RÅDETS DIREKTIV 93/83/EEG av den 27 september 1993 om samordning av vissa bestämmelser om upphovsrätt och närstående rättigheter avseende satellitsändningar och vidaresändning via kabel

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 57.2 och 66 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag(1),

i samarbete med Europaparlamentet(2),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och

med beaktande av följande:

1. De mål för gemenskapen som fastställts i fördraget innefattar upprättande av ett allt fastare förbund mellan Europas folk, vilket skall främja närmare förbindelser mellan de stater som den förenar och säkerställa ekonomiskt och socialt framåtskridande i medlemsländerna genom gemensamma åtgärder för att avskaffa de barriärer som delar Europa.

2. Fördraget föreskriver för detta syfte att en gemensam marknad och ett område utan inre gränser upprättas. Åtgärder för att uppnå detta innefattar att hinder för fri rörlighet av tjänster avskaffas och att ett system införs för att säkerställa att konkurrensen på den gemensamma marknaden inte snedvrids. För att uppnå detta får rådet anta direktiv för att samordna de bestämmelser som föreskrivs i en medlemsstats lagar eller andra författningar angående påbörjande och utövande av egenföretagande.

3. Sändningar över gränserna inom gemenskapen särskilt via satellit och kabel är ett av de mest betydande sätten att uppfylla gemenskapens mål som är både politiska, ekonomiska, sociala, kulturella och juridiska.

4. Rådet har redan antagit direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television(4). Direktivet föreskriver främjande av produktion av europeiska televisionsprogram, reklam och sponsring, skydd av minderåriga och rätt till genmäle.

5. Uppnåendet av dessa mål i fråga om gränsöverskridande satellitsändningar och vidaresändning via kabel av program från andra medlemsstater försvåras för närvarande av ett antal olikheter mellan nationell upphovsrättslagstiftning och viss osäkerhet om innehållet i gällande rätt. Detta betyder att rättighetsinnehavaren utsätts för risken att få se sina verk utnyttjade utan ersättning eller att enskilda innehavare av ensamrätt i olika medlemsstater kan blockera utnyttjandet av sina rättigheter. I synnerhet osäkerheten om innehållet i gällande rätt utgör ett direkt hinder för fri rörlighet av program inom gemenskapen.

6. Från upphovsrättslig synpunkt görs för närvarande en skillnad mellan överföring till allmänheten via direktsändande satellit och överföring till allmänheten via kommunikationssatellit. Eftersom individuell mottagning nuförtiden är möjlig och kostnaden bärbar i fråga om båda satellittyperna finns det inte längre något skäl för denna skilda rättsliga behandling.

7. Fri sändning av program försvåras också genom den nuvarande rättsliga osäkerheten om huruvida sändning via en satellit vars signaler kan tas emot direkt påverkar rättigheterna bara i sändarlandet eller i alla mottagarländer tillsammans. Eftersom kommunikationssatelliter och direktsändande satelliter behandlas lika från upphovsrättslig synpunkt inverkar nu denna osäkerhet på nästan alla program som sänds inom gemenskapen via satellit.

8. Dessutom saknas den rättsliga säkerhet, som är en förutsättning för fri rörlighet för sändningar inom gemenskapen, när program som sänds över gränserna tas emot och vidaresänds via kabelnät.

9. Utvecklingen av förvärv av rättigheter genom avtal ger redan ett betydande bidrag till skapandet av det önskade audiovisuella området. Sådana avtal bör i fortsättningen säkerställas och en smidig tillämpning av dem bör främjas när så är möjligt.

10. Kabeloperatörerna kan för närvarande inte vara säkra på att de faktiskt har förvärvat alla de programrättigheter som omfattas av ett sådant avtal.

11. Slutligen är inte alla parter i olika medlemsstater bundna på samma sätt av skyldigheter som hindrar dem från att utan giltigt skäl vägra att förhandla om förvärvandet av de rättigheter som är nödvändiga för kabelsändning eller att låta sådana förhandlingar misslyckas.

12. De rättsliga ramarna för skapandet av ett enda audiovisuellt område som föreskrivs i direktiv 89/522/EEG skall därför kompletteras vad gäller upphovsrätt.

13. Man måste snarast få ett slut på de skillnader i behandlingen av utsändning av program via kommunikationssatellit som finns i medlemsstaterna, på så sätt att den väsentliga skillnaden inom hela gemenskapen blir om verk och andra skyddade prestationer görs tillgängliga för allmänheten. Detta kommer också att säkerställa lika behandling av producenter av gränsöverskridande sändningar oavsett om de använder direktsändande satellit eller en kommunikationssatellit.

14. Den osäkerhet beträffande vilka rättigheter som skall förvärvas vilken hindrar gränsöverskridande satellitsändningar bör elimineras genom att man definierar överföring till allmänheten via satellit på gemenskapsnivå. Denna definition bör på samma gång specificera var sändningen äger rum. En sådan definition är nödvändig för att undvika en samtidig tillämpning av flera nationella lagar på en enda sändning. Överföring till allmänheten via satellit inträffar bara när och i en medlemsstat där programbärande signaler sänds under en sändarorganisations ansvar och kontroll i en oavbruten överföringskedja till satelliten och sedan ner till jorden. Normala tekniska förfaranden som rör programbärande signaler bör inte anses vara avbrott i sändningskedjan.

15. Förvärv genom avtal om ensamrätt till sändningar bör ske i enlighet med lagstiftningen om upphovsrätt och närstående rättigheter i den medlemsstat där överföring till allmänheten via satellit sker.

16. De princip om avtalsfrihet som detta direktiv grundar sig på kommer att göra det möjligt att fortsätta att begränsa utnyttjandet av dessa rättigheter särskilt vad avser vissa tekniska sändningssätt eller vissa språkversioner.

17. När ersättningen för de förvärvade rättigheterna skall fastställas bör parterna ta hänsyn till alla sändningsaspekter, såsom den faktiska publiken, den potentiella publiken och språkversionen.

18. Tillämpningen av ursprungslandsprincipen som detta direktiv innehåller skulle kunna leda till problem i fråga om gällande avtal. Detta direktiv bör därför föreskriva en period på fem år för att anpassa gällande avtal när det är nödvändigt med hänsyn till direktivet. Den nämnda ursprungslandsprincipen bör därför inte tillämpas på gällande avtal som går ut före den 1 januari 2000. Om parterna denna dag fortfarande är intresserade av avtalen bör dessa parter vara berättigade att åter förhandla om avtalsvillkoren.

19. De gällande internationella samproduktionsavtalen skall tolkas med hänsyn till det ekonomiska ändamål och den omfattning som de undertecknande parterna kan förutse. Tidigare internationella samproduktionsavtal har ofta inte uttryckligen och speciellt angett överföring till allmänheten via satellit i detta direktivs mening som en särskild typ av utnyttjande. Den bakomliggande filosofin i många gällande internationella samproduktionsavtal är att rättigheterna till samproduktionen skall utnyttjas separat och oberoende av var och en av samproducenterna genom att man delar upp nyttjanderättigheterna sinsemellan enligt territoriella gränser. I den situation när en överföring till allmänheten via satellit tillåts av en samproducent och skulle inverka på värdet av en annan samproducents nyttjanderättigheter skulle som en allmän regel tolkningen av ett sådant gällande avtal normalt innebära att den senare samproducentens samtycke skulle förutsättas för den tidigare samproducentens tillstånd till överföring till allmänheten via satellit. Språkexklusiviteten för den senare samproducenten kommer att påverkas när språkversionen eller språkversionerna för överföring till allmänheten via satellit, inbegripet när versionen är dubbad eller textad, sammanfaller med det eller de språk som överlag förstås inom det territorium som tilldelats den senare samproducenten genom avtal. Ensamrätt bör förstås som ett vidare begrepp när överföring till allmänheten via satellit rör ett verk som består av endast bilder och som inte innehåller någon dialog eller är otextade. En tydlig regel är nödvändig i de fall när det internationella samproduktionsavtalet inte uttryckligen reglerar uppdelningen i det speciella fallet av överföring till allmänheten via satellit i detta direktivs mening.

20. Överföring till allmänheten via satellit från icke-medlemsländer kommer under vissa förhållanden att bedömas ske i en av gemenskapens medlemsstater.

21. Det är nödvändigt att säkerställa att skydd ges för upphovsmän, utövande konstnärer, fonogramproducenter och sändarföretag i alla medlemsstater och att detta skydd inte underkastas ett tvångslicenssysem. Endast på detta sätt är det möjligt att säkerställa att någon skillnad i skyddsnivå inom den gemensamma marknaden inte kommer att ge upphov till snedvridning av konkurrensen.

22. Det är sannolikt att nya tekniker kan ha en inverkan både på kvaliteten och det kvantitativa utnyttjandet av verk och andra prestationer.

23. Mot bakgrund av denna utveckling bör den skyddsnivå som ges enligt detta direktiv till alla rättsinnehavare inom de områden som omfattas av detta direktiv löpande ses över.

24. Den harmonisering av lagstiftningen som förutses i detta direktiv berör harmonisering av de bestämmelser som säkerställer en hög skyddsnivå för upphovsmän, utövande konstnärer, fonogramproducenter och sändarföretag. Denna harmonisering bör inte tillåta ett sändarföretag att dra fördel av skillnaderna i skyddsnivå genom att det flyttar verksamheten till skada för audiovisuella produktioner.

25. Det skydd som föreskrivs för upphovsrätten närstående rättigheter bör anpassas i enlighet med vad som omfattas av rådets direktiv 92/100/EEG av den 19 november 1992 om uthyrnings- och utlåningsrättigheter och om vissa upphovsrätten närstående rättigheter inom det immaterialrättsliga området(5) med avseende på överföring till allmänheten via satellit. Detta kommer särskilt att säkerställa att utövande konstnärer och fonogramproducenter garanteras en skälig ersättning för sina framföranden eller fonogram som överförs till allmänheten via satellit.

26. Bestämmelserna i artikel 4 hindrar inte medlemsstaterna från att utvidga den presumtion som anges i artikel 2.5 i direktiv 92/100/EEG till den ensamrätt som anges i artikel 4. Bestämmelserna i artikel 4 hindrar inte heller medlemsstaterna från att genom en presumtion som kan avtalas bort om tillstånd till utnyttjande av de utövande konstnärernas ensamrätt enligt denna artikel, om en sådan presumtion är förenlig med den Internationella konventionen om skydd för utövande konstnärer, framställare av fonogram och radioföretag.

27. Vidaresändning via kabel av program från en medlemsstat till en annan är en handling som är underkastad upphovsrätt och i förekommande fall närstående rättigheter. Kabeloperatörer skall därför förvärva tillstånd från varje rättsinnehavare av varje programavsnitt som vidaresänds. Enligt detta direktiv bör dessa tillstånd som ges genom avtal, om det inte föreskrivs ett temporärt undantag för gällande tvångslicenssystem.

28. För att säkerställa att utomstående som innehar rättigheter till enskilda programavsnitt inte genom att utöva sina rättigheter kan förhindra att gällande avtal fungerar friktionsfritt bör det föreskrivas en skyldighet för rättsinnehavaren att uteslutande utöva sin rätt kollektivt genom att kräva att tillstånd skall ges genom en kollektiv organisation i den mån de särskilda egenskaperna i vidaresändningen via kabel kräver detta. Rättigheterna att ge tillstånd som sådana förblir intakta och endast utnyttjandet av denna rätt regleras i någon utsträckning så att rätten att ge tillstånd till en vidaresändning fortfarande kan överlåtas. Detta direktiv påverkar inte utnyttjandet av de ideella rättigheterna.

29. Det undantag som föreskrivs i artikel 10 bör inte begränsa rättsinnehavarens val att överföra sina rättigheter till en kollektiv organisation och därigenom ha en direkt andel i den ersättning som betalas av kabeldistributören för vidaresändning via kabel.

30. Möjligheterna att sluta avtal om tillstånd för vidaresändning via kabel bör främjas genom ytterligare bestämmelser. En part som vill sluta ett allmänt avtal bör för sin del vara skyldig att framlägga kollektiva förslag till ett avtal. Varje part skall dessutom vara berättigad att när som helst begära hjälp av opartiska medlare som har till uppgift att bistå vid förhandlingar och som kan lägga fram förslag. Sådana förslag och invändningar mot dessa bör delges de berörda parterna i enlighet med det tillämpliga reglerna för delgivning av rättsliga handlingar särskilt enligt vad som föreskrivs i gällande internationella konventioner. Slutligen är det nödvändigt att säkerställa att förhandlingar inte blockeras utan giltig anledning eller att individuella rättsinnehavare inte hindras utan giltig anledning från att delta i förhandlingar. Ingen av dessa bestämmelser för främjande av förvärv av rättigheter påverkar den avtalsrättsliga karaktären vid förvärv av vidaresändningsrättigheter via kabel.

31. En övergångsperiod bör ges medlemsstaterna för att behålla befintliga organ med jurisdiktion inom sitt territorium i de fall när rätten att vidaresända ett program via kabel till allmänheten har vägrats utan rimliga skäl eller har erbjudits på oskäliga villkor av ett sändarföretag. Det är underförstått att rätten för de berörda parterna att höras av detta organ bör garanteras och att förekomsten av detta organ inte bör hindra att de berörda parterna får normal tillgång till domstolsprövning.

32. Gemenskapsbestämmelser behövs emellertid inte för att behandla alla dessa frågor eftersom verkningarna, kanske med några från kommersiell synpunkt obetydliga undantag endast gör sig gällande inom en enskild medlemsstats gränser.

33. Minimiregler bör föreskrivas för att upprätta och garantera fri och oavbruten gränsöverskridande sändning via satellit och samtidigt oförändrad vidaresändning via kabel av program som sänds från andra medlemsstater på en i princip avtalsrättslig grund.

34. Detta direktiv bör inte påverka ytterligare harmonisering inom området upphovsrätt och närstående rättigheter och den kollektiva förvaltningen av sådana rättigheter. Möjligheten för medlemsstaterna att reglera kollektiva organisationers verksamhet bör inte påverka friheten till avtalsförhandlingar om de rättigheter som föreskrivs i detta direktiv, med det förbehållet att sådana förhandlingar äger rum inom ramen för allmänna och särskilda nationella regler vad avser konkurrenslagstiftning eller hinder mot missbruk av monopolställning.

35. Medlemsstaterna bör därför komplettera de allmänna bestämmelser som behövs för att uppnå målen i detta direktiv genom att införa rättsliga och administrativa bestämmelser i den inhemska lagstiftningen, förutsatt att dessa inte strider mot målen i detta direktiv och är förenliga med gemenskapslagstiftningen.

36. Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av konkurrensreglerna i artiklarna 85 och 86 i fördraget.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL 1 DEFINITIONER

Artikel 1

Definitioner

1. I detta direktiv avses med satellit en satellit som sänder på frekvensband som enligt internationella telekommunikationsregler är förbehållna sändning av signaler för mottagning av allmänheten eller som är förbehållen sluten point-to-point-överföring. I det senare fallet skall emellertid de förhållanden under vilka individuell mottagning av signalerna äger rum vara jämförbara med de som gäller i det första fallet.

2. a) I detta direktiv avses med överföring till allmänheten via satellit den handling som innebär att ett sändarföretag under sin kontroll och på sitt ansvar för in programbärande signaler avsedda för mottagning av allmänheten i en oavbruten överföringskedja som leder till satelliten och sedan ner till jorden.

b) Överföring till allmänheten via satellit sker uteslutande i den medlemsstat där de programbärande signalerna under sändarföretagets kontroll och på dess ansvar förs in i en oavbruten överföringskedja som leder till satelliten och sedan ner till jorden.

c) Om de programbärande signalerna är kodade äger en överföring till allmänheten via satellit rum under förutsättning att utrustning för avkodning av sändningen endast tillhandahålls allmänheten genom sändarföretaget eller med dess samtycke.

d) När en överföring till allmänheten via satellit sker i en icke-medlemsstat som inte föreskriver den skyddsnivå som anges i kapitel 2, skall

i) om de programbärande signalerna sänds till satelliten från en uppsändningsstation i en medlemsstat, skall överföringen till allmänheten via satellit anses ha skett i den medlemsstaten och de rättigheter som föreskrivs i kapitel 2 skall kunna göras gällande mot den person som driver uppsändningsstationen, eller

ii) om någon uppsändningsstation i en medlemsstat inte används men det finns ett sändarföretag som är etablerat i en medlemsstat och som har gett ett uppdrag att verkställa överföringen till allmänheten via satellit, skall överföringen anses ha skett i den medlemsstat där sändarföretaget har sitt huvudsäte inom gemenskapen och de rättigheter som föreskrivs i kapitel 2 skall kunna göras gällande mot sändarföretaget.

3. I detta direktiv avses med vidaresändning via kabel en samtidig, oförändrad och oavkortad vidaresändning via kabel eller mikrovågssystem till allmänheten av en ursprunglig sändning från en annan medlemsstat via tråd eller trådlöst, inbegripet sändning via satellit, av televisions- och radioprogram som är avsedda för mottagning av allmänheten.

4. I detta direktiv avses med kollektiv organisation en organisation som har som enda eller huvudsakliga uppgift att handha eller förvalta upphovsrättigheter eller närstående rättigheter.

5. I detta direktiv anses ett filmverks eller audiovisuellt verks huvudregissör som dess upphovsman eller en av dess upphovsmän. Medlemsstaterna kan föreskriva att andra kan anses som medupphovsmän.

KAPITEL 2 PROGRAMUTSÄNDNING VIA SATELLIT

Artikel 2

Sändningsrättigheter

Medlemsstaterna skall föreskriva ensamrätt för upphovsmannen att ge tillstånd till överföring till allmänheten via satellit av upphovsrättsliga verk enligt de bestämmelser som anges i detta kapitel.

Artikel 3

Förvärv av sändningsrättigheter

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att det tillstånd som anges i artikel 2 kan förvärvas endast genom avtal.

2. En medlemstat kan föreskriva att ett kollektivt avtal mellan en kollektiv organisation och ett sändarföretag angående en viss given kategori av verk kan utsträckas till rättsinnehavare inom samma område som inte företräds av den kollektiva organisationen förutsatt att:

- överföring till allmänheten via satellit äger rum samtidigt med en marksändning av samma sändare och

- den icke företrädda rättsinnehavaren när som helst har möjlighet att utesluta utsträckningen av ett kollektivt avtal till hans verk och att göra sina rättigheter gällande antingen individuellt eller kollektivt.

3. Punkt 2 skall inte gälla för kinematografiska verk innefattande verk som tillkommit genom en metod som är likartad med kinematografi.

4. När lagen i en medlemsstat föreskriver utsträckning av ett kollektivt avtal i enlighet med bestämmelserna i punkt 2 skall denna medlemsstat underrätta kommissionen om vilka sändarföretag som är berättigade till att använda sig av detta avtal. Kommissionen skall offentliggöra denna information i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (C-serien).

Artikel 4

Utövande konstnärers, fonogramproducenters och sändarföretags rättigheter

1. Vid överföring till allmänheten via satellit skall utövande konstnärers, fonogramproducenters och sändarföretags rättigheter skyddas enligt bestämmelserna i artiklarna 6, 7, 8 och 10 i direktiv 92/100/EEG.

2. Vid tillämpningen av punkt 1 skall begreppet trådlös sändning i direktiv 92/100/EEG anses innefatta överföring till allmänheten via satellit.

3. I fråga om utövandet av de rättigheter som anges i punkt 1 skall artiklarna 2.7 och 12 i direktiv 92/100/EEG gälla.

Artikel 5

Förhållandet mellan upphovsrätt och närstående rättigheter

Skydd av upphovsrätten närstående rättigheter enligt detta direktiv skall lämna intakt och inte på något sätt påverka skyddet för upphovsrätten.

Artikel 6

Minimiskydd

1. Medlemsstaterna kan föreskriva mer långtgående skydd för innehavare av upphovsrätten närstående rättigheter än det som följer av artikel 8 i direktiv 92/100/EEG.

2. Vid tillämpningen av punkt 1 skall medlemsstaterna till- lämpa definitionerna i artikel 1.1 och 1.2.

Artikel 7

Övergångsbestämmelser

1. I fråga om tillämpningen i tid av de rättigheter som anges i artikel 4.1 i detta direktiv, skall artikel 13.1, 2, 6 och 7 i direktiv 92/100/EEG gälla. Artikel 13.4 och 5 i direktiv 92/100/EEG skall gälla i tillämpliga delar.

2. Avtal angående utnyttjande av verk och andra skyddade prestationer som gäller den dag som anges i artikel 14.1 skall omfattas av bestämmelserna i artiklarna 1.2, 2 och 3 från den 1 januari 2000 om de går ut efter detta datum.

3. När ett internationellt samproduktionsavtal som slutits innan det datum som anges i artikel 14.1 mellan en samproducent från en medlemsstat och en eller flera samproducenter från andra medlemsstater eller tredje land uttryckligen föreskriver ett system med en geografisk fördelning av nyttjanderätten mellan samproducenterna för alla överföringssätt till allmänheten utan att skilja mellan vad som gäller för överföring till allmänheten via satellit och vad som gäller för andra överföringssätt, och när överföring till allmänheten via satellit av samproducenten skulle skada ensamrätten, särskilt i språkligt hänseende, för en av samproducenterna eller hans rättsinnehavare inom ett bestämt territorium, skall tillstånd av en av samproducenterna eller dennes rättsinnehavare för överföring till allmänheten via satellit kräva samtycke i förväg av innehavaren av denna ensamrätt, antingen av samproducenten eller rättsinnehavaren.

KAPITEL 3 VIDARESÄNDNING VIA KABEL

Artikel 8

Rätt till vidaresändning via kabel

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att gällande upphovsrätt och närstående rättigheter tillämpas när program från andra medlemsstater vidaresänds via kabel inom deras territorium och att sådan vidaresändning äger rum på grundval av individuella eller kollektiva avtal mellan upphovsrättsinnehavare, innehavare av närstående rättigheter och kabeloperatörer.

2. Utan hinder av punkt 1 kan medlemsstaterna till och med den 31 december 1997 behålla sådana tvångslicenssystem som är i kraft eller som uttryckligen föreskrivs enligt nationell lagstiftning den 31 juli 1991.

Artikel 9

Utövande av rätten till vidaresändning via kabel

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att rätten för upphovsrättsinnehavare och innehavare av närstående rättigheter att meddela eller vägra tillstånd för en kabeloperatör att vidaresända via kabel bara kan utövas genom en kollektiv organisation.

2. När en rättsinnehavare inte har överfört handhavandet av sina rättigheter till en kollektiv organisation skall den kollektiva organisation som förvaltar rättigheter i samma kategori anses vara bemyndigad att förvalta hans rättigheter. När mer än en kollektiv organisation förvaltar rättigheter i samma kategori skall rättighetsinnehavaren fritt kunna välja vilken av dessa kollektiva organisationer som skall anses ha rätt att förvalta hans rättigheter. En rättsinnehavare som avses till i denna punkt skall ha samma rättigheter och skyldigheter som följer av det avtalet mellan kabeloperatören och den kollektiva organisation som anses bemyndigad att förvalta hans rättigheter som de rättighetsinnehavare som har bemyndigat den kollektiva organisationen, och han skall kunna göra anspråk på dessa rättigheter inom en period som bestäms av den berörda medlemsstaten och som skall vara minst tre år räknat från dagen för den vidaresändning via kabel som innefattar hans verk eller andra skyddade prestationer.

3. En medlemsstat kan föreskriva att när en rättighetsinnehavare ger tillstånd till en ursprunglig sändning inom dess territorium av ett verk eller annat skyddsobjekt skall han bedömas ha samtyckt till att inte utöva sina rättigheter till vidaresändning via kabel på en individuell grund utan att utöva dem enligt bestämmelserna i detta direktiv.

Artikel 10

Utövande av rättigheter till vidaresändning via kabel för sändarföretag

Medlemsstaterna skall säkerställa att artikel 9 inte tillämpas på de rättigheter som utövas av ett sändarföretag vad avser dess egen utsändning oberoende av om de berörda rättigheterna är dess egna eller har överförts till det av andra upphovsrättsinnehavare och/eller innehavare av närstående rättigheter.

Artikel 11

Medlare

1. När något avtal angående tillstånd till vidaresändning via kabel av en sändning inte har kommit till stånd skall medlemsstaterna säkerställa att vardera parten kan begära bistånd av en eller flera medlare.

2. Uppgiften för medlarna skall vara att bistå vid förhandlingar. De får också lägga fram förslag till parterna.

3. Samtliga parter skall antas godta ett förslag enligt punkt 2 om inte någon av dem uttryckligen invänder mot detta inom tre månader. Delgivning av förslaget och invändningar mot det skall ske till de berörda parterna enligt de tillämpliga reglerna angående delgivning av rättsliga handlingar.

4. Medlarna skall väljas så att deras oberoende och opartiskhet står utom rimligt tvivel.

Artikel 12

Förhindrande av missbruk av förhandlingspositioner

1. Medlemsstaterna skall genom civilrättslig eller administrativ lagstiftning säkerställa att parterna påbörjar och genomför allvarligt menade förhandlingar angående tillstånd till vidaresändning via kabel och att sådana förhandlingar inte hindras eller uppehålls utan giltiga skäl.

2. En medlemsstat som inom sitt territorium den dag som anges i artikel 14.1 har ett organ med behörighet i fall där rätten att vidaresända ett program via kabel till allmänheten i den medlemsstaten har vägrats utan rimliga skäl eller erbjudits på oskäliga villkor av ett sändarföretag får behålla detta organ.

3. Punkt 2 skall gälla för en övergångsperiod av åtta år från den dag som anges i artikel 14.1.

KAPITEL 4 ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 13

Kollektiv förvaltning av rättigheter

Detta direktiv påverkar inte medlemsstaternas reglering av kollektiva organisationers verksamhet.

Artikel 14

Slutbestämmelser

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar eller andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 januari 1995. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När medlemsstaterna antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

3. Senast den 1 januari 2000 skall kommissionen till Europaparlamentet, rådet och Ekonomiska och sociala kommittén överlämna en rapport om tillämpningen av detta direktiv samt vid behov ytterligare förslag för att anpassa detta till utvecklingen inom den audiovisuella sektorn.

Artikel 15

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 27 september 1993.

På rådets vägnar

R. URBAIN

Ordförande

(1) EGT nr C 225, 1.10.1991, s. 3 och

EGT nr C 25, 28.1.1993, s. 43.

(2) EGT nr C 305, 23.11.1992, s. 129 och

EGT nr C 255, 20.9.1993.

(3) EGT nr C 98, 21.4.1992, s. 44.

(4) EGT nr L 298, 17.10.1989, s. 23.

(5) EGT nr L 346, 27.11.1992, s. 61.