SV Europeiskagemenskapernasofficiellatidning 19.12.2000 L321/47
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2777/2000
av den 18 december 2000
om undantagsåtgärder till stöd för nötköttsmarknaden
EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR
ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska
gemenskapen,
medbeaktandeavrådetsförordning(EG)nr1254/1999avden
17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av mark-naden för nötkött(
1), särskilt artikel 38.2 i denna, och
av följande skäl:
(1)Gemenskapens marknad för nötkött genomgår för
närvarande en djup kris på grund av konsumenternasbristande förtroende för nötkött efter det att nya fall avbovin spongiform encefalopati (BSE) konstaterats. Såvälkonsumtionen som produktionen har nu fallit till delägsta nivåer som någonsin förekommit, vilket i sin turlett till att producentpriserna sjunkit kraftigt. Krislägetväntas bli oförändrat ännu en tid. I en situation somdenna kan enligt artikel 38.1 i förordning (EG) nr 1254/1999 undantagsåtgärder till stöd för marknaden vidtasför att återställa balansen. En av dessa åtgärder bör varaatt djur som i normala fall skulle slaktas och därigenomorsaka stora överskott på marknaden kan dras tillbakafrån köttproduktion genom ett system i vilket de köpsupp och därefter destrueras.
(2)I kommissionens beslut 2000/764/EG(2) fastställs dels
särskilda regler för BSE-test av djur som är äldre än 30månader, dels vilka metoder som är godkända för detta.Enligt det beslutet skall alla djur som är äldre än 30månader, och som på normalt sätt skall slaktas för fram-ställningavlivsmedel,testasförBSEsenastfrånochmedden 1 juli 2001. Fram till dess är det lämpligt att detovan nämnda tillbakadragandet koncentreras till sådanadjur i den åldern som inte testas för BSE, och att endastköttfråndjursomhartestatsmednegativtresultattillåtssom livsmedel i gemenskapen och i tredje land.
(3)Förattfåensnabbförbättringpåmarknadenförnötköttbör frivillig testning av djur som är äldre än 30 månaderredan nu uppmuntras. Därför bör det fastställas bestäm-melserförgemenskapensmedfinansieringavdetestsomkrävs, samtidigt som det måste ges garantier för attdubbla utbetalningar från gemenskapens budget inteförekommer.
(4)För att kunna dra tillbaka från marknaden sådana djursom i praktiken skulle minska det normala utbudet avlivsmedel är det av avgörande betydelse att de djur somskall destrueras uppfyller alla veterinära krav innan de
slaktas, inklusive kraven i de inspektioner före slakt somskulle gjorts om djuret hade slaktats för framställning avlivsmedel.
(5)Om marknadsläget så kräver bör uppköpssystemetkunna utvidgas till att omfatta även medlemsstater somredantestarantingenallaellerenstordelavdedjursomär äldre än 30 månader.
(6)Om marknadsläget så medger bör uppköpssystemetkunna stoppas i medlemsstater som kan bevisa att dehar tillräcklig BSE-testkapacitet för den normala köttpro-duktionen.
(7)För att systemet skall kunna fungera på ett tillfredsstäl-lande sätt bör lämpliga bestämmelser fastställas föruppköp och leverans av djur.
(8)Medlemsstaterna bör fastställa ett uppköpspris per djursom leder till att målet för åtgärden kan nås. Hänsynskalldärvidtastillframföralltdetaktuellarepresentativamarknadspriset och till djurets vikt.
(9)Med tanke på det stora antal djur som förmodligenkommer att köpas upp är det lämpligt att gemenskapenoch medlemsstaterna delar på utgifterna. Gemenskapenbör stå för högst 70% av uppköpskostnaderna. Denationella myndigheterna bör stå för den resterandedelen och för alla andra kostnader i samband med dettasystem.
(10)Bestämmelserna för det slaktbidrag som avses i artikel11 i förordning (EG) nr 1254/1999 bör gälla för djursom slaktas enligt det här systemet.
(11)För att före, under och efter slakt förbättra kontrollernaav djur och köttprodukter bör särskilda bestämmelserfastställas, särskilt i fråga om hur produkterna skallhanteras och hållas åtskilda från andra djur ochprodukter.
(12)Marknadsläget i de medlemsstater där risken för BSE ärsärskilt låg har inte försämrats i samma utsträckningsom i övriga gemenskapen. Systemet med uppköp ochdestruering behöver därför inte bli obligatoriskt i dessamedlemsstater, under förutsättning att köttprodukterfrån djur som inte testats för BSE blir kvar inom landet.
(13)För att få en effektiv övervakning av systemet börmedlemsstaterna varje vecka ge kommissionen deninformation som krävs.
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 21.
(2) EGT L 305, 6.12.2000, s. 35.
SV Europeiskagemenskapernasofficiellatidning 19.12.2000 L321/48
(14)Kommissionens experter bör kunna kontrollera att alla
angivna krav uppfylls.
(15)Förvaltningskommittén för nötkött har inte yttrat siginom den tidsfrist som dess ordförande har bestämt.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Denna förordning skall tillämpas i alla medlemsstater, utom i
Förenade kungariket där endast artikel 2.1 skall tillämpas.
Artikel 2
1. Kött från nötkreatur som är äldre än 30 månader och
som slaktas i gemenskapen efter den 1 januari 2001 får endastanvändas som livsmedel i gemenskapen eller exporteras tilltredje land om det med negativt resultat har testats för bovinspongiform encefalopati (BSE) med ett godkänt snabbtest enligtbilaga IVA till kommissionens beslut 98/272/EG(
1).
2. Gemenskapen skall medfinansiera de test som avses i
punkt 1. Detta skall ske med 100% av kostnaderna (exklusivemoms)förinköpavtestutrustningarochreagens,upptillhögst15 euro per test när det gäller test av djur som slaktas före den1 juli 2001 eller innan det obligatoriska testprogrammet enligtartikel 1.3 i beslut 2000/764/EG träder i kraft.
Denna medfinansiering omfattar inte test som görs på
— sådana djur som avses i artikel 1.1 i beslut 2000/764/EG,
— sådana djur som omfattas av systemet för uppköp enligt
artikel 3.3 i den här förordningen.
Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som krävs för att
undvika dubbla utbetalningar från gemenskapens budget.
Artikel 3
1. Medlemsstaterna skall köpa in, slakta och destruera alla
djur som är äldre än 30 månader och som erbjuds av allaproducenter eller av deras företrädare, utan att det test somavses i artikel 2.1 behöver göras.
Djuren skall
a) under minst 6 månader före försäljningen ha hållits på en
eller flera anläggningar i den berörda medlemsstaten,
b) uppfylla kraven i den relevanta veterinärlagstiftningen
beträffande godkännande för slakt för framställning av livs-medel,särskiltbestämmelsernaibilagaIkapitelVItillrådetsdirektiv 64/433/EEG(
2).2. Dessutom, och genom undantag från kraven i punkt 1
omattintehatestats,fårdenötkreatursomavsesiartikel1.1ibeslut 2000/764/EG endast köpas upp och destrueras ommedlemsstaten ger garantier för att djuren har undersöktsenligt bestämmelserna i ovan nämnda artikel 1.1 och om test-resultaten blev negativa.
3. Enligt förfarandet i artikel 43 i förordning (EG) nr 1254/
1999 får beslut fattas om att det system för inköp som anges ipunkt 1 även skall gälla för djur som med negativt resultat hartestats i enlighet med artikel 2.1, under förutsättning att mark-nadsläget så kräver, i den medlemsstat där tester görs generellteller i stor omfattning.
4. Medlemsstater som på ett för kommissionen godtagbart
sätt kan styrka att de har tillräcklig kapacitet för test enligtartikel2.1avdetantaldjuröver30månadersåldersomslaktasunder normala förhållanden kan få kommissionens tillstånd,enligt förfarandet i artikel 43 i förordning (EG) nr 1254/1999,att stoppa systemet för uppköp enligt punkt 1, såvida ettsådant beslut som avses i punkt 3 inte fattas.
5. Medlemsstaternaskallgeanvisningarompåvilketslakteri
djuret skall slaktas. De skall då se till att transportsträckan blirså kort som möjligt.
Artikel 4
1. Det pris som medlemsstaterna skall betala producenterna
eller deras företrädare för de djur som avses i artikel 3.1 skallberäknas på grundval av
a) slaktkroppsvikten enligt artikel 2.1a i rådets förordning
(EEG) nr 1208/81(
3), och
b) det pris per kilo dödvikt som medlemsstaten fastställt.
Baspriset enligt det här systemet skall emellertid vara ettgenomsnitt av de marknadspriser för respektive kategorisom noterats under veckorna 45–48 år 2000.
När veckopriserna fastställs skall medlemsstaten i största
möjliga utsträckning ta hänsyn till det aktuella marknadspriset,under förutsättning att representativa marknadspriser för rele-vanta kategorier och slaktkroppskvaliteter föreligger. Hänsynskall också tas till traditionella prisskillnader mellan kategorieroch klasser i medlemsstaten i fråga.
Under alla förhållanden skall priserna fastställas till nivåer som
ger garantier för att destrueringssystemet fungerar tillfredsstäl-lande. Emellertid får
— genomsnittspriser per kategori som ligger under det ovan
nämnda baspriset, och
— genomsnittspriser per kategori som är mer än 5% högre än
baspriset
endast fastställas om kommissionen i förväg har gett sitt till-
stånd.
(1) EGT L 122, 24.4.1998, s. 59.
(2) EGT 121, 29.7.1964, s. 2012/64. (3) EGT L 123, 7.5.1981, s. 3.
SV Europeiskagemenskapernasofficiellatidning 19.12.2000 L321/49
Medlemsstaterna skall senast på onsdagen i varje vecka
meddela producenterna vilket uppköpspris som kommer attgälla under veckan därpå.
Betalningen skall ske snarast möjligt efter slakt.2. För varje helt och hållet destruerat djur skall gemen-
skapen med ett schablonbelopp medfinansiera de utgifter somuppstått enligt punkt 1. Detta skall beräknas på grundval avbaspriserna, den genomsnittliga vikten per kategori och enfinansieringdärgemenskapenstårför70%avkostnadernaochde nationella myndigheterna för 30%. Schablonbeloppenframgår av bilaga I.
Medlemsstaterna skall senast den 1 oktober 2001 meddela
kommissionen sina totala kostnader för uppköp. Gemen-skapens medfinansiering får uppgå till högst 70% av dessakostnader.
Ett förskott på 80% av gemenskapens stöd får emellertid
beviljas efter det att djuret slaktats och överlämnats för destru-ering enligt artikel 5.
Utöver den finansiering från gemenskapen som avses ovan
skall alla kostnader från och med att djuret erbjuds för slakt tilloch med att det till alla delar har destruerats finansieras av denationella myndigheterna.
3. Bestämmelsernaomdetslaktbidragsomavsesiartikel11
i förordning (EG) nr 1254/1999 och i kapitel V i kommissio-nens förordning (EG) nr 2342/1999(
1) skall gälla för djur som
slaktas i enlighet med den här förordningen. Kostnader isamband med detta skall inte anses vara kostnader under denhär förordningen.
Artikel 5
1. De slakthus som slaktar djur för destruering i enlighet
meddethärsystemetskallfungerapåettsättsomgergarantier
— för att alla djur och animaliska produkter som är avsedda
som livsmedel alltid hanteras åtskilda från djur ochprodukter som slaktas respektive framställs enligt det härsystemet, och
— förattnötkreatursomskallslaktasenligtdethärsystemet,i
de fall det är nödvändigt att de hålls i en inhägnad, hållsåtskilda från andra nötkreatur som skall slaktas för fram-ställning av livsmedel eller foder.
2. Slaktkropparna skall styckas på lämpligt sätt och tillsam-
mans med övriga delar av djuren färgas med outplånlig färg.Därefter skall de överlämnas så att alla delar av djuren helt ochhållet destrueras genom förbränning eller på annat lämpligtsätt.
3. Om specificerat riskmaterial inte avlägsnas skall hela
slaktkroppen behandlas som sådant material.
4. Inga delar av djuren får användas som livsmedel eller
foder, eller i kosmetika, läkermedel eller medicinsk utrustning.Genom undantag från punkterna 2 och 3 behöver hudar intefärgas eller destrueras om de behandlas på ett sådant sätt att deendast kan användas för framställning av läder. Fett påhudarnas innersida skall avlägsnas och destrueras. Medlemssta-
terna skall se till att sådana hudar lagras och behandlas separatfrån andra hudar.
5. Medlemsstaterna skall genomföra nödvändiga administra-
tiva kontroller och en effektiv övervakning på plats av allhantering, så att det därigenom ges garantier för att alla rele-vanta produkter har överlämnats och helt och hållet destrue-rats.
Artikel 6
1. Utan att det påverkar tillämpningen av beslut 98/272/EG
och beslut 2000/764/EG, och genom undantag från artikel 2.1,får de medlemsstater som finns med i förteckningen i bilaga IItillåta att nötkreatur som är över 30 månader gamla slaktas förframställningavlivsmedelutanatthaundersöktsförBSEenligtartikel 2.1.
2. De medlemsstater som använder sig av undantaget i
punkt 1 skall se till att följande produkter, som erhållits fråndjur som slaktas för framställning av livsmedel efter det att denhär förordningen träder i kraft, endast sänds till andramedlemsstater eller exporteras till tredje land under förutsätt-ning att djuren i fråga med negativt resultat har testats enligtartikel 2.1:
— ”Färskt kött”, enligt definitionen i direktiv 64/433/EEG.
— ”Malet kött” och ”köttberedningar”, enligt definitionen i
rådets direktiv 94/65/EG(
2).
— ”Köttprodukter”, enligt definitionen i direktiv 77/99/EEG(3).
3. Sådant kött och sådana produkter som avses i punkt 2,
och som erhållits från djur som inte testats enligt artikel 2.1,skall märkas med ett nationellt märke som inte kan förväxlasmed gemenskapens kontrollmärke och som inte får vara ovalt.
Artikel 7
Medlemsstaterna skall vidta alla åtgärder som krävs för en
effektiv tillämpning av det här systemet och för att bestämmel-serna i den här förordningen efterlevs.
Medlemsstaterna skall snarast möjligt sammanställa en uttöm-
mande rapport om de kontroller som genomförts i enlighetmed den här artikeln. Rapporten skall överlämnas till kommis-sionen.
Artikel 8
För djur som är äldre än 30 månader skall medlemsstaterna
varje onsdag meddela kommissionen följande uppgifter förföregående vecka:
— Antalet djur i varje kategori enligt artikel 3.1 i förordning
(EEG) nr 1208/81 som har erbjudits för slakt och destru-ering.
— Antalet djur per kategori som slaktats för framställning av
livsmedel och som har testats, samt dessutom total vikt perkategori och testresultaten.
(2) EGT L 368, 31.12.1994, s. 10.
(1) EGT L 281, 4.11.1999, s. 30. (3) EGT L 26, 31.1.1977, s. 85.
SV Europeiskagemenskapernasofficiellatidning 19.12.2000 L321/50
— Antalet djur per kategori som slaktats för destruering och
som har testats, samt dessutom total vikt per kategori ochtestresultaten.
— Antalet slaktade djur per kategori som inte har testats, samt
total vikt per kategori.
— Det pris som producenterna erbjudits för varje kategori
och, om uppgifter föreligger, för varje klass.
— Antalet djur som överlämnats för destruering.— Antalet djur som destruerats helt och hållet.— Övrigauppgifteravbetydelseföreneffektivövervakningav
hanteringen.
Artikel 9
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 9 i rådets förord-
ning (EG) nr 1258/1999(
1) skall experter från kommissionen,
eventuellt tillsammans med medlemsstaternas experter, genom-föra kontroller på plats så att de kan försäkra sig om att alla
bestämmelser i den här förordningen efterlevs.
Artikel 10
De åtgärder som föreskrivs i den här förordningen skall anses
vara interventionsåtgärder enligt artikel 1.2 i förordning (EG)nr 1258/1999.
Artikel 11
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har
offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning .
Den skall tillämpas från och med den 1 januari 2001 och
längst till och med den 30 juni 2001.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 18 december 2000.
På kommissionens vägnar
Franz FISCHLER
Ledamot avkommissionen
(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 103.
SV Europeiskagemenskapernasofficiellatidning 19.12.2000 L321/51
Kor Kvigor StutarBILAGA I
Finansiering från gemenskapen per djur (1)(2) (euro/djur)
Belgien 544 727 —
Danmark 363 444 —
Tyskland 364 442 —
Grekland 292 520 —
Spanien 280 536 —
Frankrike 472 674 713
Irland 285 421 543
Italien 294 561 —
Luxemburg 553 593 698
Nederländerna 418 385 —
Österrike 393 501 644
Portugal 281 543 —
Finland 272 306 —
Sverige 384 402 510
(1) För tjurar skall stödet vara detsamma som för kor.
(2) Om ett särskilt belopp inte anges skall beloppet för kvigor gälla även för stutar.BILAGA II
Förteckning över de länder som avses i artikel 6
ÖsterrikeSverigeFinland