SV Europeiska unionens officiella tidning C 320/7

RÅDETS YTTRANDE

av den 5 juli 2004

om Lettlands konvergensprogram, 2004–2007

(2004/C 320/04)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGETT FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 5 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.2 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

Den 5 juli 2004 granskade rådet Lettlands konvergensprogram, som omfattar perioden 2004–2007. Programmet uppfyller endast delvis kraven i den reviderade ”uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning”. Detta gäller särskilt att vissa uppgifter inte helt överensstämmer med ESA 95:s normer och att uppgifterna om den offentliga skuldsättningen och underskottet i de offentliga finanserna bör behandlas med försiktighet, eftersom de uppgifter som överlämnades i meddelandet om de offentliga finanserna från mars 2004 inte har validerats av Eurostat.

Den finanspolitiska strategin bakom programmet syftar till att säkerställa överensstämmelse med fördragets förpliktelser angående underskott i de offentliga finanserna och till att i slutskedet minska underskottet så att balans uppnås på lång sikt. Ändå förväntas underskottet i de offentliga finanserna ligga kvar på cirka 2 % av BNP under programperioden med en viss ökning under 2004 i förhållande till 2003 på grund av en försämring av det statliga saldot. Enligt programmet avses det primära underskottet ligga kvar i storleksordningen 1 % av BNP, vilket är förenligt med en viss minskning av både intäkts- och utgiftskvoterna under programperioden. Vad gäller intäktssidan förklaras inte detta fullt ut, särskilt inte för 2006 och 2007, eftersom inga ytterligare förändringar av skattesystemet planeras efter skattesänkningarna 2004 och effektiviteten i skatteuppbörden antas öka under programperioden. På utgiftssidan antas detta bli ett resultat av en stram utgiftskontroll som är inriktad på en minskning av transfereringarna samtidigt som man ger utrymme för ytterligare omkostnader i samband med NATO-medlemskapets förpliktelser och genomförandet av delvis EU-finansierade investeringsplaner. Dessa båda faktorer motsvarade under 2004 cirka 0,7 procentenheter av BNP (netto). Skuldkvoten ökar visserligen till 17,7 % under 2007, men detta är fortfarande mycket lågt.

Det makroekonomiska scenariot i programmet förefaller bygga på ganska optimistiska antaganden om tillväxten. Särskilt kan den förväntade utvecklingen av tillväxten på medellång sikt enligt programmet vara något övervärderad med tanke på de strukturella kraven och ekonomins exponering för externa chocker. Inflationsprognosen för 2004 är troligen överdriven men för de senare åren förefaller antagandena realistiska.

De mål som uppställs i programmet för underskottet i de offentliga finanserna ligger varje år under referensvärdet 3 % av BNP. Konsolideringtakten är dock ganska långsam och programmets mål medger inte att ett saldo nära balans uppnås inom programperioden. De risker som är förenade med finanspolitiken förefaller i stort sett vara uppvägda. Den, kanske något optimistiska, tillväxtprognos som redovisats medför risker för de avsedda finanspolitiska målen, och programmets trovärdighet begränsas av att dålig kvalitet på uppgifterna har kunnat påvisas. Detta uppvägs av att intäktsprognoserna förefaller vara väl pessimistiska, särskilt för de senare åren av programmet. Saldona för de offentliga finanserna i programmet ger inte tillräcklig säkerhetsmarginal mot ett överskridande av referensvärdet 3 % av BNP för underskottet under normala makroekonomiska fluktuationer.

Om de tillväxttal som förväntas i programmet blir verklighet rekommenderas Lettland, mot bakgrund av denna bedömning, att göra framsteg mot ett saldo nära balans för de offentliga finanserna, särskilt med tanke på landets aktuella underskott i betalningsbalansen och trycket på den inhemska efterfrågan. Vidare uppmanas Lettland att förbättra tillförlitligheten och säkerheten hos de uppgiftskällor och metoder som används i syfte att säkerställa en bättre överensstämmelse med ESA 95:s normer. Slutligen uppmanas de lettiska myndigheterna fortsätta de reformer av den offentliga sektorn som avser förvaltningskapaciteten och därigenom öka effektiviteten i skatteuppbörden och stärka utgiftskontrollen

Lettland är relativt väl förberett för att klara av de kostnader som befolkningens åldrande medför för de offentliga finanserna. Utsikterna till långsiktig hållbarhet i de offentliga finanserna har ökats tack vare genomförandet av en pensionsreform som bygger på tre pelare. Detta förstärks ytterligare genom att den offentliga skuldsättningen ligger på en mycket låg nivå. Risken för obalanser på lång sikt i de offentliga finanserna kan dock inte uteslutas. För att skapa hållbarhet i de offentliga finanserna är det av avgörande betydelse att i tid genomföra åtgärder som syftar till att hålla tillbaka de åldersrelaterade utgifterna och samtidigt konsolidera de offentliga finanserna så att ett tillräckligt primärt överskott kan säkerställas.

Prognostiserade nyckeltal i Lettlands konvergensprogram

2003 2004 2005 2006 2007 Real BNP-tillväxt (i %) 7,5 6,7 6,7 6,5 6,5 Sysselsättningstillväxt (procent) 1,8 1,0 1,0 0,5 0,5 Inflation (HIKP) (i %) 2,9 4,5 3,7 3,0 3,0 Saldo för de offentliga finanserna (i % av BNP) – 1,8 – 2,1 – 2,2 – 2,0 – 2,0 Bruttoskuldkvot (i % av BNP) 15,3 16,2 16,8 17,3 17,7

(1) EGT L 209, 2.8.1997. De dokument som det hänvisas till i texten återfinns på webbplatsen

http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.