Rådets yttrande

av den 15 juli 2003

om Nederländernas uppdaterade stabilitetsprogram 2001-2007

(2003/C 173/01)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGETT FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken(1), särskilt artikel 5.3 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och efter samråd med Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

Den 15 juli 2003 granskade rådet 2001 års uppdatering av Nederländernas stabilitetsprogram, som omfattar perioden 2001-2007. Den reviderade uppdateringen överensstämmer med kraven i "uppförandekoden om stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning" och i stort sett med 2003 års allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken.

Den reala BNP-tillväxten minskade kraftigt under 2002, från 1,3 % 2001 till 0,2 % 2002, vilket låg betydligt under den prognos som hade avgetts i 2001 års stabilitetsprogram. De offentliga finanserna försämrades markant under 2002, huvudsakligen till följd av nedgången i ekonomin. Saldot i den offentliga sektorns finanser visade 2002 ett underskott på 1,2 % av BNP, jämfört med ett minimalt överskott på 0,1 % av BNP 2001. Den genomsnittliga inflationen, mätt enligt det harmoniserade konsumentprisindexet (HIKP), minskade från 5,1 % 2001 till 3,9 % 2002, till stor del tack vare utvecklingen av importpriserna och de avtagande effekterna av de höjningar av indirekta skatter och energiskatter som genomfördes under 2001 inför skattereformen.

Rådet konstaterar att de makroekonomiska beräkningarna sedan framläggandet av 2002 års ursprungliga uppdatering av stabilitetsprogrammet i december 2002 har skrivits ned betydligt, vilket har påverkat budgetläget negativt. Rådet konstaterar att även om den gradvisa, men relativt dämpade ekonomiska återhämtning som man räknar med i programmet förefaller sannolik, så är den ekonomiska utvecklingen förknippad med klara risker, och den förväntade återhämtningen förutsätter att global efterfrågan tar fart igen och att den nederländska marknadssektorns konkurrenskraft återställs på ett framgångsrikt sätt. För att det sistnämnda skall inträffa krävs dock återhållsamhet i löneutvecklingen och en ökning av produktivitetstillväxten.

Rådet välkomnar de huvudsakliga inslagen i den budgetram som har utarbetats av den nya regeringen och som bland annat innebär att separata utgiftstak i reala termer används för de tre undersektorer av den offentliga sektorn som har definierats, en regel om att extra intäkter skall användas uteslutande till att minska underskottet (eller skulden om underskottet skulle försvinna) och en skyldighet att vidta särskilda korrigerande åtgärder om den offentliga sektorns finanser utvecklas på ett sådant sätt att det leder till att kraven i stabilitets- och tillväxtpakten överträds.

Rådet noterar att saldot i den offentliga sektorns finanser enligt det centrala scenariot i det uppdaterade stabilitetsprogrammet till att börja med väntas fortsätta försämras, från ett underskott på 1,2 % av BNP 2002 till ett underskott på 1,7 % 2004. Därefter väntas situationen förbättras och 2007 förväntas underskottet bli 0,5 % av BNP. Den offentliga skuldkvoten förväntas ligga kvar under 60 % av BNP och vara i stort sett oförändrad runt 52,5 % av BNP under perioden 2002-2007.

Rådet välkomnar att det har lagts ned ett stort konsolideringsarbete på budgeten för 2003 och den nya regeringens koalitionsavtal för perioden 2004-2007, som i kumulativa termer uppgår till 1,2 % av BNP under 2003, 1,7 % av BNP under 2004 och till nära 3 % av BNP under 2007. Mot bakgrund av att lågkonjunkturen har varit djupare än vad som från början antogs, kommer finanspolitiken sannolikt att leda till en förbättring av det konjunkturrensade saldot i de offentliga finanserna med 1 % av BNP mellan 2002 och 2005. Ett läge med nära balans i det konjunkturrensade saldot för de offentliga finanserna skulle uppnås 2005 och bibehållas under de två därpå följande åren. Rådet anser att om de konsolideringsåtgärder som har aviserats av den nya regeringen genomförs fullt ut och förutsatt att konjunktursvängningarna blir normala, så finns det en säkerhetsmarginal som innebär att underskottet inte kommer att överskrida den tillåtna gränsen på 3 % av BNP.

När det gäller de beräknade förändringarna av det konjunkturrensade saldot beklagar rådet att den utstakade anpassningen under 2003 och 2004 inte uppfyller kravet på att det konjunkturrensade underskottet skall minskas med åtminstone en halv procentenhet av BNP varje år, även om det inte är långt ifrån. Rådet rekommenderar de nederländska myndigheterna att genomföra de tillkännagivna åtgärderna som planerat, vilka uppgår till 0,5 % av BNP under 2004 eller mer om så behövs för att förhindra en betydande ökning av underskottet och för att justeringen i det konjunkturrensade saldot i den offentliga sektorns finanser skall kunna vara i linje med den andra särskilda rekommendationen för euroområdet (GL 25) i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken 2003.

Med tanke på de negativa effekter som beräkningarna av den framtida tillväxten projicerar, konstaterar rådet att ytterligare åtgärder kan behövas för att säkerställa att ett saldo nära balans eller som visar överskott i de offentliga finanserna skall kunna bibehållas på medellång sikt. Mot denna bakgrund välkomnar rådet de nederländska myndigheternas beredskap att vidta ytterligare åtgärder om farhågorna skulle visa sig befogade.

Rådet anser att Nederländerna på grundval av den politik som för närvarande drivs förefaller relativt väl rustade att klara den belastning på budgeten som hänger samman med den åldrande befolkningen. Skuldkvoten kommer att fortsätta minska under de kommande åren. En svag trend i oönskad riktning när det gäller skuldkvotens utveckling på lång sikt kan dock inte uteslutas. För att undvika att obalanser uppstår på lång sikt kommer det att vara nödvändigt att genomföra det "övergripande avtalet" fullt ut, särskilt vad beträffar reformerna av socialförsäkringssektorn som syftar till att öka deltagandegraden på arbetsmarknaden och den effektiva pensionsåldern. Rådet anser att om ett överskott i saldot uppnås på lång sikt skulle detta bidra till att säkerställa hållbarheten i de offentliga finanserna i Nederländerna.

(1) EGT L 209, 2.8.1997.