Initiativ från Republiken Portugal, Republiken Frankrike, Konungariket Sverige och Konungariket Belgien inför antagandet av rådets beslut om inrättande av Eurojust för att stärka kampen mot grov organiserad brottslighet

(2000/C 243/05)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 31 och artikel 34.2 c i denna,

med beaktande av Förbundsrepubliken Tysklands initiativ samt Republiken Portugals, Republiken Frankrikes, Konungariket Sveriges och Konungariket Belgiens initiativ,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och

av följande skäl:

(1) Enligt slutsatserna från Europeiska rådet i Tammerfors den 15-16 oktober 1999, särskilt punkt 46 i dessa, skall en enhet (Eurojust) inrättas, bestående av åklagare, domare eller polistjänstemän med motsvarande behörighet, för att stärka kampen mot grov organiserad brottslighet.

(2) Det är nödvändigt at snarast ytterligare förbättra det rättsliga samarbetet mellan Europeiska unionens medlemsstat, särskilt när det gäller kampen mot grov brottslighet, som ofta begås av organisationer som verkar över gränserna.

(3) En faktisk förbättring av det rättsliga samarbetet mellan medlemsstaterna kräver omedelbara strukturella åtgärder på unionsnivå för att underlätta samordningen av utredningar och rättsliga åtgärder som omfattar flera medlemsstaters territorium.

(4) Eurojust och Europol bör inleda och upprätthålla ett nära samarbete.

(5) Detta beslut påverkar inte tillämpningen av befintliga konventioner och avtal, särskilt inte den europeiska konventionen av den 20 april 1959 om inbördes rättshjälp i brottmål eller konventionen om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan Europeiska unionens medlemsstater som rådet antog den 29 maj 2000.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Inrättande

Syftet med detta beslut är att inrätta Eurojust-enheten för rättslig samordning, nedan kallad Eurojust

Artikel 2

Sammansättning

Med beaktande av de författningsmässiga reglerna, de rättsliga traditionerna och den interna strukturen i varje medlemsstat skall Eurojust bestå av en nationell medlem för varje medlemsstat, vilken medlem är åklagare, domare eller polistjänsteman med motsvarande behörighet.

Artikel 3

Nationella kontaktpersoner

Varje medlemsstat kan utse en eller flera nationella kontaktpersoner för Eurojust, nedan kallade nationella kontaktpersoner. Dessa skall ha sin arbetsplats i den medlemsstat som har utsett dem.

Artikel 4

Uppdrag

1. Eurojust skall ha till uppgift att förbättra och underlätta samarbetet mellan medlemsstaternas behöriga organ för utredning och rättsliga åtgärder när det gäller kampen mot grov internationell brottslighet såsom denna definieras i artikel 5, förutsatt att två eller flera medlemsstater är berörda av denna brottslighet och att fallet kräver samordnade åtgärder av flera medlemsstaters rättsliga myndigheter.

2. Eurojust skall fullgöra sitt uppdrag som ett kollegium under ordföranden och ledningsgruppen.

Artikel 5

Materiell behörighet

Eurojusts materiella behörighet skall omfatta följande:

a) De typer av brottslighet och de brott för vilka Europol har behörighet att agera i enlighet med artikel 2 i Europolkonventionen av den 26 juli 1995.

b) Människohandel i enlighet med definitionen i rådets beslut av den 3 december 1998 om komplettering av definitionen av brottslighetsformen människohandel i bilagan till Europolkonventionen(1).

c) Terroristaktiviteter i enlighet med definitionen i rådets beslut av den 3 december 1998 om att ge Europol i uppdrag att behandla brott som har begåtts eller misstänks bli begångna i samband med terroristaktiviteter som riktar sig mot liv, hälsa, personlig frihet och egendom(2).

d) Skydd av euron i enlighet med definitionen i rådets beslut av den 29 april 1999 om utökande av Europols mandat till att omfatta bekämpning av penningförfalskning och förfalskning av betalningsmedel(3), samt bekämpning av andra former av penningförfalskning och förfalskning av betalningsmedel.

e) Databrottslighet.

f) Skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen i enlighet med definitionen i konventionen av den 26 juli 1995(4) samt protokollen till denna av den 29 november 1996(5), 19 juni 1997(6) och 27 september 1997(7).

g) Penningtvätt i den mening som avses i Europarådets konvention av den 8 november 1990 om penningtvätt och i gemensam åtgärd 98/699/RIF av den 3 december 1998 om identifiering, spårande, spärrande, beslag och förverkande av hjälpmedel och vinning av brott(8).

h) Andra former av brottslighet i samband med de brott som avses i denna artikel.

Artikel 6

Befogenheter

För att fullgöra sina uppgifter skall Eurojust ha följande befogenheter:

a) Kunna uppmana en medlemsstat att genomföra en utredning eller rättsliga åtgärder på grundval av vissa bestämda förhållanden eller att godta att en annan medlemsstat har bättre möjligheter till det; denna uppmaning medför inget tvång. Om en medlemsstat beslutar att inte följa denna uppmaning skall Eurojust i princip informeras om beslutet och skälen till detta.

b) Sörja för ömsesidig information mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter om utredningar och rättsliga åtgärder som pågår i flera medlemsstater och mellan vilka det finns ett samband.

c) Bedöma om det är ändamålsenligt att samordna utredningar och rättsliga åtgärder inom flera medlemsstater samt vid behov uppmana de behöriga myndigheterna i dessa medlemsstater att genomföra denna samordning.

d) Bistå medlemsstaterna, på deras begäran, med att säkerställa bästa möjliga samordning av utredningar och rättsliga åtgärder och i detta syfte uppmana till möten mellan medlemsstaternas rättsliga myndigheter för samråd.

e) Bidra till att underlätta verkställigheten av internationella framställningar om bevisupptagning, med iakttagande av gällande processrättsliga regler.

f) I samarbete och samråd med det europeiska rättsliga nätverket inrätta en informationsdatabas som skall uppdateras kontinuerligt för att juridiska och praktiska upplysningar skall kunna lämnas samt bistå medlemsstaternas behöriga rättsliga myndigheter med råd och efterforskningar.

g) Bistå Europol, på dess begäran, särskilt genom att avge yttranden på grundval av Europols analyser.

Artikel 7

Nationella kontaktpersoner

1. Varje medlemsstat skall, om den bedömer det nödvändigt för att underlätta och förbättra förbindelserna med Eurojust, utse en eller flera nationella kontaktpersoner.

2. Denna nationella kontaktperson kan vara en kontaktpunkt för det europeiska rättsliga nätverket.

3. När det finns en nationell kontaktperson skall denna centralisera och underlätta överföringen av sådan information till Eurojust som avses i artikel 9.1. Förbindelserna mellan den nationella kontaktpersonen och de nationella behöriga myndigheterna regleras av den nationella lagstiftningen.

Artikel 8

Nationella medlemmar

1. De nationella medlemmar som avses i artikel 2 skall

a) lyda under den nationella lagstiftningen i sin ursprungsstat,

b) även vara mottagare av all information som lämnas till Eurojust från deras ursprungsmedlemsstat,

c) bidra till informationsutbytet mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter och i förekommande fall de nationella kontaktpersonerna samt bidra till samordningen av åtgärder avseende utredningar och rättsliga åtgärder.

2. Varje medlemsstat skall fastställa arten och omfattningen av de befogenheter som den ger sin nationella medlem på sitt eget territorium. Övriga medlemsstater skall förbinda sig att godta och erkänna dessa befogenheter.

3. Under iakttagande av skyldigheterna i samband med dataskydd skall den nationella medlemmen, i enlighet med bestämmelserna i dess nationella lagstiftning, ha befogenhet att söka uppgifter i sin ursprungsmedlemsstats straffregister, särskilt när personer grips, och med samma förbehåll skall denne ha befogenhet att få tillgång till Schengens informationssystem.

4. En medlemsstats nationella medlem kan direkt kontakta de behöriga myndigheterna i sitt land enligt de regler som medlemsstaten beslutar.

Artikel 9

Information

1. Medlemsstaternas rättsliga myndigheter och Europol kan med Eurojust utbyta all information som enheten behöver för att fullgöra sitt uppdrag, särskilt när det finns tillräckliga uppgifter för att inleda en utredning eller rättsliga åtgärder i flera medlemsstater.

2. Eurojust kan begära information av Europol och rättsliga myndigheter i medlemsstaterna.

3. När en medlemsstat enligt artikel 13.1 i Europeiska unionens konvention om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan Europeiska unionens medlemsstater av den 29 maj 2000(9) begär att det skall inrättas en gemensam utredningsgrupp, skall Eurojust informeras om detta.

Artikel 10

Behandling av fall

1. För att fullgöra sitt uppdrag skall Eurojust behandla uppgifter om fall som ligger inom enhetens behörighetsområde.

2. Uppgifterna skall gälla gärningar som är brott i den mening som avses i artikel 5 och personer som enligt de berörda medlemsstaternas nationella lagstiftning är misstänkta eller åtalade för ett eller flera brott enligt artikel 5.

3. Uppgifterna skall gälla gärningar och personer. De skall vara adekvata, relevanta och inte för omfattande i förhållande till syftet, samt tillräckligt exakta och fullständiga för att Eurojust skall kunna fullgöra sitt samordningsuppdrag. De skall innehålla följande:

a) Om de kommer från medlemsstaterna:

i) Namn och i förekommande fall alias eller antaget namn på de personer som berörs av utredningen.

ii) Beskrivning av gärningarna och deras art, tidpunkten då de begicks, deras brottsrubricering samt hur långt utredningen har kommit.

iii) Sambandet med de andra berörda medlemsstaterna, fakta som tyder på att fallet har internationell omfattning och uppgifter som gör det möjligt att identifiera och lokalisera personer som misstänks vara inblandade i fallet i utlandet.

b) Om de kommer från Europol eller ett annat organ:

i) Namn och i förekommande fall alias eller antaget namn på de personer som berörs av utredningen.

ii) Beskrivning av gärningarna och deras art, tidpunkten då de begicks, deras brottsrubricering i de olika berörda medlemsstaterna samt hur långt förfarandet för var och en av dem har kommit.

iii) En analys av samordningsbehoven.

Artikel 11

Tillgång till uppgifter

De uppgifter som Eurojust får skall vara skyddade. De skall, för sökning eller efterforskning, endast vara tillgängliga för behöriga personer och de nationella medlemmarna.

Artikel 12

Sekretess

1. Så snart information har överförts till Eurojust har personalen, de nationella kontaktpersonerna, om det finns sådana, och de nationella medlemmarna tystnadsplikt.

2. Tystnadsplikten gäller samtliga personer och samtliga organ som skall samarbeta med Eurojust.

Artikel 13

Ändring, rättelse och utplåning av personuppgifter

1. På begäran av en medlemsstats behöriga myndigheter, dess nationella medlem eller dess nationella kontaktperson, om sådan finns, och på deras ansvar skall Eurojust ändra, rätta eller utplåna personuppgifter som varit föremål för automatisk databehandling och överförts eller registrerats av denna medlemsstat, dess nationella medlem eller dess nationella kontaktperson.

2. Om det visar sig att personuppgifter som varit föremål för automatisk databehandling är behäftade med fel eller att de enligt bestämmelserna i detta beslut inte får registreras eller bevaras, skall Eurojust ändra, rätta eller utplåna dem.

3. I de fall som avses i punkterna 1 och 2 skall alla de som uppgifterna riktar sig till utan dröjsmål underrättas. Även dessa skall därefter göra ändring, rättelse eller utplåning i sina egna system.

Artikel 14

Tidsfrister för bevarande av personuppgifter

1. Eurojust skall inte bevara personuppgifter som varit föremål för automatisk databehandling längre än vad som krävs för att enheten skall kunna utföra sina uppgifter att samordna utredningar eller rättsliga åtgärder.

2. Personuppgifter som varit föremål för automatisk databehandling får inte bevaras längre än till och med

a) den dag då tidsfristen för åtal löper ut i den medlemsstat där denna är längst, om två medlemsstater fortfarande berörs av utredningen och de rättsliga åtgärderna,

b) den dag då det rättsliga avgörande blir slutligt fastställt som fattas i den sista av de medlemsstater som berörs av den utredning eller de rättsliga åtgärder som föranlett samordning från Eurojust,

c) den dag då Eurojust och de berörda medlemsstaterna konstaterar eller i samförstånd enas om att det inte längre är nödvändigt att samordna utredningen och de rättsliga åtgärderna.

3. Personuppgifter som varit föremål för automatisk databehandling och bevaras vid Eurojust skall alltid kontrolleras senast två år efter registreringen och därefter vart femte år.

4. Vid den kontroll som avses i punkt 3 får de berörda medlemsstaterna och Eurojust besluta att bevara uppgifterna till och med nästa kontroll, om detta fortfarande är nödvändigt för att Eurojust skall kunna fullgöra sitt uppdrag.

5. Om Eurojust har samordnat en utredning eller rättsliga åtgärder, skall medlemsstaterna underrätta Eurojust och de berörda medlemsstaterna om alla rättsliga avgöranden i det ärendet, vilka är av slutgiltig karaktär, särskilt för tillämpning av punkt 2 b.

Artikel 15

Datasäkerhet

1. Eurojust skall vidta de tekniska åtgärder och fastställa de organisatoriska föreskrifter som behövs för att säkerställa efterlevnaden av detta beslut när det gäller datasäkerhet och dataskydd.

2. Vid tillämpningen av detta beslut skall Eurojust och varje medlemsstat vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa en skyddsnivå för personuppgifter motsvarande åtminstone den som följer av tillämpningen av principerna i Europarådets konvention av den 28 januari 1981.

3. Varje medlemsstat, särskilt när det finns en nationell kontaktperson, och Eurojust skall, när det gäller behandling av personuppgifter inom Eurojust, vidta lämpliga åtgärder för att

a) förbjuda åtkomst för icke behöriga personer,

b) hindra att icke behöriga personer läser, kopierar, ändrar eller avlägsnar uppgifter,

c) förhindra, mer allmänt, att icke behöriga personer gör intrång i, använder eller manipulerar uppgifter,

d) säkerställa att systemet är tillförlitligt och att de lagrade uppgifterna inte kan förvanskas genom fel i hanteringen.

Artikel 16

Förbindelser med parterna

1. Eurojust och Europol skall inleda och upprätthålla ett nära samarbete, särskilt genom regelbundet återkommande möten mellan sina ledningspersoner.

2. Eurojust och det europeiska rättsliga nätverket skall upprätthålla goda förbindelser, som grundas på samråd och komplementaritet, särskilt mellan den nationella medlemmen, kontaktpunkterna i samma medlemsstat och, när sådan finns, den nationella kontaktpersonen.

3. Kommissionen (Europeiska byrån för bedrägeribekämpning) kan, från fall till fall, delta i behandlingen av ett fall

a) på Eurojusts initiativ,

b) på egen begäran om de berörda nationella medlemmarna inte motsätter sig detta.

4. Sambandspersonerna kan, från fall till fall och på Eurojusts initiativ, delta i arbetet när

a) samordningen av de rättsliga åtgärderna och utredningen gäller brott som begåtts i medlemsstater där de tjänstgör,

b) den medlemsstat de företräder berörs av fallet,

c) de övriga berörda medlemsstaterna samtycker till deltagandet.

Artikel 17

Juridisk person

Eurojust är en juridisk person.

Artikel 18

Organisation och verksamhet

1. Eurojust skall själv anta sin arbetsordning.

2. Eurojust skall ledas av en ordförande. Ledningsgruppen skall förutom ordföranden omfatta två vice ordförande.

3. Ordföranden och de två vice ordförandena, som alla tre skall väljas bland de nationella medlemmarna, skall utnämnas av rådet på fyra år enligt de förfaranden som anges i avdelning VI i fördraget, på förslag av de nationella medlemmarna.

4. Ordföranden skall, biträdd av vice ordförandena, säkerställa

a) utförandet av Eurojust uppgifter,

b) den löpande administrationen,

c) personaladministrationen.

5. Förutom de nationella medlemmarna skall rådet placera andra tjänstemän vid Eurojust enligt det förfarande som avses i artiklarna 37 och 38 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen vid Europeiska gemenskaperna. Eurojusts ordförande skall medverka i tillsättandet av denna personal och därvid se till att varje nationell medlem har tillgång till samma medel.

6. Under ordförandens ledning skall personalen utföra sina uppgifter med beaktande av Eurojusts mål och uppdrag utan att begära eller godta anvisningar från någon regering, myndighet, organisation eller person utanför Eurojust.

Artikel 19

Språk

1. Eurojust skall biträdas av en grupp av tolkar och översättare.

2. Årsrapporten till rådet enligt artikel 20.2 andra stycket skall avfattas på Europeiska unionens institutioners officiella språk.

Artikel 20

Information till Europaparlamentet och rådet

1. Ordföranden skall varje år lämna en skriftlig redogörelse för sin förvaltning och Eurojusts verksamhet.

För detta ändamål skall ordföranden förelägga rådet en årsrapport om Eurojusts verksamhet och problemen inom Europeiska unionens kriminalpolitik; ordföranden skall även lägga fram varje rapport eller annan information som rådet kan komma att begära av denne.

2. Eurojust kan även lägga fram förslag till förbättring av det straffrättsliga samarbetet.

3. Rådets ordförande skall varje år förelägga Europaparlamentet en särskild rapport om Eurojusts arbete.

Artikel 21

Finanser

1. De nationella medlemmarnas löner och arvoden skall betalas av deras ursprungsmedlemsstater.

2. För Eurojusts administrativa utgifter utöver dem som avses i punkt 1 gäller artikel 41.3 i fördraget.

3. När de nationella medlemmarna agerar inom ramen för Eurojusts uppdrag skall utgifter i samband därmed anses som driftsutgifter enligt artikel 41.3 i fördraget.

4. För de utgifter som inte faller under punkt 1 skall det budgetförfarande som fastställs i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen gälla.

Artikel 22

Lokalisering

Eurojusts säte skall upprättas i ...

Artikel 23

Dag då beslutet blir gällande

Detta beslut blir gällande den första dagen i den tredje månaden efter det att det har offentliggjorts i Officiella tidningen.

Utfärdat i ...

På rådets vägnar

...

Ordförande

(1) EGT C 26, 30.1.1999, s 21.

(2) EGT C 26, 30.1.1999, s. 22.

(3) EGT C 149, 28.5.1999, s. 16.

(4) EGT C 316, 27.11.1995, s. 48.

(5) EGT C 151, 20.5.1997, s. 1.

(6) EGT C 221, 19.7.1997, s. 11.

(7) EGT C 313, 23.10.1996, s. 1.

(8) EGT L 333, 9.12.1998, s. 1.

(9) EGT C 197, 12.7.2000, s. 1.