Kommissionens beslut

av den 31 januari 2001

om det statliga stöd som Spanien genomfört till förmån för företagsgruppen Fesa-Enfersa (Fertiberia)

[delgivet med nr K(2001)324]

(Endast den spanska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2002/467/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket i detta,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget(1), särskilt artikel 7.3 i denna,

efter att i enlighet med nämnda artiklar(2) ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig, och

av följande skäl:

I. FÖRFARANDE

(1) I samband med bedömningen av ett ärende rörande det statliga stödet till Ercros(3) underrättades kommissionen om att statligt stöd eventuellt beviljats Fesa-Enfersa (numera Fertiberia), en gödselmedelskoncern där Ercros hade en majoritetsandel fram till dess att en spansk industrigrupp, Grupo Villar Mir, köpte den i april 1995(4).

(2) Genom en skrivelse av den 12 maj 1999 begärde kommissionen information om de misstänkta stöden till Ercros och till företagsgruppen Fesa-Enfersa. Genom en skrivelse av den 26 maj 1999 begärde de spanska myndigheterna en förlängning på 45 dagar för att de skulle kunna sammanställa komplett dokumentation med uppgifter från 1992 och framåt.

(3) Efter att ha mottagit en påminnelse av den 7 september 1999 lämnade de spanska myndigheterna in den begärda informationen genom en skrivelse av den 12 november 1999.

(4) Ärendet registrerades som ett NN-ärende den 15 november 1999.

(5) De spanska myndigheterna lämnade ytterligare upplysningar genom skrivelser av den 11 januari 2000, den 14 januari 2000, den 3 februari 2000 och den 7 mars 2000.

(6) Genom en skrivelse av den 16 juni 2000 underrättade kommissionen Spanien om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i 88.2 i EG-fördraget avseende detta stöd.

(7) Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(5) Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med synpunkter på stödet i fråga.

(8) De spanska myndigheterna lämnade ytterligare information genom skrivelser av den 26 juli 2000, den 27 juli 2000, den 12 december 2000 och den 24 januari 2001.

(9) Kommissionen har inte mottagit några synpunkter från berörda parter.

II. DETALJERAD BESKRIVNING AV STÖDET

II.1 Företagsgruppen Fesa-Enfersa

(10) År 1989 gick Explosivos Río Tinto SA och Sociedad Anónima Cros samman och företaget Ercros SA bildades. Före sammanslagningen samlade de båda företagen sin gödselmedelsverksamhet i ett nytt företag vid namn Fesa Fertilizantes Españoles SA (nedan kallat Fesa). Ercros var ensamägare till Fesa.

(11) Samma år köpte Ercros det statsägda företaget Empresa Nacional de Fertilizantes SA (nedan kallat Enfersa), en annan gödselmedelstillverkare. Senare blev Fesa ensamägare till Enfersa. Den nya företagsgruppen fick namnet Fesa-Enfersa.

(12) År 1992 ställde Fesa-Enfersa in sina betalningar mot bakgrund av en lågkonjunktur inom den europeiska gödselmedelsbranschen. Företaget hade stora likviditetsproblem. Den 4 december 1992 förklarade tingsrätt nr 64 i Madrid att företaget var konkursmässigt med skulder på 117 miljarder spanska pesetas och förluster på 20 miljarder pesetas.

II.2 Omorganisering av gruppen och bildande av Fertiberia

(13) En första omstruktureringsplan lämnades in i december 1992 i samband med insolvensförfarandet. I planen föreslogs en omfattande minskning av kapaciteten och antalet anställda.

(14) Planen vidareutvecklades senare och kompletterades under perioden 1993-1994.

(15) Den 14 juni 1993 ingicks ett offentligt ackord med Fesa-Enfersas fordringsägare.

(16) I överensstämmelse med omstruktureringsplanen bildade Fesa-Enfersa den 20 juli 1993 ett dotterbolag - Fertiberia SL - med sina livskraftiga tillgångar. Fertiberia SL tog inte över några skulder efter Fesa-Enfersa, utan detta företag fortsatte vara den enda innehavaren av skulderna.

(17) År 1995 tog familjeföretaget Grupo Villar Mir - genom sitt företag Inmobiliaria Espacio SA de afiliado - kontrollen över Fesa-Enfersa genom att förvärva 53,60 % av kapitalet till ett pris av 720000 pesetas. I köpet ingick Fesa-Enfersas dotterbolag Fertiberia SL. Grupo Villar Mir fick även en köpoption på ytterligare 20 % av Fesa-Enfersas kapital. Denna utnyttjades 1997 och företaget betalade då 261270000 pesetas.

(18) Efter omstruktureringen gick Fesa-Enfersa 1997 samman med Fertiberia SL och ombildades som Fertiberia SA (nedan kallat Fertiberia). I dagsläget äger Grupo Villar Mir 99,35 % av Fertiberias kapital.

(19) Företagsgruppen Fesa-Enfersa (numera Fertiberia) är den största tillverkaren av gödselmedel i Spanien och en av de tio största aktörerna på Europamarknaden. Dess kapacitet motsvarar 8,6 % av den totala kapaciteten i Västeuropa.

(20) År 1997 sysselsatte Fertiberia 1900 personer och hade en omsättning på 73,9 miljarder pesetas. Vinsten var 1,727 miljarder pesetas. År 1998 uppgick försäljningen till 70,2 miljarder pesetas och förlusten till 127 miljoner pesetas. Enligt de spanska myndigheternas uppgifter uppgick Fertiberias förlust till 6 miljarder pesetas 1999. Detta vändes dock till en vinst på 350 miljoner pesetas 2000.

(21) Fertiberia är inte ett litet eller medelstort företag i den mening som avses i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag(6).

(22) Fertiberia har anläggningar i Lleida, Sagunto, Cartagena, Puertollano, Sevilla, Huelva, Palos, Avilés och Luchana Barakaldo. Med undantag för den i Lleida ligger alla anläggningarna i stödområden.

II.3 Utvecklingen inom gödselmedelsbranschen och strukturomvandling inom den europeiska näringen(7)

II.3.1 Gödselmedelsförbrukningen

(23) Från 50-talet fram till mitten av 80-talet steg förbrukningen av gödselmedel i Europa konstant mot bakgrund av en kraftigt ökande jordbruksproduktion. Produktionsfallet till följd av energikrisen var av tillfälligt slag och bröt inte den uppåtgående trenden. I början av 90-talet föll efterfrågan drastiskt, vilket hade sin grund i 1992 års reform av den gemensamma jordbrukspolitiken och införandet av ett öppnare importsystem.

(24) Följande diagram visar hur gödselmarknaden återhämtade sig under den period då strukturomvandlingen genomfördes, efter ett kraftigt efterfrågefall i början av 1990-talet:

>PIC FILE= "L_2002165SV.000301.TIF">

Källa:

EFMA.

II.3.2 Krisen i början av 90-talet

(25) Mellan 1985 och 1995 ledde strukturomvandlingen av gemenskapens gödselmedelsbransch till att antalet stora tillverkare minskade från cirka 30 till 10, medan antalet anställda sjönk från 100000 till 40000. Även kapaciteten minskade kraftigt. Under denna långtgående strukturomvandling minskade gemenskapens gödselmedelsbransch sin kapacitet att tillverka kvävegödselmedel med 25 % och fosforgödselmedel med 33 %. 66 anläggningar stängdes för gott och antalet anställda i branschen halverades. Konjunkturläget med låga priser och minskade volymer resulterade i stora förluster för alla i branschen.

(26) Det uppskattas att strukturomvandlingen kostade totalt 1,5-2 miljarder euro. De anläggningar som överlevde moderniserades och logistik- och försäljnings-avdelningarna genomgick rationaliseringar i syfte att stärka konkurrenskraften och att anpassa dem till variationer i utbud och efterfrågan.

II.3.3 Återhämtning i mitten av 90-talet

(27) Kapacitetsminskningen och en viss återhämtning i efterfrågan på gödselmedel i gemenskapen ledde till en situation med balans mellan utbud och efterfrågan under perioden efter strukturomvandlingen. Detta ledde i sin tur till att man kunde öka kapacitetsutnyttjandegraden och sänka kostnaden per enhet. Efter att ha redovisat stora förluster för 1992 och 1993 och ett läge där det gick jämt ut 1994, lyckades branschen slutligen redovisa positiva resultat 1995 (en bruttoavkastning på 10 % före skatt).

II.3.4 Ny nedgång i förbrukningen

(28) Enligt aktuella prognoser från branschen kommer dock kväveförbrukningen i gemenskapen att ha sjunkit till 9,17 miljoner ton regleringsåret 2005/2006. Detta motsvarar en minskning med 5,2 % jämfört med förbrukningen 1995/1996. Enligt EFMA är huvudorsaken till detta reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Förslagen i Agenda 2000 omfattar följande huvudpunkter:

- Obligatoriskt arealuttag på 10 % fram till 2006.

- Minskning av interventionspriset för spannmål med 15 %.

- Reformen av mejerisektorn uppskjuten till 2006.

- Decentralisering av politiken för landsbygdsutveckling.

II.3.5 En ny struktur omvandlingsvåg inom gödselmedelsbranschen

(29) Under regleringsåret 1999/2000 ökade de totala leveranserna av gödselmedel till de viktigaste västeuropeiska marknaderna med cirka 3 % jämfört med odlingsåret 1998/1999. Denna ökning inträffade under en period med mycket låga priser (i genomsnitt 20 % lägre jämfört med föregående odlingsår). Till följd av de lägre prisnivåerna har flertalet av de största europeiska gödselmedelstillverkarna beslutat att genomföra omstruktureringsåtgärder. För att uttrycka det med branschens egna ord: "Säsongen 1999/2000 var troligtvis den hårdaste och mest utmanande för gödselmedelsbranschen. Förlusterna var dramatiska under 1999; endast 1993 har vi sett sämre resultat. [...] Förlusterna [500 miljoner euro] berodde inte enbart på driftskostnaderna, utan den största delen kan tillskrivas strukturomvandlingen inom branschen"(8).

(30) Mot denna bakgrund aviserade två av storföretagen inom branschen, Norsk Hydro och Kemira (34,1 % respektive 11,1 % av kapaciteten i Europa) att de planerade att omstrukturera sina verksamheter(9).

II.3.6 Norsk Hydro

(31) Den 7 mars 2000 presenterade Norsk Hydro sina planer på att minska sin europeiska gödselmedelsverksamhet och lägga ner produktionskapacitet motsvarande 1 miljon ton nitratbaserat gödselmedel. Detta motsvarar cirka 20 % av Hydros totala produktionskapacitet av nitrat och är en viktig faktor i arbetet med att återställa lönsamheten i företagets gödselmedelsverksamhet. Nedskärningarna, som planerats till det första halvåret 2001, kommer att omfatta 500-600 anställda. Norsk Hydros förluster inom gödselmedelsverksamheten var 318 miljoner euro 1999 och uppgick till 72 miljoner euro för 1998.

II.3.7 Kemira Agro

(32) Under 1999 sjönk Kemira Agros rörelseresultat dramatiskt och förlusterna uppgick till 39 miljoner euro. Priserna på gödselmedel i Västeuropa sjönk ytterligare 5-15 %, särskilt priserna på kvävemedel, och landade på sin lägsta nivå någonsin. Kemira Agro meddelade att företaget beslutat att inrikta sig på specialgödselmedel och att dra sig ur kvävegödselmedel helt eller delvis. Följden är att man lagt ner produktionen av NPK-gödselmedel i Pernis i Nederländarna.

II.3.8 Fertiberia

(33) Enligt uppgift från de spanska myndigheterna har även Fertiberia genomfört omstruktureringsåtgårder: tillverkningsstopp avseende nitrat i Cartagena (260000 ton), nedläggning av en ureaanläggning i Huelva (75000 ton) och nedläggning av tre svavelsyreanläggningar i Huelva. Därmed har 160 arbetstillfällen gått förlorade. Kostnaderna för omstruktureringen uppgår till 78 miljoner euro och enligt uppgift från de spanska myndigheterna har företaget stått för dessa själv, utan någon hjälp från staten.

(34) Spanien har meddelat att Fertiberia kommer att redovisa en vinst på 350 miljoner pesetas år 2000 (beräknat på resultatet efter tredje kvartalet), tack vare de åtgärder företaget vidtagit.

II.4 Fesa-Enfersas omstruktureringsplan och kända stödåtgärder under 1992-1997

(35) Såsom påpekades i skäl 13 lades den första omstruktureringsplanen fram i december 1992 i samband med insolvensförfarandet, och mycket stora nedskärningar i kapacitet och arbetsstyrka planerades. Planen vidareutvecklades senare och slutfördes under perioden 1993-1994. Den genomfördes under perioden 1992-1997.

(36) Avsikten med omstruktureringsplanen var att företaget åter skulle bli lönsamt i slutet av perioden 1992-1997. Den omfattade följande åtgärder:

Kostnader för omstruktureringen

>Plats för tabell>

Rekonstruktionen av driftskapitalet syftade både till att skaffa fram sådant kapital och tillgodose likviditetsbehovet under omstruktureringsperioden.

(37) Ägarens bidrag uppgick till 4 miljarder pesetas. Man förhandlade med en amerikansk investerare om en försäljning av Fesa-Enfersa, men denne var inte villig att ta över Fesa-Enfersas skulder, och man avsåg också att denne investerare skulle tillföra mellan 5 och 7 miljarder pesetas. Förhandlingarna avbröts i början 1995, då en ny privat investerare, Grupo Villar Mir, lade ett bud på Fesa-Enfersa. Grupo Villar Mir beslutade att investera 19,5 miljarder pesetas under perioden 1995-1999.

(38) Enligt omstruktureringsplanen planerades 1487 uppsägningar, vilket motsvarar en genomsnittlig minskning av den befintliga kapaciteten med 49,3 %.

(39) Den privata investerare (Grupo Villar Mir) som tog över Fesa-Enfersa 1995 gick med på att betala ett belopp motsvarande 262 miljoner pesetas för företagsgruppen. Enligt de spanska myndigheterna gick Grupo Villar Mir även med på att inte kräva någon utdelning motsvarande totalt 6 miljarder pesetas under perioden 1995-1998. Då förfarandet inleddes hade Spanien trots detta inte lagt fram några slutgiltiga bevis på att stödmottagaren i väsentlig utsträckning hade bidragit till omstruktureringsplanen med egna medel.

(40) Under omstruktureringsperioden (1993-1997) utvecklades gruppen enligt följande:

>Plats för tabell>

(41) Enligt de spanska myndigheterna speglar de förluster som Fertiberia gjorde 1998 och 1999 förändrade förhållanden som främst beror på effekterna av Agenda 2000 om reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken i kombination med den svåra krisen i Sydostasien, traditionellt sett en nettoimportör av gödselmedel. Spanien anger vidare att dessa händelser inte kunde förutses i början av 1990-talet, då omstruktureringsplanen i huvudsak utformades. De viktigaste europeiska tillverkarna har därför inlett en ny omstruktureringsomgång. Även Fertiberia genomför för närvarande en omstruktureringsplan som omfattar nedläggningar av ytterligare anläggningar och nedskärningar av antalet anställda. Tack vare denna plan gick företaget återigen med vinst år 2000 (350 miljoner pesetas). De spanska myndigheterna har bekräftat att de inte avser att bevilja ytterligare statlight stöd och att företaget kommer att finansiera den pågående omstruktureringen enbart med egna medel.

II.5 Statliga interventioner i samband med omstruktureringen av Fesa-Enfersa (perioden 1992-1997)

(42) Följande interventioner gjordes:

(43) Följande kortfristiga lån beviljades Fertiberia SL av det statsägda Instituto de Crédito Oficial (nedan kallat ICO):

>Plats för tabell>

(44) Dessa lån var avsedda att täcka gruppens behov av driftskapital i omstruktureringens inledande skede. I december 1994 omvandlades de till räntefria lån mot säkerhet i eget kapital, vars återbetalning kopplades till en procentandel av företagets kassaflöde(10). I händelse av en likvidation av företaget, skulle dessa lån återbetalas efter det att alla övriga fordringsägare hade erhållit ersättning, men innan det att aktieägarna erhöll någon utdelning. I januari 1996 ändrades villkoren så att återbetalningen inte längre var kopplad till kassaflödet utan till vinsten(11). Från och med december 1997 sker återbetalningen i form av fasta årliga avbetalningar fram till år 2030 och är inte längre kopplad till vinsten.

(45) Ytterligare två räntefria lån mot säkerhet i eget kapital som uppgick till 10,5 miljoner pesetas beviljades Fertiberia SL av ICO i november och december 1994 för att täcka behovet av driftskapital (5 miljarder pesetas) och betala Fesa-Enfersas skulder (5,5 miljarder pesetas). Från och med december 1997 sker återbetalningen genom fasta årliga avbetalningar och är inte längre kopplad till driftskapitalet.

(46) Ett lån mot säkerhet i eget kapital beviljades 1995 av ICO till Grupo Villar Mir till ett belopp av 1,5 miljarder pesetas. Från och med 1997 sker återbetalningen på grundval av fasta årliga betalningar.

(47) Enligt det offentliga ackordet efterskänkte borgenärerna en del av sina fordringar. Av ett sammanlagt belopp på 71 miljarder pesetas efterskänkte de privata borgenärerna, inbegripet Fesa-Enfersas moderbolag, banker och leverantörer, ett belopp på 47 miljarder pesetas, dvs. 66 % av sina fordringar. De offentliga borgenärerna (finansministeriet, socialförsäkringssystemet och statsägda ICO) efterskänkte 32,4 miljarder pesetas av ett sammanlagt belopp på 46,3 miljarder pesetas, dvs. 69 % av sina fordringar. Finansministeriets fordringar omfattades inte av statens s.k. avståenderätt (derecho de abstención)(12) Socialförsäkringssystemet utnyttjade inte heller sin avståenderätt.

III. ANGIVANDE AV SKÄLEN TILL ATT FÖRFARANDET ENLIGT ARTIKEL 88.2 I EG-FÖRDRAGET INLEDDES

(48) Enligt beslutet om att inleda ett formellt förfarande enligt artikel 88.2 i fördraget var kommissionens inställning efter den preliminära granskningen att de enda gemenskapsriktlinjer som gick att tillämpa på de lån som beviljats av ICO var Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter(13) (riktlinjerna för omstruktureringsstöd).

(49) Kommissionen uttryckte även tvivel om huruvida finansministeriets och social-försäkringens agerande i samband med Fesa-Enfersas likvidation skulle kunna innebära statligt stöd. De spanska myndigheterna förklarade att de inte använt sin avståenderätt eftersom det var mer fördelaktigt för staten att delta i det offentliga ackordet då det inte fanns några tillgångar som inte var intecknade. Spanien hade dock inte lämnat in konkreta bevis på att så var fallet eller att staten säkrat ett större belopp än den annars skulle ha erhållit.

(50) Enligt riktlinjerna för omstruktureringsstöd kan kommissionen på vissa villkor godkänna stöd.

(51) Den preliminära utvärderingen av de aktuella åtgärderna mot bakgrund av de villkor som fastställs i riktlinjer för omstruktureringsstöd visade följande:

a) Stödet skall återställa företagets lönsamhet

(52) För varje enskilt stöd skall kommissionen godkänna tillhörande omstruktureringsplan efter att ha gjort en bedömning av om planen gör det möjligt att återställa företagets långfristiga lönsamhet.

(53) Då förfarandet enligt artikel 88.2 i EG-fördraget inleddes påtalade kommissionen att Spanien inte hade lagt fram preliminära resultaträkningar för omstruktureringsperioden med uppskattningar av avkastningen på eget kapital och känslighetsanalyser baserade på olika scenarier. I sin anmälan lämnade Spanien endast resultaträkningar i efterhand för denna period.

(54) Kommissionen konstaterade dessutom att Fesa-Enfersa åter gick med vinst 1997, i överensstämmelse med omstruktureringsplanen. Men från och med 1998 uppvisade Fesa-Enfersa allt större förluster.

(55) Kommissionen drog slutsatsen att utan detaljerad dokumentation om den finansiella planeringen och en analys med olika scenarier och en riskanalys, var det omöjligt att godkänna den plan som utarbetades i december 1992, vidareutvecklades och färdigställdes under 1993-1994 och genomfördes under perioden 1993-1997.

b) stödets storlek i förhållande till fördelarna

(56) Stödbeloppet och stödnivån skall begränsas till vad som är absolut nödvändigt för att möjliggöra en omstrukturering och stå i proportion till de fördelar man hoppas uppnå ur gemenskapshänseende. Därfär förväntas stödmottagarna vanligtvis i väsentlig utsträckning bidra till omstruktureringsplanen med egna medel eller genom extern finansiering på marknadsmässiga villkor. Spanien hade dock inte lagt fram entydiga bevis på att stödmottagaren i väsentlig utsträckning bidragit till omstruktureringsplanen med egna medel.

(57) När det gäller skäl 52-57 var de viktigaste slutsatserna de följande: Eftersom det var osäkert om företagets lönsamhet återställts och om stödmottagaren verkligen i väsentlig utsträckning bidragit till omstruktureringen med egna medel, verkade det inte som om de aktuella stödåtgärderna uppfyllde minimivillkoren i gemenskapens riktlinjer för omstruktureringsstöd.

(58) Av denna anledning ansåg kommissionen att

- åtgärderna innebar statligt stöd,

- åtgärderna hade beviljats utan att anmälningskravet i artikel 88.3 i fördraget hade uppfyllts, och

- den hyste tvivel om att åtgärderna var förenliga med den gemensamma marknaden.

IV. KOMMENTARER FRÅN SPANIEN

(59) De spanska myndigheternas synpunkter kan sammanfattas på följande sätt:

IV.1 Statens agerande i samband med insolvensförfarandet

(60) För det första var den andel av skulderna (66 % ) som de privata borgenärerna efterskänkte totalt sett något mindre än den andel som de privata borgenärerna efterskänkte (70 % ).

(61) Spanien hävdade dock att alla borgenärer - privata såväl som offentliga - avstod från sina anspråk på basis av samma procentsatser (mellan 10 % och 99 % ), vilka tillämpades på samma skuldintervall (dvs. intervallet 1-100000 pesetas, efterskänkning på 10 %; för intervallet 100000-10 miljoner pesetas, efterskänkning på 40 %; för intervallet 10-50 miljoner pesetas, efterskänkning på 80 %; intervallet över 50 miljoner pesetas, efterskänkning på 99 % eller en omvandling av beloppet till aktiekapital). Några privata borgenärer (såsom Ercros och Grupo Torras) efterskänkte ännu större andelar än vad finansministeriet och socialförsäkringssystemet gjorde.

(62) När det gäller statens beslut att inte utnyttja sin "avståenderätt" angav Spanien att om den hade gjort detta skulle den inte ha fått någon betalning med tanke på att nettovärdet på Fesa-Enfersas tillgångar vid tidpunkten för undertecknandet av det offentliga ackordet inte var tillräckligt stort för att ersätta någon fordran. Följaktligen avstod den spanska staten inte från en säkerhet som hade ett ekonomiskt värde.

IV.2 Återställande av lönsamheten

(63) Spanien har lämnat in ett exemplar av omstruktureringsplanen samt en tillhörande analys. I analysen granskas metoden och de affärsmässiga antagandena i omstrukteringsplanen och det framförs synpunkter på de ekonomiska prognoserna för perioden 1995-2000. Man bifogade även en känslighetsanalys som bygger på olika scenarier. Slutsatsen av analysen är att företagets lönsamhet skulle kunna återställas med hjälp av omstruktureringsplanen.

(64) Analysen byggde på två huvudscenarier:

a) En minskning av kassaflödet: Denna minskning kunde vara resultatet av variationer i strukturen och marknadsläget på gödselmedelsmarknaden samt även variationer i Fesa-Enfersas kostnadsstruktur. Känslighetsanalysen visade följande förhållande mellan kassaflöde och försäljning:

>Plats för tabell>

Resultatet av dessa prognoser var en minskning av förhållandet mellan vinst/försäljning med mellan 3,5 % och 2 %, samt även mindre förluster. Det var inte troligt att dessa variationer skulle påverka företagets lönsamhet.

b) Förtida återbetalning av skulderna: Enligt detta scenario skulle Fertiberia i föväg - år 1995 - betala igen skulder till ett belopp av 12 miljarder pesetas. Detta motsvarande en extraordinär utgift på 10 miljarder pesetas under 1995. Ett underskott i kassaflödet i slutet av 1995 skulle kräva ett kortfristigt lån på 2 miljarder pesetas som skulle löpa under ett år. Denna prognos visade att företaget kunde driva sin verksamhet vidare trots ett betydligt mindre kassaflöde. År 2004 skulle kassaflödet vara 12 miljarder i stället för 24,6 miljarder pesetas. Detta skulle inte äventyra företagets lönsamhet.

(65) Slutligen bekräftade de spanska myndigheterna att företaget åter gick med vinst (350 miljoner pesetas) under år 2000. Enligt de spanska myndigheterna berodde förlusterna under 1998 och 1999 på externa förhållanden som var omöjliga att förutse då omstruktureringsplanen utarbetades. Dessutom genomgick företaget en ny omstrukturering utan hjälp från staten.

IV.3 Den privata investerarens bidrag

(66) De spanska myndigheterna bekräftade att Fertiberia uppfyllt alla åtaganden enligt ackordet med borgenärerna.

(67) Spanien påminde om att den nya privata investeraren, Grupo Villar Mir, hade lagt ett uppköpsbud på Fesa-Enfersa och att Grupo Villar Mir hade beslutat om investeringar till ett värde av 19,5 miljarder pesetas för perioden 1995-1999. Tillsammans med sina kommentarer presenterade Spanien en undertecknad försäkran där det anges att Inmobiliaria Espacio hade ställt garantier till fem privata banker för att täcka lån till Fertiberia till ett värde av 12,5 miljarder pesetas.

V. BEDÖMNING AV STÖDET

(68) Företagsgruppen Fesa-Enfersa var och fortsätter att vara en marknadsaktör på europeisk nivå. De beskrivna åtgärderna förbättrade Fesa-Enfersas ekonomiska ställning och det är följaktligen troligt att de påverkade den ekonomiska ställningen för konkurrenterna från andra medlemsstater och därmed även handeln mellan medlemsstaterna. Alltså kan dessa åtgärder ha snedvridit eller hotat att snedvrida konkurrensen och påverkat handeln mellan medlemsstaterna.

V.1 De tre kortfristiga lånen och de två lån mot säkerhet i eget kapital som ICO beviljade

(69) ICO är ett statsägt företag enligt artikel 6.1 b i den allmänna budgetlagen (antagen genom förordning 1091/1988 av den 23 september 1988(14)). Målet för och driften av företaget regleras i den sjätte tilläggsbestämmelsen i det kungliga lagdekretet 12/1995 av den 28 december om brådskande budget-, skatte- och finansgärden(15). Företagets ekonomiska resurser är därför offentliga medel i enlighet med artikel 87.1 i fördraget.

(70) Eftersom ICO är en statsägd bank, innebär alla överföringar av ICO:s tillgångar till ett företag en överföring av "statliga medel" enligt artikel 87.1 i fördraget.

(71) Avsikten med dessa lån var att täcka Fesa-Enfersas kapital- och likviditetsbehov. De tre kortfristiga "överbryggningskrediterna" beviljades Fesa-Enfersa via Fertiberia SL, ett bulvanföretag som bildades i syfte att tillämpa företagsgruppens omstruktureringsplan.

(72) De tre "överbryggningskrediterna" till ett sammanlagt värde av 13113 miljoner pesetas beviljades på marknadsmässiga villkor och hade tillräcklig säkerhet (lån mot inteckningssäkerhet). På vissa villkor kan en statlig intervention av detta slag anses vara ett "undsättningslån" i enlighet med Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter(16). Men kommissionen har inte funnit något inslag av statligt stöd i denna intervention. De tre "överbryggningskrediterna" omvandlades emellertid senare till lån mot säkerhet i eget kapital. Denna omvandling och villkoren för de nya lånen (räntefria lån mot säkerhet i eget kapital utan fast återbetalningstid) kan betraktas som ett "omstruktureringsstöd". Omvandlingen knöts direkt till tillämpningen av omstruktureringsplanen. Alltså bygger kommissionen sin bedömning av lånen på de krav som gäller för bedömning av omstruktureringsstöd.

(73) Lån mot säkerhet i eget kapital kan definieras som lån som i händelse av likvidation av det bolag som tagit upp lånet, återbetalas efter det att alla övriga borgenärer har erhållit ersättning, men före eventuell utdelning till aktieägare. Offentliga myndigheter brukar ofta bevilja sådana lån. Vad gäller sådana låns natur, har frågan väckts om huruvida de bör tas upp på passivsidan i balansräkningen. Kontaktkommittén för redovisningsdirektiven anser att lån mot säkerhet i eget kapital bör tas upp under "skulder" och inte under "kapitalreserver"(17). Detta bekräftats i Tolkningsmeddelande om vissa artiklar i rådets fjärde och sjunde redovisningsdirektiv(18).

(74) I samband med omstruktureringen av Fesa-Enfersa 1994 omvandlades de tre "överbryggningskrediterna" till räntefria lån mot säkerhet i eget kapital utan fast återbetalningstid. Dessutom beviljades 1994 ytterligare två lån mot säkerhet i eget kapital till ett belopp av 10,5 miljarder pesetas till Fertiberia SL för att täcka företagets behov av kassaflöde och betala några av Fesa-Enfersas utestående skulder.

(75) Omvandlingen av de tre "överbryggningskrediterna" och beviljandet på samma villkor av de två nya lånen mot säkerhet i eget kapital - även detta under 1994 - kan anses innehålla inslag av stöd.

(76) Med tanke på Fesa-Enfersas situation vid den tidpunkt då lånen beviljades, motsvarar stödet i form av ett räntefritt lån utan fast återbetalningstid och som i händelse av obestånd skall återbetalas efter det att alla andra borgenärer har ersatts, men innan det att aktieägarna fått någon betalning, beloppet på lånet. I detta fall uppgår stödet i form av de fem lånen alltså till 23613 miljoner pesetas. De ändringar av villkoren för återbetalning som gjordes 1996 och 1997 påverkar inte denna slutsats, eftersom fastställandet av en avbetalningsplan (som löper till 2030) endast kan leda till en marginell minskning av det totala stödbeloppet.

(77) Spanien bestred inte denna analys i sitt svar på beslutet om att inleda förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget. Därför bekräftar kommissionen den inställning till dessa lån som den framförde i beslutet om att inleda detta förfarande.

V.2 Det lån mot säkerhet i eget kapital som beviljades Inmobiliaria Espacio för att öka kapitalet i Fertiberia SL

(78) År 1995 beviljades Inmobiliaria Espacio ett lån mot säkerhet i eget kapital på 1,5 miljarder pesetas så att Grupo Villar Mir, den nya investeraren, kunde öka Fertiberia SL:s kapital i samband med omstruktureringen av Fesa-Enfersa och därmed stärka gödselmedelsgruppens ställning. Lånevillkoren liknade dem som gällde för de lån mot säkerhet i eget kapital som tidigare nämnts.

(79) Med tanke på Fesa-Enfersas situation vid den tidpunkt då lånet beviljades, motsvarar stödet i form av ett räntefritt lån utan fast återbetalningstid och som i händelse av likvidation av företaget skall återbetalas efter det att alla andra borgenärer har ersatts, men innan det att aktieägarna fått någon utdelning, lånebeloppet, dvs. 1,5 miljarder pesetas.

V.3 Statens agerande i samband med det offentliga ackordet

(80) Genom att delta i det offentliga ackordet säkrade de statliga institutionerna (finansministeriet, socialförsäkringssystemet och ICO) 30 % av sina fordringar, medan de privata borgenärerna fick tillbaka 33 % av sina fordringar. Av följande tabell framgår de exakta siffrorna:

>Plats för tabell>

(81) Det skall påpekas att när det gäller Ercros använde sig finansministeriet och socialförsäkringen av sin "avståenderätt" i samband med insolvensförfarandet. Därför var de inte bundna av det ackord som Ercros borgenärer ingick. Till skillnad från de fordringar som omfattades av ackordet, minskades inte statens fordringar. Om staten hade godtagit ackordet, skulle den ha varit tvungen att efterskänka 98,6 % av sina fordringar enligt uppgift från de spanska myndigheterna. Detta är anledningen till att kommissionen i sitt beslut av den 20 juli 1999(19) drar slutsatsen att staten agerat så som en privat investerare hade gjort under liknande omständigheter och att dess intervention följaktligen inte innebär något stöd.

(82) I det här fallet använde sig varken finansministeriet eller socialförsäkringssystemet av sin "avståenderätt".

(83) Kommissionen har granskat de spanska myndigheternas synpunkter och har dragit slutsatsen att den spanska statens agerande i samband med Fesa-Enfersas insolvensförfarande inte innebär något statligt stöd av följande skäl:

(84) Europeiska gemenskapernas domstol bekräftade i sin dom av den 12 oktober 2000 i målet C-480/98, Spanien mot kommissionen(20), att under vissa omständigheter kan åtgärder som staten vidtar i samband med ett insolvensförfarande innebära stöd.

(85) I samband med ett insolvensförfarande agerar staten inte som en offentlig investerare. Följaktligen kan statens agerande inte jämföras med en privat investerares som använder sitt kapital i syfte att uppnå vinst på relativt kort sikt. Kommissionen måste snarare undersöka om staten har handlat som en aktsam privat investerare som försöker maximera sina chanser att återfå sina fordringar.

(86) Domstolen påpekar i sin dom av den 29 april 1999 i mål C-342/96, Spanien mot kommissionen(21), att ett bra sätt att bekräfta detta att jämföra statens agerade med en privat borgenär. Denna bedömning bekräftas av domstolen i dess dom av den 29 juni 1999 i mål C-256/97, Déménagements-Manutention Transport SA (DMT)(22) där det anges att den offentliga borgenären skall jämföras "med en hypotetisk privat borgenär, som i den mån det är möjligt, befinner sig i samma situation i förhållande till sin gäldenär som [den offentliga borgenären] och försöker erhålla betalning av sina fordringar" (skäl 25).

(87) Följande två viktiga förhållanden måste beaktas då den spanska statens agerande bedöms:

i) Staten använde sig inte av sin "avståenderätt" vid insolvensförfarandet.

ii) Staten efterskänkte - tillsammans med de privata borgenärerna men på andra villkor - en betydande del av sina fordringar.

(88) Kommissionen undersökte först om statens beslut att inte använda sig av sin "avståenderätt" innebär att hela den efterskänkta skulden är ett statlig stöd. De spanska myndigheterna har visat att nettovärdet på Fesa-Enfersas enda tillgång (anläggningarna) var noll, då det offentliga ackordet ingicks. Om man gått vidare och likviderat företaget, hade staten med stor sannolikhet inte fått någon ersättning alls. Därför avstod staten inte från någon säkerhet som hade ett ekonomiskt värdet.

(89) Kommissionen kan därför dra slutsatsen att staten agerade så som en aktsam privat borgenär hade gjort under liknande omständigheter för att återfå sin fordran.

(90) Det räcker emellertid inte att visa på de övergripande fördelarna med ackordet för att styrka att principen om en privat borgenär gäller. Det måste även styrkas att staten och de privata borgenärerna behandlades lika. Av denna anledning är det nödvändigt att gå vidare med ett andra steg i analysen för att avgöra om det belopp som staten erhöll i utbyte mot att den avstod från en del av sina fordringar är ungefär av samma storlek som de privata borgenärerna erhöll.

(91) De spanska myndigheternas information visar följande:

- Den del som de privata borgenärerna efterskänkte (66 %) var totalt sett något mindre än vad de offentliga borgenärerna efterskänkte (70 %).

- Enligt det offentliga ackord som de spanska myndigheterna presenterade avstod dock alla borgenärer - såväl privata som offentliga - sin rätt på basis av samma procentsatser (som låg mellan 10 % och 99 % ), vilka tillämpades på samma skuldintervall (dvs. för intervallet 1-100000 pesetas, efterskänkning av 10 %; för intervallet 100000-10 miljoner pesetas, efterskänkning av 40 %; för intervallet 10-50 miljoner pesetas, efterskänkning av 80 %; för intervallet där skulden överstiger 50 miljoner pesetas, efterskänkning av 99 % eller, alternativt, omvandling av beloppet till aktiekapital). Vissa privata borgenärer (såsom Ercros och Grupo Torras) efterskänkte andelar som var större än finansministeriets eller socialförsäkringssystemet.

- Dessutom var skulderna till de privata borgenärerna (71 miljarder pesetas) betydligt större än skulderna till de offentliga (46,3 miljarder i skatter, sociala avgifter och obetalda skulder till ICO).

(92) Följaktligen sluter sig kommissionen till att staten behandlades på samma sätt som de privata borgenärerna, eftersom man tillämpade samma villkor på båda grupperna vid efterskänkningen av skulderna.

(93) Detta innebär alltså att det inte gått att finna något inslag av statlig stöd i statens agerande i samband med Fesa-Enfersas insolvensförfarande.

V.4 Bedömning av om stödet är förenligt med den gemensamma marknaden

(94) Eftersom stödåtgärderna - som uppgår till 25113 miljoner pesetas - inte beviljades inom ramen för en godkänd stödordning, måste kommissionen utvärdera om de är förenliga med den gemensamma marknaden mot bakgrund av artikel 87 i fördraget.

(95) I artikel 87.1 stadgas att om inget annat föreskrivs i fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

(96) Enligt artikel 87 i fördraget får man göra undantag från principen om att statliga stöd är oförenliga med den gemensamma marknaden. De undantag som anges i artikel 87.2 i fördraget kan tjäna som grund för att stödet skall anses vara förenligt med den gemensamma marknaden. Men det stöd som utvärderas här är inte ett stöd av social karaktär som ges till enskilda konsumenter, det är inte heller stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser och det är inte ett stöd som ges till näringslivet i vissa områden i Spanien. Följaktligen kan dessa undantag inte tillämpas i detta fall.

(97) När det gäller undantagen i artikel 87.3 b och d är det aktuella stödet inte ett stöd för att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller för att avhjälpa en allvarlig störning i den spanska ekonomin och har inte heller drag av projekt av detta slag. Det rör sig inte heller om ett stöd för att främja kultur och bevara kulturarvet.

(98) Undantaget för stöd till regioner i artikel 87.3 a och c i fördraget kan även övervägas. Syftet med de aktuella stödåtgärderna var emellertid att stödja tillverkningen av gödselmedel och inte utvecklingen i vissa spanska regioner. De spanska myndigheterna har inte heller i sina olika skrivelser till kommissionen framfört att stöden var statliga stöd för regionala ändamål. Av den orsaken bedömer kommissionen dessa åtgärder på grundval av undantaget i artikel 87.3 c i fördraget. Kommissionens bedömning av stöd för att underlätta utvecklingen av vissa näringsverksamheter, när sådana stöd inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset, regleras i specifika gemenskapsriktlinjer.

(99) Kommissionen anser att det inte är möjligt att tillämpa några andra gemenskapsriktlinjer än Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter. Det råder inget tvivel om att Fesa-Enfersa genomgick en omfattande omstrukturering.

(100) I riktlinjerna för omstruktureringsstöd fastställs vissa villkor för att kommissionen skall kunna godkänna sådana stöd.

(101) Vid bedömningen av de ovannämnda åtgärderna på grundval av villkoren i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter framkom följande:

a) Företaget skall vara stödberättigat

(102) Kommissionen anser att det är i tillräcklig grad styrkt att företagsgruppen Fesa-Enfersa är ett företag i svårigheter enligt riktlinjerna för omstruktureringsstöd. Såsom redan har angetts i skäl 12 inledde Fesa-Enfersa 1992 ett insolvensförfarande i ett konjunkturläge som var mycket svårt för den europeiska gödselmedelsbranschen. Fesa-Enfersa hade stora likviditetsproblem. Den 4 december 1992 förklarade tingsrätt nr 64 i Madrid att företaget var konkursmässigt med skulder på 117 miljarder pesetas och förluster på 20 miljarder pesetas.

b) Stödet skall återställa lönsamheten

(103) För varje enskilt stöd skall kommissionen godkänna den tillhörande omstruktureringsplanen efter det att den har granskat om planen gör det möjligt att återställa företagets långfristiga lönsamhet.

(104) Mot bakgrund av informationen i skälen 63-65 anser kommissionen att de spanska myndigheterna har lagt fram tillräckliga bevis på att omstrukturerings-planen innehöll preliminära resultaträkningar för omstruktureringsperioderna med uppskattningar av avkastningen på eget kapital och känslighetsanalyser baserade på flera olika scenarion och en riskanalys. Dessutom har de spanska myndigheterna påpekat att Fesa-Enfersa åter gick med vinst 1997, dvs. innan det att omstruktureringen var avslutad (1992-1997). Omstruktureringsplanen uppfyllde kravet att stödet skall återställa företagets långfristiga lönsamhet inom en rimlig tid.

(105) Spanien har även anfört att de förluster Fertiberia redovisade för 1998 och 1999 berodde på en förändring i det rådande marknadsläget huvudsakligen till följd av återverkningarna av Agenda 2000 om reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken i kombination med den svåra krisen i Sydostasien, traditionellt sett en nettoimportör av gödselmedel. Detta påstående bekräftas av de åsikter som branschen nyligen har framfört.

(106) Vid sitt årsmöte den 26 oktober 2000 diskuterade EFMA:s stämma de stora förluster som gjorts under 1999 (500 miljoner euro) inom branschen i Västeuropa. Man har endast redovisat sämre resultat 1993(23). Av denna anledning påbörjade EMFA:s medlemmar mot slutet av 1998 ambitiösa omstruktureringar(24). I slutet av 2000 hade 30 anläggningar lagts ned, produktionen hade upphört helt vid 13 produktionscentrer i Europa och cirka 4000 arbetstillfällen hade gått förlorade.

(107) Trots att branschen började nå bättre resultat tack vare gemenskapsinsatser för att kontrollera dumpningen av gödselmedel från länderna i Östeuropa, har företagens lönsamhet varit fortsatt dålig till följd av den negativa effekterna av de kraftigt höjda priserna på gas (över 85 %), som kan utgöra upp till 65 % av de sammanlagda tillverkningskostnaderna.

(108) Enligt EFMA skulle framtiden te sig ljusare och säkrare, om EFMA:s medlemmar kunde köpa gas till mer konkurrenskraftiga priser och om man korrigerade snedvridningarna på marknaderna för gas och för gödselmedel, särskilt marknaderna i f.d. Sovjetunionen.

(109) I EFMA:s årsrapport för 1998-1999(25) (s. 8) anges att det även inträffade händelser som det var omöjligt att förutse och som fick stor betydelse för den europeiska gödselmedelsbranschen.

(110) De faktorer som bidrog till förhållandena på den europeiska marknaden hade sitt ursprung såväl i Europa som i händelser på det globala planet. Världsmarknaden för urea gick in i en lågkonjunktur 1998. Detta hade sin rot i olika händelser, bland annat att Kina införde ett importförbud för urea 1997, att den indiska importen föll, att anläggningar med exportkapacitet togs i bruk samt att exporten från f.d. Sovjetunionen var stor.

(111) Denna lågkonjunktur påverkade alla sektorer inom kväveindustrin men påverkade särskilt marknaden i Västeuropa. Med tanke på världsmarknadsläget blev det allt svårare för de europeiska tillverkarna att använda exporten som en säkerhetsventil. Samtidigt fortsatte konkurrensen från importen att vara hård, i synnerhet från länderna i f.d. Sovjetunionen.

(112) Det var under dessa förhållanden som Fertiberia påbörjade en ny omstrukturering, som innebar att man stoppade tillverkningen av nitrat i Cartagena (260000 ton), lade ner en ureaanläggning i Huelva (750000 ton) samt stängde tre svavelsyre-anläggningar, även de i Huelva. Dessa åtgärder resulterade i 160 förlorade arbetstillfällen. Kostnaderna för omstruktureringen uppgick till 78 miljoner euro och enligt uppgifter från de spanska myndigheterna stod företaget för hela finansieringen utan hjälp från staten(26).

(113) Spanien har meddelat att tack vare de omstruktureringsåtgärder Fertiberia vidtagit kommer företaget att redovisa en vinst på 350 miljoner pesetas för år 2000 (baserat på resultatet efter tredje kvartalet).

(114) De spanska myndigheterna har intygat att de inte för avsikt att bevilja fler statliga omstruktureringsstöd och att företaget kommer att slutföra den nuvarande omstruktureringen enbart med egna medel.

(115) Därför anser kommissionen att den aktuella krisen inte vederlägger de spanska myndigheternas försäkran att den ursprungliga omstruktureringsplanen från 1992 var en realistisk plan med vars stöd företaget åter lyckades bli vinstgivande.

(116) Kommissionen har noterat att Spanien inte har för avsikt att bevilja fler statliga omstruktureringsstöd.

(117) Efter att ha gjort en bedömning av om omstruktureringsplanen gjorde det möjligt att återställa företagets långsiktiga lönsamhet, anser kommissionen att planen var ändamålsenlig.

c) Stödet skall förhindra otillbörlig snedvridning av konkurrensen

(118) Undantaget i 87.3 c i fördraget har som villkor att stödet inte får påverka konkurrensen i en omfattning som strider mot den gemensamma marknaden. I riktlinjerna för omstruktureringsstöd preciseras att åtgärder måste vidtas för att i största möjliga mån mildra de negativa följderna av stödet för konkurrenterna.

(119) Detta villkor brukar ta sig uttryck i en begränsning eller en minskning av företagets verksamhet på den berörda produktmarknaden. Denna begränsning eller minskning skall stå i proportion till den snedvridning som stödet ger upphov till och särskilt till företagets relativa betydelse på sin marknad eller sina marknader.

(120) I detta sammanhang måste påpekas att det i omstruktureringsplanen planerades en genomsnittlig minskning av den befintliga kapaciteten med 49,3 %. Enligt uppgifter från EFMA sjönk Fesa-Enfersas andel av gemenskapsmarknaden från 7,9 % för 1992 till 5,7 % för 1997. Kommissionen noterar att företaget vid genomförandet av omstruktureringsplanen minskade sin tillverkningskapacitet genom att lägga ner anläggningarna i Zaragoza, Valladolid, Sevilla, Escombreras och El Hondón, som alla låg i stödområden. Dessa kapacitetsminskningar ledde till 1487 uppsägningar, vilket motsvarar 41 % av befintliga personalstyrkan.

d) Stödet skall stå i proportion till kostnaderna för och fördelarna av omstruktureringen

(121) Stödbeloppet och stödnivån skall begränsas till vad som är absolut nödvändigt för att möjliggöra omstruktureringen och skall stå i proportion till de fördelar som man vill uppnå ur ett gemenskapsperspektiv. Kvoten mellan kortsiktiga skulder och balansomslutningen var efter omstruktureringen 0,49, vilket är något högre än för ett företag av samma storlek som är verksamt på samma marknad(27). Vanligtvis skall de stödmottagande företagen bidra i väsentlig utsträckning till omstruktureringsplanen med egna medel eller genom extern finansiering på marknadsmässiga villkor.

(122) Med hänsyn till omstruktureringskostnaderna på 44 miljarder pesetas, går det inte att hävda att stödbeloppet på 25,113 miljarder pesetas var alltför stort. Då förfarandet inleddes hävdade kommissionen att den inte var övertygad om att den privata investeraren i väsentlig utsträckning hade bidragit till omstrukturerings-planen med egna medel.

(123) Ägarens bidrag uppgick till 4 miljarder pesetas plus ett belopp på mellan 5 och 7 miljarder pesetas som en amerikansk investerare skulle bidra med då man förhandlade om en försäljning av Fesa-Enfersa. Förhandlingarna avbröts i början av 1995, då en ny privat investerare, Grupo Villar Mir, lade ett uppköpsbud på Fesa-Enfersa.

(124) Den nya investeraren beslutade att investera 19,5 miljarder pesetas under perioden 1995-1999. De spanska myndigheterna har tillsammans med sina kommentarer lagt fram en undertecknad försäkran att Inmobiliaria Espacio har ställt garantier hos fem privata banker för att täcka lån till Fertiberia till ett värde av 12,5 miljarder pesetas.

(125) Därför anser kommissionen att den privata investeraren i väsentlig utsträckning har bidragit till omstruktureringsplanen med egna medel.

(126) Sammanfattningsvis uppfyller det ovan beskrivna stödet till Fesa-Enfersa villkoren i Gemenskapens riktlinjer för statlig stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter och kan därför godkännas.

VI. SLUTSATSER

(127) Kommissionen konstaterar att Spanien olagligen har genomfört stödet i fråga i strid med artikel 88.3 i EG-fördraget. Emellertid anser kommissionen att stödet till förmån för Fesa-Enfersa uppfyller villkoren i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter, och kan alltså godkänna det.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det omstruktureringsstöd som Spanien har genomfört till förmån för företagsgruppen Fesa-Enfersa (numera Fertiberia SA), till ett belopp av 25113 miljoner spanska pesetas, är förenligt med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.1 c i EG-fördraget.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Konungariket Spanien.

Utfärdat i Bryssel den 31 januari 2001.

På kommissionens vägnar

Mario Monti

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.

(2) EGT C 315, 4.11.2000, s. 11.

(3) Beslut av den 20 juli 1999 angående stöd nr NN 62/99 (EGT C 62, 4.3.2000, s. 18). Finns på följande adress: http://europa.eu.int/comm/secretariat_general/sgb/state_aids/industrie/nn062-99.pdf.

(4) Se punkt 2.2 nionde stycket i beslutet av 20 juli 1999 enligt föregående fotnot.

(5) Se fotnot 2.

(6) EGT C 213, 19.8.1992, s. 2.

(7) Detta avsnitt bygger på utredningar gjorda av European Fertilizer Manufacturers Association (EFMA). Se särskilt utredningarna Forecast of Food, Farming and Fertilizer - Use in the European Union 1999 to 2009 och The Fertilizer Industry of The European Union. De finns på organisationens webbplats: www.efma.org/publications.

(8) Se EFMA:s årsrapport för 1999/2000, s. 9.

(9) Se företagens webbplatser: http://www.hydro.com och http://www.kemira.com.

(10) 25 % av det årliga kassaflödet som överskrider 3 miljarder pesetas, med en högsta gräns på 5 % av det totala årliga kassaflödet.

(11) 15,55 % av vinsten för skatt.

(12) Enligt spansk konkurslag är den s.k. avståenderätten ett privilegium som staten åtnjuter och som innebär att staten vid ett offentligt ackord kan välja att vissa av dess fordringar inte skall ingå i ackordet.

(13) I enlighet med punkt 101 i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (EGT C 288, 9.10.1999, s. 2) kommer komissionen att granska förenligheten med den gemensamma marknaden av alla undsättnings- och omstruktureringsstöd som beviljas utan kommissionens godkännande och på grundval av dessa riktlinjer om stödet, eller en del av det, beviljades efter det att riktlinjerna offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning och på grundval av de riktlinjer som var i kraft när stödet beviljades i alla andra fall. Då alla berörda stöd i detta ärende beviljades före detta datum är tillämpliga riktlinjer i stället Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (EGT C 368, 23.12.1994, s. 12). Då delar av stödåtgärder beviljades före offentliggörandet av de senaste riktlinjerna, måste den politik som kommissionen drev vid den tidpunkten i fråga om undsättnings- och omstruktureringsstöd till företag i svårigheter tillämpas på åtgärderna i enlighet med vad som offentliggjordes 1979 i VIII:e rapporten om konkurrenspolitiken.

(14) Spaniens officiella tidning (BOE) nr 234, 29.9.1988, s. 28406.

(15) Spaniens officiella tidning, (BOE) nr 312, 30.12.1995, s. 37519.

(16) Se fotnot 13.

(17) Se The accounting harmonization in the European Communities. Problems of applying the fourth directive on the annual accounts of limited companies, Luxemburg, 1990, s. 14. Se även definitionen på efterställda skulder i artikel 21 i rådets direktiv 86/635/EEG av den 8 december 1986 om årsbokslut och sammanställd redovisning för banker och andra finansiella institut (EGT L 372, 31.12.1986, s. 1).

(18) Se dokument XV/7009/97-SV, punkt 2.3.3, s. 5.

(19) Se fotnot 3.

(20) Ännu ej publicerad. En preliminär och icke rättsligt bindande version av domen finns på EG-domstolens webbplats: http://curia.eu.int.

(21) REG 1999, s. I-2459.

(22) REG 1999, s. I-3913.

(23) I denna fråga och för andra upplysningar om EFMA, besök organisationens webbplats: www.efma.org.

(24) För fler uppgifter, se avsnitt II.3.

(25) Se fotnot 23.

(26) I detta sammanhang påminner kommissionen om principen om "en enda gång" i den nya versionen av Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter.

(27) Exempelvis var denna kvot när det gäller Grande Paroisse (Elf Aquitaine) 0,48 för 1997 och 0,44 för 1998.