2.

Genomförande av årliga och fleråriga nationella veterinära och fytosanitära program 2.1 Årliga och fleråriga nationella veterinära och fytosanitära program för utrotning, bekämpning och övervakning av djursjukdomar och zoonoser i bilaga III och av växtskadegörare måste genomföras i enlighet med bestämmelserna i relevant unionslagstiftning. Villkoren för de åtgärder som berättigar till finansiering ska fastställas i det arbetsprogram som avses i artikel 16. Nationella program ska lämnas in till kommissionen senast den 31 maj året före den planerade genomförandeperioden. Senast den 30 november varje år ska kommissionen till medlemsstaterna lämna a) förteckningen över de nationella program som tekniskt godkänts och föreslås för medfinansiering, b) det preliminära belopp som tilldelas varje program, c) det preliminära högsta beloppet för unionens finansiella bidrag för varje program, och d) eventuella preliminära villkor för beviljande av unionens finansiella bidrag. Kommissionen ska godkänna de nationella programmen och tillhörande finansiering senast den 31 januari varje år genom ett bidragsavtal avseende de åtgärder som genomförts och de kostnader som uppkommit. Efter det att stödmottagarna senast den 31 augusti året för genomförandet lämnat in finansiella delrapporter får kommissionen vid behov ändra bidragsavtalen för hela den stödberättigande perioden. 2.2 Stödberättigande kostnader 2.2.1 Följande kostnader som medlemsstaterna ådragit sig när de genomfört de nationella veterinära programmen får berättiga till medfinansiering från unionen: a) Kostnader för provtagning av djur. b) Kostnader för tester, förutsatt att de är begränsade till följande: i) Kostnader för testutrustning, reagens och förbrukningsvaror som är identifierbara och som specifikt används vid utförandet av dessa tester. ii) Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerad i att utföra testerna. c) Kostnader för ersättning till ägare för värdet på de slaktade eller avlivade djuren, begränsat till det marknadsvärde sådana djur skulle ha haft om de inte hade drabbats av sjukdomen. d) Kostnader för slakt eller avlivning av djuren. e) Kostnader för ersättning till ägare för värdet på de destruerade produkterna av animaliskt ursprung, begränsat till produkternas marknadsvärde omedelbart innan misstanke om sjukdom väcktes eller bekräftades. f) Kostnader för inköp, lagring, inokulation, administration eller distribution av sådana vaccindoser eller vaccin och åtlar som har använts för programmen. g) Kostnader för rengöring och desinficering av samt insektsbekämpning på anläggningar och utrustning på grundval av patogenens epidemiologi och egenskaper. h) I exceptionella och vederbörligen motiverade fall, kostnader för att vidta andra nödvändiga åtgärder än de som avses i leden a–g. Vid tillämpning av led c ska det eventuella restvärdet av djuren dras av från ersättningen. Vid tillämpning av led d ska restvärdet för värmebehandlade icke ruvade ägg dras av från ersättningen. 2.2.2 Följande kostnader som medlemsstaterna ådragit sig när de genomfört de nationella fytosanitära programmen får berättiga till medfinansiering från unionen: a) Kostnader för provtagning. b) Kostnader för visuella undersökningar. c) Kostnader för tester, förutsatt att de är begränsade till följande: i) Kostnader för testutrustning, reagens och förbrukningsvaror som är identifierbara och som specifikt används för att utföra dessa tester. ii) Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerad i att utföra testerna. d) Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerad i åtgärderna samt kostnader för hyra av utrustning, förbrukningsvaror och annat nödvändigt material, behandlingsmedel, provtagning och laboratorietester. e) Kostnader för tjänstekontrakt med tredje part för att utföra en del av åtgärderna. f) Kostnader för ersättning till berörda aktörer eller ägare för behandling, destruktion och avlägsnande av växter, växtprodukter och andra föremål, samt rengöring och desinfektion av lokaler, mark, vatten, jord, odlingsmedier, anläggningar, maskiner och utrustning. g) Kostnader för ersättning till berörda ägare för värdet på de destruerade växter, växtprodukter eller andra föremål som omfattas av de åtgärder som avses i artiklarna 17, 28.1, 29.1 och 30.1 i förordning (EU) 2016/2031, begränsade till det marknadsvärde som sådana växter, växtprodukter eller andra föremål skulle ha haft om de inte hade påverkats av åtgärderna. Det eventuella restvärdet ska dras av från ersättningen. h) I exceptionella och vederbörligen motiverade fall, kostnader för att vidta andra nödvändiga åtgärder än de som avses i leden a–g. Den ersättning till aktörer och ägare som avses i led f ska endast vara stödberättigande om åtgärderna har genomförts under den behöriga myndighetens överinseende. 2.3 Om förekomsten eller utvecklingen av en av de djursjukdomar eller zoonoser som förtecknas i bilaga III kan utgöra ett hot mot hälsostatusen i unionen och för att skydda unionen mot att en av dessa sjukdomar eller zoonoser introduceras eller om skyddsåtgärder är nödvändiga för att stödja växtskyddsstatusen i unionen, får medlemsstaternas nationella program omfatta åtgärder som ska genomföras på tredjeländers territorium i samarbete med myndigheterna i dessa länder. Alternativt kan unionsfinansiering, under samma omständigheter och i samma syfte, direkt tilldelas tredjeländers behöriga myndigheter. 2.4 När det gäller fytosanitära program kan unionsfinansiering tilldelas medlemsstater för följande åtgärder: a) Undersökningar, under angivna tidsperioder, där man åtminstone kontrollerar förekomsten av — EU-karantänskadegörare och tecken eller symtom på skadegörare som omfattas av åtgärderna i artikel 29 i förordning (EU) 2016/2031 eller åtgärder som antagits i enlighet med artikel 30.1 i den förordningen, i enlighet med artikel 22.1 i den förordningen eller, i förekommande fall, i enlighet med artiklarna 47–77 i förordning (EU) 2017/625, — prioriterade skadegörare i enlighet med artikel 24.1 i förordning (EU) 2016/2031. b) Undersökningar, under angivna tidsperioder, där man åtminstone kontrollerar förekomsten av andra skadegörare än de som avses i led a som kan utgöra en ny risk för unionen och vars införsel eller spridning kan ha en betydande inverkan på unionens territorium. c) Utrotningsåtgärder och förebyggande åtgärder mot en EU-karantänskadegörare som en medlemsstats behöriga myndighet vidtagit enligt artikel 17 i förordning (EU) 2016/2031 eller enligt de unionsåtgärder som antagits i enlighet med artikel 28.1 eller 28.3 i den förordningen. d) Utrotningsåtgärder och förebyggande åtgärder som en medlemsstats behöriga myndighet vidtagit enligt artikel 29.1 i förordning (EU) 2016/2031 mot en skadegörare som inte förtecknats som EU-karantänskadegörare, men som skulle kunna klassificeras som en sådan enligt kriterierna i den förordningen. e) Ytterligare skyddsåtgärder som vidtagits mot spridningen av en skadegörare mot vilken unionsåtgärder har antagits i enlighet med artiklarna 28.1 och 30.1 i förordning (EU) 2016/2031, förutom de utrotningsåtgärder och förebyggande åtgärder som avses i leden c och d i denna punkt och de inneslutningsåtgärder som avses i led f i denna punkt om dessa åtgärder är avgörande för att skydda unionen mot ytterligare spridning av skadegöraren. f) Åtgärder för att innesluta en skadegörare mot vilken unionen har antagit inneslutningsåtgärder i enlighet med artikel 28.2 i förordning (EU) 2016/2031 eller artikel 30.3 i den förordningen inom ett angripet område varifrån skadegöraren inte kan utrotas, när dessa åtgärder är avgörande för att skydda unionen mot ytterligare spridning av skadegöraren. De arbetsprogram som avses i artikel 16.4 ska fastställa förteckningen över de växtskadegörare som omfattas av dessa åtgärder.