ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(8)

Målet med den budgetstrategi som anges i stabilitetsprogrammet för 2014 är att gradvis reducera det totala underskottet och att bibehålla en strukturell balans som ligger i linje med det medelfristiga budgetmålet, med beaktande av den tillåtna tillfälliga avvikelsen från det medelfristiga budgetmålet på grund av effekten av en reform av pensionssystemet. I stabilitetsprogrammet ändras det medelfristiga budgetmålet från ‐ 0,5 % till - 1,0 %. Det nya medelfristiga budgetmålet återspeglar målen i stabilitets- och tillväxtpakten. Den planerade utvecklingen av den totala balansen i stabilitetsprogrammet pekar på en gradvis försämring av den (omräknade) strukturella balansen, även om den fortsätter att befinna sig inom den tillåtna marginalen med hänsyn till genomförandet av pensionsreformen. Med beaktande av den tillåtna avvikelsen från det medelfristiga budgetmålet är det beräknade strukturella underskottet i linje med stabilitets- och tillväxtpaktens krav till och med 2016. Den beräknade ökningen av det omräknade strukturella underskottet 2017 leder dock till en avvikelse från den nödvändiga anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet. Sammantaget överensstämmer budgetstrategin i stabilitetsprogrammet till största delen med stabilitets- och tillväxtpaktens krav. Statsskulden antas fortsätta ligga väl under 60 % av BNP under hela programperioden, och sjunka till 31 % av BNP 2017. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för beräkningarna av de offentliga finanserna i stabilitetsprogrammet, som inte tagits fram på ett oberoende sätt, är rimligt. Den ekonomiska tillväxten förväntas ligga kvar på cirka 4 % per år under programperioden, och de beräknade prisökningarna är begränsade.
(9)

Målet för den finanspolitiska strategin i konvergensprogrammet för 2014 är ett överskott i de offentliga finanserna på i genomsnitt 1 % av BNP över en konjunkturcykel, i enlighet med Sveriges finanspolitiska ramverk. I konvergensprogrammet bekräftar man det medelfristiga budgetmål som fastställdes i det föregående konvergensprogrammet, nämligen ett strukturellt underskott på 1 % av BNP, vilket återspeglar kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. På grundval av det (omräknade) strukturella saldot kommer Sverige enligt konvergensprogrammet att med råge nå sitt medelfristiga budgetmål under programperioden. Enligt konvergensprogrammet förväntas den offentliga skulden, som hamnar klart under referensvärdet på 60 % av BNP, sjunka från 41,5 % av BNP under 2014 till 35 % under 2017. Därför ligger den finanspolitiska strategin i konvergensprogrammet i stort sett i linje med stabilitets- och tillväxtpaktens krav. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för de finanspolitiska beräkningarna i konvergensprogrammet är rimligt. När det gäller de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet går en stor andel av BNP till långtidsvård och man förespår en stor ökning av utgifterna på lång sikt på grund av den åldrande befolkningen, varför utgifterna i Sverige kommer att uppgå till 6,4 % av BNP år 2060. Sverige bör ta itu med detta genom att se till att ha tillräckligt höga primära överskott och ytterligare hålla tillbaka den åldersrelaterade utgiftsökningen för att sörja för den långsiktiga finanspolitiska hållbarheten. På grundval av dess bedömning av konvergensprogrammet för 2014 och kommissionens prognos, enligt förordning (EG) nr 1466/97, anser rådet att Sveriges konvergensprogram stämmer överens med stabilitets- och tillväxtpaktens regler och att riskerna som är förknippade med de finanspolitiska målen är begränsade.
Målet för den finanspolitiska strategin i stabilitetsprogrammet 2014 är att uppfylla det medelfristiga budgetmålet om ett strukturellt underskott på högst 0,45 % av BNP till 2016, vilket återspeglar kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Österrike har på ett varaktigt sätt fått ner underskottet i de offentliga finanserna under 3 % av BNP under 2013. Det (omräknade) strukturella saldot förväntas förbli konstant under 2014 och förbättras med 0,3 procentenheter av BNP under 2015, vilket är klart lägre än den nödvändiga anpassningen för båda åren. Utgiftsökningen kommer också att avvika markant från riktmärket för utgifter under 2014–2015. Den 12 maj 2014 tillkännagav Österrike ytterligare inkomst- och utgiftsåtgärder. Under förutsättning att dessa åtgärder genomförs korrekt och i tid, tyder Österrikes budgetstrategi inte längre på en planerad betydande avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet 2014. Samtidigt utgör den planerade anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet fortfarande en risk vad gäller överensstämmelsen med kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Enligt stabilitetsprogrammet kommer den offentliga nettoskulden att öka markant från nästan 74,5 % av BNP för 2013 till 79 % av BNP för 2014 på grund av effekterna av inrättandet av en avvecklingsenhet för Hypo Alpe Adria, och börja sjunka igen från 2015 och framåt.

Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för beräkningarna av de offentliga finanserna i stabilitetsprogrammet är rimligt och utarbetades av det österrikiska institutet för ekonomisk forskning (Wifo) som är ett oberoende organ. Enligt kommissionens avdelningars vårprognos för 2014 kommer underskottet att ligga kvar under 3 % under 2014 och 2015. Kommissionen förutspår dock att det strukturella saldot försämras 2014 och att det förbättras med endast 0,1 % av BNP 2015. På grundval av sin bedömning av stabilitetsprogrammet och kommissionens prognos samt de ytterligare åtgärder som tillkännagavs den 12 maj enligt förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att Österrike på ett hållbart sätt har åtgärdat sitt alltför stora underskott, men att det fortfarande finns risk för en betydande avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet under 2014 och 2015.
(8)

Syftet med den finanspolitiska strategin i stabilitetsprogrammet 2014 är att uppfylla det medelfristiga mål som upprätthålls genom hela programmet och att bygga upp tillräckliga finanspolitiska reserver för ekonomiskt svåra tider. I stabilitetsprogrammet bekräftas det tidigare medelfristiga budgetmålet på ett strukturellt överskott vilket överstiger kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Estlands omräknade strukturella balans förväntas försämras med 0,1 procentenheter av BNP under 2014, och avviker därmed från kraven i anpassningsbanan, innan den förbättras med 0,4 procentenheter av BNP under 2015 för att vara i det närmaste balanserad under 2016–2017 Programmet visar dessutom på en risk för avvikelse från utgiftsriktmärket under 2014 och en risk för betydande avvikelse under 2015. Totalt sett uppvisar den planerade anpassningsbanan till det medelfristiga budgetmålet risker i förhållande till kraven i stabilitets- och tillväxtpakten
(1)

De ekonomiska förhållandena i euroområdet kännetecknas just nu av en successiv men fortfarande skör ekonomisk återhämtning. Under 2013 och i början av 2014 minskade inflationen i euroområdet markant och förväntas öka endast mycket långsamt under den tid som prognoserna omfattar, vilket beror på befintligt manöverutrymme och pågående justeringar av relativpriserna i de sårbara ekonomierna i kombination med den tidigare apprecieringen av eurons växelkurs. Återhämtningen håller visserligen på att bli bredare, men skillnaderna mellan de medlemsstater som har euron som valuta (nedan kallade euroländerna) är fortfarande stora.
(8)

Syftet med den finanspolitiska strategin i konvergensprogrammet för 2014 är att få ned underskottet under det fördragsfästa referensvärdet på 3 % av BNP senast 2015 och nå det medelfristiga budgetmålet senast 2018. Det medelfristiga budgetmålet (1 % av BNP strukturellt) är strängare än vad som krävs enligt stabilitets- och tillväxtpakten. Målet för det totala underskottet i 2014 års konvergensprogram överensstämmer med en korrektion i tid av det alltför stora underskottet, medan den (omberäknade) strukturjusteringen 2014 överensstämmer med rådets rekommendationen i förfarandet vid alltför stora underskott, men ligger under den förbättring som krävs under 2015. Under åren efter den planerade korrigeringen av det alltför stora underskottet är de planerade (omberäknade) årliga framstegen mot det medelfristiga budgetmålet lägre än vad som krävs enligt stabilitets- och tillväxtpakten. Programmets mål överensstämmer alltså delvis med stabilitets- och tillväxtpaktens krav. Statsskulden beräknas hålla sig under 60 % av BNP under hela programperioden. De polska myndigheterna förutspår att den kommer att minska drastiskt från 57,1 % av BNP under 2013 till 49,5 % under 2014, främst på grund av den stora engångsöverföringen av pensionsfondstillgångar, och förbli på denna nivå under 2015. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för de finanspolitiska beräkningarna i konvergensprogrammet är rimligt för 2014 och optimistiskt för 2015, med en högre real BNP-tillväxt på 3,8 % än de 3,4 % som kommissionens avdelningar förutspår i sin vårprognos 2014. På grundval av dess bedömning av konvergensprogrammet och kommissionens prognos, enligt förordning (EG) nr 1466/97, anser rådet att Polen visserligen förväntas hålla sig under det totala underskottsmål som rådet rekommenderar för 2014, men att det finns en risk för hållbarheten i den korrigering av det alltför stora underskottet under 2015 och senare för den lämpliga justeringen i riktning mot det medelfristiga budgetmålet.
(9)

Syftet med den finanspolitiska strategin i stabilitetsprogrammet är att nå det medelfristiga budgetmålet om en balanserad budget i strukturella termer senast 2016 och samtidigt uppfylla skuldkriteriet under övergångsperioden 2013–2015. I stabilitetsprogrammet bekräftas det medelfristiga budgetmålet om en balanserad budget i strukturella termer, vilket återspeglar kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Den planerade (omräknade) strukturanpassningen i stabilitetsprogrammet är 0,2 procentenheter av BNP under 2014 och 0,4 procentenheter under 2015. Enligt stabilitetsprogrammet motiveras denna begränsade anpassning i riktning mot det medelfristiga budgetmålet av de svåra ekonomiska förutsättningarna och den insats som krävs för att genomföra ett omfattande strukturreformprogram. Framför allt har ett flertal strukturreformer planerats som kommer att ha en positiv inverkan på den potentiella ekonomiska tillväxten och eventuellt minska den offentliga skuldkvoten i förhållande till BNP under de närmaste åren. Den planerade strukturanpassningen i stabilitetsprogrammet skulle göra det möjligt för Italien att uppfylla skuldminskningsriktmärket under övergångsperioden 2013–2015, delvis tack vare en omfattande privatiseringsplan som ska genomföras 2014–2017 (och som uppgår till 0,7 procentenheter av BNP varje år). Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för de finanspolitiska beräkningarna i stabilitetsprogrammet, som inte har godkänts av något oberoende organ, är lätt optimistiska, särskilt för åren under den senare delen av stabilitetsprogrammet. En avvikelse från anpassningen i riktning mot det medelfristiga budgetmålet har planerats 2014. Om avvikelsen upprepas året därpå kan den anses vara betydande, bl.a. på grundval av utgiftsriktmärket. Uppnåendet av de finanspolitiska målen backas dessutom inte upp av tillräckligt detaljerade åtgärder, i synnerhet inte från 2015 och framåt. Enligt 2014 års vårprognos från kommissionens avdelningar kommer skuldminskningsriktmärket inte att nås under 2014 eftersom den planerade strukturanpassningen (endast 0,1 procentenheter av BNP) är otillräcklig med tanke på den strukturanpassning på 0,7 procentenheter av BNP som är nödvändig. På grundval av dess bedömning av stabilitetsprogrammet och kommissionens prognos, enligt rådets förordning (EG) nr 1466/97, anser rådet att fler insatser, även under 2014, måste vara förenliga med kraven i stabilitets- och tillväxtpakten.
(9)

Syftet med den finanspolitiska strategi som beskrivs i 2014 års konvergensprogram är att säkerställa att korrigeringen av det alltför stora underskottet förblir hållbar och att hålla det strukturella budgetsaldot på eller över det medelfristiga målet. Det medelfristiga målet på -0,5 % av BNP stämmer överens med stabilitets- och tillväxtpaktens krav. Danmark har på ett varaktigt sätt fått ner sitt offentliga underskott till under 3 % av BNP under 2013. Enligt konvergensprogrammet siktar man på ett totalt offentligt underskott på 1,3 % av BNP för 2014 och 2,9 % för 2015, vilket är förenligt med ett (omräknat) strukturellt saldo på eller över det medelfristiga målet. Därför ligger den finanspolitiska strategin i konvergensprogrammet i stort sett i linje med stabilitets- och tillväxtpaktens krav. Skuldkvoten, som var 44,5 % av BNP under 2013, ska enligt planerna tillfälligt öka under 2015 för att därefter sjunka. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för konvergensprogrammets beräkningar av de offentliga finanserna är rimligt. Enligt scenariot blir BNP-tillväxten 1,6 % för 2014 och 1,9 % för 2015 och det ligger i stort sett i linje med 2014 års vårprognos från kommissionens avdelningar på 1,5 % respektive 1,9 %. På grundval av bedömningen av 2014 års konvergensprogram och kommissionens prognos, i enlighet med förordning (EG) nr 1466/97, anser rådet att Danmarks offentliga finanser är sunda och att man kan anta att konvergensprogrammets mål uppnås.
2.

Öka insynen i hur Bank of Englands finanspolitiska kommitté använder makroekonomisk tillsyn inom bostadssektorn och effekterna av denna tillsyn. Vidta lämpliga åtgärder för att motverka de snabbt stigande bostadspriserna i områden som står för en betydande del av den ekonomiska tillväxten i Förenade kungariket, särskilt London, exempelvis genom att justera Help to Buy 2-programmet och mildra de risker som hänger samman med hög bolåneskuldsättning. Övervaka Help to Buy 2-programmet och vid behov anpassa det. Man bör överväga reformer av beskattningen av mark och fast egendom, inklusive åtgärder för omvärdering av fast egendom, för att få bukt med snedvridningar på bostadsmarknaden. Fortsätta insatserna för att öka utbudet på bostäder.
SV Europeiska unionens officiella tidning L 271/96

KOMMISSIONENS REKOMMENDATION

av den 10 september 2014

om god praxis för att förhindra och minska förekomsten av opiumalkaloider i vallmofrön och vallmofröprodukter

(Text av betydelse för EES)

(2014/662/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 292, och

av följande skäl:

(1) Vallmofrön erhålls från opievallmo (Papaver somniferum L.). De används i bageriprodukter, på maträtter, i kakfyllningar och i desserter samt för att framställa ätlig olja. Opievallmo innehåller narkotiska alkaloider såsom morfin och kodein. Vallmofrön innehåller inte opiumalkaloider eller endast mycket låga halter, men de kan kontamineras med alkaloider till följd av insektsangrepp eller genom extern kontaminering av fröna under skörd när dammpartiklar från stjälken (inklusive höljet) fastnar på fröna.

(2) Vetenskapliga panelen för främmande ämnen i livsmedelskedjan (Contam) vid Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa) har avgett ett vetenskapligt yttrande om riskerna för folkhälsan i samband med förekomsten av opiumalkaloider i vallmofrön avsedda att användas som livsmedel (1).

(3) Uppskattningar av morfinintaget från livsmedel som innehåller vallmofrön visar att vissa konsumenter i unionen, särskilt barn, kan överskrida den akuta referensdosen (ARfD) i en enda portion.

(4) God praxis bör därför tillämpas för att förhindra och minska förekomsten av opiumalkaloider i vallmofrön och vallmofröprodukter.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

Medlemsstaterna rekommenderas att vidta nödvändiga åtgärder för att se till att den goda praxis för att förhindra och minska förekomsten av opiumalkaloider i vallmofrön och vallmofröprodukter som beskrivs i bilagan till denna rekommendation tillämpas av alla aktörer som är involverade i produktion och bearbetning av vallmofrön.

Utfärdad i Bryssel den 10 september 2014. På kommissionens vägnar Tonio BORG Ledamot av kommissionen

(1) ”Scientific Opinion on the risks for public health related to the presence of opium alkaloids in poppy seeds”, The EFSA Journal, vol. 9(2011):11, artikelnr 2405, [150 s.], doi:10.2903/j.efsa.2011.2405. Tillgänglig på www.efsa.europa.eu/efsajournal
(8)

Nederländerna omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av övergångsreglerna för skuldkriteriet. Enligt stabilitetsprogrammet planerar regeringen en successiv förbättring av det nominella underskottet, först till 1,8 % av BNP 2015 och därefter till 0,7 % av BNP 2018. Regeringen planerar att uppfylla det medelfristiga målet om ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP under hela programperioden. Enligt stabilitetsprogrammet förväntas den offentliga skuldkvoten nå en topp på 68,8 % av BNP under 2015 och därefter successivt minska till 66,1 % av BNP under 2018. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa finanspolitiska prognoser är rimligt. Enligt kommissionens vårprognos 2015 beräknas det strukturella saldot uppfylla det medelfristiga målet och nå -0,3 % av BNP under 2015 och -0,4 % av BNP 2016. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av stabilitetsprogrammet och kommissionens vårprognos 2015, att Nederländerna kan förväntas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler. Med 0,84 % av BNP under 2013 är de offentliga utgifterna för forskning och utveckling låga med tanke på utbildningsnivån, studieresultaten och den ekonomiska utvecklingsnivån. De statliga utgifterna på detta område har uppvisat en nedåtgående tendens sedan 2014, medan den privata satsningen på forskning och utveckling ligger kvar på en låg nivå. Att växla offentliga utgifter i riktning mot innovation och forskning, framför allt grundläggande forskning, och att genomföra en rampolitik för att frigöra privata investeringar till forskning och utveckling skulle bidra till att förbättra den långsiktiga tillväxtpotentialen för den nederländska ekonomin.
(10)

Enligt konvergensprogrammet för 2015 planerar regeringen att behålla det nominella underskottet på 1,5 % av BNP under 2015 och sänka det till 0,8 % av BNP under 2018. Regeringen planerar att uppfylla det medelfristiga målet om ett strukturellt underskott på 1,0 % av BNP från 2016 och framåt. Enligt konvergensprogrammet förväntas den offentliga skuldkvoten nå en topp på 40,1 % under 2015 och därefter successivt sjunka till 37,1 % under 2018. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för budgetprognoserna är gynnsamt. Viktiga underskottshöjande åtgärder godkändes av regeringen den 25 mars och av senaten den 27 april (6) och har tagits med i beräkningen i kommissionens vårprognos 2015, men finns inte med i konvergensprogrammet, vilket uppförandekoden kräver. Åtgärder som behövs för att stödja de planerade underskottsmålen från 2016 och framåt har inte beskrivits tillräckligt. Enligt kommissionens vårprognos 2015 beräknas det strukturella saldot avvika med 0,3 % av BNP från det medelfristiga målet. Detta överstiger med knapp marginal den avvikelse på 0,25 % av BNP som medgavs i betalningsbalansprogrammet med som förbehåll att samfinansieringen av EU-finansierade projekt måste överensstämma med vad som fastställdes i budgeten. Avvikelsen lär bli betydande 2016 med 2,4 % av BNP, medan den anpassning som krävs är 0,3 % av BNP. Ytterligare åtgärder kommer därför att behövas under 2015 och 2016. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av konvergensprogrammet och med beaktande av kommissionens vårprognos 2015, att det finns en risk för att Rumänien inte kommer att följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler.
(8)

Österrike omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av övergångsreglerna för skuldkriteriet under 2014–2016. Enligt stabilitetsprogrammet för 2015 planerar regeringen en successiv förbättring av det nominella underskottet till 2,2 % av BNP under 2015 och därefter till 0,5 % av BNP under 2019. Enligt stabilitetsprogrammet nåddes 2014 det medelfristiga målet om ett strukturellt underskott på högst 0,45 % av BNP, och regeringen planerar att hålla det medelfristiga målet under hela programperioden. Det omräknade strukturella saldot förväntas dock avvika från det medelfristiga budgetmålet från och med 2015. Den offentliga skuldkvoten förväntas nå en topp på 86,8 % av BNP under 2015 och sedan sjunka successivt till 79,7 % av BNP under 2019. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för stabilitetsprogrammets budgetprognoser är rimligt. Åtgärderna som ska stödja de planerade underskottsmålen från 2016 och framåt har dock ännu inte beskrivits tillräckligt. Enligt kommissionens vårprognos 2015 beräknas det strukturella saldot avvika med 0,4 % av BNP från det medelfristiga målet under 2015. Avvikelsen torde bli betydande 2016 med tanke på att det strukturella saldot enligt prognosen kommer att försämras med 0,6 % av BNP, jämfört med den strukturella anpassning på 0,3 % av BNP som krävs för att nå det medelfristiga budgetmålet. Det skulle innebära en avvikelse på omkring 0,9 % av BNP från stabilitets- och tillväxtpaktens krav. Det kommer därför att krävas ytterligare åtgärder. Samtidigt kommer bruttoskulden enligt stabilitetsprogrammet och kommissionens vårprognos 2015 att fortsätta att minska, i enlighet med övergångsreglerna för skuldkriteriet, under 2015 och 2016. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av stabilitetsprogrammet och med beaktande av kommissionens vårprognos 2015, att det finns en risk för att Österrike inte kommer att följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler.
(8)

Ungern omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del och av övergångsreglerna för skuldkriteriet under 2013–2015. Enligt konvergensprogrammet för 2015 ska regeringen gradvis minska det nominella underskottet till 2,4 % av BNP under 2015 och till 1,6 % under 2018, och enligt det omräknade strukturella saldot (5) ska det medelfristiga målet om ett strukturellt underskott på 1,7 % av BNP nås senast 2017. Enligt konvergensprogrammet ska regeringen successivt minska skuldkvoten till 74,9 % av BNP under 2015 och till 68,9 % av BNP under 2018. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa finanspolitiska prognoser är i stort sett rimligt fram till 2016, varefter det kommer att vara gynnsamt. De åtgärder som ska stödja de planerade underskottsmålen från 2016 och framåt har inte beskrivits tillräckligt noga, särskilt inte när det gäller tiden efter 2016. Enligt kommissionens vårprognos 2015 visar både det strukturella saldot och nettoutgiftsökningarna att det under 2015 och 2016 finns risk för en kraftig avvikelse från den anpassning som krävs för att det medelfristiga målet ska nås. Det kommer därför att krävas ytterligare åtgärder under 2015 och 2016. Ungern förväntas ändå följa övergångsreglerna för skuldkriteriet under 2015 och, efter övergångsperiodens slut, uppnå riktvärdet för skuldminskning under 2016. Rådet anser, på grundval av sin bedömning av konvergensprogrammet och med beaktande av kommissionens vårprognos 2015, att det finns risk för att Ungern inte kommer att följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler. Ungerns system för finanspolitisk styrning skulle gynnas av en strikt tillämpning av den medelfristiga budgetram som redan fastställts i lag och av att det finanspolitiska rådet får en större analytisk roll.
(14)

Den italienska regeringens omfattande privatiseringsprogram har försenats under 2014 trots de förväntade bidragen till de skuldminskande insatserna, som är en stor utmaning för Italien. Under 2014 uppgick privatiseringen därför till 0,2 % av BNP, vilket är under målet på 0,7 % per år.