EUROPEISKA CENTRALBANKENS YTTRANDE

på begäran av Europeiska unionens råd om en rekommendation till rådets beslut beträffande växelkursfrågor rörande den kapverdiska escudon

(CON/98/57)

(1999/C 200/06)

1. Den 11 december 1998 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europeiska unionens råd om ett yttrande om ett förslag till rådbeslut i ovanstående fråga (nedan kallat "beslutsutkastet"). Dokument KOM(1998) 663 slutlig, daterad den 18 november 1998, vilket innehöll beslutsutkastet och en motivering, överlämnades till ECB. ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundar sig på artikel 109 l.1, andra stycket, i samverkan med artikel 109.3 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (nedan kallat "fördraget"). I enlighet med artikel 17.5, första meningen, i arbetsordningen för ECB, har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

2. Beslutsutkastet föreskriver att Portugal tillåts behålla sina nuvarande avtal beträffande växelkursfrågor med Kap Verde då euron ersatt den portugisiska escudon. Enligt beslutsutkastet skall Portugal och Kap Verde ha kvar det odelade ansvaret för tillämpningen av detta avtal. Beslutsutkastet behandlar också olika procedurregler för de portugisiska myndigheterna avseende tillämpningen av Portugals nuvarande avtal med Kap Verde, förhandlingen och genomförandet av ändringar i detta avtal samt föreläggandet av planer som ändrar detta avtals karaktär och räckvidd. I själva verket är beslutsutkastet till stor del likt ett tidigare beslut beträffande växelkursfrågor som rör CFA-francen och den komoriska francen, en fråga i vilken ECB konsulterades den 24 juli 1998 och i vilken ECB levererade ett yttrande den 22 september 1998 (CON/98/37, som i detta yttrande även refereras till som "det franska fallet").

3. ECB konstaterar med tillfredsställelse att dess observationer avseende det ovan nämnda beslutet i det franska fallet även har införlivats i det aktuella beslutsutkastet.

- Sjunde stycket i ingressen understryker att avtalet och eventuella ändringar till detta inte innebär någon förpliktelse för ECB och de nationella centralbankerna (NCB) att stödja den kapverdiska escudons konvertibilitet.

- Tionde stycket i ingressen understryker att ändringar eller tillämpningen av avtalet skall ske utan att detta skadar den gemensamma valutapolitikens huvudmål att upprätthålla prisstabilitet i enlighet med artikel 3a.2 i fördraget.

- Trettonde stycket i ingressen fastställer att beslutsutkastet inte skall ha någon prejudicerande verkan för åtgärder som gemenskapen kan komma att besluta om i framtiden och som gäller förhandlingar om och ingående av avtal med andra stater eller internationella organisationer om monetära frågor eller växelkursfrågor.

ECB noterar även att artiklarna 3, 4, och 5 i beslutsutkastet inte fullt ut införlivar ECB:s observationer avseende ECB:s konsultativa roll i fördraget i enlighet med vad som fastställs i ECB:s yttrande CON/98/37 men att beslutsutkastet i detta avseende samtidigt avspeglar beslutet i det franska fallet, som återger åtminstone en del av ECB:s observationer.

4. Detta yttrande kommer att offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Utfärdat i Frankfurt am Main den 17 december 1998.

ECB:s ordförande

Willem F. DUISENBERG