RÅDETS DIREKTIV av den 30 april 1968 om en gemensam metod för att beräkna genomsnittsskattesatser enligt artikel 97 i fördraget (68/221/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 99 och 100 i detta,

med beaktande av beslut av den 21 juni 1960 av företrädare för medlemsstaternas regeringar som träffats i Rådet,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande(),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(), och

med beaktande av följande:

Sedan fördraget trädde i kraft har fastställandet av de genomsnittliga skattesatser som föreskrivs i artikel 97 i fördraget för att kompensera belastningen av kumulativa omsättningsskatter som tas ut i flera led ständigt gett upphov till svårigheter som stör den gemensamma marknadens riktiga funktion. De ogynnsamma verkningarna ökar när tullarna avskaffas i gemenskapen.

Enda syftet med en framtida anpassning av kompenserande avgifter och återbäringar bör vara att se till att befintliga kumulativa flerledssystem för omsättningsskatt blir mera neutrala i sin påverkan på internationell handel och möjliggöra övergången till det gemensamma mervärdessystemet på bästa möjliga villkor. Sådan anpassning är därför förenligt med de kriterier som erkänts i det beslut som den 21 juni 1960 fattades i Rådet av regeringarnas företrädare.

De nämnda svårigheterna beror huvudsakligen på de metoder medlemsstaterna använder för att beräkna skattesatserna.

Det ligger därför i den gemensamma marknadens intresse att dessa beräkningsmetoder, till dess att mervärdeskatten införts i alla medlemsstater, harmoniseras genom införande av gemensamma och skäliga regler som säkerställer att de gränser iakttas som anges i artikel 97 i fördraget och gör det möjligt att hålla de sålunda erhållna genomsnittliga skattesatserna under kontroll.

För att så långt möjligt beakta de faktiska betingelser under vilka en vara eller varugrupp framställs måste reglerna också föreskriva viktning av skattebelastningen.

Reglerna måste lämna möjligheten öppen för medlemsstaterna att tillgripa vissa schablonuppskattningar.

Kommissionen bör få rätt att genom direktiv, antagna efter samråd med medlemsstaterna, fastställa förfarandet för tillämpning av den gemensamma beräkningsmetoden.

För att göra det lättare för kommissionen att se till att de gränser som satts för den genomsnittliga skattesatsen iakttas bör det föreskrivas att medlemsstaterna måste på eget initiativ lämna kommissionen resultatet av beräkningar som bygger på den gemensamma metoden innan de inför eller ändrar en genomsnittsskattesats på något som helst sätt.

HÄRMED FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. När en stat i enlighet med artikel 97 i fördraget inför eller ändrar en genomsnittlig skattesats för att, både vad gäller import och export, kompensera den omsättningsskatt som direkt eller indirekt påförs tillverkningen av en vara eller varugrupp, skall den skattesatsen beräknas i enlighet med detta direktivs förreskrifter, med beaktande av de faktiska produktionsbetingelserna.

2. Detta direktiv skall inte tillämpas på

- genomsnittliga skattesatser som gäller när detta direktiv träder i kraft, även om de används för att beräkna den tidigare skattebelastningen i enlighet med artikel 6.

- anpassningar av genomsnittliga skattesatser uteslutande på grund av en generell ändring av skattesatsen för omsättningsskatt.

Artikel 2

1. Den genomsnittliga skattebelastningen på en vara skall vara lika med det viktade medeltalet för den i enlighet med artikel 3 6 fastställda skattebelastningen på varan i de olika representativa produktionsleden. Det viktade medeltalet skall bygga på varje leds betydelse för hela framställningen av varan.

2. Den genomsnittliga skattebelastningen på en varugrupp skall vara lika med det viktade medeltalet för den genomsnittliga skattebelastningen på representativa varor i varugruppen. Varugruppens omfång skall bestämma antalet representativa varor som skall tas med i beräkningen. För varje representativ vara skall den genomsnittliga skattebelastningen beräknas i enlighet med punkt 1. Det vägda medeltalet skall bygga på de representativa varornas betydelse i förhållande till varugruppens hela produktion.

Artikel 3

Vid beräkning av skattebelastningen på en vara i sista produktionsledet får skattebelastningen på alla faktorer i framställningskostnaden i det ledet beaktas.

Artikel 4

1. Vid beräkning av skattebelastningen på en vara i näst sista produktionsledet får hänsyn tas till skattebelastningarna i det ledet på de råmaterial, halvfabrikat och färdigvaror som används för råmaterial, halvfabrikat och färdigvaror som tas med i beräkningen i sista ledet, samt till alla andra omkostnadsfaktorer eller komponenter som tas med i beräkningen i sista ledet om andelen utgör minst 3 % av slutproduktens försäljningspris före skatt.

2. Vid beräkning av skattebelastningen på en vara i andra led får hänsyn tas till skattebelastningarna i vart och ett av dessa led på de råmaterial, halvfabrikat och färdigvaror som är avsedda för tillverkning av råmaterial, halvfabrikat eller färdigvaror som beaktas i slutledet.

Artikel 5

1. Om skattebelastningen i tidigare led för en faktor eller komponent som beaktas i ett senare led inte har beräknats i enlighet med artikel 4, får belastningen på den faktorn eller komponenten schablonmässigt räknas upp med 50 %. Om emellertid skattebelastningen på den faktorn eller komponenten beror på tillämpningen av en särskild skattesats, måste beloppet räknas om innan schablonberäkningen görs, på grundval av omsättningsskattens normala skattesats. När den speciella skattesatsen omfattar ett eller flera tidigare led, skall den belastning som framkommer vid dess tillämpning inte höjas schablonmässigt.

2. Den skattebelastning som sålunda beräknas för tidigare led får inte överskrida den som skulle bli följden av att artikel 4 och 6 tillämpades på faktorn eller komponenten i fråga.

Artikel 6

Om det för någon faktor eller komponent som beaktas i något led finns en genomsnittlig skattesats, får den användas för beräkning av den tidigare skattebelastningen på faktorn eller komponenten i fråga, under förutsättning att detta står i överensstämmelse med artikel 97.

Denna skattesats skall användas om den stöds av de beräkningar som i enlighet med artikel 10 lämnats till kommissionen.

Artikel 7

1. När en medlemsstat inte beräknar den genomsnittliga skattebelastning för en vara eller varugrupp i enlighet med artikel 2 6, får skattebelastningen uppskattas till 100 %, 75 %, 50 % eller 30 % av den normala omsättningsskatten beroende på om faktorerna eller komponenterna i den vara eller varugrupp som beaktas i sista produktionsledet och omfattas av normal omsättningsskatt eller uppräknad omsättningsskatt utgör 65 %, 50 %, 35 % eller mindre än 35 % av försäljningspriset före skatt för varan eller varugruppen.

2. Den sålunda uppskattade belastningen får inte överskrida den genomsnittliga skattebelastning som skulle framkomma om artiklarna 2, 3, 4 och 6 tillämpades.

Artikel 8

De genomsnittliga skattesatserna skall avrundas till närmaste halva procenttal uppåt eller nedåt, beroende på om det decimalbråk som uppkommer når eller inte når storleken 0,25 respektive 0,75.

Artikel 9

Efter samråd med medlemsstaterna skall kommissionen vid behov genom direktiv fastställa förfarandet för tillämpning av artikel 1 8.

Artikel 10

1. När en medlemsstat avser att införa eller ändra en genomsnittlig skattesats, skall den lämna kommissionen de beräkningar genom vilka den genomsnittliga skattesatsen fastställts i enlighet med artikel 1 8.

2. När kommissionen anser att en skattebelastning som fastställts schablonmässigt i enlighet med artikel 5 eller 7 överskrider de gränser som sätts i punkt 2 i de artiklarna, skall medlemsstaten på kommissionens begäran lämna kommissionen den beräkning varigenom skattebelastningen fastställts enligt artiklarna 2, 3, 4 och 6.

Artikel 11

Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i sin nationella lagstiftning som de senare inför på de områden som omfattas av detta direktiv.

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Luxemburg den 30 april 1968.

På rådets vägnar

M. COUVE DE MURVILLE

Ordförande

() EGT nr C 10, 14.2.1968, s. 4.

() EGT nr 317, 28.12.1967, s. 9.