Rådets yttrande

av den 21 januari 2003

om Sveriges uppdaterade konvergensprogram för 2002-2004

(2003/C 26/06)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD AVGER FÖLJANDE YTTRANDE,

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken(1), särskilt artikel 9.3 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation,

efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Den 21 januari 2003 granskade rådet Sveriges uppdaterade konvergensprogram, som omfattar perioden 2002-2004. Det uppdaterade programmet innehåller detaljerade uppgifter, bland annat en analys av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, vilken i stort överensstämmer med uppförandekoden. Bristen på detaljerad information om år 2005 i programmet utgör emellertid en avvikelse från uppförandekoden. Rådet noterar dock att skälet för att regeringens budgetproposition för 2003 inte innehåller några planer för de offentliga finanserna för 2005 är de långdragna förhandlingarna om regeringsbildningen under hösten 2002.

Rådet anser att det uppdaterade programmet överensstämmer med rådets föregående yttrande(2) och med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken.

Rådet konstaterar med tillfredsställelse att de offentliga finanserna enligt det uppdaterade programmet förväntas fortsätta uppvisa överskott under hela perioden fram till 2004, i enlighet med de svenska myndigheternas mål att på medellång sikt ha ett överskott på i genomsnitt 2 % av BNP över konjunkturcykeln. Strategin att bibehålla sunda offentliga finanser underbyggs av ett åtagande att respektera utgiftstaken för de statliga utgifterna, vilket har varit avgörande för att öka trovärdigheten för sunda offentliga finanser under de senaste åren och att uppfylla kravet på balans i de offentliga finanserna på kommunal nivå. Detta har åtföljts av skattesänkningar, varav den tredje omgången av fyra genomfördes 2002. Vidare konstaterar rådet med tillfredsställelse att skuldkvoten ligger kvar under referensvärdet på 60 % av BNP och förväntas fortsätta att sjunka under återstoden av programperioden.

Enligt det makroekonomiska scenariot i programmet förväntas BNP öka med 2,1 % 2002 och 2,5 % 2003, vilket förefallet något optimistiskt och rådet anser att det finns risk för att tillväxten blir lägre. Enligt kommissionens höstprognos förväntas i stället en tillväxt på 1,6 % 2002 och 2,2 % 2003, vilket innebär en något långsammare återhämtning till följd av att det finns tecken på en viss sårbarhet, både externt och inhemskt. Den ekonomiska tillväxten kan därför endast gradvis förväntas återgå till den potentiella tillväxttakten.

Rådet anser att Sverige fortsätter att fullt ut uppfylla målet i stabilitets- och tillväxtpakten om att ha offentliga finanser som är nära balans eller som uppvisar överskott under programperioden. Fortsatta överskott i det underliggande saldot för de offentliga finanserna varje år under perioden bekräftar att de offentliga finanserna bör förbli sunda. Rådet noterar dock att enligt kommissionens analys förväntas det underliggande överskottet ligga under de 2 % av BNP fram till och med 2004 som Sverige ställt upp som mål. Detta beror på att de avsevärda finanspolitiska stimulansåtgärderna under 2001 och 2002 endast delvis kommer att dras tillbaka under de kommande åren. Det kan dessutom bli nödvändigt med vissa åtstramningsåtgärder så att utgiftstaken inte överskrids.

Rådet välkomnar att de offentliga finansernas hållbarhet uppmärksammas i konvergensprogrammet och anser att man bör visa försiktighet när det gäller antaganden om icke åldersrelaterade utgifters potentiella utveckling. Rådet anser att de offentliga finanserna på grundval av den nuvarande politiken förefaller ha solida förutsättningar för att klara av kostnaderna i samband med den åldrande befolkningen, tack vare varaktiga överskott i de offentliga finanserna och den ambitiösa reform av pensionssystemet som genomfördes under 1990-talet. Rådet välkomnar målet att uppnå löpande överskott i de offentliga finanserna på 2 % av BNP fram till och med 2015 för att i snabb takt minska den offentliga skuldsättningen. Detta kan dock visa sig svårt att uppnå under en så lång period. En viktig uppgift kommer att vara att fullständigt genomföra skattereformen och samtidigt slå vakt om de resultat som uppnåtts under det senaste decenniet när det gäller att ge de offentliga finanserna en hållbar inriktning.

Inflationen i Sverige sjönk under våren 2002 och närmade sig inflationsmålet på 2 %. Rådet konstaterar att Sverige fortsätter att uppfylla konvergenskriteriet om prisstabilitet och förväntas fortsätta göra det under hela perioden fram till 2004. Den långfristiga räntan i Sverige under det gångna året har följt trenden på de internationella obligations- och aktiemarknaderna. Sverige uppfyller fortfarande konvergenskriteriet för de långfristiga räntorna. Vad gäller växelkursen så har den svenska kronan inte deltagit i ERM2 och den har uppvisat en viss volatilitet sedan den föregående uppdateringen lades fram. Sverige uppfyller fortfarande inte växelkurskriteriet. Rådet anser, som det angav i sitt föregående yttrande(3) att "Sverige måste visa att kronan kan hålla sig inom ett visst fluktuationsband under tillräckligt lång tid utan allvarliga störningar". Därför "förväntar [rådet] sig att Sverige beslutar sig för en anslutning till ERM2 i sinom tid".

För att åstadkomma en hög och hållbar ekonomisk tillväxt fortsätter man att följa samma strategi som i tidigare program och strukturella åtgärder i detta syfte har i linje med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken genomförts och föreslagits. För detta ändamål anser rådet att man inom ramen för sunda offentliga finanser bör prioritera att avsluta skattereformen och göra ansträngningar för att uppnå de viktiga politiska målen när det gäller sysselsättning, mottagare av sociala förmåner och antalet sjukskrivningsdagar.

(1) EGT L 209, 2.8.1997.

(2) EGT C 33, 6.2.2002.

(3) EGT C 33, 6.2.2002, s. 4.