Session är den årslånga period som föreskrivs i ovannämnda akt och i fördragen.

Sammanträdesperioder är de perioder - som regel varje månad - då parlamentet sammanträder. Dessa är uppdelade i sammanträden, ett per dag.

Plenarsammanträden som hålls samma dag betraktas som ett enda sammanträde.

2. Parlamentet sammanträder utan att kallelse krävs den andra tisdagen i mars varje år och avgör då sammanträdesfria periodernas längd inom ramen för sessionen.

3. Parlamentet sammanträder dessutom utan att kallelse krävs den första tisdagen efter utgången av en period på en månad från och med slutet av den period som avses i artikel 9.1 i akten av den 20 september 1976.

4. Om skäl anförs kan talmanskonferensen senast två veckor före den av parlamentet fastställda tidpunkten då sessionen skall återupptas ändra längden på de i enlighet med punkt 2 fastställda sammanträdesfria perioderna. Tidpunkten för återupptagande av sessionen kan dock inte uppskjutas mer än två veckor.

5. Talmannen skall, efter att ha hört talmanskonferensen, sammankalla parlamentet till ett extra sammanträde om en majoritet av parlamentets ledamöter, kommissionen eller rådet begär detta.

I undantagsfall kan talmannen med talmanskonferensens samtycke i brådskande fall sammankalla parlamentet till ett extra sammanträde.

Artikel 11

Plats för sammanträden

1. Parlamentet skall hålla sina plenarsammanträden och utskottssammanträden i enlighet med vad som föreskrivs i fördragen.

Förslag om extra sammanträdesperioder i Bryssel och ändringsförslag till dessa behöver endast majoritet av de avlagda rösterna för att antas.

2. Alla utskott kan begära att ett eller flera sammanträden hålls på annan ort. En begäran försedd med motivering skall överlämnas till talmannen som skall lägga fram den inför presidiet. I brådskande fall kan talmannen själv fatta beslut i frågan. Om presidiet eller talmannen avslår begäran skall skälen till detta redovisas.

KAPITEL III

UPPDRAG

Artikel 12

Ålderspresident

1. Vid det sammanträde som avses i artikel 10.3 och vid varje annat sammanträde där avsikten är att välja talman och presidium skall den äldste närvarande ledamoten i egenskap av ålderspresident leda sammanträdet till dess att en talman valts.

2. Under ålderspresidentens ledning får inga andra frågor behandlas än de som har att göra med val av talman eller granskning av bevis.

Tas frågor som rör granskning av bevis upp under ålderspresidentens ledning av sammanträdet, skall dessa frågor hänvisas till utskottet med behörighet i frågor som rör valprövning.

Artikel 13

Nomineringar och allmänna bestämmelser

1. Talman, vice talmän och kvestorer väljs genom sluten omröstning i enlighet med vad som föreskrivs i artikel 136. Nominering kan endast ske med de berörda parternas samtycke. Nomineringar kan endast göras av politiska grupper eller minst 32 ledamöter. Om antalet kandidater inte överstiger antalet lediga platser, kan emellertid kandidaterna väljas med acklamation.

2. Vid val av talman, vice talmän och kvestorer bör hänsyn tas till behovet av en för medlemsstaterna och de politiska åsiktsriktningarna övergripande rättvis representation.

Artikel 14

Val av talman - öppningsanförande

1. Talmannen skall väljas först. Före varje omröstning skall nomineringarna föreläggas ålderspresidenten, som skall underrätta parlamentet. Har ingen kandidat erhållit absolut majoritet av de avgivna rösterna efter tre valomgångar, begränsas den fjärde valomgången till de två kandidater som i den tredje valomgången erhöll flest antal röster. Är rösterna lika delade förklaras den äldste kandidaten vald.

2. Så snart talmannen är vald skall ålderspresidenten överlämna ordförandeposten till denne. Endast den nyvalde talmannen får hålla ett öppningsanförande.

Artikel 15

Val av vice talmän

1. Därefter skall 14 vice talmän väljas från en enda valsedel. Vid första omröstningen anses de kandidater valda som erhållit en absolut majoritet av de avgivna rösterna. Deras inbördes rangordning bestäms av antalet erhållna röster. Är antalet valda kandidater lägre än antalet personer som skall väljas, hålls en andra valomgång under samma betingelser för att fylla de återstående platserna. Blir en tredje valomgång nödvändig, betraktas de kandidater som får flest röster som valda till de återstående platserna. Vid lika röstetal förklaras de äldsta kandidaterna valda.

Trots att det till skillnad från vad som är fallet i artikel 14.1 inte uttryckligen föreskrivs att nya kandidater skall nomineras vid varje valomgång vid val av vice talmän, har parlamentet som suverän församling rätt att göra detta. Parlamentet måste kunna fatta beslut om alla tänkbara kandidater. Detta gäller i synnerhet om genomförandet av valet annars skulle hindras.

2. På grundval av bestämmelserna i artikel 18.1 bestäms vice talmännens rangordning av den ordning vari de valdes och vid lika röstetal av ålder.

När val inte har förrättats genom sluten omröstning är rangordningen den ordning i vilken talmannen läst upp namnen.

Artikel 16

Val av kvestorer

Efter val av talman skall parlamentet välja fem kvestorer.

Kvestorerna väljs enligt samma förfarande som de vice talmännen.

Artikel 17

Mandattid

1. Mandattiden för talmannen, vice talmännen och kvestorerna är två och ett halvt år.

Även om en ledamot ändrar sin grupptillhörighet, skall ledamoten under den resterande delen av sin mandattid på två och ett halvt år behålla sitt eventuella medlemskap i presidiet eller kvestorskollegiet.

2. Blir en av dessa poster vakant före denna periods utgång, skall den ledamot som då väljs endast inneha sin post till och med utgången av företrädarens mandattid.

Artikel 18

Lediga poster

1. Om det blir nödvändigt förrättas nyval av talman, vice talmän eller kvestorer i enlighet med bestämmelserna ovan.

En nyvald vice talman intar sin företrädares plats enligt rangordningen för vice talmän.

2. Blir talmansposten ledig skall förste vice talmannen överta talmansposten till dess att en ny talman valts.

Artikel 19

Talmannens uppgifter

1. Talmannen leder i enlighet med de i arbetsordningen fastställda reglerna allt arbete i parlamentet och dess organ. Talmannen har alla nödvändiga befogenheter för att utöva ordförandeskapet vid alla parlamentets överläggningar och för att se till att de genomförs på ett korrekt sätt.

Bland dessa befogenheter ingår även att låta textdelar gå till omröstning i en annan ordning än den ordning i vilken de förekommer i den handling som omröstningen avser. I likhet med vad som sägs i artikel 130.7 kan talmannen i förväg inhämta parlamentets samtycke till detta.

2. Talmannen har till uppgift att öppna, avbryta och avsluta sammanträden. Talmannen skall avgöra huruvida ändringsförslag skall förklaras tillåtliga, avgöra ärenden som rör frågor till rådet och kommissionen samt avgöra huruvida betänkanden uppfyller arbetsordningens bestämmelser. Talmannen skall se till att arbetsordningen efterlevs, upprätthålla ordningen, ge talare ordet, förklara debatter avslutade, förrätta omröstningar, tillkännage omröstningsresultat samt hänvisa till utskotten de meddelanden som faller inom deras respektive områden.

3. Talmannen får endast yttra sig i en debatt för att sammanfatta debatten och för att upprätthålla ordningen. Om talmannen önskar delta i en debatt skall ordförandeskapet överlåtas, och talmannen får inte återta ordförandeskapet förrän debatten i fråga är avslutad.

4. Talmannen företräder parlamentet i internationella förbindelser, vid officiella ceremonier samt i administrativa, juridiska och ekonomiska angelägenheter. Talmannen får delegera dessa befogenheter.

Artikel 20

Vice talmännens uppgifter

1. Om talmannen är frånvarande eller förhindrad att fullgöra sina uppgifter, eller önskar delta i en debatt, i enlighet med artikel 19.3, skall en av de vice talmännen träda in i talmannens ställe i enlighet med artikel 15.2.

2. De vice talmännen skall även utföra de uppgifter de tilldelas i artiklarna 22, 24.3 och 82.3.

3. Talmannen kan delegera vilken uppgift som helst till de vice talmännen, exempelvis att representera parlamentet vid bestämda ceremonier eller i bestämda angelägenheter. Talmannen kan ge en vice talman befogenhet att utföra de uppgifter som talmannen tilldelas i artiklarna 43.3 och 44.2.

KAPITEL IV

PARLAMENTETS ORGAN

Artikel 21

Presidiets sammansättning

1. Presidiet består av talmannen och parlamentets 14 vice talmän.

2. Kvestorerna är medlemmar av presidiet med rådgivande uppgifter.

3. Talmannen har utslagsröst om rösterna är lika delade vid omröstningar i presidiet.

Artikel 22

Presidiets uppgifter

1. Presidiet skall utföra de uppgifter det tilldelas enligt arbetsordningen.

2. Presidiet skall avgöra ekonomiska, organisatoriska och administrativa ärenden som rör ledamöterna, parlamentets interna organisation, dess sekretariat och dess organ.

3. Presidiet skall avgöra frågor som rör sammanträdesordningen.

4. Presidiet skall fastställa föreskrifter för grupplösa ledamöter i enlighet med artikel 30.

5. Presidiet skall fastställa generalsekretariatets tjänsteförteckning samt föreskrifter för tjänstemäns och övriga anställdas rättsliga ställning och ekonomiska situation.

6. Presidiet skall utarbeta parlamentets preliminära budgetberäkning.

7. Presidiet skall fastställa riktlinjer för kvestorerna i enlighet med artikel 25.

8. Presidiet är det organ som godkänner utskottssammanträden utanför de vanliga arbetsplatserna, utskottsutfrågningar samt föredragandes studie- och informationsresor.

9. Presidiet skall utse en generalsekreterare i enlighet med artikel 182.

10. Talmannen eller presidiet kan tilldela en eller flera medlemmar av presidiet allmänna eller specifika uppgifter som ligger inom talmannens eller presidiets behörighetsområde. Samtidigt skall det fastställas hur dessa uppgifter skall genomföras.

11. Vid nyval till parlamentet skall det avgående presidiet tjänstgöra fram till dess att det nya parlamentet sammanträder för första gången.

Artikel 23

Talmanskonferensens sammansättning

1. Talmanskonferensen består av talmannen och ordförandena i de politiska grupperna. En ordförande i en politisk grupp kan låta sig företrädas av en medlem av sin grupp.

2. De grupplösa ledamöterna skall sända två av sina ledamöter till talmanskonferensens sammanträden. Dessa har inte rösträtt.

3. Talmanskonferensen skall anstränga sig för att nå konsensus i frågor som föreläggs den.

I fall där konsensus inte kan nås skall frågan gå till omröstning, i vilken gruppernas röster räknas i förhållande till antalet medlemmar i respektive grupp.

Artikel 24

Talmanskonferensens uppgifter

1. Talmanskonferensen skall utföra de uppgifter den tilldelas enligt arbetsordningen.

2. Talmanskonferensen skall fatta beslut om parlamentets arbetsorganisation och ärenden som rör planering av lagstiftningsarbete.

3. Talmanskonferensen skall ansvara för frågor som rör förbindelserna med Europeiska unionens övriga organ och institutioner och med medlemsstaternas nationella parlament. Presidiet skall utse två vice talmän som skall ansvara för förbindelserna med de nationella parlamenten. Dessa skall regelbundet rapportera till talmanskonferensen om sin verksamhet i detta avseende.

4. Talmanskonferensen skall ansvara för frågor som rör förbindelser med tredje land samt med institutioner och organisationer utanför Europeiska unionen.

5. Talmanskonferensen skall utarbeta förslag till föredragningslista till parlamentets sammanträdesperioder.

6. Talmanskonferensen skall ansvara för sammansättning av och befogenheter för utskott, undersökningskommittéer, gemensamma parlamentarikerkommittéer, ständiga delegationer och ad hoc-delegationer.

7. Talmanskonferensen skall i enlighet med artikel 31 avgöra platsfördelningen i kammaren.

8. Talmanskonferensen är det organ som ansvarar för tillstånd att utarbeta initiativbetänkanden.

9. Talmanskonferensen skall lämna in förslag till presidiet angående administrativa frågor och budgetfrågor som rör de olika politiska grupperna.

Artikel 25

Kvestorernas uppgifter

Kvestorerna skall handha administrativa och ekonomiska ärenden som direkt berör ledamöterna enligt riktlinjer fastställda av presidiet.

Artikel 26

Utskottsordförandekonferensen

1. Utskottsordförandekonferensen består av ordförandena i alla ständiga och tillfälliga utskott. Den skall välja en ordförande.

2. Utskottsordförandekonferensen kan utfärda rekommendationer till talmanskonferensen angående utskottens arbete och upprättandet av föredragningslista till sammanträdesperioderna.

3. Presidiet och talmanskonferensen kan ge utskottsordförandekonferensen i uppgift att utföra vissa uppgifter.

Artikel 27

Delegationsordförandekonferensen

1. Delegationsordförandekonferensen består av ordförandena i alla ständiga interparlamentariska delegationer. Den skall välja en ordförande.

2. Delegationsordförandekonferensen kan utfärda rekommendationer till talmanskonferensen angående delegationernas arbete.

3. Presidiet och talmanskonferensen kan ge delegationsordförandekonferensen i uppgift att utföra vissa uppgifter.

Artikel 28

Offentlighet när det gäller presidiet, talmanskonferensen och kvestorernas arbete

1. Protokollen från presidiets och talmanskonferensens sammanträden skall översättas till de officiella språken, tryckas och delas ut till samtliga parlamentsledamöter och vara tillgängliga för allmänheten, såvida inte presidiet eller talmanskonferensen undantagsvis av sekretesskäl, som anges i artikel 4.1-4.4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001, beslutar annorlunda beträffande bestämda punkter i protokollen.

2. Varje ledamot kan ställa frågor som rör presidiets, talmanskonferensens eller kvestorernas arbete. Sådana frågor skall inges skriftligen till talmannen och tillsammans med de avgivna svaren offentliggöras i parlamentets bulletin inom trettio dagar från det att de ingavs.

KAPITEL V

POLITISKA GRUPPER

Artikel 29

Bildande av politiska grupper

1. Ledamöter får bilda grupper efter politisk tillhörighet.

Parlamentet behöver i normala fall inte bedöma gruppledamöters politiska samhörighet. Ledamöter som tillsammans bildar en grupp i enlighet med denna artikel skall per definition acceptera att de har politisk samhörighet. Endast då de berörda ledamöterna förnekar detta blir det nödvändigt för parlamentet att utvärdera huruvida gruppen har bildats i överensstämmelse med arbetsordningens bestämmelser.

2. En politisk grupp skall omfatta ledamöter från mer än en medlemsstat. För att bilda en politisk grupp fordras minst 23 ledamöter om de kommer från två medlemsstater, 18 ledamöter om de kommer från tre medlemsstater och 14 ledamöter om de kommer från fyra eller fler medlemsstater.

3. En ledamot får inte tillhöra mer än en grupp.

4. Bildandet av en politisk grupp skall anmälas till talmannen. Anmälan skall omfatta gruppens namn, dess medlemmar och dess styrelseledamöter.

5. Anmälan skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 29 skall lyda som följer med verkan från och med den 1 juli 2004:

1. Ledamöter får bilda grupper efter politisk tillhörighet.

Parlamentet behöver i normala fall inte bedöma gruppledamöters politiska samhörighet. Ledamöter som tillsammans bildar en grupp i enlighet med denna artikel skall per definition acceptera att de har politisk samhörighet. Endast då de berörda ledamöterna förnekar detta blir det nödvändigt för parlamentet att utvärdera huruvida gruppen har bildats i överensstämmelse med arbetsordningens bestämmelser.

2. En politisk grupp skall omfatta ledamöter som valts i minst en femtedel av medlemsstaterna. För att bilda en politisk grupp fordras minst 16 ledamöter.

3. En ledamot får inte tillhöra mer än en grupp.

4. Bildandet av en politisk grupp skall anmälas till talmannen. Anmälan skall omfatta gruppens namn, dess medlemmar och dess styrelseledamöter.

5. Anmälan skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 30

Grupplösa ledamöter

1. Ledamöter som inte tillhör någon politisk grupp skall ha tillgång till ett sekretariat. Närmare regler skall fastställas av presidiet på förslag av generalsekreteraren.

2. Presidiet skall även avgöra sådana ledamöters ställning och parlamentariska rättigheter.

Artikel 31

Fördelning av platser i kammaren

Talmanskonferensen skall avgöra fördelningen av platser i kammaren för de politiska grupperna, de grupplösa ledamöterna och Europeiska unionens institutioner.

KAPITEL VI

FÖRBINDELSER MED ANDRA INSTITUTIONER

NOMINERINGAR OCH UTNÄMNINGAR

Artikel 32

Val av kommissionens ordförande

1. När rådet har enats om nomineringen av en kandidat till ämbetet som kommissionens ordförande, skall talmannen uppmana kandidaten att göra ett uttalande och redogöra för sitt politiska program inför parlamentet. Uttalandet skall följas av en debatt.

Rådet skall uppmanas att delta i debatten.

2. Parlamentet skall godkänna eller avslå nomineringen med en majoritet av de avgivna rösterna.

Omröstningen skall vara sluten.

3. Om kandidaten blir vald, skall talmannen underrätta rådet och uppmana rådet och den person som valts till kommissionens ordförande att i samförstånd nominera de övriga personer som de vill utse till ledamöter av kommissionen.

4. Om parlamentet inte godkänner nomineringen, skall talmannen uppmana rådet att nominera en ny kandidat.

Artikel 33

Val av kommissionen

1. Talmannen skall, efter att ha hört kommissionens nyvalde ordförande, uppmana dem som den nyvalde ordföranden och rådet nominerat till ledamöter av kommissionen att framträda inför lämpligt utskott i enlighet med deras framtida ansvarsområden. Dessa utfrågningar skall vara offentliga.

2. Utskottet skall uppmana kandidaten att göra ett uttalande och besvara frågor.

3. Den blivande ordföranden skall presentera kollegiet och dess program vid ett sammanträde med kammaren, där hela rådet inbjuds att delta. Programförklaringen skall följas av en debatt.

4. Som avslutning på debatten har varje politisk grupp eller minst 32 ledamöter rätt att lägga fram ett resolutionsförslag. Artikel 37.3, 37.4 och 37.5 skall tillämpas.

Efter omröstningen om resolutionsförslaget skall parlamentet välja eller avvisa kommissionen med en majoritet av de avgivna rösterna.

Omröstningen skall förrättas med namnupprop.

Parlamentet kan skjuta upp omröstningen till nästa sammanträde.

5. Talmannen skall underrätta rådet om huruvida kommissionen har valts eller inte.

6. Om det under mandatperioden sker förändringar i ansvarsfördelningen inom kommissionen skall berörda kommissionsledamöter bjudas in till det utskott som ansvarar för dennes eller deras behörighetsområde.

Artikel 34

Misstroendevotum mot kommissionen

1. En tiondel av parlamentsledamöterna kan förelägga talmannen ett förslag till misstroendeförklaring mot kommissionen.

2. Förslaget skall betecknas "förslag till misstroendeförklaring" och vara försett med motivering. Det skall översändas till kommissionen.

3. Så snart talmannen mottagit ett förslag till misstroendeförklaring, skall talmannen underrätta ledamöterna om att ett sådant förslag har ingivits.

4. Debatten om misstroendeförklaringen skall äga rum tidigast 24 timmar efter det att ledamöterna underrättats om förslaget till misstroendeförklaring.

5. Omröstningen om förslaget skall förrättas med namnupprop och skall förrättas tidigast 48 timmar efter debattens början.

6. Debatten och omröstningen skall äga rum senast under den sammanträdesperiod som följer på ingivandet av förslaget.

7. Förslaget till misstroendeförklaring antas om det erhåller en majoritet av två tredjedelar av de avgivna rösterna och en majoritet av parlamentets samtliga ledamöter. Rådets ordförande och kommissionens ordförande skall underrättas om omröstningsresultatet.

Artikel 35

Utnämning av revisionsrättens ledamöter

1. Kandidater som har nominerats till ledamöter av revisionsrätten skall uppmanas att göra ett uttalande inför behörigt utskott samt besvara frågor från dess ledamöter. Utskottet skall genom sluten omröstning rösta om varje enskild nominering.

2. Utskottet skall underrätta parlamentet huruvida det förordar ett godkännande av de nominerade kandidaterna. Detta skall ske i form av ett betänkande med separata förslag till beslut för varje enskild nominering.

3. Omröstningen i kammaren skall förrättas inom två månader från det att nomineringen mottagits, såvida inte parlamentet på begäran av behörigt utskott, en politisk grupp eller minst 32 ledamöter beslutar annorlunda. Omröstningen skall vara sluten och parlamentet skall rösta separat om varje nominering och fatta sitt beslut med majoritet av de avlagda rösterna.

4. Om parlamentet avstyrker en enskild nominering skall talmannen uppmana rådet att dra tillbaka sitt förslag och förelägga parlamentet ett nytt.

Artikel 36

Utnämning av direktionsledamöter i Europeiska centralbanken

1. Den kandidat som nomineras till Europeiska centralbankens ordförande skall uppmanas att göra ett uttalande inför behörigt utskott samt besvara frågor från dess ledamöter.

2. Utskottet skall meddela parlamentet huruvida det förordar ett godkännande av nomineringen.

3. Omröstningen skall förrättas inom två månader från det att nomineringen mottagits, såvida inte parlamentet på begäran av behörigt utskott, en politisk grupp eller minst 32 ledamöter beslutar annorlunda.

4. Om parlamentet avstyrker nomineringen skall talmannen uppmana rådet att dra tillbaka sitt förslag och förelägga parlamentet ett nytt.

5. Samma förfarande skall tillämpas vid nomineringar till vice ordförande och andra direktionsledamöter i Europeiska centralbanken.

UTTALANDEN

Artikel 37

Uttalanden av kommissionen, rådet och Europeiska rådet

1. Ledamöter av kommissionen, rådet och Europeiska rådet kan när som helst anhålla om talmannens tillstånd att göra ett uttalande. Talmannen avgör när ett uttalande får göras och huruvida ett sådant uttalande kan följas av en fullständig debatt eller endast 30 minuters frågestund med korta och koncisa frågor från ledamöterna.

2. När ett uttalande med debatt har förts upp på föredragningslistan, skall kammaren besluta om debatten skall avslutas med att en resolution antas. Om inte talmannen på grund av särskilda omständigheter beslutar annorlunda, skall debatten inte avslutas med att en resolution antas om ett betänkande om samma ämne skall tas upp under samma eller nästkommande sammanträdesperiod. Om kammaren beslutar att avsluta en debatt med att en resolution antas får ett utskott, en politisk grupp eller minst 32 ledamöter lägga fram ett resolutionsförslag.

3. Ett sådant resolutionsförslag skall gå till omröstning samma dag. Talmannen skall fatta beslut om eventuella undantag. Röstförklaringar skall tillåtas.

4. Ett gemensamt resolutionsförslag kan ersätta de resolutionsförslag som förslagsställarna ingivit tidigare, men inte dem som ingivits av andra utskott, politiska grupper eller ledamöter.

5. När en resolution har antagits får inga andra resolutionsförslag gå till omröstning om inte talmannen i undantagsfall beslutar annorlunda.

Artikel 38

Förklaringar av kommissionens beslut

Talmannen kan efter samråd med talmanskonferensen uppmana kommissionens ordförande, den kommissionsledamot som ansvarar för förbindelserna med parlamentet, eller enligt överenskommelse någon annan kommissionsledamot, att uttala sig inför parlamentet efter vart och ett av kommissionens sammanträden för att förklara de viktigaste besluten. Uttalandet skall följas av en minst 30 minuter lång debatt, under vilken ledamöterna får ställa korta och koncisa frågor.

Artikel 39

Uttalanden av revisionsrätten

1. Revisionsrättens ordförande kan, som ett led i ansvarsfrihetsförfarandet eller parlamentets verksamheter inom budgetkontrollområdet, uppmanas att presentera kommentarer till revisionsrättens årsrapport, särskilda rapporter eller yttranden, eller att förklara rättens arbetsprogram.

2. Parlamentet kan besluta att i närvaro av kommissionen och rådet hålla en särskild debatt om varje fråga som tas upp i ett sådant uttalande, särskilt om oegentligheter i budgetförvaltningen har påvisats.

Artikel 40

Uttalanden av Europeiska centralbanken

1. Europeiska centralbankens ordförande skall förelägga parlamentet bankens årsrapport om verksamheten inom Europeiska centralbankssystemet och om den monetära politiken under det föregående och det innevarande året.

2. Därefter skall parlamentet hålla en allmän debatt.

3. Europeiska centralbankens ordförande skall uppmanas att närvara vid sammanträden i behörigt utskott åtminstone fyra gånger om året för att göra ett uttalande och besvara frågor.

4. Europeiska centralbankens ordförande, vice ordförande och övriga direktionsledamöter skall inbjudas att närvara vid ytterligare sammanträden, om de själva eller parlamentet begär detta.

5. Ett fullständigt förhandlingsreferat över överläggningar som förs i enlighet med punkterna 3 och 4 skall upprättas på de officiella språken.

Artikel 40a

Frågor till Europeiska centralbanken för skriftligt besvarande

1. Alla ledamöter får ställa frågor för skriftligt besvarande till Europeiska centralbanken.

2. Sådana frågor skall inges skriftligen till ordföranden för det ansvariga utskottet. Denne skall vidarebefordra frågorna till Europeiska centralbanken.

3. Frågor och svar skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

4. Om en fråga inte har besvarats inom den fastställda tidsfristen skall den på frågeställarens begäran föras upp på föredragningslistan för det ansvariga utskottets närmast påföljande sammanträde med ordföranden för Europeiska centralbanken.

Artikel 41

Rekommendation om de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken

1. Kommissionens förslag till rekommendation om allmänna riktlinjer för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik skall hänvisas till behörigt utskott, som skall förelägga kammaren ett betänkande.

2. Rådet skall uppmanas att informera parlamentet om innehållet i sin rekommendation och om den ståndpunkt som intagits av Europeiska rådet.

FRÅGOR TILL RÅDET OCH KOMMISSIONEN

Artikel 42

Frågor för muntligt besvarande med debatt

1. Ett utskott, en politisk grupp eller minst 32 ledamöter får ställa frågor till rådet och kommissionen och begära att de skall föras upp på parlamentets föredragningslista.

Sådana frågor skall skriftligen inges till talmannen som utan dröjsmål skall hänskjuta dem till talmanskonferensen.

Talmanskonferensen skall avgöra om och i vilken ordning frågor skall föras upp på föredragningslistan. Frågor som inte förts upp på parlamentets föredragningslista inom tre månader efter det att de ingivits skall utgå.

2. Frågor till kommissionen skall vidarebefordras till denna institution minst en vecka före det sammanträde, då frågorna enligt föredragningslistan skall behandlas. Frågor till rådet skall vidarebefordras minst tre veckor före det sammanträde, då frågorna enligt föredragningslistan skall behandlas.

3. Tidsfristen i punkt 2 i denna artikel gäller inte frågor angående de områden som avses i artiklarna 17 och 34 i Fördraget om Europeiska unionen. Rådet skall besvara sådana frågor tillräckligt snabbt för att hålla parlamentet vederbörligen informerat.

4. En av frågeställarna har högst fem minuter till förfogande för att utveckla frågan. En ledamot av en av de berörda institutionerna skall besvara frågan.

Frågeställaren har rätt att utnyttja hela sin talartid.

5. Artikel 37.2, 37.3, 37.4 och 37.5 gäller i tillämpliga delar.

Artikel 43

Frågestund

1. Frågestund för frågor till rådet och kommissionen skall hållas under varje sammanträdesperiod vid tidpunkter som bestäms av parlamentet på förslag av talmanskonferensen. Särskild tid kan avsättas för frågor till kommissionens ordförande och enskilda ledamöter av kommissionen.

2. Under en och samma sammanträdesperiod får ingen ledamot ställa mer än en fråga till rådet och kommissionen.

3. Frågor skall inges skriftligen till talmannen, som avgör deras tillåtlighet och den ordning i vilken de skall behandlas. Frågeställaren skall omgående underrättas om beslutet.

4. Närmare bestämmelser om förfarandet skall fastställas genom riktlinjer(5).

Artikel 44

Frågor för skriftligt besvarande

1. Alla ledamöter får ställa frågor till rådet och kommissionen. Frågeställaren får själv helt och hållet avgöra vad frågorna skall handla om.

2. Sådana frågor skall skriftligen inges till talmannen, som skall vidarebefordra dem till berörd institution.

3. Om en fråga inte kan besvaras inom utsatt tid, skall den på frågeställarens begäran föras upp på föredragningslistan till nästa sammanträde i behörigt utskott. Artikel 43 gäller i tillämpliga delar.

4. Frågor som kräver ett omedelbart svar, men inte någon ingående undersökning (prioriterade frågor), skall besvaras inom tre veckor. Varje ledamot har rätt att ställa en prioriterad fråga per månad.

Andra frågor (icke-prioriterade frågor) skall besvaras senast sex veckor från det att de ingivits till den berörda institutionen.

Ledamöter skall ange vilken typ av fråga det rör sig om. Det slutgiltiga avgörandet träffas av talmannen.

5. Frågor och svar skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

RAPPORTER

Artikel 45

(Utgår)

Artikel 46

(Utgår)

Artikel 47

Årsrapporter och andra rapporter från andra institutioner

1. Årsrapporter och andra rapporter från andra institutioner om vilka parlamentet enligt fördragen eller enligt andra rättsliga bestämmelser skall höras, skall behandlas genom ett betänkande som skall läggas fram för kammaren.

2. Årsrapporter och andra rapporter från andra institutioner vilka inte omfattas av vad som sägs i punkt 1 skall hänvisas till behörigt utskott som sedan får föreslå att utskottet skall utarbeta ett betänkande i enlighet med artikel 163.

RESOLUTIONER OCH REKOMMENDATIONER

Artikel 48

Resolutionsförslag

1. Varje ledamot får inge ett resolutionsförslag i ett ämne som faller inom Europeiska unionens verksamhetsområde.

Förslaget får omfatta högst 200 ord.

2. Ansvarigt utskott skall avgöra vilket förfarande som skall tillämpas.

Utskottet kan sammanfoga ett resolutionsförslag med andra resolutionsförslag eller betänkanden.

Utskottet kan besluta att avge ett yttrande, eventuellt i form av en skrivelse.

Utskottet kan besluta att utarbeta ett betänkande i enlighet med artikel 163.

3. Författarna till ett resolutionsförslag skall underrättas om utskottets och talmanskonferensens beslut.

4. Betänkandet skall innehålla resolutionsförslagets text.

5. Yttranden i form av skrivelser adresserade till andra institutioner inom Europeiska unionen skall översändas av talmannen.

6. Författaren eller författarna till ett resolutionsförslag som lagts fram i enlighet med artiklarna 37.2, 42.5 eller 50.2 har rätt att dra tillbaka förslaget före slutomröstningen.

7. Ett resolutionsförslag som lagts fram i enlighet med punkt 1 kan dras tillbaka av författaren, författarna eller den förste som undertecknat förslaget om detta görs innan ansvarigt utskott i enlighet med punkt 2 har beslutat att utarbeta ett betänkande om förslaget.

När ett förslag på detta sätt har övertagits av utskottet har endast utskottet självt rätt att dra tillbaka det fram till dess att slutomröstningen om förslaget inleds.

8. Ett resolutionsförslag som dragits tillbaka kan omgående övertas och inges på nytt av en grupp, ett utskott eller samma antal ledamöter som ursprungligen hade rätt att inge förslaget.

Utskotten är skyldiga att se till att alla resolutionsförslag som lagts fram i enlighet med denna artikel, och som uppfyller de krav som fastställts, följs upp, och att de nämns i uppföljningsdokumenten.

Artikel 49

Rekommendationer till rådet

1. Minst 32 ledamöter eller en politisk grupp kan förelägga rådet ett förslag till rekommendation om frågor som behandlas i avsnitten V och VI i Fördraget om Europeiska unionen eller, när parlamentet inte har hörts, om internationella avtal inom ramen för artiklarna 97 eller 98.

2. Sådana förslag skall hänvisas till behörigt utskott för beredning.

I förekommande fall skall behörigt utskott överlämna ärendet till kammaren i enlighet med bestämmelserna i denna arbetsordning.

3. När behörigt utskott avger ett betänkande skall det förelägga parlamentet ett förslag till rekommendation till rådet, tillsammans med en kortfattad motivering och eventuella yttranden från de utskott som har hörts.

Tillämpningen av punkt 3 kräver inte förhandsgodkännande av talmanskonferensen.

4. Bestämmelserna i artiklarna 104 eller 107 skall tillämpas.

Artikel 50

Debatter om fall av kränkningar av de mänskliga rättigheter samt av demokratiska och rättsstatliga principer

1. Ett utskott, en interparlamentarisk delegation, en politisk grupp eller minst 32 ledamöter får skriftligen uppmana talmannen att hålla en debatt om ett brådskande fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna samt av demokratiska och rättsstatliga principer (artikel 110.3).

2. På grundval av en sådan begäran som avses i punkt 1, och i enlighet med bestämmelserna i bilaga III, skall talmanskonferensen upprätta en förteckning över de ämnen som skall föras upp i det slutgiltiga förslaget till föredragningslista inför nästa debatt om fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna samt av demokratiska och rättsstatliga principer. Högst tre ämnen, inklusive underavdelningar, får föras upp på föredragningslistan.

Parlamentet kan i enlighet med artikel 111 besluta att ett ämne som skall debatteras skall utgå och ersättas med ett debattämne som inte finns på föredragningslistan. Resolutionsförslag om de ämnen som valts skall inges senast kvällen den dag då föredragninglistan godkänns. Talmannen skall fastställa den exakta tidsfristen för ingivande av sådana resolutionsförslag.

3. Inom ramen för maximitiden på 60 minuter för sådana debatter skall den totala talartiden för politiska grupper och grupplösa ledamöter fördelas i enlighet med bestämmelserna i artikel 120.2 och 120.3.

När den tid som beräknats för redogörelse för och omröstning om resolutionsförslag liksom även den talartid som eventuellt tilldelats rådet eller kommissionen räknats bort, skall återstående talartid fördelas mellan de politiska grupperna och de grupplösa ledamöterna.

4. Omröstning skall förrättas omedelbart efter debattens slut. Artikel 137 skall inte tillämpas.

Omröstningar som förrättas i överensstämmelse med denna artikel får efter talmannens och talmanskonferensens beslut anordnas som en enda omröstning.

5. Om två eller flera resolutionsförslag inges om samma ämne, skall förfarandet i artikel 37.4 tillämpas.

6. Talmannen och ordförandena i de politiska grupperna får besluta att låta ett resolutionsförslag gå till omröstning utan debatt. För ett sådant beslut fordras enhällighet bland ordförandena i samtliga politiska grupper.

Bestämmelserna i artiklarna 143, 144 och 146 skall inte tillämpas på resolutionsförslag som tagits upp på föredragningslistan till en debatt om fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna samt av demokratiska och rättsstatliga principer.

Resolutionsförslag till en debatt om fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna samt av demokratiska och rättsstatliga principer skall läggas fram först efter det att förteckningen över ämnen har godkänts. Alla resolutionsförslag som inte hinner behandlas inom den tidsram som avsatts för debatten bortfaller. Detsamma gäller resolutionsförslag för vilka det, efter en begäran enligt artikel 126.3, fastslås att beslutförhet saknas. Ledamöter har naturligtvis rätt att åter lägga fram sådana förslag, antingen för beredning i utskott i enlighet med artikel 48 eller till debatten om fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna samt av demokratiska och rättsstatliga principer vid nästa sammanträdesperiod.

Ett ämne kan inte tas upp på föredragningslistan till en debatt om fall av kränkningar av de mänskliga rättigheterna samt av demokratiska och rättsstatliga principer, om det redan förekommer på föredragningslistan till den sammanträdesperioden.

Det finns inte några bestämmelser i arbetsordningen om att det är tillåtet att hålla en gemensam debatt om ett resolutionsförslag som lagts fram i enlighet med punkt 2 andra stycket och ett utskottsbetänkande som avser samma fråga.

***

En begäran om fastställande av beslutförhet i enlighet med artikel 126.3 skall endast gälla för de resolutionsförslag som skall gå till omröstning och inte för efterföljande förslag.

Artikel 51

Skriftliga förklaringar

1. En skriftlig förklaring på högst 200 ord om ett ämne som faller inom Europeiska unionens verksamhetsområde kan inges av upp till fem ledamöter. Skriftliga förklaringar skall tryckas på de officiella språken och delas ut. De skall tillsammans med namnen på undertecknarna finnas i ett register. Detta register skall vara offentligt och skall under sammanträdesperioderna placeras utanför ingången till kammaren, medan det mellan sammanträdesperioderna skall placeras på en lämplig plats som bestäms av kvestorskollegiet.

2. Varje ledamot har rätt att underteckna en sådan förklaring som uppförts i registret.

3. När en majoritet av parlamentets ledamöter har undertecknat en förklaring skall talmannen underrätta parlamentet om detta och i protokollet offentliggöra namnen på undertecknarna.

4. En sådan förklaring skall efter sammanträdesperioden översändas till de institutioner som anges i förklaringen, tillsammans med namnen på undertecknarna. Förklaringen skall ingå i protokollet från det sammanträde där förklaringen tillkännagavs. När förklaringen på detta sätt har offentliggjorts är förfarandet avslutat.

5. En skriftlig förklaring bortfaller om den har varit införd i registret längre än tre månader och inte har undertecknats av minst hälften av parlamentets samtliga ledamöter.

Artikel 52

Samråd med Europeiska ekonomiska och sociala kommittén

1. Ett utskott kan begära att samråd skall ske med Europeiska ekonomiska och sociala kommittén i allmänna eller särskilda frågor.

Utskottet skall ange när Europeiska ekonomiska och sociala kommittén skall ha yttrat sig.

2. En begäran om samråd med Europeiska ekonomiska och sociala kommittén skall godkännas av kammaren utan debatt.

Artikel 53

Samråd med Regionkommittén

1. Ett utskott kan begära att få samråda med Regionkommittén i allmänna eller särskilda frågor.

Utskottet skall ange när Regionkommittén skall ha yttrat sig.

2. En begäran om samråd med Regionkommittén skall godkännas av kammaren utan debatt.

Artikel 54

Interinstitutionella avtal

1. Parlamentet kan ingå avtal med andra institutioner när det gäller fördragens tillämpning eller för att förbättra eller förtydliga olika förfaranden.

Sådana avtal kan utgöras av gemensamma förklaringar, skriftväxlingar, förhållningsregler eller andra lämpliga instrument. De skall efter behandling i utskottet med behörighet i konstitutionella frågor och efter parlamentets godkännande undertecknas av talmannen. De kan för kännedom fogas som bilagor till arbetsordningen.

2. Om avtalen medför ändringar i befintliga rättigheter eller skyldigheter enligt arbetsordningen eller skapar nya rättigheter eller skyldigheter enligt arbetsordningen för parlamentets ledamöter eller organ, eller om avtalen på annat sätt medför ändringar i eller tolkningar till arbetsordningen, skall ärendet innan avtalet undertecknas hänvisas till behörigt utskott för att prövas i enlighet med artikel 180.2-180.6.

KAPITEL VII

FÖRBINDELSER MED NATIONELLA PARLAMENT

Artikel 55

Utbyte av uppgifter samt kontakter och ömsesidiga resurser

1. Parlamentet skall hålla medlemsstaternas nationella parlament regelbundet underrättade om parlamentets verksamhet.

2. Talmanskonferensen kan ge talmannen mandat att förhandla om resurser som på ömsesidig grund skall ställas till medlemsstaternas nationella parlaments förfogande och föreslå andra åtgärder för att underlätta kontakterna med de nationella parlamenten.

Artikel 56

Konferensen mellan organ för EG-frågor (COSAC)

1. Talmanskonferensen skall på förslag av talmannen utse och ge mandat åt ledamöterna i parlamentets delegation i COSAC. Delegationen skall ledas av en av de vice talmännen med ansvar för förbindelserna med de nationella parlamenten.

2. De övriga delegationsledamöterna skall utses med hänsyn till de ämnen som skall behandlas vid COSAC:s sammanträde och med beaktande av den övergripande politiska jämvikten i parlamentet. Delegationen skall lämna en rapport efter varje sammanträde.

Artikel 56a

Parlamentariska konferenser

Talmanskonferensen skall utse medlemmar i parlamentets delegationer till konvent, konferenser eller liknande organ där företrädare för parlament skall ingå. Talmanskonferensen skall ge delegationerna mandat som står i överensstämmelse med relevanta parlamentsresolutioner. Delegationerna skall själva utse ordförande och i förekommande fall en eller flera vice ordförande.

KAPITEL VIII

LAGSTIFTNINGSFÖRFARANDEN

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 57

Kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram

1. Parlamentet skall tillsammans med kommissionen och rådet utforma Europeiska unionens lagstiftningsprogram.

Parlamentet och kommissionen skall samarbeta under förberedelserna av kommissionens lagstiftnings- och arbetsprogram i enlighet med den tidsplan och de närmare föreskrifter som de två institutionerna kommit överens om och som fogats som bilaga till arbetsordningen(6).

2. Vid brådskande och oförutsedda omständigheter har en institution rätt att på eget initiativ, och i enlighet med de förfaranden som föreskrivs i fördragen, föreslå lagstiftningsåtgärder utöver åtgärderna i lagstiftningsprogrammet.

3. Talmannen skall översända den av parlamentet antagna resolutionen till de andra institutionerna som deltar i Europeiska unionens lagstiftningsprocess och till medlemsstaternas parlament.

Talmannen skall uppmana rådet att yttra sig över kommissionens årliga lagstiftningsprogram samt över parlamentets resolution.

4. Om en av institutionerna inte kan följa den fastställda tidsplanen skall den underrätta de andra institutionerna om skälen till förseningen och föreslå en ny tidsplan.

Artikel 58

Prövning av respekten för de grundläggande rättigheterna och för subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna, rättsstatsprincipen samt av de ekonomiska konsekvenserna

Vid prövning av ett förslag till rättsakt skall parlamentet ta särskild hänsyn till huruvida förslaget respekterar de grundläggande rättigheterna och framför allt att rättsakten står i överensstämmelse med Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna samt rättsstatsprincipen. Har ett förslag ekonomiska konsekvenser skall parlamentet fastställa huruvida tillräckliga finansiella medel har föreslagits.

Artikel 59

Initiativ enligt artikel 192 i EG-fördraget

1. Parlamentet kan enligt artikel 192 i EG-fördraget uppmana kommissionen att lägga fram ett lämpligt förslag om att anta nya eller ändra befintliga rättsakter genom att anta en resolution på grundval av ett initiativbetänkande från ansvarigt utskott. Resolutionen skall antas av en majoritet av parlamentets samtliga ledamöter. Parlamentet kan samtidigt fastställa en frist för att lägga fram ett sådant förslag.

2. Innan förfarandet i artikel 163 inleds skall ansvarigt utskott förvissa sig om att inget sådant förslag redan håller på att utarbetas, det vill säga att

a) lagstiftningsprogrammet inte omfattar ett sådant förslag,

b) förberedelser för ett sådant förslag inte har påbörjats eller att de är oskäligt försenade,

c) kommissionen inte har följt tidigare uppmaningar vare sig från ansvarigt utskott eller i resolutioner som antagits av parlamentet med majoritet av de avlagda rösterna.

3. Parlamentets resolutioner skall ange den relevanta rättsliga grunden och omfatta detaljerade rekommendationer angående innehållet i förslaget i fråga, vilket skall respektera subsidiaritetsprincipen och de grundläggande rättigheterna.

4. Har ett förslag ekonomiska konsekvenser, skall parlamentet ange hur tillräcklig ekonomisk täckning kan garanteras.

5. Ansvarigt utskott skall följa utvecklingen när det gäller varje förslag till rättsakt som utarbetas till följd av en särskild uppmaning från parlamentet.

Artikel 60

Beredning av lagstiftningsdokument

1. Kommissionens förslag till rättsakter och andra dokument av lagstiftningskaraktär skall av talmannen hänvisas till behörigt utskott för beredning.

I tveksamma fall kan talmannen före tillkännagivandet i kammaren av hänvisningen till behörigt utskott tillämpa artikel 154.2.

När ett förslag är upptaget i lagstiftningsprogrammet, kan ansvarigt utskott besluta att utse en föredragande som skall följa utarbetandet av förslaget.

När rådet eller kommissionen begär att parlamentet skall yttra sig, skall denna begäran vidarebefordras av talmannen till det utskott som ansvarar för beredningen av förslaget i fråga.

Bestämmelserna om första behandlingen i artiklarna 58 och 63-73 skall tillämpas vid alla förslag till rättsakter, oavsett om de fordrar en, två eller tre behandlingar.

2. Rådets gemensamma ståndpunkter skall hänvisas för beredning till det utskott som var ansvarigt vid första behandlingen.

Bestämmelserna om andra behandlingen i artiklarna 74-80 skall tillämpas vid gemensamma ståndpunkter.

3. Under det förlikningsförfarande mellan parlamentet och rådet som följer på andra behandlingen får ingen återförvisning till utskott äga rum.

Bestämmelserna om tredje behandlingen i artiklarna 81-83 skall tillämpas vid förlikningsförfarandet.

4. Artikel 67.1 och 67.3 samt artiklarna 68, 69, 144, 158, 159, och 162 skall inte tillämpas vid andra och tredje behandlingen.

5. Om en bestämmelse i arbetsordningen som rör andra och tredje behandlingen strider mot någon annan bestämmelse i arbetsordningen, skall de bestämmelser som rör andra och tredje behandlingen ha företräde.

Artikel 61

Samråd om initiativ som läggs fram av en medlemsstat

1. Initiativ som läggs fram av en medlemsstat i enlighet med artikel 67.1 i EG-fördraget eller artikel 34.2 och artikel 42 i EU-fördraget skall beredas i enlighet med denna artikel och artiklarna 58, 60, 61, 63, 63a, 64 och 67 i arbetsordningen.

2. Ansvarigt utskott kan inbjuda en företrädare för den medlemsstat som lagt fram initiativet till utskottet för att redogöra för förslaget. Företrädaren för medlemsstaten kan åtföljas av företrädare för rådets aktuella ordförandeland.

3. Innan ansvarigt utskott påbörjar sin omröstning, skall utskottet fråga kommissionen om den har förberett en ståndpunkt om initiativet och om så är fallet uppmana kommissionen att tillkännage ståndpunkten inför det ansvariga utskottet.

4. Om parlamentet samtidigt eller inom en kort tidsperiod föreläggs två eller fler förslag, med samma lagstiftningssyfte, från kommissionen och/eller medlemsstaterna, skall parlamentet behandla dessa i ett enda betänkande. Ansvarigt utskott skall i betänkandet ange till vilken text det föreslår ändringar och i lagstiftningsresolutionen hänvisa till de övriga texterna.

5. Den tidsfrist som avses i artikel 39.1 i EU-fördraget skall börja löpa när det i kammaren tillkännages att parlamentet på de officiella språken har mottagit ett förslag med tillhörande motivering vari bekräftas initiativets förenlighet med protokollet om tillämpning av subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna som bifogats EG-fördraget.

Artikel 62

(Utgår)

Artikel 62a

Parlamentets företrädare vid rådsmöten

När rådet inbjuder parlamentet att delta vid ett rådsmöte där rådet handlar i sin egenskap av lagstiftare, skall talmannen uppdra åt ordföranden för det ansvariga utskottet, föredraganden eller någon annan ledamot som utsetts av det ansvariga utskottet att företräda parlamentet.

FÖRSTA BEHANDLINGEN - I UTSKOTTEN

Artikel 63

Prövning av den rättsliga grunden

1. Innan kommissionsförslag och andra dokument av lagstiftningskaraktär behandlas, skall ansvarigt utskott först kontrollera giltigheten och lämpligheten hos den rättsliga grund som valts.

2. Om ansvarigt utskott ifrågasätter giltigheten eller lämpligheten hos den rättsliga grunden - inbegripet prövning i enlighet med artikel 5 i EG-fördraget - skall det begära att utskottet med behörighet i rättsliga frågor yttrar sig.

3. Utskottet med behörighet i rättsliga frågor kan också på eget initiativ ta upp ärenden som rör den rättsliga grunden för förslag som kommissionen lagt fram. I sådana fall skall ansvarigt utskott underrättas.

4. Om utskottet med behörighet i rättsliga frågor beslutar att ifrågasätta giltigheten eller lämpligheten hos en rättslig grund, skall det underrätta parlamentet om sina slutsatser. Parlamentet skall rösta om dessa slutsatser innan det röstar om innehållet i förslaget.

5. Ändringsförslag som läggs fram i parlamentet i syfte att ändra den rättsliga grunden för en av kommissionen föreslagen rättsakt är tillåtliga endast om ansvarigt utskott eller utskottet med behörighet i rättsliga frågor har bestridit giltigheten eller lämpligheten hos den rättsliga grunden.

6. Om kommissionen inte är villig att ändra sitt förslag i överensstämmelse med den rättsliga grund som parlamentet har godkänt, kan föredraganden eller ordföranden i utskottet med behörighet i rättsliga frågor eller i det ansvariga utskottet föreslå att omröstningen om innehållet i förslaget skall skjutas upp till ett senare sammanträde.

Artikel 63a

Prövning av ekonomisk förenlighet

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 60 skall ansvarigt utskott i samband med alla kommissionsförslag och alla övriga handlingar av lagstiftningskaraktär pröva om en rättsakt finansiering är förenlig med budgetplanen

2. Om ansvarigt utskott ändrar några uppgifter i anslagstilldelningen i den berörda rättsakten skall utskottet begära att utskottet med behörighet i budgetfrågor yttrar sig.

3. Utskottet med behörighet i budgetfrågor kan även på eget initiativ studera den ekonomiska förenligheten i ett förslag som kommissionen lagt fram. I så fall skall behörigt utskott underrättas.

4. Om utskottet med behörighet i budgetfrågor beslutar sig för att bestrida förslagets ekonomiska förenlighet, skall utskottet översända sina slutsatser till parlamentet som skall låta dessa gå till omröstning.

5. Parlamentet får med budgetmyndighetens medgivande anta en rättsakt som förklarats oförenlig.

Artikel 64

Öppenhet i lagstiftningsförfarandet

1. Genom hela lagstiftningsförfarandet skall parlamentet och dess utskott begära att på samma villkor som rådet och dess arbetsgrupper få tillgång till alla handlingar som rör kommissionsförslag.

2. Vid beredning av ett kommissionsförslag skall ansvarigt utskott uppmana kommissionen och rådet att hålla utskottet underrättat om hur arbetet med detta förslag fortskrider i rådet och rådets arbetsgrupper, i synnerhet när det gäller kompromisser som i väsentlig grad ändrar kommissionens ursprungliga förslag, eller meddela om kommissionen har för avsikt att dra tillbaka förslaget.

Artikel 65

Ändring av kommissionsförslag

1. Om kommissionen underrättar parlamentet, eller om ansvarigt utskott på annat sätt får kännedom om att kommissionen har för avsikt att ändra sitt förslag, skall detta utskott skjuta upp sin beredning av ärendet till dess att utskottet har mottagit det nya förslaget eller kommissionens ändringar.

2. Om rådet väsentligt ändrar kommissionens ursprungliga förslag, skall bestämmelserna i artikel 71 tillämpas.

Artikel 66

Kommissionens och rådets ståndpunkt vid ändringsförslag

1. Innan ansvarigt utskott övergår till slutomröstningen om ett kommissionsförslag, skall kommissionen uppmanas att tillkännage sin ståndpunkt angående alla de ändringsförslag som utskottet tillstyrkt, och rådet skall uppmanas att ge en kommentar.

2. Utskottet kan skjuta upp slutomröstning om kommissionen inte är i stånd att tillkännage sin ståndpunkt, eller om kommissionen förklarar att den inte är beredd att godta alla de ändringsförslag som utskottet tillstyrkt.

3. Kommissionens ståndpunkt skall vid behov ingå i betänkandet.

FÖRSTA BEHANDLINGEN - I KAMMAREN

Artikel 67

Avslutande av första behandlingen

1. Parlamentet skall behandla ett förslag till rättsakt på grundval av ett betänkande som ansvarigt utskott utarbetat i enlighet med artikel 159.

2. Parlamentet skall först rösta om ändringsförslag till det förslag som ligger till grund för ansvarigt utskotts betänkande, därefter om det eventuellt ändrade förslaget, därefter om ändringsförslag till förslaget till lagstiftningsresolution och därefter om förslaget till lagstiftningsresolution i sin helhet. Detta skall endast innehålla ett tillkännagivande av huruvida parlamentet godkänner, förkastar eller föreslår ändringar i kommissionens förslag samt eventuella yrkanden som rör förfarandet.

Samrådsförfarandet är avslutat om förslaget till lagstiftningsresolution antas. Om parlamentet inte antar lagstiftningsresolutionen, skall förslaget återförvisas till det ansvariga utskottet.

Alla betänkanden som läggs fram som ett led i lagstiftningsförfarandet måste följa bestämmelserna i artiklarna 60, 63 och 159. Alla resolutionsförslag som ett utskott lägger fram, och som inte är av lagstiftningskaraktär, måste följa de särskilda bestämmelserna i artiklarna 154 och 163.

3. Förslaget, så som det godkänts av parlamentet, och tillhörande resolution skall av talmannen såsom parlamentets yttrande översändas till rådet och kommissionen.

Artikel 68

Förkastande av kommissionsförslag

1. Om ett kommissionsförslag inte får en majoritet av de avgivna rösterna skall talmannen, innan parlamentet röstar om förslaget till lagstiftningsresolution, uppmana kommissionen att dra tillbaka förslaget.

2. Drar kommissionen tillbaka sitt förslag, skall talmannen fastslå att samrådsförfarandet är överflödigt och underrätta rådet om detta.

3. Drar kommissionen inte tillbaka sitt förslag, skall parlamentet återförvisa frågan till ansvarigt utskott utan att rösta om förslaget till lagstiftningsresolution.

I sådana fall skall ansvarigt utskott, muntligen eller skriftligen, återkomma med ett nytt betänkande till parlamentet inom en av parlamentet fastställd tidsperiod som inte får överstiga två månader.

4. Kan ansvarigt utskott inte hålla tidsfristen skall det begära återförvisning till utskott i enlighet med artikel 144.1. Parlamentet kan vid behov fastställa en ny tidsfrist i enlighet med artikel 144.5. Bifalls inte utskottets begäran skall parlamentet rösta om förslaget till lagstiftningsresolution.

Artikel 69

Antagande av ändringar till ett kommissionsförslag

1. Godkänns kommissionens förslag i sin helhet, men med antagna ändringar, skall omröstningen om förslaget till lagstiftningsresolution skjutas upp till dess kommissionen redogjort för sin ståndpunkt beträffande var och en av parlamentets ändringar.

Är kommissionen vid avslutandet av parlamentets omröstning om kommissionens förslag inte i stånd att lämna en sådan redogörelse, skall kommissionen meddela talmannen eller ansvarigt utskott när den kommer att kunna göra detta. Förslaget skall därefter tas upp på förslaget till föredragningslist till den därpå följande sammanträdesperioden.

2. Meddelar kommissionen att den inte har för avsikt att godta alla parlamentets ändringar, skall ansvarigt utskotts föredragande eller, om denne inte är närvarande, utskottets ordförande lägga fram ett formellt förslag till parlamentet om huruvida förslaget till lagstiftningsresolution skall gå till omröstning. Utskottets föredragande eller ordförande kan före framläggandet av detta förslag uppmana talmannen att avbryta ärendets behandling.

Skjuter parlamentet upp omröstningen, skall ärendet anses återförvisat till ansvarigt utskott för ytterligare beredning.

Ansvarigt utskott skall i sådana fall, muntligen eller skriftligen, förelägga parlamentet ett nytt betänkande före utgången av en av parlamentet fastställd tidsfrist. Denna tidsfrist får inte överstiga två månader.

Om ansvarigt utskott inte kan hålla denna tidsfrist, skall förfarandet i artikel 68.4 tillämpas.

Endast ändringsförslag som ingivits av ansvarigt utskott, och som syftar till att få till stånd en kompromiss med kommissionen, skall tillåtas i detta skede.

3. Vad som sägs i punkt 2 utesluter inte att andra ledamöter kan begära återförvisning i enlighet med artikel 144.

Om ett ärende återförvisas i enlighet med punkt 2, är ansvarigt utskott enligt bestämmelserna för återförvisning skyldigt att lägga fram ett nytt betänkande före utgången av den fastställda tidsfristen. Ansvarigt utskott skall vid behov inge ändringsförslag i syfte att få till stånd en kompromiss med kommissionen. Utskottet är emellertid inte skyldigt att på nytt bereda de delar av förslaget som redan godkänts av parlamentet.

En återförvisning innebär i sig att behandlingen skjuts upp. Därför har utskottet enligt bestämmelserna för återförvisning stor handlingsfrihet och kan, när det är nödvändigt för att få till stånd en kompromiss, föreslå en ny behandling av de delar av förslaget som redan godkänts av parlamentet.

Eftersom endast kompromissändringsförslag från utskottet är tillåtliga och med hänsyn till bevarandet av parlamentets suveränitet, måste det i sådana fall i det betänkande som avses i punkt 2 klart och tydligt framgå vilka redan godkända delar av förslaget som bortfaller om ändringsförslagen antas.

FÖRSTA BEHANDLINGEN - UPPFÖLJNINGSFÖRFARANDET

Artikel 70

Uppföljning av parlamentets yttranden

1. När parlamentet har yttrat sig om ett kommissionsförslag, skall ansvarigt utskotts ordförande och föredragande följa hur arbetet med förslaget fortskrider till dess att det har antagits av rådet, särskilt för att försäkra sig om att rådets och kommissionens åtaganden gentemot parlamentet när det gäller parlamentets ändringar vederbörligen beaktas.

2. Ansvarigt utskott kan bjuda in kommissionen och rådet för att diskutera ärendet med utskottet.

3. Ansvarigt utskott kan enligt denna artikel, om det anser det nödvändigt, när som helst under uppföljningsförfarandet lägga fram ett resolutionsförslag i vilket parlamentet ombeds att

- uppmana kommissionen att dra tillbaka sitt förslag,

- uppmana kommissionen eller rådet att på nytt höra parlamentet i enlighet med artikel 71 eller uppmana kommissionen att lägga fram ett nytt förslag,

- besluta att vidta andra åtgärder som det finner lämpligt.

Detta förslag skall tas upp på förslaget till föredragningslista till den sammanträdesperiod som följer på utskottets beslut.

Artikel 71

Framläggande av ett nytt förslag för parlamentet

Förfarande för antagande av en rättsakt enligt artikel 251 i EG-fördraget

1. Talmannen skall på begäran av ansvarigt utskott uppmana kommissionen att på nytt höra parlamentet om kommissionens förslag

- om kommissionen, efter det att parlamentet har fastställt sin ståndpunkt, drar tillbaka sitt ursprungliga förslag för att ersätta det, såvida detta inte sker i syfte att föra in parlamentets ändringar,

- om kommissionen väsentligt ändrar eller har för avsikt att ändra det förslag som parlamentet ursprungligen yttrade sig över, såvida detta inte sker i syfte att föra in parlamentets ändringar,

- om problemställningen som förslaget avser väsentligt har förändrats på grund av tidens gång eller förändrade förhållanden,

- om ett nytt val till parlamentet har ägt rum sedan parlamentet fastställde sin ståndpunkt och om talmanskonferensen anser att så är önskvärt.

2. Parlamentet skall på ansvarigt utskotts begäran uppmana rådet att på nytt höra parlamentet om ett förslag som kommissionen lagt fram i enlighet med artikel 251 i EG-fördraget, om rådet har för avsikt att ändra förslagets rättsliga grund och förfarandet i artikel 251 i EG-fördraget således inte längre skall tillämpas.

Förfaranden för antagande av andra rättsakter

3. Talmannen skall uppmana rådet att höra parlamentet på nytt på samma sätt och under samma förutsättningar som i punkt 1 om ansvarigt utskott begär detta, och dessutom om rådet väsentligen ändrar eller har för avsikt att avsevärt ändra det ursprungliga förslag som parlamentet har yttrat sig över, såvida detta inte sker i syfte att föra in parlamentets ändringar.

4. Talmannen skall även begära att parlamentet hörs på nytt om ett förslag till rättsakt under de förutsättningar som fastställs i denna artikel, om parlamentet så beslutar på förslag av en politisk grupp eller minst 32 ledamöter.

Artikel 72

Medlingsförfarandet enligt det gemensamma uttalandet från 1975

1. När rådet i samband med vissa viktiga gemenskapsrättsakter har för avsikt att avvika från parlamentets yttrande, kan parlamentet med aktivt deltagande från kommissionen inleda ett medlingsförfarande med rådet.

2. Detta förfarande skall inledas av parlamentet antingen på eget eller på rådets initiativ.

3. Vid sammansättningen av delegationen till medlingskommittén och när det gäller hur kommittén skall arbeta och meddela parlamentet sina resultat skall bestämmelserna i artikel 82 tillämpas.

4. Ansvarigt utskott skall meddela resultatet av medlingen i ett betänkande. Detta betänkande skall vara föremål för debatt och omröstning i kammaren.

Artikel 73

Rådets godkännande av parlamentets ändringar

1. Om rådet i enlighet med artikel 251.2 i EG-fördraget har underrättat parlamentet om att det har godkänt parlamentets ändringar, men inte på annat sätt ändrat kommissionens förslag, eller om ingen av institutionerna har ändrat kommissionens förslag, skall talmannen tillkännage i kammaren att förslaget är slutgiltigt antaget.

2. Före detta tillkännagivande skall talmannen kontrollera att inga tekniska förändringar av förslaget som rådet gjort påverkar innehållet i förslaget. I tveksamma fall skall talmannen samråda med ansvarigt utskott. Om de ändringar som gjorts anses påverka innehållet, skall talmannen underrätta rådet om att parlamentet kommer att gå vidare med en andra behandling så snart villkoren i artikel 74 har uppfyllts.

3. Efter tillkännagivandet i punkt 1 skall talmannen tillsammans med rådets ordförande underteckna den föreslagna rättsakten och i enlighet med artikel 84 se till att den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

ANDRA BEHANDLINGEN - I UTSKOTTEN

Artikel 74

Mottagande av rådets gemensamma ståndpunkt

1. Rådets gemensamma ståndpunkt är officiellt mottagen i enlighet med artiklarna 251 och 252 i EG-fördraget när talmannen tillkännager detta i kammaren. Talmannen skall tillkännage detta efter att ha mottagit de handlingar som innehåller den gemensamma ståndpunkten, alla förklaringar som fogats till rådets protokoll när det antog den gemensamma ståndpunkten, skälen till antagandet av denna samt kommissionens ståndpunkt, allt vederbörligen översatt till Europeiska unionens officiella språk. Detta tillkännagivande skall göras vid den sammanträdesperiod som följer på mottagandet av dessa handlingar.

Före tillkännagivandet, men efter att ha hört ansvarigt utskotts ordförande och/eller föredragande, skall talmannen fastställa att den mottagna texten verkligen är en gemensam ståndpunkt och att omständigheterna i artikel 71 inte föreligger. Om så inte är fallet skall talmannen tillsammans med ansvarigt utskott och om möjligt i samförstånd med rådet försöka hitta en lämplig lösning.

2. En förteckning över mottagna handlingar skall tillsammans med namnet på ansvarigt utskott offentliggöras i sammanträdesprotokollet.

Artikel 75

Förlängning av tidsfrister

1. På uppmaning av ansvarigt utskotts ordförande, när det gäller de tidsfrister som fastställts för andra behandlingen, eller på begäran av parlamentets delegation till förlikningskommittén, när det gäller de tidsfrister som fastställts för förlikningen, skall talmannen förlänga tidsfristerna i fråga i enlighet med artikel 251.7 i EG-fördraget.

När det gäller förlängningar av tidsfrister enligt artikel 252 g i EG-fördraget eller artikel 39.1 i EU-fördraget skall talmannen begära rådets samtycke.

2. Talmannen skall underrätta parlamentet om alla förlängningar av tidsfristerna enligt artikel 251.7 i EG-fördraget, oavsett om dessa tillkommit på parlamentets eller rådets initiativ.

3. Talmannen kan, efter att ha hört det ansvariga utskottets ordförande, bevilja en begäran från rådet att förlänga tidsfristen i enlighet med artikel 252 g i EG-fördraget.

Artikel 76

Hänvisning till och förfarande i ansvarigt utskott

1. Den gemensamma ståndpunkten skall samma dag den tas emot i enlighet med artikel 74.1 automatiskt anses hänvisad till de utskott som var ansvarigt utskott respektive rådgivande utskott vid den första behandlingen.

2. Den gemensamma ståndpunkten skall tas upp som första punkt föredragningslista till ansvarigt utskotts första sammanträde efter tidpunkten för mottagandet. Rådet kan uppmanas att redogöra för den gemensamma ståndpunkten.

3. Beslutas inte annorlunda skall föredragande vid andra behandlingen vara densamme som vid första behandlingen.

4. Bestämmelserna i artikel 80.2, 80.3 och 80.5 om parlamentets andra behandling skall tillämpas vid beredningen i ansvarigt utskott. Endast detta utskotts ledamöter eller ständiga suppleanter har rätt att lägga fram yrkanden om avvisning eller ändringsförslag. Utskottets beslut skall fattas med en majoritet av de avgivna rösterna.

5. Utskottet kan före omröstningen begära att utskottsordföranden och föredraganden tillsammans med rådets ordförande eller dennes företrädare och i närvaro av ansvarig kommissionsledamot diskuterar ändringsförslag som lagts fram i utskottet. Föredraganden kan lägga fram kompromissändringsförslag till följd av en sådan diskussion.

6. Ansvarigt utskott skall avge en andrabehandlingsrekommendation där det föreslås att rådets gemensamma ståndpunkt godkänns, ändras eller avvisas. Rekommendationen skall innehålla en kort motivering till föreslaget beslut.

ANDRA BEHANDLINGEN - I KAMMAREN

Artikel 77

Avslutande av andra behandlingen

1. Rådets gemensamma ståndpunkt, och i förekommande fall ansvarigt utskotts andrabehandlingsrekommendation, skall automatiskt tas upp på förslaget till föredragningslista till den sammanträdesperiod vars onsdag infaller närmast före utgången av fristen på tre eller, om denna förlängts i enlighet med artikel 75, fyra månader, såvida inte ärendet har behandlats vid en tidigare sammanträdesperiod.

Utskottens andrabehandlingsrekommendationer är likvärdiga med en motivering i vilken utskottet redogör för sin ståndpunkt i förhållande till rådets gemensamma ståndpunkt. Andrabehandlingsrekommendationer skall därför inte gå till omröstning.

2. Andra behandlingen avslutas när parlamentet, inom de tidsgränser och i enlighet med de villkor som fastställs i artikel 251 och 252 i EG-fördraget, godkänner, avvisar eller ändrar den gemensamma ståndpunkten.

Artikel 78

Godkännande av rådets gemensamma ståndpunkt utan ändringar

Antas inte något förslag om avvisning av den gemensamma ståndpunkten eller något ändringsförslag enligt artikel 79 och 80 före utgången av tidsfristen för att inge och rösta om ändringsförslag eller förslag om avvisning, skall talmannen tillkännage i kammaren att den föreslagna rättsakten är slutgiltigt antagen. Talmannen skall tillsammans med rådets ordförande underteckna den föreslagna rättsakten och i enlighet med artikel 84 se till att den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 79

Avvisning av rådets gemensamma ståndpunkt

1. Ansvarigt utskott, en politisk grupp eller minst 32 ledamöter kan skriftligen och före utgången av en av talmannen fastställd tidsfrist lägga fram ett förslag om avvisning av rådets gemensamma ståndpunkt. För att ett sådant förslag skall antas krävs en majoritet av parlamentets samtliga ledamöter. Omröstningen om förslag till avvisning av rådets gemensamma ståndpunkt skall äga rum före omröstningen om eventuella ändringsförslag.

2. Även om parlamentet röstat ned det första förslaget om avvisning av den gemensamma ståndpunkten kan det på rekommendation av föredraganden ta ytterligare ett förslag till avvisning under övervägande, efter att ha röstat om ändringsförslag och hört kommissionens uttalande i enlighet med artikel 80.5.

3. Avvisas rådets gemensamma ståndpunkt skall talmannen tillkännage i kammaren att lagstiftningsförfarandet är avslutat.

4. Trots vad som sägs i punkt 3 skall talmannen uppmana kommissionen att dra tillbaka sitt förslag om parlamentets avvisning sker vid tillämpning av samarbetsförfarandet i enlighet med artikel 252 i EG-fördraget. Drar kommissionen tillbaka sitt förslag skall talmannen tillkännage i kammaren att lagstiftningsförfarandet är avslutat.

Artikel 80

Ändringsförslag till rådets gemensamma ståndpunkt

1. Ansvarigt utskott, en politisk grupp eller minst 32 ledamöter har rätt att inge ändringsförslag till rådets gemensamma ståndpunkt för behandling i kammaren.

2. Ett ändringsförslag till den gemensamma ståndpunkten är tillåtligt endast om det är förenligt med bestämmelserna i artiklarna 139 och 140 samt om det syftar till att

a) helt eller delvis återinföra den ståndpunkt som parlamentet intog vid första behandlingen,

b) rådet och parlamentet skall nå en kompromiss,

c) ändra sådana delar av den gemensamma ståndpunkten som inte ingick i eller som innehållsmässigt skiljer sig från det vid första behandlingen framlagda förslaget, och som inte medför en väsentlig förändring av förslaget enligt vad som avses i artikel 71,

d) beakta ett faktum eller ett nytt rättsligt läge som uppstått sedan första behandlingen.

Talmannens beslut om huruvida ett ändringsförslag är tillåtligt eller otillåtligt kan inte överklagas.

3. Om ett nytt val har ägt rum sedan första behandlingen och artikel 71 inte har åberopats kan talmannen besluta att bortse från begränsningarna beträffande tillåtlighet i punkt 2.

4. Ett ändringsförslag kan endast antas om det får en majoritet av rösterna från parlamentets samtliga ledamöter.

5. Innan ändringsförslagen går till omröstning kan talmannen uppmana kommissionen att tillkännage sin ståndpunkt och rådet att ge en kommentar.

TREDJE BEHANDLINGEN - FÖRLIKNING

Artikel 81

Sammankallande av förlikningskommittén

Om rådet meddelar parlamentet att det inte kan godkänna alla parlamentets ändringar av den gemensamma ståndpunkten skall talmannen tillsammans med rådet komma överens om tid och plats för ett första sammanträde i förlikningskommittén. Den tidsfrist på sex, eller vid en förlängning, åtta veckor som anges artikel 251.5 i EG-fördraget skall löpa från tidpunkten för kommitténs första sammanträde.

Artikel 82

Delegationen till förlikningskommittén

1. Parlamentets delegation till förlikningskommittén skall bestå av samma antal ledamöter som rådets delegation.

2. Delegationens politiska sammansättning skall motsvara parlamentets gruppsammansättning. Talmanskonferensen skall fastställa det exakta antalet ledamöter från varje politisk grupp.

3. Med undantag av tre ledamöter som för en tid av tolv månader utses som ständiga ledamöter av olika delegationer, skall delegationens ledamöter utses av de politiska grupperna i varje enskilt förlikningsfall, företrädesvis bland de berörda utskottens ledamöter. De tre ständiga ledamöterna skall utses av de politiska grupperna bland de vice talmännen och skall företräda minst två olika politiska grupper. Ansvarigt utskotts ordförande och föredragande skall alltid ingå i delegationen.

4. De i delegationen företrädda grupperna skall utse suppleanter.

5. Politiska grupper och grupplösa som inte är företrädda i delegationen har rätt att sända var sin företrädare till alla delegationens interna förberedande sammanträden.

6. Delegationen leds av talmannen eller en av de tre ständiga ledamöterna.

7. Delegationen skall fatta beslut med en majoritet av sina ledamöter. Delegationens överläggningar är inte offentliga.

Talmanskonferensen får fastställa ytterligare procedurregler för arbetet i delegationen till förlikningskommittén.

8. Delegationen skall meddela parlamentet resultatet av förlikningen.

TREDJE BEHANDLINGEN - I KAMMAREN

Artikel 83

Gemensamt utkast

1. Uppnås enighet i förlikningskommittén om ett gemensamt utkast skall ärendet tas upp på föredragningslistan i så god tid att det kan behandlas i kammaren inom sex eller, vid en förlängning av tidsfristen, åtta veckor från dagen för förlikningskommitténs godkännande av det gemensamma utkastet.

2. Ordföranden eller någon av de övriga medlemmarna i parlamentets delegation till förlikningskommittén skall göra ett uttalande om det gemensamma utkastet vilket skall åtföljas av ett betänkande.

3. Inga ändringsförslag får läggas fram till det gemensamma utkastet.

4. Det gemensamma utkastet i sin helhet skall vara föremål för en enda omröstning. Det gemensamma utkastet godkänns om det får en majoritet av de avgivna rösterna.

5. Uppnås ingen enighet om ett gemensamt utkast i förlikningskommittén, skall ordföranden för eller någon annan utsedd medlem av parlamentets delegation till förlikningskommittén göra ett uttalande. Detta uttalande skall följas av en debatt.

Artikel 84

Undertecknande av antagna rättsakter

1. Texten till sådana rättsakter som antas av parlamentet och rådet skall undertecknas av talmannen och av generalsekreteraren efter att dessa har kontrollerat att alla förfaranden vederbörligen avslutats.

2. I rättsakter som antas av parlamentet och rådet gemensamt inom ramen för förfarandet i artikel 251 i EG-fördraget skall anges vilken typ av rättsakt det rör sig om, ordningsnumret, dagen för dess antagande och en uppgift om innehållet.

3. Rättsakter som antas av parlamentet och rådet gemensamt skall innehålla följande:

a) Formuleringen "Europaparlamentet och Europeiska unionens råd".

b) En uppgift om de bestämmelser på grundval av vilka rättsakten antas, föregången av orden "med beaktande av".

c) En hänvisning till framlagda förslag, avgivna yttranden och hållna samråd.

d) Skälen till rättsakten.

e) En formulering såsom "härigenom förskrivs följande" eller "har beslutat följande" följd av bestämmelserna i rättsakten.

4. Rättsakter skall delas in i artiklar som får grupperas i kapitel och avsnitt.

5. Sista artikeln i en rättsakt skall bestämma dagen för ikraftträdandet, om denna dag inträffar före eller efter den tjugonde dagen efter det att rättsakten offentliggjorts.

6. Sista artikeln i en rättsakt skall följas av

- en lämplig slutformulering, i enlighet med relevant artikel i fördraget, beträffande rättsaktens tillämplighet,

- "Utfärdad i/Utfärdat i..." följt av dagen för antagandet av rättsakten,

- formuleringen "På Europaparlamentets vägnar Ordförande", "På rådets vägnar Ordförande" med namnet på talmannen och namnet på ordföranden i rådet vid tidpunkten för antagandet av rättsakten infört före ordet "Ordförande".

7. De rättsakter som avses ovan skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning på initiativ av parlamentets och rådets generalsekreterare.

YTTRANDEN ÖVER REKOMMENDATIONER FRÅN RÅDET

Artikel 85

Yttranden i enlighet med artikel 122 i EG-fördraget

1. När parlamentet uppmanas att yttra sig över rekommendationer, som utarbetats av rådet i enlighet med artikel 122.2 i EG-fördraget, efter det att rådet har redogjort för dessa vid ett plenarsammanträde, skall överläggningar ske med utgångspunkt i ett muntligt eller skriftligt förslag från det ansvariga utskottet i vilket parlamentet föreslås att godkänna eller förkasta den rekommendation som samrådet gäller.

2. Parlamentet skall sedan rösta om dessa rekommendationer gemensamt. Inga ändringsförslag får inges.

SAMTYCKESFÖRFARANDET

Artikel 86

Avslutande av samtyckesförfarandet

1. Parlamentet skall i en enda omröstning yttra sig över den rättsakt, för vilken EG- eller EU-fördraget kräver parlamentets samtycke. Inga ändringsförslag får läggas fram. Den för samtycke nödvändiga majoriteten skall vara den majoritet som anges i den artikel i EG-fördraget eller EU-fördraget som utgör den rättsliga grunden för förslaget till rättsakt.

2. Vid anslutningsfördrag och internationella avtal samt när det gäller att slå fast att en medlemsstat allvarligt och ihållande åsidosätter gemensamma principer skall artiklarna 96 respektive 97 och 108 tillämpas. Vid närmare samarbete på ett område som omfattas av det förfarande som fastställs i artikel 251 i EG-fördraget skall artikel 109 i denna arbetsordning tillämpas.

3. När parlamentets samtycke krävs i samband med ett förslag till rättsakt kan ansvarigt utskott, i syfte att underlätta förfarandet, besluta att förelägga parlamentet ett interimsbetänkande om kommissionens förslag med ett resolutionsförslag som innehåller rekommendationer om ändring eller genomförande av förslaget till rättsakt.

Om parlamentet antar minst en rekommendation skall talmannen anhålla om ytterligare diskussioner med rådet.

Ansvarigt utskott skall lämna sina slutgiltiga rekommendationer angående parlamentets samtycke på grundval av resultatet av diskussionerna med rådet.

DIALOGEN MELLAN ARBETSMARKNADENS PARTER

Artikel 87

Förfaranden som rör dialogen mellan arbetsmarknadens parter

1. Alla förslag som kommissionen utarbetar i enlighet med artikel 138 i EG-fördraget eller avtal som ingås av arbetsmarknadens parter i enlighet med artikel 139.1 i EG-fördraget liksom förslag som kommissionen lägger fram i enlighet med artikel 139.2 i EG-fördraget skall hänvisas av talmannen till behörigt utskott för beredning.

2. Då arbetsmarknadens parter meddelar kommissionen att de önskar inleda det förfarande som anges i artikel 139 i EG-fördraget, kan behörigt utskott utarbeta ett betänkande om den aktuella sakfrågan.

3. När arbetsmarknadens parter har ingått ett avtal och gemensamt begärt att avtalet skall genomföras genom ett beslut av rådet på förslag av kommissionen i enlighet med artikel 139.2 i EG-fördraget, skall behörigt utskott lägga fram ett resolutionsförslag med rekommendationer om att bevilja eller avvisa begäran.

FRIVILLIGA ÖVERENSKOMMELSER

Artikel 87a

Förfaranden för kontroll av frivilliga överenskommelser

1. Om kommissionen meddelar parlamentet att den avser att undersöka möjligheten till att som ett alternativ till lagstiftning använda sig av frivilliga överenskommelser, får det ansvariga utskottet att utarbeta ett betänkande om själva sakfrågan i enlighet med artikel 163.

2. När kommissionen lägger fram ett formellt förslag om att använda sig av en frivillig överenskommelse, skall det ansvariga utskottet inge ett förslag till resolution som rekommenderar huruvida förslaget skall antas eller förkastas, och på vilka villkor.

KONTROLLBEFOGENHETER

Artikel 88

Genomförandebestämmelser

1. Om kommissionen översänder ett förslag till en genomförandeåtgärd till parlamentet skall talmannen hänvisa förslaget till det utskott som är ansvarigt för den rättsakt som ligger till grund för genomförandebestämmelserna.

2. På förslag av det ansvariga utskottet kan parlamentet, senast en månad - eller tre månader för åtgärder som rör finanstjänster - efter mottagandet av förslaget till genomförandeåtgärd, anta en resolution med invändningar mot förslaget till åtgärden, särskilt om den överskrider befogenheterna enligt den grundläggande rättsakten. Om det inte hålls någon sammanträdesperiod före tidsfristens utgång, eller när det är nödvändigt att handla snabbt, skall rätten att svara anses ha delegerats till ansvarigt utskott. Svaret skall vara i form av en skrivelse från utskottets ordförande till ansvarig kommissionsledamot. Samtliga ledamöter skall informeras om detta. Om parlamentet motsätter sig åtgärden, skall talmannen begära att kommissionen drar tillbaka eller ändrar åtgärden, eller lägger fram ett förslag enligt lämpligt lagstiftningsförfarande.

Artikel 89

Kodifiering av gemenskapslagstiftning

1. När ett kommissionsförslag om officiell kodifiering av gemenskapslagstiftning föreläggs parlamentet, skall det hänvisas till utskottet med behörighet i rättsliga frågor. Förutsatt att det konstateras att förslaget inte medför någon ändring av gällande gemenskapslagstiftning, skall förfarandet i artikel 158 tillämpas.

2. Ansvarigt utskotts ordförande eller den föredragande som detta utskott har utsett har rätt att delta i behandlingen och utarbetandet av kodifieringsförslaget. Ansvarigt utskott kan eventuellt yttra sig i förväg.

3. Trots vad som sägs i artikel 158.3 får förenklat förfarande inte tillämpas vid ett kodifieringsförslag om en majoritet av ledamöterna i utskottet med behörighet i rättsliga frågor eller ansvarigt utskott motsätter sig detta.

Artikel 90

Följder av rådets underlåtenhet att agera efter det att dess gemensamma ståndpunkt har godkänts enligt samarbetsförfarandet

Har parlamentet inom tre eller, med rådets samtycke, fyra månader efter mottagandet av den gemensamma ståndpunkten i enlighet med artikel 252 i EG-fördraget varken avvisat eller ändrat den gemensamma ståndpunkten och rådet underlåter att anta den enligt den gemensamma ståndpunkten föreslagna rättsakten, får talmannen på parlamentets vägnar och efter att ha hört utskottet med behörighet i rättsliga frågor väcka talan vid domstolen mot rådet i enlighet med artikel 232 i EG-fördraget.

Artikel 91

Talan vid domstolen

1. Före utgången av de tidsfrister för att väcka talan som gäller för Europeiska unionens institutioner och för fysiska och juridiska personer i enlighet med fördragen och domstolens stadgar, skall parlamentet pröva gemenskapslagstiftningen för att försäkra sig om att dess rättigheter till fullo respekteras.

2. Ansvarigt utskott skall underrätta parlamentet, vid behov muntligen, om det misstänker en kränkning av parlamentets rättigheter.

3. Talmannen skall i enlighet med en rekommendation från det behöriga utskottets väcka talan på parlamentets vägnar.

I början av nästa sammanträdesperiod kan talmannen förelägga kammaren ett beslut om att stå fast vid talan. Om kammaren med en majoritet av de avgivna rösterna fattar ett beslut som går emot talan, skall talmannen dra tillbaka denna.

Om talmannen väcker talan i strid med rekommendationen från det behöriga utskottet, skall denne i början av nästa sammanträdesperiod förelägga kammaren ett beslut om att stå fast vid talan.

KAPITEL IX

BUDGETFÖRFARANDEN

Artikel 92

Allmänna budgeten

Genomförandebestämmelser för granskning av Europeiska unionens allmänna budget och tilläggsbudgetar, i enlighet med de finansiella bestämmelserna i fördragen om upprättandet av Europeiska gemenskaperna, skall antas av parlamentet i form av en resolution och fogas som bilaga till denna arbetsordning(7).

Artikel 93

Ansvarsfrihet för kommissionen beträffande genomförandet av budgeten

Bestämmelser för beviljande av ansvarsfrihet för kommissionen beträffande genomförandet av budgeten, i enlighet med de finansiella bestämmelserna i fördragen om upprättandet