SV Europeiska unionens officiella tidning L 112/1

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) 2016/631

av den 14 april 2016

om fastställande av nätföreskrifter med krav för nätanslutning av generatorer

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 714/2009 av den 13 juli 2009 om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel och om upphävande av förordning (EG) nr 1228/2003 (1), särskilt artikel 6.11, och

av följande skäl:

(1) Ett snabbt genomförande av en fullt fungerande och sammanlänkad inre energimarknad är avgörande för att upprätthålla en trygg energiförsörjning, öka konkurrenskraften och se till att alla konsumenter kan köpa energi till överkomliga priser.

(2) I förordning (EG) nr 714/2009 fastställs icke-diskriminerande regler för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel i syfte att säkerställa en väl fungerande inre marknad för el. I artikel 5 i Europaparlamentet och rådets direktiv 2009/72/EG (2) krävs dessutom att medlemsstaterna eller, om medlemsstaterna föreskrivit detta, tillsynsmyndigheterna säkerställer bland annat utarbetandet av objektiva och icke-diskriminerande tekniska regler som fastställer minimikrav för anslutning till systemet när det gäller teknisk konstruktion och drift. Om kraven utgör villkor för anslutning till nationella nät krävs i artikel 37.6 i samma direktiv att tillsynsmyndigheter ska ansvara för att fastställa eller godkänna åtminstone de metoder som används för att beräkna eller fastställa dem. För att sörja för systemsäkerheten inom det sammanlänkade överföringssystemet är det av avgörande betydelse att fastställa en gemensam syn på de krav som gäller för kraftproduktionsmoduler. Dessa krav, som bidrar till att underhålla, bevara och återställa systemsäkerheten så att en väl fungerande inre elmarknad inom och mellan synkronområden främjas och kostnadseffektivitet uppnås, bör betraktas som frågor om gränsöverskridande elnät och marknadsintegration.

(3) Harmoniserade regler för nätanslutning av kraftproduktionsmoduler bör fastställas i syfte att tillhandahålla en tydlig rättslig ram för nätanslutningar, främja unionsomfattande elhandel, säkerställa systemsäkerhet, underlätta integrationen av förnybara elkällor, öka konkurrensen och möjliggöra effektivare användning av elnät och resurser, vilket gynnar konsumenterna.

(4) Systemsäkerheten beror delvis på kraftproduktionsmodulernas tekniska förmåga. Grundläggande förutsättningar är därför att det finns regelbunden samordning på nivån för överförings- och distributionsnät och att den utrustning som är ansluten till överförings- och distributionsnät har tillräcklig prestanda, med tillräcklig robusthet för att klara störningar och för att hjälpa till att förhindra större avbrott eller underlätta återställning av systemet efter ett sammanbrott.

(5) Säker systemdrift är möjlig endast om det finns ett nära samarbete mellan ägare av kraftproduktionsanläggningar och systemansvariga. Särskilt gäller att systemets funktion under onormala driftsförhållanden beror på hur kraftproduktionsmodulerna svarar på avvikelser från referensvärdena 1 (relativtal) för spänning och nominell frekvens. I fråga om systemsäkerhet bör näten och kraftproduktionsmodulerna från ett systemkonstruktionsperspektiv betraktas som en enhet eftersom dessa delar är beroende av varandra. Därför bör relevanta tekniska krav för kraftproduktionsmoduler fastställas som en förutsättning för nätanslutning.

(6) Tillsynsmyndigheterna bör överväga de rimliga kostnader som faktiskt har uppstått för de systemansvariga vid genomförandet av denna förordning när tillsynsmyndigheterna fastställer eller godkänner överförings- eller distributionstariffer eller metoderna för dessa eller när de godkänner villkoren för anslutning och tillträde till nationella nät i enlighet med artikel 37.1 och 37.6 i direktiv 2009/72/EG och artikel 14 i förordning (EG) nr 714/2009.

(7) Olika synkrona elsystem i unionen har olika egenskaper som måste beaktas vid fastställandet av kraven för generatorer. Det är därför lämpligt att beakta regionala särdrag vid fastställandet av regler för nätanslutning enligt kraven i artikel 8.6 i förordning (EG) nr 714/2009.

(8) Med tanke på behovet av att skapa rättslig säkerhet bör kraven i denna förordning gälla för nya produktionsanläggningar, men de bör inte gälla för befintliga produktionsmoduler och inte heller för produktionsmoduler som redan är långt framme i planeringsstadiet men som ännu inte är färdigställda, såvida inte den berörda tillsynsmyndigheten eller medlemsstaten beslutar något annat på grundval av utvecklingen av systemkrav och en fullständig kostnads–nyttoanalys, eller där en betydande modernisering har ägt rum av dessa produktionsanläggningar.

(9) Olika kraftproduktionsmodulers betydelse bör baseras på deras storlek och deras inverkan på hela systemet. Synkronmaskiner bör klassificeras efter maskinstorlek och omfatta alla komponenter i en produktionsanläggning som i normala fall körs som en enda odelbar enhet, t.ex. separata växelströmsgeneratorer som drivs av separata gas- och ångturbiner i en och samma kombicykelenhet. För en anläggning som omfattar flera sådana kombicykelenheter med gasturbin bör var och en av dessa bedömas efter dess storlek och inte utifrån hela anläggningens kapacitet. Asynkront anslutna enheter för kraftproduktion bör, om de samlas så att de tillsammans utgör en ekonomisk enhet och om de har en gemensam anslutningspunkt, bedömas efter sin sammanlagda kapacitet.

(10) Med tanke på de olika spänningsnivåerna där generatorerna ansluts och generatorernas maximala produktionskapacitet bör denna förordning göra en åtskillnad mellan olika typer av generatorer genom att fastställa olika kravnivåer. I förordningen fastställs inte några regler för att bestämma spänningsnivån i den anslutningspunkt där kraftproduktionsmodulen ska anslutas.

(11) Kraven för kraftproduktionsmoduler av typ A bör fastställas på den grundläggande nivå som krävs för att säkerställa produktionsförmåga med begränsat automatiserat svar och minimal reglering från den systemansvariges sida. De bör säkerställa att det inte förekommer någon omfattande produktionsförlust någonstans i systemens arbetsområden och därigenom minimera kritiska händelser, samt innefatta krav som är nödvändiga för ett omfattande ingripande vid systemkritiska händelser.

(12) Kraven för kraftproduktionsmoduler av typ B bör föreskriva ett bredare spektrum av automatiserade dynamiska svar som ger bättre återhämtning efter driftshändelser, för att säkerställa användningen av detta dynamiska svar och en högre nivå av reglering från den systemansvariges sida, samt information för att utnyttja denna förmåga. De säkerställer ett automatiserat svar för att dämpa effekterna av systemhändelser och maximera den dynamiska produktionen som svar.

(13) Kraven för kraftproduktionsmoduler av typ C bör föreskriva ett förfinat, stabilt och i hög grad reglerbart dynamiskt svar i realtid, i syfte att tillhandahålla grundläggande stödtjänster för att säkerställa försörjningstryggheten. Dessa krav bör omfatta samtliga systemtillstånd, med därav följande detaljerade specifikationer för den växelverkan mellan krav, funktioner, reglering och information som behövs för att utnyttja denna förmåga och säkerställa att systemet svarar i realtid så som krävs för att undvika, hantera och svara på systemhändelser. Dessa krav bör också föreskriva tillräcklig förmåga hos produktionsmoduler för att svara på situationer både där systemet är intakt och där det är utsatt för störningar, och bör tillhandahålla den information och reglering som krävs för att utnyttja produktionssidan i olika situationer.

(14) Kraven för kraftproduktionsmoduler av typ D bör vara specifika för ansluten produktion med högre spänning som påverkar reglering och drift av hela systemet. De bör säkerställa stabil drift av det sammanlänkade systemet, vilket möjliggör utnyttjande av stödtjänster från produktion i hela Europa.

(15) Kraven bör bygga på principerna om icke-diskriminering och öppenhet och på principen om optimering mellan högsta totala effektivitet och lägsta totalkostnad för alla berörda parter. Därför bör dessa krav återspegla skillnader i hantering av produktionsteknik med olika inneboende egenskaper och undvika onödiga investeringar i vissa geografiska områden för att beakta deras respektive regionala särdrag. Systemansvariga för överföringssystem och systemansvariga för distributionssystem, inklusive slutna distributionssystem, kan beakta dessa skillnader när kraven definieras i enlighet med bestämmelserna i denna förordning, samtidigt som det erkänns att de tröskelvärden som avgör om ett system är ett överföringssystem eller ett distributionssystem fastställs på nationell nivå.

(16) På grund av sina gränsöverskridande effekter bör denna förordning syfta till samma frekvensrelaterade krav för alla spänningsnivåer, åtminstone inom ett synkronområde. Detta är nödvändigt eftersom en ändrad frekvens i en medlemsstat omedelbart skulle påverka frekvens och skulle kunna skada utrustning i alla andra medlemsstater i samma synkronområde.

(17) För att säkerställa systemsäkerheten bör det vara möjligt att kraftproduktionsmoduler i varje synkronområde i det sammanlänkade systemet förblir anslutna till systemet inom bestämda frekvens- och spänningsintervall.

(18) Denna förordning bör föreskriva parameterintervall för nationella alternativ i fråga om feltålighet, för att upprätthålla ett proportionerligt synsätt som återspeglar varierande systembehov, t.ex. nivån av förnybara energikällor och befintliga skyddsprinciper för både överförings- och distributionsnät. Med tanke på konfigurationen av vissa nät bör den övre gränsen för krav på feltålighet vara 250 millisekunder. Eftersom den vanligaste tiden för att koppla bort ett fel i Europa för närvarande är 150 millisekunder finns det dock utrymme för det organ som utses av medlemsstaten att godkänna kraven i denna förordning att, innan det godkänner tiden, kontrollera om krav på en längre tid är nödvändigt.

(19) Vid fastställandet av tillstånden före och efter fel i samband med feltålighet bör den berörda systemansvarige för överföringssystemet, med beaktande av systemegenskaper som nättopologi och produktionsmix, besluta om prioritet ska ges till kraftproduktionsmodulernas driftsförhållanden före fel eller till längre tider för att koppla bort fel.

(20) Det är viktigt för driften av det sammanlänkade systemet att lämplig återinkoppling säkerställs efter en tillfällig bortkoppling till följd av en störning i nätet. Lämpligt skydd av nätet är av avgörande betydelse för att upprätthålla systemets stabilitet och säkerhet, särskilt i händelse av störningar i systemet. Skyddsprinciper kan förhindra att störningar förvärras och begränsa deras följder.

(21) Ett lämpligt informationsutbyte mellan de systemansvariga och ägarna av kraftproduktionsanläggningarna är en förutsättning för att de systemansvariga ska kunna upprätthålla systemets stabilitet och säkerhet. De systemansvariga behöver en kontinuerlig bild av systemets tillstånd, vilket omfattar såväl information om kraftproduktionsmodulernas driftsförhållanden som möjligheten att kommunicera med dem för att ge driftsinstruktioner.

(22) I nödsituationer som skulle kunna hota systemets stabilitet och säkerhet bör de systemansvariga ha möjlighet att ge instruktioner om att uteffekten från kraftproduktionsmoduler justeras på ett sådant sätt att de systemansvariga kan uppfylla sitt ansvar för systemsäkerheten.

(23) Spänningsintervall bör samordnas mellan sammanlänkade system eftersom de är avgörande för att säkerställa planering och drift av ett elkraftsystem inom ett synkronområde. Bortkopplingar på grund av spänningsstörningar påverkar angränsande system. Om spänningsintervall inte finns angivna skulle det kunna leda till utbredd osäkerhet i systemets planering och drift med avseende på drift utanför normala driftsförhållanden.

(24) Behovet av förmåga till reaktiv effekt beror på flera faktorer, inklusive graden av finmaskighet i nätet och förhållandet mellan inmatning och förbrukning, som bör beaktas vid fastställandet av krav på reaktiv effekt. När regionala systemegenskaper varierar inom en systemansvarigs ansvarsområde skulle det kunna vara lämpligt med mer än en profil. Produktion av reaktiv effekt, känd som negativ fasförskjutning, vid höga spänningar och förbrukning av reaktiv effekt, känd som positiv fasförskjutning, vid låga spänningar kanske inte krävs. Krav på reaktiv effekt skulle kunna leda till restriktioner i fråga om utformning och drift av kraftproduktionsanläggningar. Därför är det viktigt att den förmåga som faktiskt krävs för effektiv systemdrift bedöms noggrant.

(25) Synkrona kraftproduktionsmoduler har en inneboende förmåga att stå emot eller fördröja frekvensavvikelser, en egenskap som tekniskt sett saknas hos många förnybara energikällor. Därför bör motåtgärder antas för att undvika större frekvensändringshastighet då produktionsnivån är hög för förnybara energikällor. Syntetisk tröghet kan underlätta ytterligare utbyggnad av förnybara energikällor som inte bidrar till tröghet på ett naturligt sätt.

(26) Lämplig och proportionell överensstämmelseprovning bör införas så att systemansvariga kan säkerställa driftsäkerheten.

(27) Tillsynsmyndigheterna, medlemsstaterna och de systemansvariga bör i utvecklings- och godkännandeprocessen säkerställa att kraven för nätanslutning harmoniseras så långt som möjligt för att säkerställa fullständig marknadsintegration. Etablerade tekniska standarder bör särskilt övervägas vid utarbetandet av kraven för anslutning.

(28) En process för undantag från reglerna bör anges i denna förordning, för att ta hänsyn till lokala förhållanden av undantagskaraktär, t.ex. där överensstämmelse med dessa regler skulle kunna äventyra stabiliteten i det lokala nätet eller där säker drift av en kraftproduktionsmodul kan kräva driftsförhållanden som inte är i linje med förordningen. I fråga om vissa kraftvärmeverk som medför bredare effektivitetsvinster skulle tillämpning av de regler som fastställs i denna förordning kunna leda till oproportionerliga kostnader och förlust av dessa effektivitetsvinster.

(29) Systemansvariga bör tillåtas att föreslå undantag, som är föremål för godkännande från den berörda tillsynsmyndigheten, eller från en annan myndighet där så är tillämpligt i en medlemsstat, för vissa klasser av kraftproduktionsmoduler.

(30) Denna förordning har antagits på grundval av förordning (EG) nr 714/2009 som den kompletterar och i vilken den ingår. Hänvisningar till förordning (EG) nr 714/2009 i andra rättsakter bör även förstås som hänvisningar till denna förordning.

(31) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från den kommitté som avses i artikel 23.1 i förordning (EG) nr 714/2009.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVDELNING I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Syfte

I denna förordning fastställs nätföreskrifter som anger kraven för nätanslutning av kraftproduktionsanläggningar, dvs. synkrona kraftproduktionsmoduler, kraftparksmoduler och havsbaserade kraftparksmoduler, till det sammanlänkade systemet. Den bidrar därför till att säkerställa rättvisa konkurrensvillkor på den inre marknaden för el, säkerställa systemsäkerheten och integrationen av el från förnybara källor och främja en unionsomfattande elhandel.

I förordningen fastställs också skyldigheter för att säkerställa att systemansvariga utnyttjar förmågan hos kraftproduktionsanläggningarna på ett lämpligt, öppet och icke-diskriminerande sätt för att skapa lika villkor i hela unionen.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning gäller definitionerna i artikel 2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/27/EU (3), artikel 2 i förordning (EG) nr 714/2009, artikel 2 i kommissionens förordning (EU) 2015/1222 (4), artikel 2 i kommissionens förordning (EU) nr 543/2013 (5) samt artikel 2 i direktiv 2009/72/EG.

Dessutom gäller följande definitioner:

1. organ : en tillsynsmyndighet, en annan nationell myndighet, en systemansvarig eller något annat offentligt eller privat organ som utses enligt nationell lagstiftning.

2. synkronområde : ett område som omfattas av synkront sammanlänkade systemansvariga för överföringssystem, t.ex. synkronområdena för kontinentala Europa, Storbritannien, Irland-Nordirland och Norden, och elkraftsystemen i Litauen, Lettland och Estland, tillsammans kallade baltiska staterna, som är en del av ett större synkronområde.

3. spänning : skillnaden i elektrisk potential mellan två punkter, uppmätt via effektivvärden för huvudspänningarna med plusföljd vid grundfrekvensen.

4. skenbar effekt : produkten av spänning och ström vid grundfrekvensen, multiplicerad med kvadratroten ur tre när det gäller trefassystem, vanligen uttryckt i kilovoltampere (kVA) eller megavoltampere (MVA).

5. kraftproduktionsmodul : antingen en synkron kraftproduktionsmodul eller en kraftparksmodul.

6. kraftproduktionsanläggning : en anläggning som omvandlar primärenergi till elektrisk energi och som består av en eller flera kraftproduktionsmoduler som är anslutna till ett nät vid en eller flera anslutningspunkter.

7. ägare av kraftproduktionsanläggning : en fysisk eller juridisk person som äger en kraftproduktionsanläggning.

8. huvudapparat för elproduktion : en eller flera av de huvudsakliga utrustningsdelar som krävs för att omvandla den primära energikällan till elektricitet.

9. synkron kraftproduktionsmodul : en odelbar uppsättning av apparater som kan generera elektrisk energi så att frekvensen av den genererade spänningen, generatorns varvtal och nätspänningens frekvens har ett konstant förhållande och därmed är synkroniserade.

10. dokument för kraftproduktionsmodul, nedan kallat KPM-dokument (PGMD, Power Generating Module Document): ett dokument som ägaren av en kraftproduktionsanläggning tillhandahåller den berörda systemansvarige i fråga om en kraftproduktionsmodul av typ B eller C, och som bekräftar att kraftproduktionsmodulens överensstämmelse med de tekniska kriterier som föreskrivs i denna förordning har visats och som tillhandahåller nödvändiga data och försäkringar, inklusive en försäkran om överensstämmelse.

11. berörd systemansvarig för överföringssystem : den systemansvarige för överföringssystemet i vars kontrollområde en kraftproduktionsmodul, en förbrukningsanläggning, ett distributionssystem eller ett system för högspänd likström är anslutet eller kommer att anslutas till nätet, oavsett spänningsnivå.

12. nät : huvud- och hjälpapparater som är sammankopplade för att överföra eller distribuera elektricitet.

13. berörd systemansvarig : den systemansvarige för överförings- eller distributionssystem, till vars system en kraftproduktionsmodul, en förbrukningsanläggning, ett distributionssystem eller ett system för högspänd likström är anslutet eller kommer att anslutas.

14. anslutningsavtal : ett avtal mellan å ena sidan den berörda systemansvarige och å andra sidan ägaren av kraftproduktionsanläggningen, förbrukningsanläggningen eller systemet för högspänd likström eller den systemansvarige för distributionssystemet, som anger den aktuella placeringen och särskilda tekniska krav för kraftproduktionsanläggningen, förbrukningsanläggningen, distributionssystemet, distributionsanläggningen som är ansluten till överföringssystemet eller systemet för högspänd likström.

15. anslutningspunkt : det gränssnitt där kraftproduktionsanläggningen, förbrukningsanläggningen, distributionssystemet eller systemet för högspänd likström är anslutet till ett överföringssystem, ett havsbaserat nät, ett distributionssystem (inklusive slutet distributionssystem) eller ett system för högspänd likström, så som det fastställs i anslutningsavtalet.

16. maximal kontinuerlig effekt eller Pmax : den maximala kontinuerliga aktiva effekt som en kraftproduktionsmodul kan producera, minus effektförbrukning som endast syftar till att underlätta driften av kraftproduktionsmodulen och som inte matas in i nätet, så som anges i anslutningsavtalet eller överenskommelse mellan den berörda systemansvarige och ägaren av kraftproduktionsanläggningen.

17. kraftparksmodul (PPM, Power Park Module): en eller flera elproduktionsenheter som antingen är asynkront anslutna till nätet eller anslutna via kraftelektronik, och som dessutom har en enda anslutningspunkt till ett överföringssystem, ett distributionssystem (inklusive slutet distributionssystem) eller ett system för högspänd likström.

18. havsbaserad kraftparksmodul : en kraftparksmodul som är placerad till sjöss och som har en havsbaserad anslutningspunkt.

19. synkronkompensatordrift : drift av en växelströmsgenerator utan primär drivkraft, för dynamisk reglering av spänning genom produktion eller upptagande av reaktiv effekt.

20. aktiv effekt : den reella komponenten av den skenbara effekten vid grundfrekvensen, uttryckt i watt eller multiplar av denna enhet, t.ex. kilowatt (kW) eller megawatt (MW).

21. pumpkraftstation : en vattenkraftenhet där vatten kan pumpas uppåt och lagras för produktion av elektrisk energi.

22. frekvens : den elektriska frekvens i systemet, uttryckt i Hertz, som kan mätas i alla delar av synkronområdet, under antagandet av ett enhetligt värde för systemet med ett tidsperspektiv på sekundnivå, med endast mindre skillnader mellan olika mätpunkter. Dess nominella värde är 50 Hz.

23. statikfaktor : kvoten mellan en frekvensändring i stationärt läge och den följande ändringen av aktiv uteffekt i stationärt läge, uttryckt i procent. Frekvensändringen uttrycks som en kvot i förhållande till den nominella frekvensen och ändringen av aktiv uteffekt uttrycks som en kvot i förhållande till den maximala kontinuerliga effekten eller till den faktiska aktiva effekten i det ögonblick då den relevanta tröskeln nås.

24. lägsta nivå med reglerförmåga : den lägsta aktiva effekt till vilken kraftproduktionsmodulen kan reglera den aktiva effekten, så som anges i anslutningsavtalet eller överenskommelse mellan den berörda systemansvarige och ägaren av kraftproduktionsanläggningen.

25. börvärde : målvärdet för varje parameter som vanligtvis används i reglersystem.

26. instruktion : varje order som en systemansvarig, inom sina befogenheter, ger till en ägare av en kraftproduktionsanläggning, en förbrukningsanläggning eller ett system för högspänd likström eller till en systemansvarig för distributionssystem, för att utföra en åtgärd.

27. korrekt bortkopplat fel : ett fel som framgångsrikt kopplas bort enligt den systemansvariges planeringskriterier.

28. reaktiv effekt : den imaginära komponenten av den skenbara effekten vid grundfrekvensen, vanligen uttryckt i ”kilovoltampere, reaktiv” (kVAr) eller ”megavoltampere, reaktiv” (MVAr).

29. feltålighet : förmågan hos elektriska anordningar att kunna förbli anslutna till nätet och fungera under perioder med låg spänning vid anslutningspunkten till följd av korrekt bortkopplade fel.

30. växelströmsgenerator : en anordning som omvandlar mekanisk energi till elektrisk energi med hjälp av ett roterande magnetfält.

31. ström : flödesnivå för elektrisk laddning, uppmätt som effektivvärdet för fasströmmen med plusföljd vid grundfrekvensen.

32. stator : den del av en roterande maskin som innefattar de stationära magnetiska delarna och deras tillhörande lindningar.

33. tröghet : egenskapen hos en roterande stel kropp, till exempel en rotor i en växelströmsgenerator, att bibehålla sin enhetliga rotationsrörelse och vinkelhastighet, såvida inte ett yttre vridmoment anbringas.

34. syntetisk tröghet : den funktion som i en kraftparksmodul eller ett system för högspänd likström ersätter tröghetseffekten hos en synkron kraftproduktionsmodul vid en föreskriven prestandanivå.

35. frekvensreglering : förmågan hos en kraftproduktionsmodul eller ett system för högspänd likström att justera sin aktiva uteffekt som svar på en uppmätt avvikelse mellan systemfrekvensen och dess börvärde, i syfte att upprätthålla en stabil systemfrekvens.

36. frekvenskänslighetsläge (FSM, Frequency Sensitive Mode): driftsläge för en kraftproduktionsmodul eller ett system för högspänd likström där den aktiva uteffekten ändras som svar på en ändrad systemfrekvens, på ett sådant sätt att den bidrar till att målfrekvensen återhämtas.

37. begränsat frekvenskänslighetsläge – överfrekvens (LFSM-O, Limited Frequency Sensitive Mode – Overfrequency): driftsläge för en kraftproduktionsmodul eller ett system för högspänd likström som leder till minskad aktiv uteffekt som svar på att systemfrekvensen stiger över ett visst värde.

38. begränsat frekvenskänslighetsläge – underfrekvens (LFSM-U, Limited Frequency Sensitive Mode – Underfrequency): driftsläge för en kraftproduktionsmodul eller ett system för högspänd likström som leder till ökad aktiv uteffekt som svar på att systemfrekvensen sjunker under ett visst värde.

39. dödband för frekvenssvar : ett intervall som avsiktligt används så att frekvensregleringen inte ger något svar.

40. okänslighet för frekvenssvar : reglersystemets inneboende egenskap som anges som den lägsta nivån för ändring av frekvens eller insignal som leder till en förändring av uteffekt eller utsignal.

41. P-Q-diagram : ett diagram som visar förmåga till reaktiv effekt hos en kraftproduktionsmodul i samband med varierande aktiv effekt vid anslutningspunkten.

42. stationär systemstabilitet : förmågan hos ett nät eller en synkron kraftproduktionsmodul att återgå till och upprätthålla stabil drift efter en liten störning.

43. ö-drift : oberoende drift av ett helt nät eller en del av ett nät som är isolerat efter att ha kopplats bort från det sammanlänkade systemet, med minst en kraftproduktionsmodul eller minst ett system för högspänd likström som försörjer nätet med ström och reglerar frekvens och spänning.

44. husturbindrift : drift som säkerställer att kraftproduktionsanläggningar kan fortsätta att försörja sina interna laster i händelse av nätfel som innebär utlösning så att kraftproduktionsmoduler kopplas bort från nätet och kopplas in till sina hjälpförsörjningssystem.

45. förmåga till dödnätsstart : återhämtningsförmågan hos en kraftproduktionsmodul efter en total nedstängning, med hjälp av en särskilt avsedd hjälpkraftkälla utan någon yttre försörjning av elektrisk energi till kraftproduktionsanläggningen.

46. behörigt certifieringsorgan : en enhet som utfärdar utrustningscertifikat och KPM-dokument och som är ackrediterad av det nationella organ som är medlem i den europeiska samarbetsorganisationen för ackreditering (EA), som inrättats i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 (6).

47. utrustningscertifikat : ett dokument som utfärdas av ett behörigt certifieringsorgan för utrustning som används i en kraftproduktionsmodul, i en förbrukningsenhet, i ett distributionssystem, i en förbrukningsanläggning eller i ett system för högspänd likström. Utrustningscertifikatet anger omfattningen av dess giltighet på nationell nivå eller annan nivå, där ett visst värde väljs inom det intervall som är tillåtet på europeisk nivå. I syfte att ersätta vissa delar av överensstämmelseförfarandet får utrustningscertifikatet omfatta modeller som har kontrollerats i jämförelse med faktiska provresultat.

48. reglersystem för magnetisering : ett återkopplat reglersystem som innefattar synkronmaskinen och dess magnetiseringssystem.

49. U-Q/Pmax-profil : en profil som visar förmåga till reaktiv effekt hos en kraftproduktionsmodul eller en omriktarstation för högspänd likström i samband med varierande spänning vid anslutningspunkten.

50. lägsta nivå för stabil drift : den lägsta aktiva effekt vid vilken stabil drift av kraftproduktionsmodulen är möjlig under obegränsad tid, så som anges i anslutningsavtalet eller överenskommelse mellan den berörda systemansvarige och ägaren av kraftproduktionsanläggningen.

51. fältströmsbegränsare : en regleranordning inom en automatisk spänningsregulator som genom att begränsa magnetiseringsströmmen förhindrar överlast för rotorn i en växelströmsgenerator.

52. undermagnetiseringsbegränsare : en regleranordning inom en automatisk spänningsregulator med syfte att förhindra att växelströmsgeneratorn förlorar synkroniseringen till följd av bristande magnetisering.

53. automatisk spänningsregulator (AVR, Automatic Voltage Regulator): kontinuerligt verkande automatisk utrustning som reglerar uttagsspänningen från en synkron kraftproduktionsmodul genom att jämföra den faktiska uttagsspänningen med ett referensvärde och reglera utsignalen från ett reglersystem för magnetisering.

54. kraftsystemstabilisator (PSS, Power System Stabiliser): en kompletterande funktion hos den automatiska spänningsregulatorn i en synkron kraftproduktionsmodul, i syfte att dämpa effektpendlingar.

55. snabb felström : en ströminmatning från en kraftparksmodul eller ett system för högspänd likström under och efter en spänningsavvikelse som orsakats av ett elektriskt fel, i syfte att fastställa ett fel med hjälp av elnätets skyddssystem i felets inledande skede och att ge stöd till bibehållen systemspänning i ett senare skede av felet och återställande av systemspänning efter att felet kopplats bort.

56. effektfaktor : kvoten mellan den aktiva effektens absolutvärde och den skenbara effekten.

57. Q-U-lutning : kvoten mellan spänningsförändringen, baserad på spänningens referensvärde med relativtal 1, och en förändring av inmatad reaktiv effekt från noll till maximal reaktiv effekt, baserad på maximal reaktiv effekt.

58. anslutningssystem för havsbaserat nät : fullständig sammanlänkning mellan en havsbaserad anslutningspunkt och det landbaserade systemet vid sammanlänkningspunkten mot det landbaserade nätet.

59. sammanlänkningspunkt mot landbaserat nät : den punkt där anslutningssystemet för det havsbaserade nätet ansluts till den berörda systemansvariges landbaserade nät.

60. installationsdokument : ett enkelt strukturerat dokument som innehåller information om en kraftproduktionsmodul av typ A, eller en förbrukningsenhet med efterfrågeflexibilitet som är ansluten till en spänning under 1 000 V, och som bekräftar dess överensstämmelse med relevanta krav.

61. försäkran om överensstämmelse : ett dokument som en ägare av en kraftproduktionsmodul, en förbrukningsanläggning eller ett system för högspänd likström eller en systemansvarig för distributionssystem tillhandahåller den systemansvarige med uppgift om den aktuella överensstämmelsen med de relevanta specifikationerna och kraven.

62. slutligt driftsmeddelande (FON, Final Operational Notification): ett meddelande som utfärdas av den berörda systemansvarige till en ägare av en kraftproduktionsmodul, en förbrukningsanläggning eller ett system för högspänd likström eller en systemansvarig för distributionssystem som uppfyller de relevanta specifikationerna och kraven, och som tillåter drift av en kraftproduktionsmodul, en förbrukningsanläggning, ett system för högspänd likström respektive ett distributionssystem genom användning av nätanslutningen.

63. driftsmeddelande om spänningssättning (EON, Energisation Operational Notification): ett meddelande som utfärdas av den berörda systemansvarige till en ägare av en kraftproduktionsmodul, en förbrukningsanläggning eller ett system för högspänd likström eller en systemansvarig för distributionssystem före spänningssättning av dennes interna nät.

64. tillfälligt driftsmeddelande (ION, Interim Operational Notification): ett meddelande som utfärdas av den berörda systemansvarige till en ägare av en kraftproduktionsmodul, en förbrukningsanläggning eller ett system för högspänd likström eller en systemansvarig för distributionssystem, och som tillåter drift av en kraftproduktionsmodul, en förbrukningsanläggning, ett system för högspänd likström respektive ett distributionssystem genom användning av nätanslutningen under en begränsad tidsperiod och inledande av provning för att säkerställa överensstämmelse med de relevanta specifikationerna och kraven.

65. begränsat driftsmeddelande (LON, Limited Operational Notification): ett meddelande som utfärdas av den berörda systemansvarige till en ägare av en kraftproduktionsmodul, en förbrukningsanläggning eller ett system för högspänd likström eller en systemansvarig för distributionssystem som redan har status till följd av ett slutligt driftsmeddelande, men tillfälligt är föremål för antingen en betydande förändring eller en förlust av förmåga, vilket leder till bristande överensstämmelse med de relevanta specifikationerna och kraven.

Artikel 3

Tillämpningsområde

1. De anslutningskrav som fastställs i denna förordning ska tillämpas på nya kraftproduktionsmoduler som anses vara betydande i enlighet med artikel 5, om inte annat anges.

Den berörda systemansvarige ska vägra att tillåta anslutning av en kraftproduktionsmodul som inte uppfyller kraven som fastställs i denna förordning och som inte omfattas av ett undantag som beviljats av tillsynsmyndigheten, eller av en annan myndighet där så är tillämpligt i en medlemsstat, i enlighet med artikel 60. Den berörda systemansvarige ska meddela ett sådant avslag, genom en motiverad skriftlig förklaring, till ägaren av kraftproduktionsanläggningen och, om inte tillsynsmyndigheten angett något annat, till tillsynsmyndigheten.

2. Denna förordning ska inte tillämpas på följande:

a) Kraftproduktionsmoduler som är anslutna till överföringssystemet och distributionssystemen eller delar av överföringssystemet eller distributionssystemen på öar i medlemsstater där systemen inte drivs synkront med antingen synkronområdet för kontinentala Europa, för Storbritannien, för Norden, för Irland-Nordirland eller för baltiska staterna.

b) Kraftproduktionsmoduler som installerats för att ge reservkraft och fungera parallellt med systemet i mindre än fem minuter per kalendermånad medan systemet är i normaltillstånd. Parallell drift vid underhålls- eller driftsättningsprov av denna kraftproduktionsmodul ska inte räknas in vid jämförelse med gränsvärdet på fem minuter.

c) Kraftproduktionsmoduler som inte har någon permanent anslutningspunkt och som används av de systemansvariga för att tillfälligt tillhandahålla elkraft när den normala systemkapaciteten är helt eller delvis otillgänglig.

d) Kraftlagringsenheter, med undantag för kraftproduktionsmoduler i form av pumpkraftstationer i enlighet med artikel 6.2.

Artikel 4

Tillämpning på befintliga kraftproduktionsmoduler

1. Befintliga kraftproduktionsmoduler omfattas inte av kraven i denna förordning, med undantag för när något av följande villkor är uppfyllt:

a) En kraftproduktionsmodul av typ C eller D har ändrats i sådan omfattning att dess anslutningsavtal måste ses över grundligt i enlighet med följande förfarande: i) En ägare av en kraftproduktionsanläggning som avser att genomföra en modernisering av en huvudapparat eller utbyte av utrustning som påverkar kraftproduktionsmodulens tekniska förmåga ska i förväg meddela sina planer till den berörda systemansvarige. ii) Om den berörda systemansvarige anser att omfattningen av moderniseringen eller utbytet av utrustning är sådan att ett nytt anslutningsavtal krävs ska den systemansvarige meddela den berörda tillsynsmyndigheten, eller i tillämpliga fall medlemsstaten. iii) Den berörda tillsynsmyndigheten, eller i tillämpliga fall medlemsstaten, ska besluta om det befintliga anslutningsavtalet behöver ändras eller om ett nytt anslutningsavtal krävs, och vilka krav i denna förordning som ska tillämpas.

b) En tillsynsmyndighet, eller i tillämpliga fall en medlemsstat, beslutar att en befintlig kraftproduktionsmodul ska omfattas av alla eller vissa av kraven i denna förordning, efter ett förslag från den berörda systemansvarige för överföringssystemet i enlighet med punkterna 3, 4 och 5.

2. Vid tillämpningen av denna förordning ska en kraftproduktionsmodul anses vara befintlig om

a) den redan är ansluten till nätet på dagen för denna förordnings ikraftträdande, eller

b) ägaren av kraftproduktionsanläggningen har ingått ett slutligt och bindande avtal om inköp av huvudapparaten för elproduktion senast två år efter ikraftträdandet av denna förordning. Ägaren av kraftproduktionsanläggningen måste meddela den berörda systemansvarige och den berörda systemansvarige för överföringssystemet om ingåendet av avtalet inom 30 månader från denna förordnings ikraftträdande.

Det meddelande som ägaren av kraftproduktionsanläggningen lämnar in till den berörda systemansvarige och till den berörda systemansvarige för överföringssystemet ska åtminstone ange avtalets titel, dagen för avtalets undertecknande respektive ikraftträdande och specifikationerna för den huvudapparat för elproduktion som ska uppföras, monteras eller inköpas.

En medlemsstat får föreskriva att tillsynsmyndigheten under särskilda omständigheter får bestämma om kraftproduktionsmodulen ska anses vara en befintlig kraftproduktionsmodul eller en ny kraftproduktionsmodul.

3. Efter ett offentligt samråd i enlighet med artikel 10 och för att ta hand om betydande förändringar av faktiska omständigheter, t.ex. utvecklingen av systemkrav, inklusive användningen av förnybara energikällor, smarta nät, distribuerad produktion och efterfrågeflexibilitet, får den berörda systemansvarige för överföringssystemet föreslå den berörda tillsynsmyndigheten, eller i förekommande fall medlemsstaten, att utvidga denna förordnings tillämplighet till befintliga kraftproduktionsmoduler.

För detta ändamål ska en sund och öppen kvantitativ kostnads–nyttoanalys genomföras i enlighet med artiklarna 38 och 39. Analysen ska ange

a) kostnaderna, avseende befintliga kraftproduktionsmoduler, för att kräva överensstämmelse med denna förordning,

b) den samhällsekonomiska nyttan som uppkommer genom tillämpning av de krav som fastställs i denna förordning, och

c) möjligheterna i alternativa åtgärder för att uppnå den prestanda som krävs.

4. Innan den kvantitativa kostnads–nyttoanalysen som avses i punkt 3 utförs ska den berörda systemansvarige för överföringssystemet

a) genomföra en preliminär kvalitativ jämförelse av kostnader och nytta,

b) inhämta godkännande från den berörda tillsynsmyndigheten, eller i tillämpliga fall av medlemsstaten.

5. Den berörda tillsynsmyndigheten, eller i tillämpliga fall medlemsstaten, ska besluta om utvidgning av denna förordnings tillämplighet till befintliga kraftproduktionsmoduler inom sex månader efter mottagandet av rapporten och rekommendationen från den berörda systemansvarige för överföringssystemet i enlighet med artikel 38.4. Tillsynsmyndighetens, eller i tillämpliga fall medlemsstatens, beslut ska offentliggöras.

6. Den berörda systemansvarige för överföringssystemet ska ta hänsyn till berättigade förväntningar som uttrycks av ägare av kraftproduktionsanläggningar, som en del av bedömningen avseende tillämpningen av denna förordning på befintliga kraftproduktionsmoduler.

7. Den berörda systemansvarige för överföringssystemet får vart tredje år bedöma tillämpningen av vissa eller alla bestämmelser i denna förordning på befintliga kraftproduktionsmoduler i enlighet med de kriterier och processer som fastställs i punkterna 3–5.

Artikel 5

Beslut om betydelse

1. Kraftproduktionsmodulerna ska uppfylla kraven på grundval av spänningsnivån i deras anslutningspunkt och deras maximala kontinuerliga effekt enligt de kategorier som anges i punkt 2.

2. Kraftproduktionsmoduler inom någon av följande kategorier ska anses som betydande:

a) Anslutningspunkt med lägre spänning än 110 kV och maximal kontinuerlig effekt på 0,8 kW eller mer (typ A).

b) Anslutningspunkt med lägre spänning än 110 kV och maximal kontinuerlig effekt som är lika med eller högre än ett tröskelvärde som föreslås av varje berörd systemansvarig för överföringssystem i enlighet med det förfarande som anges i punkt 3 (typ B). Detta tröskelvärde får inte ligga över de gränsvärden för kraftproduktionsmoduler av typ B som finns i tabell 1.

c) Anslutningspunkt med lägre spänning än 110 kV och maximal kontinuerlig effekt som är lika med eller högre än ett tröskelvärde som anges av varje berörd systemansvarig för överföringssystem i enlighet med punkt 3 (typ C). Detta tröskelvärde får inte ligga över de gränsvärden för kraftproduktionsmoduler av typ C som finns i tabell 1.

d) Anslutningspunkt med spänning på 110 kV eller högre (typ D). En kraftproduktionsmodul är av typ D också om dess anslutningspunkt har lägre spänning än 110 kV och dess maximala kontinuerliga effekt är lika med eller högre än ett tröskelvärde som anges i enlighet med punkt 3. Detta tröskelvärde får inte ligga över det gränsvärde för kraftproduktionsmoduler av typ D som finns i tabell 1. Tabell 1 Gränsvärden för tröskelvärden för kraftproduktionsmoduler av typ B, C och D Synkronområden Gränsvärde för tröskelvärde för maximal kontinuerlig effekt, från och med vilket en kraftproduktionsmodul är av typ B Gränsvärde för tröskelvärde för maximal kontinuerlig effekt, från och med vilket en kraftproduktionsmodul är av typ C Gränsvärde för tröskelvärde för maximal kontinuerlig effekt, från och med vilket en kraftproduktionsmodul är av typ D Kontinentala Europa 1 MW 50 MW 75 MW Storbritannien 1 MW 50 MW 75 MW Norden 1,5 MW 10 MW 30 MW Irland-Nordirland 0,1 MW 5 MW 10 MW Baltiska staterna 0,5 MW 10 MW 15 MW

3. Förslag till maximala tröskelvärden för kraftproduktionsmoduler av typ B, C och D ska vara föremål för godkännande från den berörda tillsynsmyndigheten, eller i tillämpliga fall från medlemsstaten. Den berörda systemansvarige för överföringssystemet ska vid utformningen av förslag samarbeta med angränsande systemansvariga för överföringssystem och systemansvariga för distributionssystem och genomföra ett offentligt samråd i enlighet med artikel 10. Ett förslag från den berörda systemansvarige för överföringssystemet att ändra tröskelvärdena får inte läggas fram tidigare än tre år efter det föregående förslaget.

4. Ägare av kraftproduktionsanläggningar ska bistå i denna process och tillhandahålla uppgifter som begärs av den berörda systemansvarige för överföringssystemet.

5. Om en kraftproduktionsmodul räknas till en annan typ till följd av ändrade tröskelvärden ska det förfarande som anges i artikel 4.3 om befintliga kraftproduktionsmoduler tillämpas innan det krävs överensstämmelse med kraven för den nya typen.

Artikel 6

Tillämpning på kraftproduktionsmoduler, kraftproduktionsmoduler i form av pumpkraftstationer, kraftvärmeverk och industrianläggningar

1. Havsbaserade kraftproduktionsmoduler som är anslutna till det sammanlänkade systemet ska uppfylla kraven för landbaserade kraftproduktionsmoduler, såvida inte kraven ändras för detta ändamål av den berörda systemansvarige eller anslutningen av kraftparksmodulerna utgörs av en anslutning för högspänd likström eller ett nät vars frekvens inte är synkront kopplad till frekvensen i det huvudsakliga sammanlänkade systemet (t.ex. via ett system med omvandlare back-to-back).

2. Kraftproduktionsmoduler i form av pumpkraftstationer ska uppfylla alla relevanta krav vid både generator- och pumpdrift. Synkronkompensatordrift av kraftproduktionsmoduler i form av pumpkraftstationer får inte begränsas tidsmässigt av kraftproduktionsmodulernas tekniska konstruktion. Kraftproduktionsmoduler i form av pumpkraftstationer med variabelt varvtal ska uppfylla de krav som gäller för synkrona kraftproduktionsmoduler, såväl som de krav som anges i artikel 20.2 b, om de räknas som typ B, C eller D.

3. När det gäller kraftproduktionsmoduler som ingår i nät inom industrianläggningar ska ägare av kraftproduktionsanläggningar, systemansvariga för industrianläggningar och berörda systemansvariga vars nät är anslutna till nätet inom industrianläggningen ha rätt att enas om villkoren för bortkoppling av sådana kraftproduktionsmoduler tillsammans med kritiska laster, som säkerställer produktionsprocesser, från den berörda systemansvariges nät. Utövandet av denna rättighet ska samordnas med den berörda systemansvarige för överföringssystemet.

4. Med undantag för artikel 13.2 och 13.4 eller där annat anges i det nationella regelverket ska kraven i denna förordning avseende förmågan att upprätthålla konstant aktiv uteffekt eller att modulera den aktiva uteffekten inte gälla för kraftproduktionsmoduler i anläggningar för kraftvärmeproduktion som ingår i nät inom industrianläggningar, när samtliga följande kriterier är uppfyllda:

a) Det huvudsakliga syftet med dessa anläggningar är att producera värme för den berörda industrianläggningens produktionsprocesser.

b) Värme- och kraftproduktion är oupplösligt sammankopplade, det vill säga varje förändring av värmeproduktionen medför en förändring av den aktiva kraftproduktionen och vice versa.

c) Kraftproduktionsmodulerna är av typ A, B, eller C eller, när det gäller synkronområdet för Norden, typ D, i enlighet med artikel 5.2 a–c.

5. Anläggningar för kraftvärmeproduktion ska bedömas på grundval av deras maximala elektriska kapacitet.

Artikel 7

Regleringsaspekter

1. Generellt tillämpliga krav som ska fastställas av berörda systemansvariga eller berörda systemansvariga för överföringssystem enligt denna förordning ska vara föremål för godkännande av det organ som utses av medlemsstaten och ska offentliggöras. Det utsedda organet ska vara tillsynsmyndigheten om inget annat föreskrivs av medlemsstaten.

2. För platsspecifika krav som ska fastställas av berörda systemansvariga eller berörda systemansvariga för överföringssystem enligt denna förordning får medlemsstater kräva godkännande från ett utsett organ.

3. Vid tillämpning av denna förordning ska medlemsstaterna, behöriga organ och systemansvariga

a) tillämpa principerna om proportionalitet och icke-diskriminering,

b) säkerställa öppenhet,

c) tillämpa principen om optimering mellan högsta totala effektivitet och lägsta totalkostnader för alla berörda parter,

d) respektera det ansvar som anförtrotts den berörda systemansvarige för överföringssystemet för att säkerställa systemsäkerheten, inklusive sådant som krävs i nationell lagstiftning,

e) samråda med berörda systemansvariga för distributionssystem och ta hänsyn till möjlig inverkan på deras system,

f) ta hänsyn till överenskomna europeiska standarder och tekniska specifikationer.

4. Den berörda systemansvarige eller systemansvarige för överföringssystemet ska inom två år från denna förordnings ikraftträdande lämna in ett förslag till generellt tillämpliga krav eller till metoder för att beräkna eller fastställa dessa krav till det behöriga organet för godkännande.

5. Där det i denna förordning krävs att den berörda systemansvarige, den berörda systemansvarige för överföringssystemet, ägaren av kraftproduktionsanläggningen och/eller den systemansvarige för distributionssystemet ska försöka nå en överenskommelse ska de sträva efter att göra detta inom sex månader från det att ett första förslag lämnats in från en part till de andra parterna. Om ingen överenskommelse har nåtts inom denna tid får varje part begära att den berörda tillsynsmyndigheten utfärdar ett beslut inom sex månader.

6. Behöriga organ ska besluta om förslag till krav eller metoder inom sex månader från mottagandet av sådana förslag.

7. Om den berörda systemansvarige eller systemansvarige för överföringssystemet bedömer att en ändring är nödvändig av de krav eller metoder som fastställts och godkänts enligt punkterna 1 och 2 ska de krav som fastställs i punkterna 3–8 vara tillämpliga i fråga om den föreslagna ändringen. Systemansvariga och systemansvariga för överföringssystem som föreslår en ändring ska beakta eventuella berättigade förväntningar från ägare av kraftproduktionsanläggningar, tillverkare av utrustning och andra intressenter, med utgångspunkt i de ursprungligen angivna eller överenskomna kraven eller metoderna.

8. Varje part som har ett klagomål mot en berörd systemansvarig eller systemansvarig för överföringssystem vad avser de skyldigheter som denna berörda systemansvarige eller systemansvarige för överföringssystem har i enlighet med denna förordning får inge klagomålet till tillsynsmyndigheten, som i egenskap av tvistlösande myndighet ska utfärda ett beslut inom två månader från det att klagomålet mottagits. Denna period får förlängas med två månader om tillsynsmyndigheten begär ytterligare upplysningar. Den förlängda perioden får förlängas ytterligare om den klagande samtycker till detta. Tillsynsmyndighetens beslut ska vara bindande så länge det inte har upphävts vid ett överklagande.

9. Om kraven enligt denna förordning ska fastställas av en berörd systemansvarig som inte är en systemansvarig för överföringssystem får medlemsstater föreskriva att den systemansvarige för överföringssystemet i stället blir ansvarig för att fastställa de relevanta kraven.

Artikel 8

Flera systemansvariga för överföringssystem

1. Om det finns mer än en systemansvarig för överföringssystem i en medlemsstat ska denna förordning tillämpas på alla dessa systemansvariga för överföringssystem.

2. Medlemsstater får i nationell lagstiftning föreskriva att ansvaret hos en systemansvarig för överföringssystem att uppfylla en, flera eller alla skyldigheter enligt denna förordning anförtros till en eller flera specifika systemansvariga för överföringssystem.

Artikel 9

Kostnadstäckning

1. De kostnader som härrör från de skyldigheter som fastställs i denna förordning och som bärs av systemansvariga som är föremål för reglerade nättariffer ska bedömas av de berörda tillsynsmyndigheterna. Kostnader som bedöms vara rimliga, effektiva och proportionella ska täckas genom nättariffer eller andra lämpliga mekanismer.

2. På begäran av de berörda tillsynsmyndigheterna ska sådana systemansvariga som avses i punkt 1 inom tre månader från begäran tillhandahålla den information som är nödvändig för att underlätta bedömningen av de uppkomna kostnaderna.

Artikel 10

Offentligt samråd

1. Berörda systemansvariga och berörda systemansvariga för överföringssystem ska genomföra samråd med intressenter, inklusive de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat, om förslag att utvidga denna förordnings tillämplighet till befintliga kraftproduktionsmoduler i enlighet med artikel 4.3, om förslag till tröskelvärden i enlighet med artikel 5.3 och om den rapport som utarbetas i enlighet med artikel 38.3 och den kostnads–nyttoanalys som genomförs i enlighet med artikel 63.2. Samrådet ska pågå i minst en månad.

2. De berörda systemansvariga eller berörda systemansvariga för överföringssystemen ska vederbörligen beakta synpunkterna från intressenterna till följd av samråden innan utkastet till förslag om tröskelvärden eller rapporten eller kostnads–nyttoanalysen lämnas in för tillsynsmyndighetens, eller i tillämpliga fall medlemsstatens, godkännande. I samtliga fall ska en sund motivering för eller emot införande av intressenternas synpunkter tillhandahållas och offentliggöras i tid, före eller samtidigt med offentliggörandet av förslaget.

Artikel 11

Deltagande av intressenter

Byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (nedan kallad byrån) ska, i nära samarbete med det europeiska nätverket av systemansvariga för överföringssystemen för el (nedan kallat Entso för el), organisera deltagande av intressenter avseende kraven för nätanslutning av kraftproduktionsanläggningar och andra aspekter av genomförandet av denna förordning. Detta ska inbegripa regelbundna möten med intressenter för att kartlägga problem och föreslå förbättringar, särskilt rörande kraven för nätanslutning av kraftproduktionsanläggningar.

Artikel 12

Tystnadsplikt

1. Sekretesskraven i punkterna 2, 3 och 4 ska gälla all konfidentiell information som tas emot, utväxlas eller förmedlas enligt denna förordning.

2. Sekretesskyldigheten ska tillämpas på alla personer, tillsynsmyndigheter eller organ som omfattas av bestämmelserna i denna förordning.

3. Konfidentiell information som tas emot i tjänsten av de personer, tillsynsmyndigheter eller organ som avses i punkt 2 får inte avslöjas för någon annan person eller myndighet, utan att detta påverkar fall som omfattas av nationell lagstiftning, de övriga bestämmelserna i denna förordning eller annan tillämplig unionslagstiftning.

4. Utan att det påverkar tillämpningen av nationell lagstiftning eller unionslagstiftning får tillsynsmyndigheter, organ eller personer som tar emot konfidentiell information enligt denna förordning endast använda den för att fullgöra sina skyldigheter enligt denna förordning.

AVDELNING II

KRAV

KAPITEL 1

Allmänna krav

Artikel 13

Allmänna krav för kraftproduktionsmoduler av typ A

1. Kraftproduktionsmoduler av typ A ska uppfylla följande krav avseende frekvensstabilitet:

a) När det gäller frekvensområden: i) En kraftproduktionsmodul ska kunna förbli ansluten till nätet och fungera inom de frekvensområden och tidsperioder som anges i tabell 2. ii) Den berörda systemansvarige får, i samordning med den berörda systemansvarige för överföringssystemet och ägaren av kraftproduktionsanläggningen, komma överens om bredare frekvensområden, längre minimitider för drift eller särskilda krav för kombinerade frekvens- och spänningsavvikelser, för att säkerställa bästa utnyttjande av den tekniska förmågan hos en kraftproduktionsmodul, om detta krävs för att bevara eller återställa systemsäkerheten. iii) Ägaren av kraftproduktionsanläggningen får inte utan skäl vägra samtycka till att tillämpa bredare frekvensområden eller längre minimitider för drift, med beaktande av deras ekonomiska och tekniska genomförbarhet.

b) När det gäller tålighet mot snabba frekvensändringar ska en kraftproduktionsmodul kunna förbli ansluten till nätet och fungera vid frekvensändringshastigheter upp till ett värde som anges av den berörda systemansvarige för överföringssystemet, såvida inte bortkopplingen utlöstes av förlorat nätskydd till följd av frekvensändringshastigheten. Den berörda systemansvarige ska i samordning med den berörda systemansvarige för överföringssystemet specificera detta förlorade nätskydd till följd av frekvensändringshastigheten. Tabell 2 Kortaste tidsperioder under vilka en kraftproduktionsmodul måste kunna fungera med olika frekvenser som avviker från ett nominellt värde, utan att kopplas bort från nätet Synkronområde Frekvensområde Tidsperiod för drift Kontinentala Europa 47,5–48,5 Hz Anges av varje systemansvarig för överföringssystem, dock inte mindre än 30 minuter 48,5–49,0 Hz Anges av varje systemansvarig för överföringssystem, dock inte mindre än tidsperioden för 47,5–48,5 Hz 49,0–51,0 Hz Obegränsad 51,0–51,5 Hz 30 minuter Norden 47,5–48,5 Hz 30 minuter 48,5–49,0 Hz Anges av varje systemansvarig för överföringssystem, dock inte mindre än 30 minuter 49,0–51,0 Hz Obegränsad 51,0–51,5 Hz 30 minuter Storbritannien 47,0–47,5 Hz 20 sekunder 47,5–48,5 Hz 90 minuter 48,5–49,0 Hz Anges av varje systemansvarig för överföringssystem, dock inte mindre än 90 minuter 49,0–51,0 Hz Obegränsad 51,0–51,5 Hz 90 minuter 51,5–52,0 Hz 15 minuter Irland-Nordirland 47,5–48,5 Hz 90 minuter 48,5–49,0 Hz Anges av varje systemansvarig för överföringssystem, dock inte mindre än 90 minuter 49,0–51,0 Hz Obegränsad 51,0–51,5 Hz 90 minuter Baltiska staterna 47,5–48,5 Hz Anges av varje systemansvarig för överföringssystem, dock inte mindre än 30 minuter 48,5–49,0 Hz Anges av varje systemansvarig för överföringssystem, dock inte mindre än tidsperioden för 47,5–48,5 Hz 49,0–51,0 Hz Obegränsad 51,0–51,5 Hz Anges av varje systemansvarig för överföringssystem, dock inte mindre än 30 minuter

2. När det gäller begränsat frekvenskänslighetsläge – överfrekvens (LFSM-O) ska följande gälla, såsom den berörda systemansvarige för överföringssystemet bestämmer för sitt kontrollområde i samordning med de systemansvariga för överföringssystemen i samma synkronområde, för att minsta möjliga påverkan på angränsande områden ska säkerställas:

a) Kraftproduktionsmodulen ska kunna aktivera tillhandahållande av aktiv effekt som frekvenssvar enligt figur 1 med inställningar i form av frekvenströskel och statikfaktor som anges av den berörda systemansvarige för överföringssystemet.

b) Den berörda systemansvarige för överföringssystemet får i stället för den förmåga som avses i led a välja att inom sitt kontrollområde tillåta automatisk bortkoppling och återinkoppling av kraftproduktionsmoduler av typ A vid slumpmässigt valda, och i idealfallet jämnt fördelade, frekvenser över en frekvenströskel såsom bestäms av den berörda systemansvarige för överföringssystemet, där denne, med hjälp av ägare av kraftproduktionsanläggningar, kan visa för den berörda tillsynsmyndigheten att detta har en begränsad gränsöverskridande påverkan och upprätthåller samma nivå av driftsäkerhet i samtliga systemtillstånd.

c) Frekvenströskeln ska ligga i området 50,2 Hz ≤ f ≤ 50,5 Hz.

d) Statikfaktorn ska ligga mellan 2 % och 12 %.

e) Kraftproduktionsmodulen ska kunna aktivera ett frekvenssvar i form av effekt med en inledande fördröjning som är så kort som möjlig. Om fördröjningen är längre än två sekunder ska ägaren av kraftproduktionsanläggningen motivera fördröjningen genom att förse den berörda systemansvarige för överföringssystemet med styrkande teknisk information.

f) Den berörda systemansvarige för överföringssystemet får kräva att kraftproduktionsmodulen, när lägsta nivå med reglerförmåga uppnås, antingen kan i) fortsätta fungera på denna nivå, eller ii) ytterligare minska den aktiva uteffekten.

g) Kraftproduktionsmodulen ska kunna fungera stabilt under LFSM-O-drift. När LFSM-O är aktivt kommer dess börvärde att ha företräde framför alla andra börvärden för aktiv effekt. Figur 1 Förmåga till frekvenssvar i form av aktiv effekt hos kraftproduktionsmoduler vid LFSM-O-drift Pref är referensvärdet för aktiv effekt till vilket ΔΡ är kopplat och det får anges på olika sätt för synkrona kraftproduktionsmoduler och kraftparksmoduler. ΔΡ är förändringen i aktiv uteffekt från kraftproduktionsmodulen. fn är den nominella frekvensen (50 Hz) i nätet och Δf är frekvensavvikelsen i nätet. Vid överfrekvenser där Δf är högre än Δf1, måste kraftproduktionsmodulen ge en negativ förändring av den aktiva uteffekten i enlighet med statikfaktorn S2.

3. Kraftproduktionsmodulen ska kunna upprätthålla konstant effekt vid sitt målvärde för aktiv effekt, oavsett frekvensförändringar, utom när effekten följer de förändringar som anges i samband med leden 2 och 4 i denna artikel eller artikel 15.2 c och d, beroende på vad som är tillämpligt.

4. Den berörda systemansvarige för överföringssystemet ska ange tillåten minskning av aktiv effekt från maximal effekt som en följd av sjunkande frekvens i sitt kontrollområde, i form av en minskningsnivå som ligger inom de gränser som illustreras av de heldragna linjerna i figur 2:

a) Under 49 Hz: en minskningsnivå på 2 % av den maximala kontinuerliga effekten vid 50 Hz för varje 1 Hz frekvenssänkning.

b) Under 49,5 Hz: en minskningsnivå på 10 % av den maximala kontinuerliga effekten vid 50 Hz för varje 1 Hz frekvenssänkning.

5. Den tillåtna minskningen av aktiv effekt från maximal uteffekt ska

a) tydligt ange de tillämpliga omgivningsförhållandena,

b) ta hänsyn till kraftproduktionsmodulernas tekniska förmåga. Figur 2 Maximal förmåga till minskad effekt som följd av sjunkande frekvens Diagrammet visar de gränser inom vilka förmågan kan anges av den berörda systemansvarige för överföringssystemet

6. Kraftproduktionsmodulen ska vara utrustad med ett logikgränssnitt (en ingång) för att kunna stänga av den aktiva uteffekten inom fem sekunder från det att en instruktion tagits emot vid ingången. Den berörda systemansvarige ska ha rätt att ange krav på utrustning så att denna anordning kan fungera via fjärrstyrning.

7. Den berörda systemansvarige för överföringssystemet ska ange villkoren för att en kraftproduktionsmodul ska kunna anslutas automatiskt till nätet. Dessa villkor ska innefatta

a) frekvensområden där en automatisk anslutning tillåts, och en motsvarande fördröjningstid, och

b) maximal tillåten gradient när det gäller ökning av aktiv uteffekt.

Automatisk anslutning är tillåten om inte annat anges av den berörda systemansvarige i samordning med den berörda systemansvarige för överföringssystemet.

Artikel 14

Allmänna krav för kraftproduktionsmoduler av typ B

1. Kraftproduktionsmoduler av typ B ska uppfylla de krav som fastställs i artikel 13, med undantag för artikel 13.2 b.

2. Kraftproduktionsmoduler av typ B ska uppfylla följande krav avseende frekvensstabilitet:

a) För att reglera aktiv uteffekt ska kraftproduktionsmodulen vara utrustad med ett gränssnitt (en ingång) för att kunna minska aktiv uteffekt till följd av en instruktion som tas emot vid ingången.

b) Den berörda systemansvarige ska ha rätt att ange kraven på ytterligare utrustning för att tillåta fjärrstyrning av aktiv uteffekt.

3. Kraftproduktionsmoduler av typ B ska uppfylla följande krav avseende tålighet:

a) När det gäller förmåga till feltålighet hos kraftproduktionsmoduler: i) Varje systemansvarig för överföringssystem ska ange en spänning-tidsprofil i enlighet med figur 3 för feltillstånd vid anslutningspunkten. Profilen beskriver de tillstånd där kraftproduktionsmodulen kan förbli ansluten till nätet med fortsatt stabil funktion efter störningar i elkraftsystemet till följd av korrekt bortkopplade fel i överföringsnätet. ii) Spänning-tidsprofilen ska visa en nedre gräns för de faktiska huvudspänningarna på nätets spänningsnivå vid anslutningspunkten i samband med ett symmetriskt fel, som en funktion av tid före, under och efter felet. iii) Den nedre gräns som avses i led ii ska anges av den berörda systemansvarige för överföringssystemet med utgångspunkt i de parametrar som anges i figur 3, och inom de intervall som anges i tabellerna 3.1 och 3.2. iv) Varje systemansvarig för överföringssystem ska ange och offentliggöra tillstånden före och efter fel i fråga om förmåga till feltålighet i form av — beräkningen av minsta kortslutningskapacitet före fel vid anslutningspunkten, — kraftproduktionsmodulens arbetspunkt för aktiv och reaktiv effekt vid anslutningspunkten före fel och spänning vid anslutningspunkten, och — beräkningen av minsta kortslutningskapacitet efter fel vid anslutningspunkten. v) På begäran från en ägare av en kraftproduktionsanläggning ska den berörda systemansvarige ange de tillstånd före och efter fel som ska beaktas när det gäller förmåga till feltålighet, i form av resultat av de beräkningar vid anslutningspunkten som anges i led iv när det gäller — minsta kortslutningskapacitet före fel vid varje anslutningspunkt, uttryckt i MVA, — kraftproduktionsmodulens arbetspunkt före fel, uttryckt i aktiv uteffekt och reaktiv uteffekt vid anslutningspunkten och spänning vid anslutningspunkten, och — minsta kortslutningskapacitet efter fel vid varje anslutningspunkt, uttryckt i MVA. Alternativt får den berörda systemansvarige tillhandahålla allmänna värden som härletts från typfall. Figur 3 Profil för feltålighet hos en kraftproduktionsmodul Diagrammet visar den nedre gränsen för en spänning-tidsprofil som gäller spänningen vid anslutningspunkten uttryckt som kvoten mellan dess faktiska värde och dess referensvärde med relativtal 1, före, under och efter ett fel. Uret är den bibehållna spänningen vid anslutningspunkten under ett fel, tclear är den tidpunkt när felet har kopplats bort. Urec1, Urec2, trec1, trec2 och trec3 anger särskilda punkter där den nedre gränsen för spänningsåterhämtning förändras efter att felet kopplats bort Tabell 3.1 Parametrar i figur 3 – Förmåga till feltålighet hos synkrona kraftproduktionsmoduler Spänningsparametrar [relativtal] Tidsparametrar [sekunder] Uret: 0,05–0,3 tclear: 0,14–0,15 (eller 0,14–0,25 om detta krävs för systemskydd och säker drift) Uclear: 0,7–0,9 trec1: tclear Urec1: Uclear trec2: trec1-0,7 Urec2: 0,85–0,9 och ≥ Uclear trec3: trec2-1,5

Tabell 3.2 Parametrar i figur 3 – Förmåga till feltålighet hos kraftparksmoduler Spänningsparametrar [relativtal] Tidsparametrar [sekunder] Uret: 0,05–0,15 tclear: 0,14–0,15 (eller 0,14–0,25 om detta krävs för systemskydd och säker drift) Uclear: Uret–0,15 trec1: tclear Urec1: Uclear trec2: trec1 Urec2: 0,85 trec3: 1,5–3,0 vi) Kraftproduktionsmodulen ska kunna förbli ansluten till nätet med fortsatt stabil funktion när det faktiska förloppet för huvudspänningarna på nätets spänningsnivå vid anslutningspunkten, i samband med ett symmetriskt fel och med de tillstånd före och efter fel som anges i punkt 3 a iv och v, kvarstår ovanför den nedre gräns som anges i punkt 3 a ii, såvida inte skyddsprinciperna för interna elektriska fel kräver bortkoppling av kraftproduktionsmodulen från nätet. Skyddsprinciperna och inställningarna för interna elektriska fel får inte äventyra kraftproduktionsmodulens prestanda i fråga om feltålighet. vii) Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3 a vi ska skydd mot underspänning (antingen förmåga till feltålighet eller minimispänning angiven för anslutningspunkten) ställas in av ägaren av kraftproduktionsanläggningen i enlighet med bredast möjlig teknisk förmåga hos kraftproduktionsmodulen, såvida inte den berörda systemansvarige kräver snävare inställningar i enlighet med punkt 5 b. Inställningarna ska motiveras av ägaren av kraftproduktionsanläggningen i enlighet med denna princip.

b) Förmåga till feltålighet i fråga om asymmetriska fel ska anges av varje systemansvarig för överföringssystem.

4. Kraftproduktionsmoduler av typ B ska uppfylla följande krav avseende systemåterställning:

a) Den berörda systemansvarige för överföringssystemet ska ange de tillstånd där en kraftproduktionsmodul kan återinkopplas till nätet efter en tillfällig bortkoppling orsakad av en störning i nätet.

b) Installation av system för automatisk återinkoppling ska omfattas av både förhandsgodkännande från den berörda systemansvarige och villkor för återinkoppling som fastställs av den berörda systemansvarige för överföringssystemet.

5. Kraftproduktionsmoduler av typ B ska uppfylla följande krav avseende generell systemförvaltning:

a) När det gäller reglerprinciper och inställningar: i) Den berörda systemansvarige för överföringssystemet, den berörda systemansvarige och ägaren av kraftproduktionsanläggningen ska samordna och komma överens om de principer och inställningar för kraftproduktionsmodulens olika regleranordningar som krävs för överföringssystemets stabilitet och för att vidta nödåtgärder. ii) Den berörda systemansvarige för överföringssystemet, den berörda systemansvarige och ägaren av kraftproduktionsanläggningen ska samordna och komma överens om eventuella ändringar av de principer och inställningar för kraftproduktionsmodulens olika regleranordningar som nämns i led i, särskilt om de är tillämpliga under de omständigheter som avses i punkt 5 a i.

b) När det gäller principer och inställningar för elektriskt skydd: i) Den berörda systemansvarige ska ange de principer och inställningar som krävs för att skydda nätet, med beaktande av kraftproduktionsmodulens egenskaper. Den berörda systemansvarige och ägaren av kraftproduktionsanläggningen ska samordna och komma överens om de skyddsprinciper som krävs för kraftproduktionsmodulen och nätet såväl som de inställningar som är relevanta för kraftproduktionsmodulen. Skyddsprinciperna och inställningarna för interna elektriska fel får inte äventyra en kraftproduktionsmoduls prestanda, i linje med de krav som anges i denna förordning. ii) Elektriskt skydd av kraftproduktionsmodulen ska ha företräde framför driftsreglering, för att ta hänsyn till systemsäkerheten och personalens och allmänhetens hälsa och säkerhet och för att lindra eventuella skador på kraftproduktionsmodulen. iii) Skyddsprinciper får omfatta följande aspekter: — Extern och intern kortslutning. — Asymmetrisk belastning (negativ fasföljd). — Överlast för stator och rotor. — Över-/undermagnetisering. — Över-/underspänning vid anslutningspunkten. — Över-/underspänning vid växelströmsgeneratorns uttag. — Pendlingar mellan områden. — Stötström. — Asynkrondrift (polglidning). — Skydd mot otillåten axeltorsion (t.ex. undertonsresonans). — Kraftproduktionsmodulens linjeskydd. — Skydd för enhetens transformator. — Backup i händelse av funktionsstörning i skyddssystem och ställverk. — Övermagnetisering (U/f). — Bakeffekt. — Frekvensändringshastighet. — Nollpunktsspänning. iv) Den berörda systemansvarige och ägaren av kraftproduktionsanläggningen ska komma överens om ändringar av de skyddsprinciper som behövs för kraftproduktionsmodulen och nätet och de inställningar som är relevanta för kraftproduktionsmodulen, och denna överenskommelse ska nås innan några ändringar görs.

c) Ägaren av kraftproduktionsanläggningen ska organisera dess skydds- och regleranordningar i enlighet med följande prioriteringsordning (från högsta till lägsta): i) Skydd av nät och kraftproduktionsmodul. ii) Syntetisk tröghet, i förekommande fall. iii) Frekvensreglering (justering av aktiv effekt). iv) Effektbegränsningar. v) Begränsning av effektgradient.

d) När det gäller informationsutbyte: i) Kraftproduktionsanläggningar ska kunna utbyta information med den berörda systemansvarige eller den berörda systemansvarige för överföringssystemet i realtid eller regelbundet med tidsmärkning, så som anges av den berörda systemansvarige eller den berörda systemansvarige för överföringssystemet. ii) Den berörda systemansvarige ska i samordning med den berörda systemansvarige för överföringssystemet ange innehållet i den information som utbyts, inklusive en exakt förteckning över de uppgifter som ska tillhandahållas från kraftproduktionsanläggningen.

Artikel 15

Allmänna krav för kraftproduktionsmoduler av typ C

1. Kraftproduktionsmoduler av typ C ska uppfylla de krav som föreskrivs i artiklarna 13 och 14, med undantag för artiklarna 13.2 b och 13.6 och 14.2.

2. Kraftproduktionsmoduler av typ C ska uppfylla följande krav avseende frekvensstabilitet:

a) När det gäller reglerbarhet och reglerområde för aktiv effekt ska kraftproduktionsmodulens reglersystem kunna justera ett börvärde för aktiv effekt i enlighet med instruktioner från den berörda systemansvarige eller den berörda systemansvarige för överföringssystemet till ägaren av kraftproduktionsanläggningen. Den berörda systemansvarige eller den berörda systemansvarige för överföringssystemet ska fastställa den tidsfrist inom vilken det justerade börvärdet för aktiv effekt måste uppnås. Den berörda systemansvarige för överföringssystemet ska ange en tolerans (förutsatt att den resurs som ger den primära drivkraften är tillgänglig) som gäller för det nya börvärdet och inom vilken tid detta måste uppnås.

b) Manuella, lokala åtgärder ska tillåtas i fall där de automatiska anordningarna för fjärrstyrning inte fungerar. Den berörda systemansvarige eller den berörda systemansvarige för överföringssystemet ska meddela tillsynsmyndigheten den tid som krävs för att uppnå börvärdet tillsammans med toleransen för den aktiva effekten.

c) Utöver vad som anges i artikel 13.2 ska följande krav gälla för kraftproduktionsmoduler av typ C när det gäller begränsat frekvenskänslighetsläge – underfrekvens (LFSM-U): i) Kraftproduktionsmodulen ska kunna aktivera generering av aktiv effekt som frekvenssvar vid en frekvenströskel och med en statikfaktor som anges av den berörda systemansvarige för överföringssystemet i samordning med de systemansvariga för överföringssystemen i samma synkronområde enligt följande: — Värdet för frekvenströskeln som anges av den berörda systemansvarige för överföringssystemet ska vara högst 49,8 Hz och lägst 49,5 Hz. — Statikfaktorn som anges av den berörda systemansvarige för överföringssystemet ska ligga i intervallet 2–12 %. Detta visas grafiskt i figur 4. ii) Den aktiva effekt som faktiskt utlöses som frekvenssvar i LFSM-U-läge ska ta hänsyn till — omgivningsförhållanden när svaret ska utlösas, — kraftproduktionsmodulens driftsförhållanden, särskilt driftsbegränsningar nära maximal kontinuerlig effekt vid låga frekvenser och respektive inverkan av omgivningsförhållanden enligt artikel 13.4 och 13.5, och — tillgången till primära energikällor. iii) Aktiveringen av aktiv effekt som frekvenssvar från kraftproduktionsmodulen får inte fördröjas i onödan. Om någon fördröjning är längre än två sekunder ska ägaren av kraftproduktionsanläggningen motivera denna inför den berörda systemansvarige för överföringssystemet. iv) Kraftproduktionsmodulen ska i LFSM-U-läge kunna tillhandahålla en effektökning upp till dess maximala kontinuerliga effekt. v) Stabil drift av kraftproduktionsmodulen i LFSM-U-läge ska säkerställas. Figur 4 Förmåga till frekvenssvar i form av aktiv effekt hos kraftproduktionsmoduler vid LFSM-U-drift Pref är referensvärdet för aktiv effekt till vilket ΔΡ är kopplat och det får anges på olika sätt för synkrona kraftproduktionsmoduler och kraftparksmoduler. ΔΡ är förändringen i aktiv uteffekt från kraftproduktionsmodulen. fn är den nominella frekvensen (50 Hz) i nätet och Δf är frekvensavvikelsen i nätet. Vid underfrekvenser där Δf är lägre än Δf1, måste kraftproduktionsmodulen ge en positiv förändring av den aktiva uteffekten i enlighet med statikfaktorn S2.

d) Utöver punkt 2 c ska följande gälla kumulativt för drift i frekvenskänslighetsläge (FSM): i) Kraftproduktionsmodulen ska kunna generera aktiv effekt som frekvenssvar i enlighet med de parametrar som anges av varje berörd systemansvarig för överföringssystem inom de intervall som visas i tabell 4. I specifikationen av dessa parametrar ska den berörda systemansvarige för överföringssystemet ta hänsyn till följande: — Vid överfrekvens: frekvenssvaret i form av aktiv effekt begränsas av den lägsta nivån med reglerförmåga. — Vid underfrekvens: frekvenssvaret i form av aktiv effekt begränsas av den maximala kontinuerliga effekten. — Den aktiva effekt som faktiskt utlöses som frekvenssvar beror på kraftproduktionsmodulens drifts- och omgivningsförhållanden när detta sker, särskilt driftsbegränsningar nära maximal kontinuerlig effekt vid låga frekvenser i enlighet med artikel 13.4 och 13.5 och tillgängliga primära energikällor. Tabell 4 Parametrar för aktiv effekt som frekvenssvar i FSM-läge (förklaring till figur 5) Parametrar Intervall Intervall för aktiv effekt i förhållande till maximal kontinuerlig effekt 1,5–10 % Okänslighet för frekvenssvar 10–30 mHz 0,02–0,06 % Dödband för frekvenssvar 0–500 mHz Statikfaktor s 1 2–12 % Figur 5 Förmåga till aktiv effekt som frekvenssvar hos kraftproduktionsmoduler i FSM-läge - Det fall som visas gäller i frånvaro av både dödband och okänslighet Pref är referensvärdet för aktiv effekt till vilket ΔΡ är kopplad. ΔΡ är förändringen i aktiv uteffekt från kraftproduktionsmodulen. fn är den nominella frekvensen (50 Hz) i nätet och Δf är frekvensavvikelsen i nätet ii) Dödbandet för frekvenssvar när det gäller frekvensavvikelse och statikfaktorn måste kunna väljas upprepade gånger. iii) I händelse av en stegformig ändring av frekvensen ska kraftproduktionsmodulen kunna aktivera aktiv effekt som fullt frekvenssvar i nivå med eller ovanför den heldragna linjen som visas i figur 6, i enlighet med de parametrar som specificerats av varje systemansvarig för överföringssystem (som ska syfta till att undvika pendlingar i aktiv effekt för kraftproduktionsmodulen) inom de intervall som anges i tabell 5. Det sammantagna valet av de parametrar som anges av den systemansvarige för överföringssystemet ska ta hänsyn till eventuella teknikberoende begränsningar. iv) Den inledande aktiveringen av aktiv effekt som frekvenssvar som krävs får inte fördröjas i onödan. Om fördröjningen av den inledande aktiveringen av aktiv effekt som frekvenssvar är längre än två sekunder ska ägaren av kraftproduktionsanläggningen tillhandahålla styrkande teknisk information som visar varför en längre tid behövs. För kraftproduktionsmoduler utan tröghet får den berörda systemansvarige för överföringssystemet ange en tid som är kortare än två sekunder. Om ägaren av kraftproduktionsanläggningen inte kan uppfylla detta krav ska ägaren tillhandahålla styrkande teknisk information som visar varför en längre tid behövs för den inledande aktiveringen av aktiv effekt som frekvenssvar. Figur 6 Förmåga till aktiv effekt som frekvenssvar Pmax är den maximala kontinuerliga effekten till vilken ΔΡ är kopplad. ΔΡ är förändringen i aktiv uteffekt från kraftproduktionsmodulen. Kraftproduktionsmodulen måste kunna generera den aktiva uteffekten ΔΡ upp till punkten ΔΡ1 i enlighet med tidpunkterna t1 och t2, där värdena för ΔΡ1, t1 och t2 anges av den berörda systemansvarige för överföringssystemet i enlighet med tabell 5. t1 är den inledande fördröjningen. t2 är tidpunkten för full aktivering. v) Kraftproduktionsmodulen ska kunna generera kunna aktivera aktiv effekt som fullt frekvenssvar under en tidsperiod på 15–30 minuter så som anges av den berörda systemansvarige för överföringssystemet. Den systemansvarige ska ta hänsyn till den tillgängliga marginalen för aktiv effekt och till kraftproduktionsmodulens primära energikälla när tidsperioden anges. vi) Reglering av aktiv effekt får inte ha någon negativ inverkan på kraftproduktionsmodulens aktiva effekt som frekvenssvar inom de tidsfrister som fastställs i punkt 2 d v. vii) De parametrar som anges av den berörda systemansvarige för överföringssystemet i enlighet med leden i, ii, iii och v ska meddelas till den berörda tillsynsmyndigheten. Formerna för detta meddelande ska anges i enlighet med tillämpligt nationellt regelverk. Tabell 5 Parametrar för full aktivering av aktiv effekt som frekvenssvar till följd av stegformig ändring av frekvensen (förklaring till figur 6) Parametrar Intervall eller värden Intervall för aktiv effekt i förhållande till maximal kontinuerlig effekt (intervall för frekvenssvar) 1,5–10 % För kraftproduktionsmoduler med tröghet: största tillåtna inledande fördröjning t 1, såvida denna inte motiveras på annat sätt i enlighet med artikel 15.2 d iv 2 sekunder För kraftproduktionsmoduler utan tröghet: största tillåtna inledande fördröjning t 1, såvida denna inte motiveras på annat sätt i enlighet med artikel 15.2 d iv Enligt specifikation från den berörda systemansvarige för överföringssystemet Maximal tillåten tid för full aktivering t 2, såvida inte längre aktiveringstider tillåts av den berörda systemansvarige för överföringssystemet på grund av systemstabilitetsskäl 30 sekunder

e) När det gäller reglering av frekvensåterställning ska kraftproduktionsmodulen tillhandahålla funktioner som uppfyller de specifikationer som anges av den berörda systemansvarige för överföringssystemet, med syfte att återställa frekvensen till dess nominella värde eller att bibehålla de planerade värdena för de energiflöden som utbyts mellan kontrollområden.

f) När det gäller bortkoppling på grund av underfrekvens ska kraftproduktionsmoduler som kan fungera som en last, inklusive kraftproduktionsanläggningar i form av pumpkraftstationer, kunna koppla bort sin last i händelse av underfrekvens. Det krav som avses i detta led omfattar inte hjälpkraftförsörjning.

g) När det gäller övervakning i realtid av FSM: i) För att övervaka hur den aktiva effekten fungerar som frekvenssvar ska kommunikationsgränssnittet vara utrustat för överföring av åtminstone följande signaler från kraftproduktionsanläggningen till nätets kontrollrum hos den berörda systemansvarige eller den berörda systemansvarige för överföringsnätet, i realtid och på ett säkert sätt: — Statussignal för FSM (på/av). — Planerad aktiv uteffekt. — Faktiskt värde för den aktiva uteffekten. — Faktiska parameterinställningar för aktiv effekt som frekvenssvar. — Statikfaktor och dödband. ii) Den berörda systemansvarige och den berörda systemansvarige för överföringssystemet ska ange vilka ytterligare signaler som ska tillhandahållas av kraftproduktionsanläggningens övervaknings- och registreringsanordningar, för att kunna kontrollera resultatet av den genererade aktiva effekten som frekvenssvar från deltagande kraftproduktionsmoduler.

3. När det gäller spänningsstabilitet ska kraftproduktionsmoduler av typ C kunna kopplas bort automatiskt när spänningen vid anslutningspunkten når nivåer som angetts av den berörda systemansvarige i samordning med den berörda systemansvarige för överföringssystemet.

Villkoren och inställningarna för faktisk automatisk bortkoppling av kraftproduktionsmoduler ska anges av den berörda systemansvarige i samordning med den berörda systemansvarige för överföringssystemet.

4. Kraftproduktionsmoduler av typ C ska uppfylla följande krav avseende tålighet:

a) I händelse av effektpendlingar ska kraftproduktionsmoduler bibehålla stationär systemstabilitet under drift, oavsett arbetspunkt i P-Q-diagrammet.

b) Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 13.4 och 13.5 ska kraftproduktionsmoduler kunna förbli anslutna till nätet och fungera utan effektminskning, så länge spänning och frekvens kvarstår inom de angivna gränsvärdena i enlighet med denna förordning.

c) Kraftproduktionsmoduler ska kunna förbli anslutna till nätet under enfas eller trefas automatisk återinkoppling på linjer i maskade nät, om detta är tillämpligt i det nät till vilket de är anslutna. Närmare uppgifter om denna förmåga ska vara föremål för samordning och överenskommelser om sådana skyddsprinciper och inställningar som avses i artikel 14.5 b.

5. Kraftproduktionsmoduler av typ C ska uppfylla följande krav avseende systemåterställning:

a) När det gäller förmåga till dödnätsstart: i) Förmåga till dödnätsstart är inte obligatorisk, utan att detta påverkar medlemsstatens rättigheter att införa obligatoriska regler i syfte att säkerställa systemsäkerheten. ii) Ägare av kraftproduktionsmodulanläggningar ska på begäran av den berörda systemansvarige för överföringssystemet lämna ett anbud för att tillhandahålla förmåga till dödnätsstart. Den berörda systemansvarige för överföringssystemet får göra en sådan begäran om den anser att systemsäkerheten riskeras på grund av bristande förmåga till dödnätsstart i dess kontrollområde. iii) En kraftproduktionsmodul med förmåga till dödnätsstart ska kunna starta från nedstängning utan någon extern försörjning av elenergi inom en tidsfrist som anges av den berörda systemansvarige i samordning med den berörda systemansvarige för överföringssystemet. iv) En kraftproduktionsmodul med förmåga till dödnätsstart ska kunna synkronisera inom de frekvensgränser som fastställs i artikel 13.1 a och, i tillämpliga fall, inom de spänningsgränser som anges av den berörda systemansvarige eller i artikel 16.2. v) En kraftproduktionsmodul med förmåga till dödnätsstart ska automatiskt kunna reglera kortvariga spänningssänkningar orsakade genom anslutning av förbrukare. vi) En kraftproduktionsmodul med förmåga till dödnätsstart ska — kunna reglera blockvis inkoppling av last, — kunna fungera i LFSM-O- och LFSM-U-läge, så som anges i punkt 2 c och i artikel 13.2, — reglera frekvensen i händelse av överfrekvens och underfrekvens inom hela intervallet för aktiv uteffekt, mellan lägsta nivå med reglerförmåga och maximal kontinuerlig effekt, såväl som på husturbinnivå, — kunna fungera i parallell drift av ett fåtal kraftproduktionsmoduler inom en ö, och — reglera spänning automatiskt under systemåterställningsfasen.

b) När det gäller förmåga att delta i ö-drift: i) Kraftproduktionsmoduler ska kunna delta i ö-drift om så krävs av den berörda systemansvarige i samordning med den berörda systemansvarige för överföringssystemet, och — frekvensgränserna för ö-drift ska vara de som fastställs i enlighet med artikel 13.1 a, — spänningsgränserna för ö-drift ska vara de som fastställs i enlighet med artikel 15.3 eller artikel 16.2, beroende på vad som är tillämpligt. ii) Kraftproduktionsmoduler ska kunna fungera i FSM-läge under ö-drift, så som anges i punkt 2 d. I händelse av ett effektöverskott ska kraftproduktionsmoduler kunna minska den aktiva uteffekten från en tidigare arbetspunkt till vilken annan arbetspunkt som helst i P-Q-diagrammet. I detta avseende ska kraftproduktionsmodulen kunna minska den aktiva uteffekten så mycket som är tekniskt genomförbart utifrån modulens inneboende egenskaper, men åtminstone till 55 % av dess maximala kontinuerliga effekt. iii) Ägaren av kraftproduktionsanläggningen och den berörda systemansvarige i samordning med den berörda systemansvarige för överföringssystemet ska komma överens om metoden för att påvisa en ändring från sammanlänkad systemdrift till ö-drift. Den överenskomna metoden för att påvisa detta får inte grundas enbart på lägessignaler från den systemansvariges ställverk. iv) Kraftproduktionsmoduler ska kunna fungera i LFSM-O- och LFSM-U-läge under ö-drift, så som anges i punkt 2 c och i artikel 13.2.

c) När det gäller förmåga till snabb återsynkronisering: i) I händelse av bortkoppling av kraftproduktionsmodulen från nätet ska kraftproduktionsmodulen snabbt kunna återsynkronisera, i enlighet med den skyddsstrategi som överenskommits mellan den berörda systemansvarige i samordning med den berörda systemansvarige för överföringssystemet och kraftproduktionsanläggningen. ii) En kraftproduktionsmodul med en minsta återsynkroniseringstid som är längre än 15 minuter efter dess bortkoppling från all extern energiförsörjning måste utformas så att husturbindrift utlöses från vilken annan arbetspunkt som helst i dess P-Q-diagram. I detta fall får fastställandet av husturbindrift inte grundas enbart på lägessignaler från den systemansvariges ställverk. iii) Kraftproduktionsmoduler ska kunna fortsätta fungera efter utlösning av husturbindrift, oberoende av eventuell hjälpkraftanslutning till det externa nätet. Den minsta driftstiden ska fastställas av den berörda systemansvarige i samordning med den berörda systemansvarige för överföringssystemet, med hänsyn tagen till de specifika egenskaperna hos tekniken för den primära drivkraften.

6. Kraftproduktionsmoduler av typ C ska uppfylla följande krav avseende generell systemförvaltning:

a) När det gäller förlust av fasvinkelstabilitet eller förlust av reglering ska en kraftproduktionsmodul kunna koppla bort sig från nätet för att bevara systemsäkerheten eller för att förhindra skador på kraftproduktionsmodulen. Ägaren av kraftproduktionsanläggningen och den berörda systemansvarige i samordning med den berörda systemansvarige för överföringssystemet ska komma överens om kriterierna för att påvisa förlust av fasvinkelstabilitet eller förlust av reglering.

b) När det gäller instrument: i) Kraftproduktionsanläggningar ska vara utrustade med en anordning som tillhandahåller felregistrering och övervakning av systemdynamik. Denna anordning ska registrera följande parametrar: — Spänning. — Aktiv effekt. — Reaktiv effekt. — Frekvens. Den berörda systemansvarige ska ha rätt att ange parametrar för leveranskvalitet som ska uppnås, under förutsättning att dessa aviseras i rimlig tid. ii) Ägaren av kraftproduktionsanläggningen och den berörda systemansvarige i samordning med den berörda systemansvarige för överföringssystemet ska komma överens om inställningarna för felregistreringsutrustningen, inklusive kriterier för utlösning och avläsningsfrekvens. iii) Övervakningen av systemdynamiken ska omfatta en pendlingsregistrering som specificeras av den berörda systemansvarige i samordning med den berörda systemansvarige för överföringssystemet, för att påvisa dåligt dämpade effektpendlingar. iv) Anordningarna för övervakning av leveranskvalitet och systemdynamik ska inbegripa anordningar så att ägaren av kraftproduktionsanläggningen, den berörda systemansvarige och den berörda systemansvarige för överföringssystemet kan komma åt informationen. Ägaren av kraftproduktionsanläggningen, den berörda systemansvarige och den berörda systemansvarige för överföringssystemet ska komma överens om kommunikationsprotokollen för registrerade uppgifter.

c) När det gäller simuleringsmodeller: i) Ägaren av en kraftproduktionsanläggning ska på begäran av den berörda systemansvarige eller den berörda systemansvarige för överföringssystemet tillhandahålla simuleringsmodeller som korrekt återspeglar kraftproduktionsmodulens driftsegenskaper i simuleringar av både stationärt tillstånd och dynamiska förlopp (50 Hz-komponent) eller elektromagnetiska transienter. Ägaren av kraftproduktionsanläggningen ska säkerställa att de tillhandahållna modellerna har kontrollerats mot resultaten av de prov avseende överensstämmelse som avses i kapitlen 2, 3 och 4 i avdelning IV, och meddela resultaten av kontrollen till den berörda systemansvarige eller berörda systemansvarige för överföringssystemet. Medlemsstater får kräva att sådan kontroll utförs av ett behörigt certifieringsorgan. ii) De modeller som används av ägaren av kraftproduktionsanläggningen ska innehålla följande delmodeller, beroende på förekomsten av de enskilda komponenterna: — Växelströmsgenerator och primär drivkraft. — Varvtal och effektreglering. — Spänningsreglering, inklusive funktion som kraftsystemstabilisator (PSS) och reglersystem för magnetisering i förekommande fall. — Modeller för skydd av kraftproduktionsmodulen, enligt överenskommelse mellan den berörda systemansvarige och ägaren av kraftproduktionsanläggningen. — Omriktarmodeller för kraftparksmoduler. iii) Den begäran från den berörda systemansvarige som avses i led i ska samordnas med den berörda systemansvarige för överföringssystemet. Den ska innehålla följande: — Det format i vilket modellerna ska tillhandahållas. — Den dokumentation om en modells struktur och blockdiagram som ska tillhandahållas. — En uppskattning av minsta och största kortslutningskapacitet vid anslutningspunkten, uttryckt i MVA, som en motsvarighet till nätet. iv) Ägaren av kraftproduktionsanläggningen ska förse den berörda systemansvarige eller berörda systemansvarige för överföringssystemet med registreringar av kraftproduktionsmodulens prestanda om så begärs. Den berörda systemansvarige eller berörda systemansvarige för överföringssystemet får framställa en sådan begäran för att jämföra det utfall som modellerna ger med dessa registreringar.

d) När det gäller installation av anordningar för systemdrift och anordningar för systemsäkerhet, och om den berörda systemansvarige eller den berörda systemansvarige för överföringssystemet anser det nödvändigt att installera ytterligare anordningar i en kraftproduktionsanläggning för att upprätthålla eller återställa systemdrift eller systemsäkerhet, ska den berörda systemansvarige eller berörda systemansvarige för överföringssystemet och ägaren av kraftproduktionsanläggningen undersöka denna fråga och komma överens om en lämplig lösning.

e) Den berörda systemansvarige ska, i samordning med den berörda systemansvarige för överföringssystemet, ange kraftproduktionsmodulens övre och nedre gränser för ändringshastigheten för aktiv uteffekt (rampgränser), för ändring både uppåt och nedåt av den aktiva uteffekten, med hänsyn tagen till de specifika egenskaperna hos tekniken för den primära drivkraften.

f) Jordningsanordning för nollpunkten på nätsidan av upptransformatorer ska uppfylla specifikationerna från den berörda systemansvarige.

Artikel 16

Allmänna krav för kraftproduktionsmoduler av typ D

1. Förutom att uppfylla de krav som förtecknas i artikel 13, med undantag för punkterna 2 b, 6 och 7 i den artikeln, i artikel 14, med undantag för punkt 2 i den artikeln och i artikel 15, med undantag för punkt 3 i den artikeln, ska kraftproduktionsmoduler av typ D uppfylla de krav som fastställs i den här artikeln.

2. Kraftproduktionsmoduler av typ D ska uppfylla följande krav avseende spänningsstabilitet:

a) När det gäller spänningsintervall: i) Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 14.3 a och punkt 3 a nedan ska en kraftproduktionsmodul kunna förbli ansluten till nätet och fungera inom intervallen för nätspänningen vid anslutningspunkten uttryckt som spänningen vid anslutningspunkten i förhållande till spänningens referensvärde med relativtal 1, och för de tidsperioder som anges i tabellerna 6.1 och 6.2. ii) Den berörda systemansvarige för överföringssystemet får ange kortare tidsperioder under vilka kraftproduktionsmoduler ska kunna förbli anslutna till nätet i händelse av samtidig överspänning och underfrekvens eller samtidig underspänning och överfrekvens. iii) Utan hinder av led i får den berörda systemansvarige för överföringssystemet i Spanien kräva att kraftproduktionsmoduler ska kunna förbli anslutna till nätet i spänningsintervallet 1,05–1,0875 (relativtal) under obegränsad tid. iv) För nät med spänningsnivå 400 kV (vanligtvis även kallat 380 kV-nivån) är referensvärdet 400 kV (relativtal 1), för nät med andra spänningsnivåer får referensvärdet (relativtal 1) vara olika för varje systemansvarig i samma synkronområde. v) Utan hinder av led i får de berörda systemansvariga för överföringssystemen i synkronområdet för baltiska staterna kräva att kraftproduktionsmoduler förblir anslutna till 400 kV-nätet inom de gränser för spänningsintervall och för de tidsperioder som gäller i synkronområdet för kontinentala Europa. Tabell 6.1 Synkronområde Spänningsintervall Tidsperiod för drift Kontinentala Europa 0,85–0,90 (relativtal) 60 minuter 0,90–1,118 (relativtal) Obegränsad 1,118–1,15 (relativtal) Anges av varje systemansvarig för överföringssystem, men minst 20 minuter och högst 60 minuter Norden 0,90–1,05 (relativtal) Obegränsad 1,05–1,10 (relativtal) 60 minuter Storbritannien 0,90–1,10 (relativtal) Obegränsad Irland-Nordirland 0,90–1,118 (relativtal) Obegränsad Baltiska staterna 0,85–0,90 (relativtal) 30 minuter 0,90–1,118 (relativtal) Obegränsad 1,118–1,15 (relativtal) 20 minuter Tabellen visar de kortaste tidsperioderna under vilka en kraftproduktionsmodul måste kunna fungera för spänningar som avviker från referensvärdet (relativtal 1) vid anslutningspunkten utan att kopplas bort från nätet, där den spänning som ligger till grund för relativtalen är 110–300 kV. Tabell 6.2 Synkronområde Spänningsintervall Tidsperiod för drift Kontinentala Europa 0,85–0,90 (relativtal) 60 minuter 0,90–1,05 (relativtal) Obegränsad 1,05–1,10 (relativtal) Anges av varje systemansvarig för överföringssystem, men minst 20 minuter och högst 60 minuter Norden 0,90–1,05 (relativtal) Obegränsad 1,05–1,10 (relativtal) Anges av varje systemansvarig för överföringssystem, dock högst 60 minuter Storbritannien 0,90–1,05 (relativtal) Obegränsad 1,05–1,10 (relativtal) 15 minuter Irland-Nordirland 0,90–1,05 (relativtal) Obegränsad Baltiska staterna 0,88–0,90 (relativtal) 20 minuter 0,90–1,097 (relativtal) Obegränsad 1,097–1,15 (relativtal) 20 minuter Tabellen visar de kortaste tidsperioderna under vilka en kraftproduktionsmodul måste kunna fungera för spänningar som avviker från referensvärdet (relativtal 1) vid anslutningspunkten utan att kopplas bort från nätet, där den spänning som ligger till grund för relativtalen är 300–400 kV.

b) Den berörda systemansvarige och ägaren av kraftproduktionsanläggningen får, i samordning med den berörda systemansvarige för överföringssystemet, komma överens om större spänningsintervall eller längre minimitidsperioder för drift. Om större spänningsintervall eller längre minimitider för drift är ekonomiskt och tekniskt genomförbara får ägaren av kraftproduktionsanläggningen inte utan skäl vägra att gå med på en överenskommelse.

c) Utan att det påverkar tillämpningen av led a ska den berörda systemansvarige i samordning med den berörda systemansvarige för överföringssystemet ha rätt att fastställa de spänningsområden vid anslutningspunkten där en kraftproduktionsmodul ska kunna kopplas bort automatiskt. Den berörda systemansvarige och ägaren av kraftproduktionsanläggningen ska komma överens om villkoren och inställningarna för automatisk bortkoppling.

3. Kraftproduktionsmoduler av typ D ska uppfylla följande krav avseende tålighet:

a) När det gäller förmåga till feltålighet: i) Kraftproduktionsmoduler ska kunna förbli anslutna till nätet med fortsatt stabil funktion efter störningar i elkraftsystemet till följd av korrekt bortkopplade fel. Denna förmåga ska vara i enlighet med anslutningspunktens spänning-tidsprofil vid feltillstånd som anges av den berörda systemansvarige för överföringssystemet. Spänning-tidsprofilen ska visa en nedre gräns för de faktiska huvudspänningarna på nätets spänningsnivå vid anslutningspunkten i samband med ett symmetriskt fel, som en funktion av tid före, under och efter felet. Den nedre gränsen ska anges av den berörda systemansvarige för överföringssystemet med hjälp av de parametrar som anges i figur 3 och inom de intervall som anges i tabellerna 7.1 och 7.2 för kraftproduktionsmoduler av typ D som är anslutna på eller över 110 kV-nivån. Den nedre gränsen ska också anges av den berörda systemansvarige för överföringssystemet med hjälp av de parametrar som anges i figur 3 och inom de intervall som anges i tabellerna 3.1 och 3.2 för kraftproduktionsmoduler av typ D som är anslutna under 110 kV-nivån. ii) Varje systemansvarig för överföringssystem ska ange tillstånd före och efter fel för den förmåga till feltålighet som avses i artikel 14.3 a iv. De angivna tillstånden före och efter fel när det gäller förmågan till feltålighet ska offentliggöras. Tabell 7.1 Parametrar i figur 3 – Förmåga till feltålighet hos synkrona kraftproduktionsmoduler Spänningsparametrar [relativtal] Tidsparametrar [sekunder] Uret: 0 tclear: 0,14–0,15 (eller 0,14–0,25 om detta krävs för systemskydd och säker drift) Uclear: 0,25 trec1: tclear–0,45 Urec1: 0,5–0,7 trec2: trec1-0,7 Urec2: 0,85–0,9 trec3: trec2-1,5

Tabell 7.2 Parametrar i figur 3 – Förmåga till feltålighet hos kraftparksmoduler Spänningsparametrar [relativtal] Tidsparametrar [sekunder] Uret: 0 tclear: 0,14–0,15 (eller 0,14–0,25 om detta krävs för systemskydd och säker drift) Uclear: Uret trec1: tclear Urec1: Uclear trec2: trec1 Urec2: 0,85 trec3: 1,5–3,0

b) På begäran från en ägare av en kraftproduktionsanläggning ska den berörda systemansvarige ange de tillstånd före och efter fel som ska beaktas när det gäller förmåga till feltålighet, i form av resultat av de beräkningar vid anslutningspunkten som anges i artikel 14.3 a iv när det gäller i) minsta kortslutningskapacitet före fel vid varje anslutningspunkt, uttryckt i MVA, ii) kraftproduktionsmodulens arbetspunkt före fel, uttryckt i aktiv uteffekt och reaktiv uteffekt vid anslutningspunkten och spänning vid anslutningspunkten, och iii) minsta kortslutningskapacitet efter fel vid varje anslutningspunkt, uttryckt i MVA.

c) Förmåga till feltålighet i fråga om asymmetriska fel ska anges av varje systemansvarig för överföringssystem.

4. Kraftproduktionsmoduler av typ D ska uppfylla följande krav avseende generell systemförvaltning:

a) När det gäller synkronisering ska ägaren av kraftproduktionsanläggningen vid start av en kraftproduktionsmodul genomföra synkronisering endast med tillstånd från den berörda systemansvarige.

b) Kraftproduktionsmodulen ska vara utrustad med de nödvändiga synkroniseringsanordningarna.

c) Synkronisering av kraftproduktionsmodulen ska vara möjlig vid frekvenser inom de områden som anges i tabell 2.

d) Den berörda systemansvarige och ägaren av kraftproduktionsanläggningen ska komma överens om inställningarna av synkroniseringsanordningarna, och dessa inställningar ska vara klara före drift av kraftproduktionsmodulen. Denna överenskommelse ska omfatta följande: i) Spänning. ii) Frekvens. iii) Fasvinkelintervall. iv) Fasföljd. v) Avvikelse för spänning och frekvens.

KAPITEL 2

Krav för synkrona kraftproduktionsmoduler

Artikel 17

Krav för synkrona kraftproduktionsmoduler av typ B

1. Synkrona kraftproduktionsmoduler av typ B ska uppfylla de krav som förtecknas i artiklarna 13 och 14, med undantag för artikel 13.2 b.

2. Synkrona kraftproduktionsmoduler av typ B ska uppfylla följande ytterligare krav avseende spänningsstabilitet:

a) När det gäller för