RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 2200/90 av den 27 juli 1990 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av kisel med ursprung i Kina

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2423/88 av den 11 juli 1988 om skydd mot dumpad eller subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska ekonomiska gemenskapen(1), särskilt artikel 12 i denna,

med beaktande av kommissionens förslag och efter samråd i den rådgivande kommitté som föreskrivs i ovannämnda förordning, och

med beaktande av följande:

A. Tillfälliga åtgärder

1. Kommissionen införde genom förordning (EEG) nr 720/90(2) en preliminär antidumpningstull på import till gemenskapen av kisel enligt KN-nummer 2804 69 00 med ursprung i Kina.

B. Efterföljande förfarande

2. Efter det att den preliminära antidumpningstullen införts begärde företrädarna för de klagande, företrädare för den brittiska och tyska industri som använder kisel samt en av de brittiska importörerna att få yttra sig muntligen hos kommissionen, vilket beviljades. De framlade också skriftligen sina synpunkter angående de preliminära slutsatserna.

C. Dumpning

3. Med tanke på de definitiva slutsatserna fastställdes normalvärdet på grundval av samma metod som användes vid det preliminära fastställandet av dumpning. Denna metod har kritiserats av en av importörerna såsom varande oberättigad, med hänsyn till det faktum att produktionsförhållandena i gemenskapen och Kina inte är jämförbara. Men i fall som rör import från icke-marknadsekonomiländer föreskriver artikel 2.5 i förordning (EEG) nr 2423/88 att normalvärdet när det är möjligt skall fastställas på ett lämpligt, icke oskäligt sätt på grundval av priser eller tillverkningskostnader i ett tredje land med marknads För detta syfte kontaktade kommissionen producenter i fyra olika länder enligt punkt 10 i förordning (EEG) nr 720/90.

4. Rådet bekräftar att det i avsaknad av tillfredsställande samarbete från dessa företags sida inte finns någon annan möjlighet än att fastställa normalvärdet på grundval av de priser som betalas i gemenskapen för likadana produkter, justerade för att inkludera en skälig vinstmarginal enligt artikel 2.5 c i förordning (EEG) nr 2423/88. Justeringar har dock gjorts vid jämförelse mellan normalvärde och exportpris enligt punkterna 5 och 6 nedan.

D. Exportpris

5. Eftersom kommissionen inte hade några andra uppgifter har exportpriserna slutgiltigt fastställts enligt artikel 7.7 b i förordning (EEG) nr 2423/88 på grundval av tillgänglig information, det vill säga de importpriser som offentliggjorts av Europeiska gemenskapernas statistikkontor.

6. Kommissionen fann att dessa uppgifter hade mycket stor likhet med den information som hade givits av de exportörer som delvis hade besvarat kommissionens frågeformulär.

7. Rådet bekräftar kommissionens konstateranden och slutsatser som anges i punkterna 11 och 12 i kommissionens förordning (EEG) nr 720/90.

E. Jämförelse

8. En av importörerna och en stor del av den industri som använder kisel hävdade att kommissionen vid jämförelsen av normalvärdet inte hade tagit tillräckligt stor hänsyn till de skillnader som påverkar prisjämförbarheten och särskilt skillnaderna hos produkternas fysiska egenskaper och fraktkostnader från Kina till gemenskapen.

9. Kommissionen hade dock vid jämförelsen mellan normalvärde och exportpris justerat exportpriset med de kostnader som importören ådragit sig, till följd av kontroller av skillnader i volym och kvalitet. Det togs också hänsyn till skillnader i förpackning och till fraktkostnader från Kina till gemenskapen, enligt punkt 13 i förordning (EEG) nr 720/90.

Rådet bekräftar kommissionens slutsatser.

F. Dumpningsmarginaler

10. Kommissionen fann att dumpning förekom, och att det vägda medeltalet av dumpningsmarginalen uttryckt i procent av det totala cif-värdet av importen av den berörda produkten för utredningsperioden var 38,73 %.

Rådet bekräftar slutsatserna enligt punkt 16 i förordning (EEG) nr 720/90.

G. Skada

11. Kommissionen konstaterade i sina preliminära slutsatser att gemenskapens kiselproducenter hade vållats väsentlig skada. Dessa slutsatser baserades huvudsakligen på de kinesiska exportörernas snabba ökning i exportvolym och marknadsandel, de låga priser som dessa exportörer erbjöd på gemenskapens marknad och det faktum att gemenskapens industri för att kunna erbjuda kisel till priser som kunde konkurrera med den dumpade importen var tvungna att sälja till priser som motsvarade eller var lägre än tillverkningskostnaden.

12. Producenterna i gemenskapen framlade för kommissionen bevis för att de kinesiska producenternas/exportörernas exportpriser sedan början av 1989 hade minskat ytterligare med ungefär 10 %. I det nuvarande fallet anses det dock, enligt praxis, olämpligt att beakta förhållanden som har inträffat efter utredningsperioden.

13. Industrin som använder kisel och en av importörerna hävdade att de uppgifter som angavs i förordning (EEG) nr 720/90 endast visade att det rådde normala konkurrensförhållanden och att den negativa utvecklingen för industrin i gemenskapen helt enkelt berodde på avsaknad av kostnadseffektivitet. Dessa påståenden stöddes dock inte av några bevis. Rådet bekräftar kommissionens slutsatser enligt punkt 18 27 i förordning (EEG) nr 720/90.

H. Vållande av skada

14. I punkterna 28 och 31 i förordning (EEG) nr 720/90 fastställde kommissionen att ökningen i import från Kina sammanföll med gemenskapsproducenternas förlust av marknadsandelar och lönsamhet.

15. En av importörerna ifrågasatte orsakssambandet mellan importen av kinesiska produkter och den skada som vållats industrin i gemenskapen, och hävdade att billig import från andra tredje länder hade ägt rum under utredningsperioden.

16. Detta argument har redan förts fram under den preliminära utredningen. Kommissionen har behandlat denna fråga i punkt 30 i förordning (EEG) nr 720/90 och betonar återigen att priserna för import från andra icke-medlemsländer var avsevärt högre än priserna för de kinesiska produkterna under utredningsperioden.

17. Rådet bekräftar kommissionens konstateranden och slutsatser i punkt 28 31 i förordning (EEG) nr 720/90 om att den aktuella importen, sedd för sig, har vållat väsentlig skada.

I. Gemenskapens intresse

18. En del av den industri som använder den importerade produkten hävdade att kommissionen inte i tillräcklig omfattning hade beaktat behovet hos den industri som använder kisel att kunna köpa kisel till lågt pris utanför gemenskapen. Industrins företrädare hävdade vidare att om det infördes en slutgiltig tull skulle deras största kunders, det vill säga bilindustrins, slutprodukt öka avsevärt i pris.

19. Men industrin som använder kisel erkände att den eventuella effekten av den slutgiltiga tullen på kostnaden för de färdiga produkterna, i vilka kisel ingår, skulle vara lägre än 1 %. Kommissionen anser därför, som det anges i punkterna 33 och 34 i förordning (EEG) nr 720/90, att gemenskapens intresse av att rättvis konkurrens återupprättas på gemenskapens marknad och intresset hos producenterna i gemenskapen av att fortsätta med egen produktion och uppnå rättvisa priser väger tyngre än användarindustrins fördelar av att dra nytta av illojala metoder.

20. Dessutom hävdades det att import från andra tredje länder efter införandet av en slutgiltig tull skulle ta över de kinesiska produkternas marknadsandel snarare än att undanröja den skada som vållats industrin i gemenskapen.

21. Vad gäller möjligheten att kinesisk import ersätts med import från andra tredje länder anser kommissionen att import till rättvisa priser från andra tredje länder inte strider mot gemenskapens intresse och därför inte kan anses utgöra ett argument mot att åtgärder vidtas mot import av dumpade produkter.

22. Rådet bekräftar dessa slutsatser.

J. Tull

23. De provisoriska åtgärderna utformades som en antidumpningsvärdetull vars belopp beräknades till en nivå som skulle öka den importerade produktens pris till ett teoretiskt försäljningspris vilket skulle medge att den berörda industrin i gemenskapen kunde uppnå en vinstmarginal på 6,5 %, som ansågs vara den minsta vinstmarginal som kunde garantera att producenten fick en skälig avkastning på sin investering.

24. För att råda bot på de allt lägre priserna för den kinesiska importen anser kommissionen att det är mer lämpligt att införa en slutgiltig antidumpningstull i form av en särskild tull snarare än en värdetull. Med hänsyn till de överväganden som anges i punkterna 36 och 37 i förordning (EEG) nr 720/90 konstateras att beloppet av den slutgiltiga tullen bör beräknas på grundval av den preliminära tullen på 18,7 % av det vägda medeltalet av cif-priserna för de kinesiska produkterna under utredningsperioden och bör uppgå till 198 ecu per ton.

Rådet bekräftar dessa slutsatser.

K. Uttag av preliminär tull

25. Med hänsyn till fastställda dumpningsmarginaler och den allvarliga skada som vållats industrin i gemenskapen anser rådet att det är nödvändigt att belopp som tagits ut genom en preliminär antidumpningstull bör tas ut slutgiltigt upp till den nivå som beloppen motsvarar beloppet för den slutgiltiga tullen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. En slutgiltig antidumpningstull införs härmed på import av kisel enligt KN-nummer 2804 69 00 med ursprung i Kina.

2. Tullavgiften skall vara 198 ecu per ton importerad produkt.

3. Gällande bestämmelser om tullar skall tillämpas.

Artikel 2

De belopp som tagits ut eller för vilka säkerhet ställts i form av en preliminär antidumpningstull enligt förordning (EEG) nr 720/90 skall tas ut upp till den tullsats som införts slutgiltigt, om den slutgiltiga tullen är lägre än den preliminära antidumpningstullen, och i alla övriga fall upp till den tullsats som gällde för den preliminära tullen. Belopp som ställts som säkerhet och som inte omfattas av den slutgiltiga tullen skall frisläppas.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 27 juli 1990.

På rådets vägnar

E. RUBBI

Ordförande

(1) EGT nr L 209, 2.8.1988, s. 1.

(2) EGT nr L 80, 27.3.1990, s. 9.