KOMMISSIONENS DELEGERADE FÖRORDNING (EU) 2022/973

av den 14 mars 2022

om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1009 genom fastställande av kriterier för agronomisk effektivitet och säkerhet vid användning av biprodukter i EU-gödselprodukter

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1009 av den 5 juni 2019 om fastställande av bestämmelser om tillhandahållande på marknaden av EU-gödselprodukter och om ändring av förordningarna (EG) nr 1069/2009 och (EG) nr 1107/2009 samt om upphävande av förordning (EG) nr 2003/2003 (1), särskilt artikel 42.7, och

av följande skäl:

(1) I förordning (EU) 2019/1009 fastställs bestämmelser om tillhandahållande på marknaden av EU-gödselprodukter. EU-gödselprodukter innehåller komponentmaterial i en eller flera av de kategorier som förtecknas i bilaga II till den förordningen. I enlighet med komponentmaterialkategori 11 i samma bilaga får EU-gödselprodukter, med vissa undantag, innehålla biprodukter i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG (2) som ska registreras i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 (3).

(2) Enligt artikel 42.7 i förordning (EU) 2019/1009 ska kommissionen komplettera punkt 3 i komponentmaterialkategori 11 i del II i bilaga II genom att fastställa kriterier för agronomisk effektivitet och säkerhet vid användning av biprodukter i den mening som avses i direktiv 2008/98/EG i EU-gödselprodukter. I detta syfte fick kommissionens gemensamma forskningscentrum i uppdrag att lämna vetenskapliga råd (4).

(3) Biprodukter i den mening som avses i direktiv 2008/98/EG är en mycket heterogen kategori av ämnen. Dessa ämnen har olika fysikaliska och kemiska egenskaper och kan erhållas under olika framställningsprocesser. I denna förordning delas biprodukterna in i två kategorier beroende på typ av agronomisk effektivitet. Den första kategorin gäller biprodukter som förser växter eller svampar med näring eller förbättrar deras näringsutnyttjande. Den andra kategorin gäller biprodukter som används som tekniska tillsatser i lägre koncentrationer. Även om de inte är direkt kopplade till näring eller näringsutnyttjande förbättrar de gödselproduktens kvalitet eller säkerheten vid hanteringen av produkten.

(4) För den första kategorin har JRC identifierat biprodukter (från olika framställningsprocesser) som innehåller ammoniumsalter, sulfatsalter, fosfatsalter, elementärt svavel, kalciumkarbonat och kalciumoxid. För att säkerställa att biprodukterna har ett tydligt agronomiskt värde och inte ger upphov till negativa effekter för människors hälsa och miljön bör det fastställas ett strikt renhetskrav.

(5) För den andra kategorin föreslog JRC att man skulle tillåta användning av biprodukter som tekniska tillsatser, såsom härdare, bindemedel eller fyllmedel, eller dammskyddsmedel för att bättre skydda användarnas hälsa. För att säkerställa att användningen av sådana biprodukter inte äventyrar EU-gödselproduktens övergripande agronomiska effektivitet och inte inverkar negativt på människors hälsa eller på miljön bör man fastställa en högsta koncentration i den slutliga EU-gödselprodukten.

(6) Därutöver bedömde JRC de vanligaste biprodukterna enligt gällande praxis. Biprodukterna valdes ut baserat på marknadspotential, tillgängliga uppgifter, nuvarande rättslig situation, hur de har använts och tydligt agronomiskt värde samt baserat på hur enkelt säkerhetskriterierna har utformats med tanke på tidsbegränsningen för bedömningen. De identifierade biprodukterna var moderlut från reaktionen mellan 5(β-metyltioetyl)-hydantoin och kaliumkarbonat vid framställning av metionin, rester från bearbetning och rening av mineral och malm, vätska efter destillation i Solvay-processen, karbidkalk från acetylenframställning, järnslagg, metallsalter från bearbetning av malmkoncentrat och ytbehandling av metall samt humussyra och fulvosyra från missfärgning av dricksvatten. Dessa specifika biprodukter bör användas i EU-gödselprodukter utan att de behöver uppfylla restriktiva renhetsnivåer för den första kategorin biprodukter eller i det syfte och den högsta tillåtna koncentration som tillåts för den andra kategorin biprodukter. Skälet till detta är att sådana biprodukter är tydligt identifierade, vilket gjorde att JRC grundligt kunde bedöma deras agronomiska värde och alla de särskilda risker de kan medföra.

(7) Dessutom bör man fastställa motsvarande kompletterande säkerhetskriterier för användningen av biprodukter.

(8) Vissa av biprodukterna bör uppfylla säkerhetskriterier som begränsar halten av förorenande ämnen och andra ämnen som inger betänkligheter och som tillämpas utöver de kriterier som fastställs i bilaga I till förordning (EU) 2019/1009 för motsvarande produktfunktionskategori, och utan att det påverkar tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1021 (5).

(9) Ytterligare gränsvärden bör fastställas för de förorenande ämnena totalkrom, tallium och vanadin. Vissa av biprodukterna kan innehålla sådana föroreningar till följd av framställningsprocessen. De föreslagna gränsvärdena för dessa förorenande ämnen bör säkerställa att användningen av EU-gödselprodukter som innehåller biprodukter med sådana föroreningar inte leder till att ämnena ackumuleras i marken. Gränsvärdena för sådana förorenande ämnen bör fastställas som koncentration i slutprodukten, i likhet med kraven i bilaga I till förordning (EU) 2019/1009. Motiveringen till det är att de säkerhetskriterier som införts som svar på eventuella identifierade särskilda risker i regel rör slutprodukten och inte ett komponentmaterial. Detta bör underlätta bedömningen av överensstämmelse och marknadskontrollen av sådana produkter eftersom provningar endast ska utföras på slutprodukten.

(10) Det är känt att rester från bearbetning eller rening av sedimentär fosfatmalm innehåller naturligt förekommande radionuklider. För att sörja för en säker användning av sådana biprodukter i EU-gödselprodukter bör det fastställas gränsvärden för aktivitetskoncentrationer av naturligt förekommande radionuklider från uran- och toriumserien i EU-gödselprodukter som innehåller sådana material.

(11) Dessutom bör man fastställa ytterligare säkerhetskriterier för att begränsa halten av 16 polycykliska aromatiska kolväten (PAH16) (6) och av polyklorerade dibenso-p-dioxiner och dibensofuraner (PCDD/PCDF) (7). I förordning (EU) 2019/1021 fastställs utsläppsminskningar av PAH16 och PCDD/PCDF som oavsiktligt producerade ämnen under tillverkningsprocesser, men inga gränsvärden införs i sådana fall. Med tanke på att förekomsten av sådana föroreningar i gödselprodukter medför höga risker anses det lämpligt att införa strängare krav än de som fastställs i den förordningen. För att säkerställa överensstämmelse med förordning (EU) 2019/1021 bör sådana gränsvärden fastställas på komponentmaterialnivå och inte som koncentration i slutprodukten.

(12) Gränsvärdena för de förorenande ämnena PAH16 och PCDD/PCDF kanske inte är relevanta i alla situationer. Tillverkare bör därför kunna förutsätta att gödselprodukten uppfyller ett visst krav utan kontroll (såsom provning) när det är fullkomligt säkert att överensstämmelsen med kravet följer av egenskaperna hos eller tillverkningsprocessen för en biprodukt som ingår i komponentmaterialkategori 11 eller hos/för en EU-gödselprodukt som innehåller en sådan biprodukt.

(13) Vissa av biprodukterna kan innehålla selen, som kan vara giftigt om det förekommer i höga koncentrationer. Vissa kan också innehålla klorid, vilket kan ge anledning till oro när det gäller salthalten i marken. Om dessa ämnen förekommer i koncentrationer över en viss gräns bör innehållet anges på etiketten så att användarna av gödselprodukten får korrekt information.

(14) Eftersom förordning (EU) 2019/1009 tillämpas fullt ut från och med den 16 juli 2022 bör tillämpningen av den här förordningen senareläggas till samma datum.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 1. De biprodukter som tillhör komponentmaterialkategori 11 enligt del II i bilaga II till förordning (EU) 2019/1009 och som förser växter eller svampar med näring eller förbättrar deras näringsutnyttjande ska uppfylla följande kriterier för agronomisk effektivitet och säkerhet: a) Innehålla minst 95 % av torrsubstansen av ammoniumsalter, sulfatsalter, fosfatsalter, elementärt svavel, kalciumkarbonat eller kalciumoxid, eller blandningar av dessa. b) Tillverkas som en integrerad del av en tillverkningsprocess där man som insatsmaterial använder andra ämnen och blandningar än animaliska biprodukter eller därav framställda produkter i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1069/2009 (8). c) Ha en halt av organiskt kol (Corg) på högst 0,5 % av biproduktens torrsubstans. d) Innehålla högst 6 mg/kg torrsubstans av polycykliska aromatiska kolväten (PAH16) (9). e) Innehålla högst 20 ng WHO-toxicitetsekvivalent (10)/kg torrsubstans av polyklorerade dibenso-para-dioxiner och dibensofuraner (PCDD/PCDF) (11). En EU-gödselprodukt som innehåller eller består av biprodukter som förser växter eller svampar med näring eller förbättrar deras näringsutnyttjande får inte innehålla mer än a) 400 mg/kg torrsubstans av totalkrom (Cr), b) 2 mg/kg torrsubstans av tallium (Tl). 2. De biprodukter som tillhör komponentmaterialkategori 11 enligt del II i bilaga II till förordning (EU) 2019/1009 och som används som tekniska tillsatser ska uppfylla följande kriterier för agronomisk effektivitet och säkerhet: a) Ha till uppgift att förbättra EU-gödselproduktens säkerhet eller agronomiska effektivitet. b) Finnas i EU-gödselprodukten i en total koncentration på högst 5 viktprocent. c) Innehålla högst 6 mg/kg torrsubstans av polycykliska aromatiska kolväten (PAH16). d) Innehålla högst 20 ng WHO-toxicitetsekvivalent (12)/kg torrsubstans av polyklorerade dibenso-para-dioxiner och dibensofuraner (PCDD/PCDF).

Artikel 2 1. Kriterierna i artikel 1 gäller inte följande biprodukter som tillhör komponentmaterialkategori 11 och som avses i del II i bilaga II till förordning (EU) 2019/1009: a) Moderlut från reaktionen mellan 5(β-metyltioetyl)-hydantoin och kaliumkarbonat vid framställning av metionin. b) Rester från bearbetning och rening av mineral och malm, om de innehåller kalciumkarbonater, magnesiumkarbonater, kalciumsulfater, magnesiumoxid, fosfatsalter och/eller vattenlösliga salter av kalium, magnesium eller natrium, med en total halt på mer än 60 % torrsubstans av resterna. c) Vätska efter destillation i Solvay-processen. d) Karbidkalk från acetylenframställning. e) Järnslagg. f) Ämnen som härrör från bearbetning av malmkoncentrat och ytbehandling av metall och som innehåller minst 2 viktprocent övergångsmetallkatjon som har valens två eller tre (zink (Zn), koppar (Cu), järn (Fe), mangan (Mn) eller kobolt (Co)) i lösning. g) Humussyra och fulvosyra från missfärgning av dricksvatten. 2. De aktivitetskoncentrationer av naturligt förekommande radionuklider från U-238- och Th-232-serien i en EU-gödselprodukt som innehåller eller består av rester från bearbetning eller rening av sedimentär fosfatmalm i enlighet med punkt 1 b får inte överstiga 1 kBq/kg av produkten. 3. En EU-gödselprodukt som innehåller eller består av de biprodukter som avses i punkt 1 e och f får innehålla högst a) 400 mg/kg torrsubstans av totalkrom (Cr), b) 2 mg/kg torrsubstans av tallium (Tl), c) 600 mg/kg torrsubstans av vanadin (V).

Artikel 3 När det är fullkomligt säkert att överensstämmelsen med ett visst krav i artikel 1.1 första stycket d och e, artikel 1.1 andra stycket, artikel 1.2 c och d samt artikel 2.2 och 2.3 följer av egenskaperna hos eller tillverkningsprocessen för biprodukten eller hos/för en EU-gödselprodukt som innehåller en sådan biprodukt (beroende på vad som är tillämpligt), får den överensstämmelsen, på tillverkarens ansvar, förutsättas utan kontroll (såsom provning) vid förfarandet för bedömning av överensstämmelse.

Artikel 4 1. Om en EU-gödselprodukt innehåller eller består av sådana biprodukter som avses i artikel 1.1 första stycket och i artikel 2 första stycket b–f och har en selenhalt på mer än 10 mg/kg torrsubstans, ska selenhalten anges. 2. Om en EU-gödselprodukt innehåller eller består av sådana biprodukter som avses i artikel 1.1 första stycket och i artikel 2 första stycket b, c och g och har en kloridhalt (Cl-) på mer än 30 g/kg torrsubstans, ska kloridhalten anges, såvida inte EU-gödselprodukten framställs genom en tillverkningsprocess där ämnen eller blandningar som innehåller klorid har använts för att tillverka eller inkludera salter av alkalimetaller eller alkaliska jordartsmetaller, och information om dessa salter tillhandahålls i enlighet med bilaga III. 3. När halten av selen eller klorid anges i enlighet med punkterna 1 och 2 ska den vara tydligt åtskild från näringsämnesdeklarationen och den får uttryckas som ett intervall av värden. 4. När det faktum att en sådan EU-gödselprodukt innehåller selen eller klorid i halter under gränsvärdena i punkterna 1 och 2 följer fullkomligt säkert av egenskaperna hos eller tillverkningsprocessen för biprodukten eller hos/för en EU-gödselprodukt som innehåller en sådan biprodukt (beroende på vad som är tillämpligt), behöver etiketten inte innehålla någon information om dessa parametrar, på tillverkarens ansvar och utan kontroll (såsom provning).

Artikel 5 Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Denna förordning ska tillämpas från och med den 16 juli 2022.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 14 mars 2022. På kommissionens vägnar Ursula VON DER LEYEN Ordförande

(1) EUT L 170, 25.6.2019, s. 1.

(2) Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG av den 19 november 2008 om avfall och om upphävande av vissa direktiv (EUT L 312, 22.11.2008, s. 3).

(3) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av den 18 december 2006 om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv 1999/45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv 91/155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG (EUT L 396, 30.12.2006, s. 1).

(4) Huygens D., Saveyn H., ”Technical proposals for by-products and high purity materials as component materials for EU Fertilising Products”, JRC128459, Europeiska unionens publikationsbyrå, Luxemburg, 2022.

(5) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/1021 av den 20 juni 2019 om långlivade organiska föroreningar (EUT L 169, 25.6.2019, s. 45).

(6) Summan av naftalen, acenaftylen, acenaften, fluoren, fenantren, antracen, fluoranten, pyren, benso[a]antracen, krysen, benso[b]fluoranten, benso[k]fluoranten, benso[a]pyren, indeno[1,2,3-cd]pyren, dibenso[a,h]antracen och benso[ghi]perylen.

(7) Summan av 2,3,7,8-TCDD, 1,2,3,7,8-PeCDD; 1,2,3,4,7,8-HxCDD; 1,2,3,6,7,8-HxCDD; 1,2,3,7,8,9-HxCDD; 1,2,3,4,6,7,8-HpCDD; OCDD; 2,3,7,8-TCDF; 1,2,3,7,8-PeCDF; 2,3,4,7,8-PeCDF; 1,2,3,4,7,8-HxCDF; 1,2,3,6,7,8-HxCDF; 1,2,3,7,8,9-HxCDF; 2,3,4,6,7,8-HxCDF; 1,2,3,4,6,7,8-HpCDF; 1,2,3,4,7,8,9-HpCDF och OCDF.

(8) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1069/2009 av den 21 oktober 2009 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter och därav framställda produkter som inte är avsedda att användas som livsmedel och om upphävande av förordning (EG) nr 1774/2002 (förordning om animaliska biprodukter) (EUT L 300, 14.11.2009, s. 1).

(9) Summan av naftalen, acenaftylen, acenaften, fluoren, fenantren, antracen, fluoranten, pyren, benso[a]antracen, krysen, benso[b]fluoranten, benso[k]fluoranten, benso[a]pyren, indeno[1,2,3-cd]pyren, dibenso[a,h]antracen och benso[ghi]perylen.

(10) van den Berg, M., Birnbaum, L.S., Denison, M., De Vito, M., Farland, W. et al., 2006 ”The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds”, Toxicological sciences: an official journal of the Society of Toxicology, 93:223–241, doi:10.1093/toxsci/kfl055.

(11) Summan av 2,3,7,8-TCDD, 1,2,3,7,8-PeCDD; 1,2,3,4,7,8-HxCDD; 1,2,3,6,7,8-HxCDD; 1,2,3,7,8,9-HxCDD; 1,2,3,4,6,7,8-HpCDD; OCDD; 2,3,7,8-TCDF; 1,2,3,7,8-PeCDF; 2,3,4,7,8-PeCDF; 1,2,3,4,7,8-HxCDF; 1,2,3,6,7,8-HxCDF; 1,2,3,7,8,9-HxCDF; 2,3,4,6,7,8-HxCDF; 1,2,3,4,6,7,8-HpCDF; 1,2,3,4,7,8,9-HpCDF och OCDF.

(12) van den Berg, M., Birnbaum, L.S., Denison, M., De Vito, M., Farland, W. et al., 2006 ”The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds”, Toxicological sciences: an official journal of the Society of Toxicology, 93:223–241, doi:10.1093/toxsci/kfl055.