Kommissionens förordning (EG) nr 345/2002

av den 25 februari 2002

om ändring av förordning (EG) nr 2461/1999 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1251/1999 beträffande användningen av jordbruksmark som tagits ur bruk till produktion av råvaror för tillverkning inom gemenskapen av produkter som inte primärt är avsedda till livsmedel eller foder

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1251/1999 av den 17 maj 1999 om upprättande av ett stödsystem för producenter av vissa jordbruksgrödor(1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1038/2001(2), särskilt artikel 9 i denna, och

av följande skäl:

(1) Med stöd av artikel 3.4 i kommissionens förordning (EG) nr 2461/1999(3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 587/2001(4), kan medlemsstaterna tillåta att en jordbrukare på sitt jordbruksföretag förädlar en råvara som skördats på arealer som tagits ur bruk. Denna situation då jordbrukaren samtidigt är producent och bearbetningsföretag ökar risken för bedrägeri. För en bättre kontroll av råvarans användning bör särskilda kompletterande åtgärder föreskrivas.

(2) I artikel 3.4 tredje stycket i förordning (EG) nr 2461/1999 föreskrivs obligatorisk denaturering av sådant spannmål och sådana oljeväxter som skördas på vissa arealer som tagits ur bruk och som direkt används som bränsle för uppvärmning av jordbruksföretaget eller som används för energiproduktion eller produktion av biobränsle inom samma jordbruksföretag. Förfarandet införs för att dessa produkter inte skall kunna användas i livsmedel eller foder samt för att det inte skall krävas kompletterande kontroller. Efter denatureringsprocessen kan biprodukter från framställningen av produkter som inte är avsedda för livsmedelsbruk inte längre användas i livsmedel eller foder (detta gäller särskilt för oljeväxter), vilket leder till att lönsamheten för produktion av oljeväxter på arealer som tagits ur bruk minskas.

(3) För att råda bot på detta problem bör medlemsstaterna få tillåtelse att godkänna denaturering av olja som framställts av oljeväxter, på villkor att det införs särskilda åtgärder för kontroll av att hela den skördade kvantiteten bearbetas och att en säkerhet knuten till bearbetningen och denatureringsprocessen ställs.

(4) I artikel 9 i förordning (EG) nr 2461/1999 föreskrivs dessutom att medlemsstaterna varje år skall fastställa representativa avkastningar för vissa råvaror samt upplysa de sökande om dessa avkastningar senast den 31 juli, och senast den 31 augusti för solrosfrön. På grund av den sena såningstiden för majs samt svåra klimatvillkor i vissa medlemsstater har fristen den 31 juli visat sig vara svår att hålla för denna gröda. Det är därför lämpligt att bevilja samma tidsfrist för detta spannmål som för solrosfrön.

(5) Det åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för spannmål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EG) nr 2461/1999 ändras på följande sätt:

1. Artikel 3.4 skall ersättas med följande: "4. Trots bestämmelserna i punkterna 2 och 3 får en medlemsstat ge den sökande tillstånd att

a) använda allt spannmål eller alla oljeväxter med KN-nummer 1201 00 90, ex 1205 00 90 och 1206 00 91 som har skördats på vissa arealer som tagits ur bruk

i) som biobränsle för att värma upp jordbruksföretaget,

ii) för att producera energi eller biobränsle vid jordbruksföretaget,

b) vid jordbruksföretaget bearbeta samtliga råvaror som skördats på vissa arealer som tagits ur bruk till biogas med KN-nummer 2711 29 00.

I de fall som avses i första stycket förbinder sig den sökande genom en deklaration som ersätter det avtal som avses i artikel 4 att omedelbart använda eller bearbeta den råvara som är föremål för deklarationen.

Dessutom måste den sökande låta väga samtliga skördade råvaror hos ett av medlemsstaten utsett organ eller företag samt införa särskild bokföring för den råvara som använts och de produkter och biprodukter som följer av bearbetningen. Om hela växten används, får dock vägningen ersättas genom att råvarans volym fastställs.

En medlemsstat som utnyttjar den möjlighet som erbjuds i första stycket skall införa lämpliga kontrollåtgärder för att garantera att råvarorna omedelbart utnyttjas vid jordbruksföretaget eller att de bearbetas till biogas med KN-nummer 2711 29 00.

Vidare skall spannmål och oljeväxter som används enligt punkt a i första stycket denatureras, och medlemsstaten skall fastställa vilken metod som skall användas. Medlemsstaterna får dock i stället för denaturering av oljefrön tillåta denaturering av olja som framställts genom bearbetning av oljeväxter enligt första stycket punkt a ii, under förutsättning att denatureringen sker direkt efter bearbetningen till olja och att det införs åtgärder för kontroll av hur fröna används. De åtgärder som avses i första till fjärde stycket och successiva ändringar av dem skall meddelas kommissionen senast den 30 november året innan den skörd för vilka åtgärderna är tillämpliga äger rum. För regleringsåren 2001/2002 och 2002/2003 skall dessa åtgärder meddelas senast den 31 maj 2001 respektive den 31 mars 2002.

Artiklarna 4-21 skall gälla i tillämpliga delar."

2. Artikel 9.2 skall ersättas med följande: "2. I det fall som avses i punkt 1 b skall medlemsstaterna välja vilka områden som skall användas för att beräkna de representativa avkastningarna, vilka får, men inte måste, vara regionerna i de regionaliseringsplaner som medlemsstaterna har utarbetat enligt förordning (EG) nr 1251/1999. Varje år före skörden skall medlemsstaterna upplysa de sökande om de avkastningar som bedömts vara representativa,

a) senast den 31 juli för råvaror, utom majs, som kan omfattas av offentliga interventionsuppköp utanför detta system samt raps- och rybsfrön som avses i punkt 1, och

b) senast den 31 augusti för majs och solrosfrön enligt punkt 1."

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 25 februari 2002.

På kommissionens vägnar

Franz Fischler

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 1.

(2) EGT L 145, 31.5.2001, s. 16.

(3) EGT L 299, 20.11.1999, s. 16.

(4) EGT L 86, 27.3.2001, s. 15.