(4)

I bilaga V (Del-SpA) ska följande ändringar göras: a) SpA.PBN.100 ska ersättas med följande: ”SpA.PBN.100 PBN-verksamhet a) Ett godkännande krävs för var och en av följande PBN-specifikationer: 1) RNP AR APCH. 2) RNP 0.3 för helikopterverksamhet. b) Ett godkännande för RNP AR APCH-verksamhet ska möjliggöra verksamhet enligt offentliga instrumentinflygningsprocedurer som uppfyller de tillämpliga Icao-kriterierna för procedurutformning. c) Ett procedurspecifikt godkännande för RNP.AR.APCH eller RNP.0.3 ska krävas för privata instrumentinflygningsprocedurer eller offentliga instrumentinflygningsprocedurer som inte uppfyller de tillämpliga Icao-kriterierna för procedurutformning, eller om så krävs i Aeronautical Information Publication (AIP) eller av den behöriga myndigheten.” b) SpA.PBN.105 ska ersättas med följande: ”SpA.PBN.105 Operativt godkännande för PBN För att erhålla ett särskilt godkännande för PBN från den behöriga myndigheten ska operatören styrka att a) det relevanta luftvärdighetsgodkännandet, som är lämpligt för den avsedda PBN-verksamheten, anges i flyghandboken eller i något annat dokument som har godkänts av den certifierande myndigheten som en del av en luftvärdighetsbedömning eller som är baserat på ett sådant godkännande, och att b) det har upprättats ett utbildningsprogram för de flygbesättningsmedlemmar och den relevanta personal som deltar i flygförberedelserna, c) en säkerhetsbedömning har genomförts, d) det har fastställts operativa förfaranden med angivande av 1) vilken utrustning som ska medföras, inklusive operativa begränsningar och lämpliga punkter i minimiutrustningslistan (MEL), 2) flygbesättningens sammansättning, kompetens och erfarenhet, 3) normala och onormala förfaranden samt förfaranden för oförutsedda händelser, och 4) elektronisk hantering av navigationsdata, e) en förteckning över händelser som omfattas av rapporteringsplikt har specificerats, och f) ett ledningsprogram för RNP-övervakning har inrättats för RNP AR APCH-verksamhet, där så är tillämpligt.” c) Följande kapitel ska läggas till som kapitel K: ”KAPITEL K HELIKOPTERVERKSAMHET TILL HAVS SpA.HOFO.100 Helikopterverksamhet till havs (HOFO) Kraven i detta kapitel gäller a) en kommersiell luftfartsoperatör som innehar ett giltigt drifttillstånd (AOC) i enlighet med Del-ORO, b) en operatör för specialiserad verksamhet som har deklarerat sin verksamhet i enlighet med Del-ORO, eller c) en icke-kommersiell operatör som har deklarerat sin verksamhet i enlighet med Del-ORO. SpA.HOFO.105 Godkännande för helikopterverksamhet till havs a) Innan operatören inleder verksamhet enligt detta kapitel, ska ett särskilt godkännande ha tilldelats operatören av den behöriga myndigheten. b) För att erhålla ett sådant godkännande ska operatören lämna in en ansökan till den behöriga myndigheten såsom anges i SpA.GEN.105, och visa att kraven i detta kapitel har uppfyllts. c) Innan operatören utför verksamhet från en annan medlemsstat än den medlemsstat som utfärdat godkännandet enligt a, ska operatören informera de behöriga myndigheterna i båda medlemsstaterna om den avsedda verksamheten. SpA.HOFO.110 Operativa förfaranden a) Operatören ska, som en del av sitt förfarande för hantering av säkerhetsrisker, mildra och minimera risker och faror specifika för helikopterverksamhet till havs. Operatören ska i drifthandboken ange 1. urval, sammansättning och utbildning av besättningar, 2. besättningsmedlemmars och annan deltagande personals uppgifter och ansvarsområden, 3. erforderlig utrustning och kriterier för avgång, och 4. operativa förfaranden och minima, så att normal och sannolik onormal verksamhet beskrivs och underlättas i tillämplig utsträckning. b) Operatören ska se till att 1. en driftfärdplan utarbetas före varje flygning, 2. säkerhetsgenomgången med passagerarna även omfattar eventuell särskild information om punkter som rör verksamhet till havs och lämnas före ombordstigning på helikoptern, 3. varje flygbesättningsmedlem bär en godkänd överlevnadsdräkt i) när väderrapporter eller prognoser som är tillgängliga för befälhavaren anger att havstemperaturen kommer att ligga under 10 °C under flygningen, ii) när den beräknade räddningstiden överskrider den beräknade överlevnadstiden, eller iii) när flygningen är planerad att utföras under mörker i en ogynnsam miljö, 4. den flyglinjestruktur till havs som tillhandahålls av den berörda flygtrafikledningstjänsten följs, om en sådan har fastställts, 5. piloter utnyttjar de automatiska styrsystemen (AFCS) optimalt under hela flygningen, 6. särskilda inflygningsprofiler för verksamhet till havs upprättas, inbegripet stabila inflygningsparametrar och den korrigerande åtgärd som ska vidtas om en inflygning blir instabil, 7. för flerpilotsverksamhet, förfaranden finns på plats för en medlem av flygbesättningen för att övervaka flyginstrumenten under en flygning till havs, särskilt under inflygning och avgång, för att se till att en säker flygbana bibehålls, 8. flygbesättningen vidtar omedelbara och lämpliga åtgärder när en höjdvarning aktiveras, 9. det finns förfaranden för att kräva att systemen med nödflottörer är armerade, när det är säkert att göra detta, vid alla ankomster och avgångar över vatten, och att 10. verksamheten utövas i överensstämmelse med alla eventuella restriktioner avseende flygvägar eller geografiska verksamhetsområden som specificeras av den behöriga myndigheten eller den behöriga myndighet som ansvarar för det luftrummet. SpA.HOFO.115 Användning av platser till havs Operatören ska endast använda platser till havs som är lämpliga med tanke på helikoptertypens storlek och massa och med tanke på den berörda verksamheten. SpA.HOFO.120 Val av flygplatser och utelandningsplatser a) Alternativ destinationsflygplats på land. Trots vad som sägs i CAT.OP.MPA.181, NCC.OP.152 och SPO.OP.151 behöver befälhavaren inte ange en alternativ destinationsflygplats i driftfärdplanen vid flygningar från en plats till havs till en flygplats på land, om antingen 1. destinationsflygplatsen är en definierad som en kustnära flygplats, eller 2. följande kriterier är uppfyllda: i) Destinationsflygplatsen har en offentliggjord instrumentinflygningsprocedur. ii) Flygtiden är kortare än 3 timmar. iii) I den offentliggjorda väderprognosen, som är giltig fr.o.m. 1 timme före och 1 timme efter den förväntade landningstiden, anges att A) molnbasen är minst 700 fot ovanför det minimum som anges för instrumentinflygningsproceduren, eller 1 000 fot ovanför destinationsflygplatsen, beroende på vilket värde som är högre, och B) sikten är minst 2 500 meter. b) Alternativt destionationshelikopterdäck till havs. Operatören får välja ett alternativt destinationshelikopterdäck till havs när följande kriterier är uppfyllda: 1) Ett alternativt destinationshelikopterdäck till havs får användas endast efter PNR och när en alternativ destinationsflygplats på land inte är geografiskt tillgänglig. Före PNR ska en alternativ destinationsflygplats på land användas. 2) Landning med en motor ur funktion ska vara möjlig på det alternativa destinationshelikopterdäcket till havs. 3) Tillgång till helikopterdäck ska finnas före PNR, så långt detta är möjligt. Enskilda helikopterdäcks eller andra platsers dimensioner, konfiguration och hinderfrihet ska lämpa sig för användning som alternativ med varje helikoptertyp som avses användas. 4) Väderminima ska fastställas med hänsyn till den meteorologiska informationens noggrannhet och tillförlitlighet. 5) MEL ska innehålla nödvändiga krav för denna typ av verksamhet. 6) Ett alternativt destinationshelikopterdäck till havs får endast väljas om operatören har infört en procedur i drifthandboken. SpA.HOFO.125 Inflygning med användning av flygburen radar (ARA) till platser till havs – kommersiell flygtransport (CAT) a) En kommersiell luftfartsoperatör ska fastställa operativa förfaranden och säkerställa att ARA endast får genomföras om 1) helikoptern är utrustad med en radar som kan tillhandahålla information om hindermiljön, och 2) antingen i) lägsta planéhöjd (MDH) bestäms med radiohöjdmätare, eller ii) lägsta planéhöjd (MDA) och en adekvat marginal tillämpas. b) Inflygning med användning av flygburen radar till riggar eller fartyg i transitering är endast tillåten med flerpilotverksamhet. c) Beslutsområdet ska ge lämplig hinderfrihet under avbruten inflygning från varje destination för vilken användning av flygburen radar (ARA) planeras. d) Inflygningen får endast fortsätta längre än till beslutsavståndet eller under lägsta planéhöjd (MDA/MDH) om det föreligger visuell kontakt med destinationen. e) För kommersiella flygtransporter med endast en pilot ska lämpliga tillägg göras till MDA/MDH och beslutsavstånd. f) Vid genomförande av ARA till en stillastående plats till havs (dvs. en fast installation eller ett förankrat fartyg) och en tillförlitlig GPS-position för platsen finns i navigeringssystemet, ska GPS-systemet/systemet för områdesnavigering användas för att förbättra säkerheten i ARA. SpA.HOFO.130 Meteorologiska förhållanden Trots vad som sägs i CAT.OP.MPA.247, NCC.OP.180 och SPO.OP.170 gäller att vid flygning mellan platser till havs belägna i luftrumsklass G där flygningens längd över vatten är mindre än 10 NM får VFR-flygningar genomföras när gränserna är lika med eller bättre än följande värden: Minima för flygning mellan platser till havs belägna i luftrumsklass G Dager Mörker Höjd (*) Sikt Höjd (*) Sikt En pilot 300 fot 3 km 500 fot 5 km Två piloter 300 fot 2 km (**) 500 fot 5 km (***) SpA.HOFO.135 Vindbegränsningar för verksamhet vid platser till havs Flygningar till en plats till havs får endast utföras om vindhastigheten på helikopterdäcket rapporteras vara högst 60 kt inklusive vindstötar. SpA.HOFO.140 Prestandakrav på platser till havs Helikoptrar som startar och landar på platser till havs ska brukas i enlighet med prestandakraven i tillämplig bilaga beroende på i vilken typ av verksamhet de används. SpA.HOFO.145 FDM-system (Flight Data Monitoring) a) Vid kommersiell flygtransport med en helikopter som är utrustad med en färdregistrator ska operatören upprätta och upprätthålla ett FDM-system, som en del av sitt integrerade ledningssystem, senast den 1 januari 2019. b) FDM-systemet ska vara icke-bestraffande och innefatta lämpliga mekanismer för att skydda informationskällan/informationskällorna. SpA.HOFO.150 System för spårning av luftfartyg En operatör ska upprätta och upprätthålla ett övervakat system för spårning av luftfartyg för verksamhet till havs i en ogynnsam miljö från den tidpunkt då helikoptern avgår tills den anländer till sin slutdestination. SpA.HOFO.155 VHM-system (Vibration Health Monitoring) a) Följande helikoptrar som utför kommersiell flygtransport till havs i en ogynnsam miljö ska senast den 1 januari 2019 vara utrustade med ett VHM-system som kan övervaka tillståndet hos kritiska rotor- och rotordrivsystem: 1) Komplexa motordrivna helikoptrar vars första individuella luftvärdighetsbevis (CofA) utfärdades efter den 31 december 2016. 2) Alla helikoptrar med en maximal operativ kabinkonfiguration (MOPSC) för befordran av fler än nio passagerare och vars första individuella luftfärdighetsbevis (CofA) utfärdades före den 1 januari 2017. 3) Alla helikoptrar vars första individuella luftvärdighetsbevis (CofA) utfärdades efter den 31 december 2018. b) Operatören ska ha ett system för att 1) samla in data, inklusive systemgenererade meddelanden, 2) analysera och fastställa komponenters funktionsstatus, och 3) reagera på upptäckta begynnande fel. SpA.HOFO.160 Utrustningskrav a) Operatören ska uppfylla följande utrustningskrav: 1) Högtalarsystem i helikoptrar som används för kommersiell och icke-kommersiell flygtransport med komplexa motordrivna helikoptrar (NCC): i) Helikoptrar med en maximal operativ kabinkonfiguration (MOPSC) för befordran av fler än nio passagerare ska vara utrustade med ett högtalarsystem. ii) Helikoptrar med en maximal operativ kabinkonfiguration (MOPSC) för befordran av högst nio passagerare behöver inte vara utrustade med ett högtalarsystem om operatören kan visa att pilotens röst är förståelig vid alla passagerares säten under flygning. 2) Radiohöjdmätare Helikoptrar ska vara utrustade med en radiohöjdmätare som kan avge en ljudvarning vid understigande av en förinställd höjd, och en visuell varning som aktiveras på en höjd som kan väljas av piloten. b) Nödutgångar Alla nödutgångar, inklusive nödutgångar för besättningen, och alla dörrar, fönster eller andra öppningar som är lämpliga för nödutrymning, och de anordningar som krävs för att öppna dem, ska vara tydligt markerade för att ge vägledning åt de ombordvarande vid användning av dem i dagsljus eller i mörker. Sådana markeringar ska utformas så att de förblir synliga även om helikoptern kapsejsar och kabinen hamnar under vatten. c) Terrängvarningssystem för helikopter (HTAWS) Helikoptrar som används i kommersiell flygtransport och som har en maximal certifierad startmassa över 3 175 kg eller en maximal operativ kabinkonfiguration (MOPSC) för befordran av fler än nio passagerare och vars första individuella luftvärdighetsbevis (CofA) utfärdades efter den 31 december 2018 ska vara utrustade med ett terrängvarningssystem för helikopter (HTAWS) som uppfyller kraven för Klass A-utrustning enligt en godtagbar norm. SpA.HOFO.165 Ytterligare förfaranden och utrustning för verksamhet i en ogynnsam miljö a) Flytvästar Godkända flytvästar ska alltid bäras av samtliga personer ombord, såvida de inte bär integrerade överlevnadsdräkter som uppfyller de kombinerade krav som ställs på överlevnadsdräkter och flytvästar. b) Överlevnadsdräkter Samtliga passagerare ombord ska bära en godkänd överlevnadsdräkt 1) när väderrapporter eller prognoser som är tillgängliga för befälhavaren anger att havstemperaturen kommer att ligga under 10 °C under flygningen, 2) när den beräknade räddningstiden överskrider den beräknade överlevnadstiden, eller 3) när flygningen är planerad att utföras under mörker. c) Andningssystem för nödsituationer Samtliga personer ombord ska bära och instrueras i användningen av andningssystem för nödsituationer. d) Livflottar 1) Alla livflottar som medförs ska vara placerade för att kunna användas vid de havsförhållanden under vilka helikopterns nödlandning på vatten, flytförmåga och trimegenskaper utprovades för certifiering. 2) Alla livflottar som medförs ska vara installerade så att de är lätt åtkomliga i en nödsituation. 3) Antalet installerade livflottar: i) För helikoptrar som transporterar färre än 12 personer: minst en livflotte med en nominell kapacitet som inte är mindre än det högsta antalet personer ombord. ii) För helikoptrar som transporterar fler än 11 personer: minst två livflottar, som tillsammans är tillräckliga för att rymma alla personer som kan medföras ombord; om en livbåt går förlorad ska återstående livflotte(livflottar) ha tillräcklig överlastningskapacitet för att rymma samtliga personer på helikoptern. 4) Varje livflotte ska innehålla minst en nödradiosändare för överlevnad (Survival Emergency Locator Transmitter – ELT(S)). 5) Varje livflotte ska innehålla livräddningsutrustning, med livsuppehållande hjälpmedel, som är lämplig för den flygning som ska utföras. e) Nödbelysning i kabinen Helikoptern ska vara utrustad med ett nödbelysningssystem med oberoende kraftförsörjning som kan ge allmän kabinbelysning för att underlätta evakuering av helikoptern. f) Nödradiosändare som frigörs med automatik – (Automatically Deployable Emergency Locator Transmitter (ELT(AD)) Helikoptern ska vara utrustad med en ELT(AD) som kan sända samtidigt på 121,5 MHz och 406 MHz. g) Säkring av icke avkastbara dörrar Icke avkastbara dörrar som är avsedda som nödutgångar vid nödlandning på vatten ska ha en anordning för att säkra dem i öppet läge så att de inte hindrar de ombordvarande från att lämna helikoptern under alla havsförhållanden inklusive de havsförhållanden som maximalt krävs då nödlandning på vatten och flytförmåga utvärderas. h) Nödutgångar och utrymningsluckor Alla nödutgångar, inklusive nödutgångar för besättningen, och alla dörrar, fönster eller andra öppningar som är lämpliga att användas för utrymning under vatten ska vara utrustade för att kunna användas i en nödsituation. i) Utan hinder av vad som sägs i punkterna a, b och c ovan får operatören, på grundval av en riskbedömning, tillåta passagerare som drabbats av oförmåga i medicinskt hänseende vid en plats till havs att delvis bära eller inte bära flytvästar, överlevnadsdräkter eller andningssystem för nödsituationer på returflygningar eller flygningar mellan platser till havs. SpA.HOFO.170 Besättningskrav a) Operatören ska fastställa 1) kriterier för urval av flygbesättningsmedlemmar, med hänsyn tagen till flygbesättningsmedlemmarnas tidigare erfarenhet, 2) en lägsta erfarenhetsnivå för en befälhavare som avser att bedriva verksamhet till havs, och 3) ett program för utbildning och kontroll av flygbesättningar som varje flygbesättningsmedlem ska genomgå med godkänt resultat. Detta program ska anpassas till offshore-miljön och ska omfatta normala förfaranden, onormala förfaranden, förfaranden för nödsituationer, besättningssamarbete, inträde i vatten och utbildning i överlevnad till havs. b) Krav på aktuell erfarenhet En pilot ska endast bruka en helikopter som transporterar passagerare 1) vid en plats till havs, som befälhavare eller biträdande pilot om han eller hon under de föregående 90 dagarna har utfört minst tre starter, avgångar, inflygningar och landningar vid en plats till havs i en helikopter av samma typ eller en flygsimulator (Full Flight Simulator – FFS) som motsvarar den typen, eller 2) under mörker vid en plats till havs, som befälhavare eller biträdande pilot om han eller hon under de föregående 90 dagarna har utfört minst tre starter, avgångar, inflygningar och landningar under mörker vid en plats till havs i en helikopter av samma typ eller en FFS som motsvarar den typen. De tre starterna och landningarna ska utföras i antingen flerpilots- eller enpilotsverksamhet, beroende på vilken flygverksamhet som ska utföras. c) Särskilda krav för kommersiell flygtransport (CAT): 1) Den 90-dagarsperiod som föreskrivs i punkterna b.1 och b.2 ovan får utsträckas till 120 dagar om piloten utför produktionsflygning under övervakning av en typinstruktör eller typkontrollant. 2) Om piloten inte uppfyller kraven i punkt 1 ska han/hon genomföra en träningsflygning i helikoptern eller en FFS motsvarande den helikoptertyp som ska användas, där åtminstone kraven i punkterna b.1 och b.2 ska vara uppfyllda innan han/hon får utöva sina befogenheter.”