KOMMISSIONENS BESLUT

av den 30 mars 1999

om det statsstöd som Frankrike planerar att bevilja som utvecklingsbistånd för försäljningen av två kryssningsfartyg byggda vid Chantiers de l'Atlantique för Renaissance Financial som skulle bedriva verksamhet med fartygen i franska Polynesien

[delgivet med nr K(1999) 903]

(Endast den franska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(1999/719/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

Med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93.2 första stycket i detta,

med beaktande av rådets direktiv 90/684/EEG av den 21 december 1990 om stöd till varvsindustrin(1), förlängt genom förordning (EG) nr 2600/97(2), särskilt artikel 4.7 i detta,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig, och

av följande skäl:

I. FÖRFARANDET

I en skrivelse av den 4 februari 1998 anmälde Frankrike till kommissionen ett stöd som man hade för avsikt att bevilja för två kryssningsfartyg som skulle byggas av Chantiers de l'Atlantique. I en skrivelse av den 20 mars 1998 lämnade Frankrike kompletterande upplysningar till kommissionen.

I en skrivelse av den 18 juni 1998 och en rättelse av den 30 juli 1998 meddelade kommissionen Frankrike sitt beslut att inleda förfarandet i artikel 93.2 i fördraget i fråga om detta stöd.

Kommissionens beslut om att inleda förfarndet har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(3). I meddelandet uppmanades berörda tredje parter att inkomma med sina synpunkter på detta stöd.

Inga synpunkter har lämnats till kommissionen. Frankrikes synpunkter meddelades kommissionen i skrivelser av den 9 juli 1998, den 31 augusti 1998 samt den 25 februari 1999.

II. BESKRIVNING AV STÖDET

Utvecklingsstödet till franska Polynesien kommer att lämnas i form av en skatteförmån kopplat till förvärvet av två kryssningsfartyg som skall byggas vid Chantiers de l'Atlantique. Stödet anmäldes i enlighet med artikel 4.7 i direktiv 90/684/EEG, hädanefter benämnt varvsdirektivet.

Stödet skall beviljas med stöd av en skatteordning(4) som medger skatteförmåner för investeringar i de franska utomeuropeiska departementen och territorierna. Kommissionen godkände denna skatteordning i en skrivelse av den 27 januari 1993(5). I denna skrivelse förtydligades att tillämpningen av skatteordningen skulle ske enligt de regler, riktlinjer och gemenskapsramar som ges som skilda sektorer och i olika syften.

Kryssningsfartygen skall säljas till investerare som befinner sig i en sådan finansiell situation att de kan utnyttja den skattebefrielse som erbjuds investerare som reinvesterar sina vinster i fartygen. Skatteförmånen uppgår till 41,6 %, vilket utgör stödnivån. Investerarna kommer att hyra ut fartygen till Renaissance Financial, hädanefter benämnt RF. RF är skyldigt att bedriva verksamhet med kryssningsfartygen i franska Polynesien under minst fem år (sju år från det att ordern lades). Företaget har dessutom åtagit sig att köpa fartygen från investerarna vid utgången av denna period. Kryssningsfartygen har ett kontraktvärde på [...](6) franska franc.

RF, ett dotterbolag till det amerikanska företaget Renaissance Cruise Inc., bildades för att förvärva och bedriva verksamhet med de två kryssningsfartygen och företaget hade vid tiden för anmälan sitt säte i Paris. Frankrike gör gällande att operatören inte skulle kunna förvärva dessa fartyg under normala marknadsvillkor och att driftstödet var en förutsättning för detta eftersom den normala räntesatsen skulle vara för hög för att ge förutsättningar för att bedriva verksamhet med fartygen i franska Polynesien. Trots förmånen till följd av stödet kommer den prognosticerade budgeten för utnyttjandet av dessa fartyg inte att kunna balanseras om kapacitetsutnyttjandet skulle understiga 75 %. Det är till och med sannolikt att operatören kommer att göra en årlig förlust på 50 miljoner franska franc under de fem första åren. De franska myndigheterna drog därför slutsatsen att projektet inte är bärkraftigt utan stödet. Frankrike hävdar vidare att de regionala myndigheterna i franska Polynesien har som mål att utveckla turismen, särskilt i form av kryssningar. Syftet är att höja tillväxttakten för turismen från nuvarande 3,2 % per år till ungefär 9 % år 2010. Det hävdas att detta projekt helt och hållet ligger inom ramen för detta mål. De två kryssningsfartygen med 350 hytter vardera kommer att tredubbla kryssningskapaciteten från och med slutet av 1999. De lokala myndigheterna i franska Polynesien har dessutom ställt sig mycket positiva till projektet.

Kommissionen beslutade att inleda förfarandet i artikel 93.2 i fördraget då man hyste tvivel om huruvida detta stöd är förenligt med villkoren i artikel 4.7 i varvsdirektivet.

Det fastställs i artikel 4.7 i varvsdirektivet att stöd som lämnas i form av utvecklingsbistånd till ett utvecklingsland kan betraktas som förenligt med den gemensamma marknaden om det uppfyller de villkor som OECD:s arbetsgrupp nr 6 har fastställt på detta område i sitt avtal om tolkningen av artiklarna 6, 7 och 8 i överenskommelsen om exportkrediter till fartyg eller om det är i överensstämmelse med senare kompletteringar eller ändringar till ovan nämnda avtal, nedan kallade OECD-kriterierna. Kommissionen skall kontrollera den särskilda utvecklingsaspekten i samband med det planerade stödet och försäkra sig om att stödet omfattas av ovannämnda avtal.

I OECD:s villkor anges bland annat att det stödlämnande landet skall lämna lämpliga garantier för att den faktiska ägaren är bosatt i det stödmottagande landet och att det stödmottagande företaget inte är ett icke-operativt dotterbolag till ett utländskt företag(7).

Kommissionen anser att bestämmelsen i det här fallet skall tolkas som ett krav på att den faktiska ägaren skall vara bosatt i franska Polynesien. Eftersom investerarna var bosatta i Frankrike och operatören hade sitt säte i Paris uttryckte kommissionen tvivel i frågan om huruvida det planerade stödet var förenligt med OECD-villkoren.

Eftersom turismen är en prioriterad sektor för utvecklingen i Stillahavsregionen var kommissionen mot bakgrund av de särskilda villkoren för genomförandet av projektet inte övertygad om att projektet hade någon särskild utvecklingsaspekt. Stödets särskilda utvecklingsaspekt i franska Polynesien föreföll vara begränsad till de omedelbara stödmottagarna, nämligen investerarna som erhöll skattelättnader. Mottagarna av det kvantifierbara stödet är dock inte bosatta i detta territorium. De enda vinster som skulle kunna komma franska Polynesien till del skulle vara de eventuella extra passagerare som skulle besöka området och dessa vinster skulle huvudsakligen komma från vad turisterna lägger ut när de besöker öarna, inbegripet de positiva effekterna för den lokala sysselsättningen.

Kommissionen var dessutom inte övertygad om att projektets bärkraft var så låg som det uppskattats eftersom de privata franska företagen skulle reinvestera i kryssningsfartygen. Investerare satsar nämligen enligt all logik bara i projekt som anses kunna ge god avkastning.

Kommissionen inledde förfarandet eftersom det i detta skede av granskningen framstod som tveksamt om OECD-villkoren var uppfyllda och att en utvecklingsaspekt kunde bekräftas.

III. FRANKRIKES SYNPUNKTER

Frankrike uppgav under förfarandet att kommissionen hade godkänt utbetalning av stöd enligt Pons-lagen till liknande projekt. Kommissionen hade tidigare accepterat att inte ifrågasätta projekt som genomförs i utomeuropeiska territorier. I ett liknande förfarande från 1995 uppgav kommissionen således i sin skrivelse SG(97) D/500 av den 23 januari 1997 att tillämpningen av lagen endast var begränsad för fartyg som skulle användas i utomeuropeiska departement. Därför kan fartyg som Club Med II eller nyligen Paul Gauguin fortsätta att gynnas av bestämmelserna i artikel 4.7 i varvsdirektivet då de främst är avsedda för drift i utomeuropeiska territorier.

Det verkliga syftet med Pons-lagen är att hjälpa utomeuropeiska operatörer att utveckla sin verksamhet så att de kan kompensera för sina handikapp (geografisk isolering i fallet franska Polynesien). Stödet gör det möjligt för investerarna att tillsammans inrätta ett företag som tillhandahåller operatören fartygen. Företaget RF med säte i Paris hyr investerarnas fartyg för att bedriva verksamhet med dem i franska Polynesien under minst fem år (sju år från det att ordern lades). RF har dessutom åtagit sig att köpa fartygen från investerarna vid slutet av denna period. Lönsamheten är kopplad till skatteåtgärderna, eftersom nyttan av stödet överförs till fartygsoperatören som är den faktiska stödmottagaren. Detta förfarande möjliggör en överföring av skatteförmånen till operatören.

Det var från början planerat att RF skulle ha sitt säte i Frankrike för att garantera en högre säkerhet för investerarna, som således skulle ingå kontrakt med ett företag med hemvist i Frankrike. Företagets hemvist påverkar inte det faktum att verksamheten med fartygen faktiskt bedrivs i franska Polynesien. Frankrike har emellertid bekräftat till kommissionen att företaget RF:s säte kommer att flyttas till franska Polynesien. Detta kommer dock att ta ungefär tre månader men i vilket fall som helst ha skett innan det första fartyget tas i bruk, vilket planeras till juli 1999. Det nya företaget kommer inte att ha sitt säte i Frankrike och RF kommer endast att fungera som moderbolag som innehar aktierna i bolaget.

Frankrike hävdar dessutom att bedrivandet av verksamhet med kryssningsfartygen kommer att ha avsevärda positiva effekter för den ekonomiska utvecklingen i franska Polynesien. Turismen prioriteras i det strategiska program som lokalregeringen i franska Polynesien antagit för perioden 1996-2005. Vid slutet av denna period bör programmet generera nettoresurser på 3 miljarder franska franc om året. I detta sammanhang är möjligheten att utveckla kryssningsverksamheten i franska Polynesien mycket viktig eftersom området omfattar cirka 4 miljoner kvadratkilometer hav och består av hundratals öar och holmar med extremt varierande form.

De kryssningar som RF planerar är anpassade till de målsättningar som regeringen i franska Polynesien eftersträvar. De omfattar hotellövernattningar i land och anlöp i hamnar, då lokala leverantörer används. Organisatörerna har redan genomfört tre förberedande resor för att hitta anlöpshamnar, säkra förbindelserna med lokala operatörer och för att finna den bästa besöksfrekvensen för varje enskild ö så att besöksgrupperna kan få en rimlig storlek som inte inverkar negativt på miljön. Det förefaller som om den befintliga infrastrukturen kommer att passa fartygens storlek när dessa tas i bruk, särskilt med tanke på att de lokala myndigheterna har planerat kompletterande infrastruktur inom två år.

Utflyktsarrangörerna räknar med att kostnaderna för utflyktsprogrammet kommer att vara [...](8) franska franc per fartyg och år. Dessa prognoser motsvarar intäkterna från utflykter på land under kryssningar i Seychellerna med moderbolaget RF:s kryssningsfartyg. Kostnaderna för flygtransfer förväntas ligga på omkring [...](9) franska franc om året plus ett motsvarande belopp för passagerarnas lokala inköp (souvenirer, hantverk, blommor, restaurangbesök osv.). En stor del av RF:s driftskostnader (hamnavgifter, proviantering, kostnader för lokalt underhåll osv.) kommer franska Polynesien till del. Beräknat utifrån driftsräkenskaperna skulle uppskattningsvis cirka [...](10) franska franc per år och fartyg av denna typ av utgifter komma franska Polynesien till del. De årliga ekonomiska återverkningarna för franska Polynesien är i storleksordningen 145 miljoner franska franc per år och fartyg.

Frankrike understryker slutligen antalet arbetstillfällen som skapas i området till följd av dessa kryssningsfartyg. Till de omkring 40 arbetstillfällen som skapas av skeppsredaren ombord på fartygen eller i land kommer arbetstillfällen vid turistanläggningar, vid mottaganden och annan kringverksamhet (turistverksamhet, folklore och hantverk) samt inom livsmedelssektorn, då livsmedel kommer att köpas på lokala marknader. Den sammanlagda sysselsättningseffekten av dessa båda kryssningsfartyg beräknas vara 852 direkta och indirekta arbetstillfällen.

IV. BEDÖMNING AV STÖDET

Det anges i artikel 4.7 i varvsdirektivet att maximigränsen inte gäller för stöd ny- eller ombyggnad av fartyg när detta stöd beviljas som utvecklingsbistånd till ett utvecklingsland. Stödet kan betraktas som förenligt med den gemensamma marknaden om det uppfyller de villkor som OECD:s arbetsgrupp nr 6 har fastställt på detta område i sitt avtal om tolkningen av artiklarna 6, 7 och 8 i överenskommelsen om exportkrediter till fartyg eller om det är i överensstämmelse med senare kompletteringar eller ändringar till ovan nämnda avtal. Varje sådant enskilt stöd skall i förväg anmälas till kommissionen som skall kontrollera den särskilda utvecklingsaspekten i samband med det planerade stödet och att stödet omfattas av ovannämnda avtal.

Projekt som inbegriper utvecklingsbistånd skall i enighet med vad som meddelas i kommissionens skrivelse till medlemsstaterna SG(89) D/311 av den 3 januari 1989 uppfylla följande OECD-kriterier.

1) Stödet får inte beviljas för nybyggnad av fartyg som kommer att segla under bekvämlighetsflagg.

2) Om stödet inte kan klassificeras som offentligt utvecklingsbistånd inom ramen för OECD måste det stödlämnande landet bekräfta att stödet utgör en del av en mellanstatlig överenskommelse.

3) Stödlämnaren skall lämna lämpliga garantier för att den faktiska ägaren är bosatt i det stödmottagande landet och att det stödmottagande företaget inte är ett icke-operativt dotterbolag till ett utländskt företag.

4) Stödmottagaren måste förbinda sig att inte sälja fartyget utan förhandstillstånd från regeringen.

Dessutom måste det beviljade stödet innehålla en bidragsdel på minst 25 %.

I sin skrivelse till medlemsstaterna SG(97) D/4333 av den 10 juni 1997 lämnade kommissionen en uppdaterad förteckning över länder som kan åtnjuta utvecklingsstöd enligt varvsdirektivet.

Kommissionen anser utifrån anmälan och de uppgifter som Frankrike lämnat in under förfarandets gång att samtliga villkor beträffande utvecklingsbistånd i skrivelserna SG(89) D/311 och SG(97) D/4333 är uppfyllda i detta ärende:

1) Fartygen kommer att segla under fransk flagg, som inte är bekvämlighetsflagg.

2) Franska Polynesien finns med i den bilaga till skrivelse SG(97) D/4333 som avser länder som kan åtnjuta utvecklingsbistånd.

3) Kommissionen godtar Frankrikes argument om att RF är den faktiska stödmottagaren och att RF kan anses vara den faktiska ägaren, eftersom företaget är skyldigt att köpa fartygen. Vidare kan de franksa investerarna, om man vill göra gällande att de är de nuvarande ägarna, vara registrerade i vilket franskt territorium som helst i världen. Om RF dessutom registreras i franska Polynesien i enlighet med vad som uppgetts av Frankrike kan ägaren anses vara bosatt inom detta territorium. RF är vidare inte ett icke-operativt dotterbolag till ett utländskt företag.

4) Operatören är skyldig att bedriva verksamhet i franska Polynesien med fartygen under minst fem år i (sju år från det att ordern lades). Eftersom RF har förbundit sig gentemot de franska myndigheterna att bedriva verksamhet i franska Polynesien med fartygen kan dessa inte säljas utan franska regeringens kännedom.

Dessutom överstiger bidragsdelen OECD:s minimikrav på 25 %.

Beträffande projektets utvecklingsaspekt vitsordar kommissionen vikten av utvecklingen av turismen i franska Polynesien. Kommissionen har inte hittat uppgifter som bekräftar de tidigare tvivlen på att kryssningsfartygens lönsamhet skulle vara lägre än vad som uppgavs av Frankrike. Frankrike har för övrigt preciserat att investeringarna skulle bli lönsamma för investerarna, även om operatören förväntas gå med förlust under de första fem åren.

Det framgår av den analys som Frankrike har gjort att de samlade ekonomiska effekterna för franska Polynesien uppgår till nära 300 miljoner franska franc om året samt 800 nya arbetstillfällen och kommissionen är därför övertygad om att kryssningsfartygen kommer att spela en stor roll för den ekonomiska utvecklingen och ha positiva effekter för sysselsättningen. Kommissionen anser dessutom att stödet är nödvändigt eftersom det annars antagligen inte skulle bedrivas verksamhet med kryssningsfartygen i franska Polynesien. För det första skulle RF då inte vara skyldigt att använda fartygen i franska Polynesien. För det andra är vinstutsikterna så pass dåliga att operatören skulle kunna tänkas lockas till att använda dem någon annanstans. Eftersom Renaissance Cruise Inc. dessutom redan bedriver verksamhet på andra destinationer skulle företaget kunna anpassa sina program och bedriva verksamhet med fartygen i områden med bättre lönsamhet. Kommissionen anser därför att stödet är nödvändigt för att garantera att fartygen kommer att användas i franska Polynesien och därigenom att bidra till dess utveckling.

Det är uppenbart att kryssningsfartygen inte kommer att bidra till den ekonomiska utvecklingen i franska Polynesien om de inte används där. Det är därför nödvändigt att stödet är förenat med ett villkor om att fartygen skall användas i franska Polynesien. Frankrike har förbundit sig att se till att de uteslutande kommer att användas i franska Polynesien under minst fem år. Kommissionen har beslutat att ställa detta som ett villkor för att bevilja stödet, så att projektets utvecklingsaspekt inte kan ifrågasättas.

Det bör noteras att stöd skulle kunna komma att anses vara ett varvsstöd om kommissionens beslut inte efterlevs, eftersom stödet då inte skulle anses vara förenligt med artikel 4.7 i varvsdirektivet. Kommissionen kommer i så fall att uppmana Frankrike att återkräva stödet från varvet. Det faktum att kommissionen tidigare har godkänt projekt eller att samma stödordning har använts för tilldelning av utvecklingsbistånd till franska territorier innebär inte att kommissionen inte längre är skyldig att undersöka huruvida en enskild ansökan om fartygsbyggnation är förenlig med gemenskapens regler om statligt stöd till varvindustrin eller inte.

V. SLUTSATSER

Kommissionens ursprungliga tvivel som låg till grund för att förfarandet inleddes har kunnat skingras mot bakgrund av ovanstående samt av vad som framgått av anmälan och Frankrikes synpunkter under förfarandet. Under förutsättning att företaget RF flyttar sitt säte från Paris till franska Polynesien och att fartygen uteslutande kommer att användas i franska Polynesien under en minimiperiod på fem år anser kommissionen att stödet är förenligt med artikel 4.7 i varvsdirektivet.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det stöd som Frankrike planerar att bevilja i form av skatteförmåner som är knutna till Chantiers de l'Atlantiques försäljning av två kryssningsfartyg som enligt anmälan har en stödnivå på 41,6 % är förenligt med den gemensamma marknaden under förutsättning att villkoren i artikel 2 efterlevs.

Artikel 2

Frankrike skall garantera att företaget Renaissance Financial är registrerat i franska Polynesien före leveransen av det första av de två kryssningsfartygen. Fartygen skall dessutom under minst fem år användas uteslutande i franska Polynesien.

Artikel 3

Frankrike skall inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Republiken Frankrike.

Utfärdat i Bryssel den 30 mars 1999.

På kommissionens vägnar

Karel VAN MIERT

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 380, 31.12.1990, s. 27.

(2) EGT L 351, 23.12.1997, s. 18.

(3) EGT C 307, 7.10.1998, s. 6.

(4) Lag av den 11 juli 1986 (efter ändring) om produktiva investeringar i utomeuropeiska departement och territorier.

(5) SG(93) D/1300.

(6) Delar av denna text har utformats så att konfidientiella uppgifter inte skall röjas. Dessa delar omges av en hakparentes och är markerade med en asterisk.

(7) Skrivelse från kommissionen till medlemsstaterna (89)D/311, 3.1.1989.

(8) Delar av denna text har utformats så att konfidientiella uppgifter inte skall röjas. Dessa delar omges av en hakparentes och är markerade med en asterisk.

(9) Delar av denna text har utformats så att konfidientiella uppgifter inte skall röjas. Dessa delar omges av en hakparentes och är markerade med en asterisk.

(10) Delar av denna text har utformats så att konfidientiella uppgifter inte skall röjas. Dessa delar omges av en hakparentes och är markerade med en asterisk.