Kommissionens beslut

av den 26 juli 2000

om att en koncentration är förenlig med den gemensamma marknaden och med EES-avtalet

(ärende COMP/M.1806 - AstraZeneca/Novartis)

Rådets förordning (EEG) nr 4064/89

[delgivet med nr K(2000) 2309]

(Endast den engelska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2004/310/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 57 i detta,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer(1), ändrad genom förordning (EG) nr 1310/97(2), särskilt artikel 8.2 i denna,

med beaktande av kommissionens beslut av den 21 mars 2000 om att inleda ett förfarande i detta ärende,

efter att de berörda företagen har givits tillfälle att yttra sig om kommissionens invändningar,

med beaktande av yttrandet från Rådgivande kommittén för koncentrationer(3), och

av följande skäl:

(1) Den 18 februari 2000 mottog kommissionen en anmälan om en föreslagen koncentration genom vilken företagen Novartis AG (nedan kallat Novartis) och AstraZeneca PLC (nedan kallat AstraZeneca) skulle knoppa av och slå samman sina verksamheter inom området för växtskyddsmedel i ett nybildat företag, Syngenta AG (nedan kallat Syngenta). Novartis skulle också överföra sin utsädesverksamhet till Syngenta.

(2) Efter att ha granskat anmälan konstaterade kommissionen att den anmälda koncentrationen omfattas av koncentrationsförordningen och ger anledning till allvarliga tvivel beträffande dess förenlighet med den gemensamma marknaden. Den 21 mars 2000 beslutade kommissionen därför att inleda ett förfarande enligt artikel 6.1 c i koncentrationsförordningen.

PARTERNA

(3) Novartis bildades genom en sammanslagning av Ciba-Geigy och Sandoz i december 1996(4). Novartis är en multinationell företagsgrupp som är verksam på global nivå inom biovetenskapen. Verksamheten är inriktad på hälso- och sjukvård (läkemedel, generika), jordbruksnäring (växtskyddsmedel, utsäde, djurs hälsa) och konsumenters hälsa (näring, egenvård).

(4) AstraZeneca bildades genom en sammanslagning av Astra AB och Zeneca Group PLC våren 1999(5). AstraZenecas affärsverksamhet omfattar forskning, utveckling, produktion och marknadsföring av läkemedel och agrokemiska produkter.

KONCENTRATIONEN

(5) Novartis kommer att genomföra en intern omorganisation så att dess icke-amerikanska agrokemiska verksamhet och dess icke-amerikanska utsädesverksamhet kommer att ägas av det nybildade företaget, Novartis Agribusiness AG, medan dess amerikanska agrokemiska verksamhet och dess amerikanska utsädesverksamhet kommer att ägas av ett amerikanskt företag, Novartis US Co. Novartis veterinärmedicinska verksamhet kommer inte att ingå i transaktionen. Novartis kommer därefter att dela upp Novartis Agribusiness AG till förmån för dess aktieägare, genom ett erbjudande om teckningsrätter och Novartis US Co kommer att delas upp genom att dess aktier delas ut till Novartis aktieägare (eller till en förvaltare som uppträder som ombud för alla Novartis aktieägare). Novartis Agribusiness AG kommer att slås samman med företaget Syngenta genom ett koncentrationsförfarande enligt schweizisk lag och Novartis US Co kommer att slås samman med Syngenta enligt ett amerikanskt koncentrationsförfarande som kallas triangular merger. Därmed kommer Novartis aktieägare när transaktionen är genomförd att äga aktier i såväl Syngenta som i Novartis.

(6) AstraZeneca kommer att genomföra en intern omorganisation för att skilja den agrokemiska verksamheten från den kvarvarande verksamheten så att den agrokemiska verksamheten kan överföras till Syngenta. AstraZeneca kommer att fastställa en utdelning till sina aktieägare som kommer att infrias genom överföringen av aktier i Syngenta. Därmed kommer AstraZenecas aktieägare när transaktionen är genomförd att äga aktier såväl i Syngenta som i AstraZeneca.

(7) Därför utgör den anmälda transaktionen en koncentration i den mening som avses i artikel 3.1 a i koncentrationsförordningen.

GEMENSKAPSDIMENSION

(8) Den sammanlagda globala omsättningen för verksamheterna i fråga år 1998 överstiger 5000 miljoner euro (Novartis, [...](6), AstraZeneca [...]*). Omsättningen inom gemenskapen för de aktuella verksamheterna i både Novartis och AstraZeneca överstiger 250 miljoner euro (Novartis, [...]*, AstraZeneca [...]*). Varken Novartis eller AstraZeneca uppnår mer än två tredjedelar av sin sammanlagda omsättning inom gemenskapen som helhet inom en och samma medlemsstat. Därför omfattas koncentrationen av koncentrationsförordningen.

(9) Transaktionen uppfyller villkoren för samarbete med Eftas övervakningsmyndighet i enlighet med artikel 2.1 c i protokoll 24 till EES-avtalet eftersom koncentrationen sannolikt skapar eller förstärker en dominerande ställning som medför att den effektiva konkurrensen påtagligt skulle hämmas i Efta-staternas territorier eller i en väsentlig del av dessa.

KONKURRENSBEDÖMNING

(10) Koncentrationen berör de ekonomiska sektorerna för växtskyddskemikalier (nedan kallade växtskyddsmedel) och utsäde. Novartis kommer att överföra sina verksamheter inom växtskyddsmedels- och utsädesområdena till Syngenta medan AstraZeneca endast överför sina verksamheter inom växtskyddsmedelsområdet.

(11) Växtskyddsmedel skyddar grödor mot alla former av skador som orsakas av ogräs, insekter och svamp. Växtskyddsmedlen klassificeras normalt efter vad de är utformade att bekämpa. Parterna föreslår följande huvudgrupper:

- Svampmedel (för sjukdomsbekämpning).

- Ogräsmedel (för ogräsbekämpning).

- Icke-selektiva ogräsmedel (för ogräsbekämpning).

- Insektsmedel (för insektsbekämpning).

- Näringsämnen (spårämnen) för att åtgärda bristsymtom, till exempel järnbrist.

- Utsädesbehandling för att skydda utsäde och därefter växter mot sjukdomar och insekter.

- Tillväxtreglerande medel.

- Produkter för industriell ogräsbekämpning.

- Insektsmedel som inte är avsedda för jordbruksområdet.

- Verksamma ämnen.

Utöver växtskyddsmedlen kommer Syngenta även att vara verksamt på utsädesmarknaderna.

(12) Koncentrationen ger inte upphov till några konkurrensmässiga problem på marknaderna för näringsämnen, produkter för industriell ogräsbekämpning, insektsmedel utanför jordbruksområdet och verksamma ämnen. I sitt beslut enligt artikel 6.1 c hyser kommissionen även allvarliga tvivel angående marknaderna för medel mot gnagare. Dessa tvivel grundas på omständigheten att även om Novartis verksamhet inte kommer att överföras till Syngenta kommer Novartis chefer att vara representerade i Syngentas företagsledning. Enligt en konkurrent kommer dessutom den sammanlagda marknadsandelen för de två enheterna att vara betydande. Novartis totala försäljning av medel mot gnagare är dock liten ([...]* euro) och [...]*. Därför är de allvarliga tvivel om att koncentrationen kan leda till att skapa en duopolistiskt dominerande ställning på vissa marknader för medel mot gnagare, som uttrycks i beslutet enligt artikel 6.1 c, ogrundade.

(13) Av de skäl som anges nedan skulle koncentrationen ha lett till att en dominerande ställning skapas eller förstärkas på följande marknader:

Marknaderna för svampmedel:

- Svampmedel för spannmål i Frankrike, Tyskland, Förenade kungariket, Danmark, Sverige och Finland.

- Svampmedel för sockerbetor i Frankrike, Italien, Spanien och Belgien.

- Svampmedel för potatis i Sverige.

- Svampmedel för att bekämpa mjöldagg på vindruvor i Österrike och svampmedel för att behandla Botrytis på vindruvor i Österrike och Frankrike.

Marknaderna för ogräsmedel:

- Ogräsmedel för majs i Frankrike, Tyskland, Nederländerna och Belgien.

- Ogräsmedel för potatis i Belgien och Frankrike.

- Gräsogräsmedel för behandling efter uppkomst för potatis i Danmark.

- Gräsogräsmedel för behandling efter uppkomst för sockerbetor i Förenade kungariket, Belgien och Danmark.

- Gräsogräsmedel för behandling efter uppkomst för oljeväxter i Tyskland, Förenade kungariket och Danmark.

- Ogräsmedel för frukt och nötter i Frankrike.

Marknaderna för bladverkande insektsmedel:

- Spannmål i Belgien, Danmark, Frankrike och Tyskland.

- Foderväxter i Frankrike.

- Potatis i Frankrike.

- Grönsaker i Frankrike.

Marknaderna för utsädesbehandling:

- Spannmål i Spanien.

Tillväxtreglerande medel:

- Prydnadsväxter i Belgien, Nederländerna och Frankrike.

UTSÄDE

(14) Novartis utsädesverksamhet överförs till Syngenta. AstraZeneca driver sin utsädesverksamhet via ett gemensamt företag med Cosun. Det gemensamma företaget heter Advanta. Denna verksamhet kommer inte att överföras till Syngenta och AstraZeneca kommer därmed att fortsätta att äga aktierna. Det finns vissa löpande affärsförbindelser i AstraZenecas verksamhet som kommer att överföras till Syngenta och det gemensamma företaget Advanta. [AstraZenecas affärshemlighet - avtalsförhållanden]*.

(15) [AstraZenecas affärshemlighet - avtalsförhållanden]*. Denna skyldighet gäller inte Novartis utsädesverksamhet som kommer att överföras till Syngenta. [AstraZenecas affärshemlighet - avtalsförhållanden]*.

(16) [AstraZenecas affärshemlighet - avtalsförhållanden]*.

(17) Det nuvarande avtalsförhållandet mellan Zeneca Group och Advanta skapar en förbindelse mellan Syngenta och Advanta, två utsädesföretag som producerar sockerbetsfrön. [...]* Det finns endast två andra viktiga konkurrenter när det gäller sockerbetsfrön, nämligen KWS och Danisco.

(18) AstraZeneca kommer att se till att [AstraZenecas affärshemlighet - avtalsförhållanden]*. Detta innebär att [AstraZenecas affärshemlighet - avtalsförhållanden]*.

(19) Mot bakgrund av ovanstående [AstraZenecas affärshemlighet - avtalsförhållanden]* anser kommissionen att följderna av sammanslagningen på utsädesmarknaderna inte behöver undersökas ytterligare eftersom [AstraZenecas affärshemlighet - avtalsförhållanden]* eliminerar den fördel som Syngenta skulle ha fått genom [AstraZenecas affärshemlighet - avtalsförhållanden]*.

A. RELEVANTA PRODUKTMARKNADER

SVAMPMEDEL

SVAMPMEDEL OCH DERAS ANVÄNDNING

(20) Svampmedel är ämnen som särskilt används för att bekämpa växtsjukdomar som orsakas av svamp. De sjukdomar som angriper grödan, till exempel vete, varierar beroende på vilken sort som planterats det berörda året, väderförhållanden och odlingsmetoder. Grödans sort avgör hur mottaglig den är för angrepp av en rad sjukdomar, till exempel mjöldagg, rost, Septoria och stråknäckare. Väderförhållandena påverkar typen av angrepp och dess intensitet. Till exempel gynnas sjukdomar som Septoria av våta årstider och brunrost av torrare årstider. Även odlingsmetoderna påverkar risken för att grödan drabbas av vissa sjukdomar. Rätt växtföljd eller plöjning av åkern minskar till exempel risken för vissa sjukdomar.

(21) Mot bakgrund av dessa komplexa samband använder jordbrukarna ofta besprutningsprogram där intensiteten och typen av verksamt ämne anpassas till lokala väderförhållanden och grödans mottaglighet för sjukdomar. Jordbrukaren kan i sitt val påverkas av leverantörer, tekniska experter och medlemsstaternas myndigheter, som har ingående kunskaper om sjukdomar och epidemiologi och vilka svampmedel som fungerar bäst mot dessa sjukdomar. Vilka medel som väljs beror på vilka angrepp som kan väntas (preventiv bekämpning) eller på de existerande växtsjukdomar som grödan angripits av (kurativ bekämpning).

(22) Om grödan angripits av en rad sjukdomar och ett ensamt verksamt ämne inte verkar mot alla dessa gör jordbrukaren en egen tankblandning av ett antal enskilda produkter eller använder en färdigblandad produkt med en kombination av verksamma ämnen. En sådan färdigblandad produkt är i allmänhet omkring 5-15 % billigare än en tankblandning av verksamma ämnen. Sjukdomsspektrumet varierar med väderförhållandena under de olika årstiderna. Därför används olika produkter beroende på vilka sjukdomar som förekommer vid en viss tid på året.

(23) Jordbrukarna arbetar även på att förebygga resistens mot ett verksamt ämne genom att under säsongen växla mellan och/eller kombinera verksamma ämnen ur olika ämnesgrupper i fall där samma sjukdom förekommer under en lång period och flera behandlingar krävs. Arbetet bedrivs i samarbete med lokala experter och i enlighet med rekommendationer från myndigheter och organ som till exempel FRAC (Fungicide Resistance Action Committee). I vissa fall är den lokala sjukdomspopulationen redan resistent mot vissa klasser av verksamma ämnen och då måste jordbrukaren använda verksamma ämnen som fortfarande har verkan på just den sjukdomspopulationen.

(24) Då jordbrukaren bestämmer hur mycket pengar som han eller hon vill spendera på svampmedel kommer denne att jämföra den totala kostnaden för svampbehandlingen med den förväntade ökningen av avkastningen och den vinstökning som detta medför, som beror på priset på grödan. Mot bakgrund av den inneboende osäkerheten när det gäller att bekämpa sjukdomar, den förväntade ökningen av skörden och priset för grödan måste nyttan med en (dyrare) svampbehandling vara avsevärt större än priset för svampmedlet (pristillägget).

ÖVERSIKT ÖVER MARKNADSDEFINITIONER

(25) Parterna hänvisar till tidigare beslut(7) där kommissionen ansåg att en klassificering av svampmedel med avseende på växttyp är lämplig eftersom olika växter uppvisar olika sjukdomsmönster (även om de delvis överlappar varandra). På grund av detta har parterna identifierat separata produktmarknader för svampmedel för spannmål, sockerbetor, oljeväxter, foderväxter, potatis, tobak, frukt och nötter, grönsaker och prydnadsväxter. Marknadsundersökningen har i stort sett bekräftat att en bedömning av svampsektorn per gröda utgör en lämplig utgångspunkt.

(26) Marknadsundersökningen har dock också visat att de ovan beskrivna marknaderna kan delas upp genom en ytterligare uppdelning av grödan (till exempel genom att dela upp spannmål i vete, korn, havre, råg och rågvete(8)) eller med avseende på en särskild sjukdom (till exempel är vetets huvudsjukdomar mjöldagg, rost, stråknäckare och Septoria och kornets huvudsjukdomar mjöldagg, rost, stråknäckare, Rhynchosporium och Pyrenophora).

(27) Det verkar som att en sådan ytterligare uppdelning av grödan, enligt parternas definition, endast lämpar sig för "frukt och nötter" där, enligt de skäl som anges i skälen 44-46 nedan, svampmedel för var och en av de viktigaste sjukdomarna som drabbar vindruvor bör betraktas som separata produktmarknader.

(28) Parterna hävdar att det finns en total marknad för svampmedel för spannmål. Tredje parter har hävdat och lämnat information som tyder på att marknaden eventuellt är snävare, nämligen en marknad för strobilurinbaserade svampmedel för spannmål. På en sådan marknad skulle parterna uppnå en dominerande ställning på flera nationella marknader för strobilurinbaserade svampmedel för spannmål. Eftersom kommissionen har dragit slutsatsen att parterna skulle bli dominerande på den totala marknaden för svampmedel för spannmål, har kommissionen i det här beslutet fastställt den totala marknaden för svampmedel för spannmål som relevant produktmarknad.

(29) Även om det rent tekniskt är möjligt att ställa om produktionen från ett svampmedel till ett annat finns det knappast någon utbytbarhet på utbudssidan mellan dessa produkter. Detta beror dels på att det finns patent, dels på den officiella registreringsprocessen för växtskyddsmedel (som behandlas närmare i skälen 84-88). Detta påpekande gäller även de andra växtskyddsmedlen som behandlas i detta beslut.

STROBILURINBASERADE SVAMPMEDEL FÖR SPANNMÅL

(30) I detta avsnitt behandlas formulerade produkter. Med strobiluriner avses formulerade produkter vars verksamma ämne tillhör ämnesgruppen strobilurin. Den formulerade produkten är antingen en "ren" strobilurin, det vill säga den innehåller endast ett verksamt ämne, nämligen ett som tillhör gruppen strobiluriner (till exempel AstraZenecas produkt Amistar vars enda verksamma ämne är azoxystrobin) eller en kombinationsprodukt, det vill säga den innehåller ett verksamt ämne från gruppen strobiluriner och ett eller flera verksamma ämnen från andra grupper (till exempel BASF:s produkt Juwel Top som innehåller en blandning av kresoximmetyl (strobilurin) och epoxikonazol (från ämnesgruppen "triazol"(9)) och fenpropimorf (från ämnesgruppen "morfolin"(10))). Notera att alla dessa formulerade produkter enligt branschen och i parternas interna marknadsstrategi kallas för "strobiluriner".

(31) Strobilurinbaserade verksamma ämnen är den nyaste typen av verksamma ämnen i svampmedel. De är bredverkande (verksamma mot flera sjukdomar) bladverkande svampmedel (svampmedel som sprutas på blad) och kan användas på en rad olika grödor i hela världen, särskilt på vete, korn, ris, vinstockar, bananer, trädfrukter, torv och en rad grönsaker. Strobilurinbaserade verksamma ämnen är verksamma vid små mängder och bekämpar svampar genom att rubba energiproduktionen. Även om strobilurinbaserade verksamma ämnen kan vara systemiska(11) eller gasverkande(12), har de en begränsad kurativ verkan. Hitintills har strobilurinbaserade produkter i Europa lanserats för spannmål (huvudsakligen vete och korn) och vindruvor.

(32) Utöver sin bredverkande sjukdomsbekämpning har det framkommit att strobilurinbaserade svampmedel (det vill säga formulerade produkter) är de enda produkter som, när de används för spannmål, har förmåga att öka avkastningen även om grödan inte har drabbats av någon sjukdom. Produkter som enbart är baserade på de andra svampmedelsgrupperna, huvudsakligen (tri)azoler och morfoliner, har inte denna förmåga att öka avkastningen. Man har därför hävdat att dessa grupper inte med lätthet kan ersätta strobilurinerna. Även om strobilurinerna skulle kunna (och fortsätter att) ersätta triazolerna och morfolinerna på huvudmarknaderna för spannmål är det enligt tredje parterna inte sannolikt att det omvända skulle ske. Tredje parterna har därför hävdat att det finns en separat produktmarknad för strobilurinbaserade svampmedel för spannmål.

(33) När det gäller spannmål finns det tillräckligt med uppgifter om den ökade avkastningen som beror på strobilurinanvändning. Denna fördel, tillsammans med den breda verkan mot sjukdomar, förekommer ofta i marknadsföring för strobilurinprodukter. Jordbrukarna värdesätter tydligen dessa fördelar eftersom de är villiga att göra ett avsevärt pristillägg på mellan 50 och 150 % för strobilurinprodukter i jämförelse med icke-strobilurinprodukter.

(34) Enligt ett Novartis-dokument från mars 2000(13), har strobiluriner, som ett riktvärde, lett till en ökad avkastning på i genomsnitt 1 ton/ha under de senaste tre åren jämfört med triazoler i Förenade kungariket. "Trots att kärnmatningen minskades under 1999, gav strobilurinerna ändå ett tillskott på 0,7 ton/ha jämfört med triazolerna. Med vetepriser som förväntades ligga på omkring 65 pund sterling/ton på hösten är dessa 0,7 ton värda 45 pund sterling. Med svampmedelsprogram baserade på svampmedel med strobilurin som kostar omkring 20 pund sterling mer per hektar jämfört med ett triazolbaserat program ger detta en rimlig avkastning på investeringen". För korn, som är den andra viktiga spannmålsprodukten är vinsten som beror på strobilurinerna mindre: en ytterligare inkomst på 32 pund sterling/ha för ett extra utlägg för svampmedel på 22 pund sterling för höstkorn och ett extra utlägg på 20 pund sterling/ha för vårkorn. Uppgifterna från Förenade kungariket verkar gälla även för Frankrike(14) och Tyskland(15). Dessa är de tre viktigaste länderna när det gäller svampmedel för spannmål och de står för nästan 90 % av den totala konsumtionen inom EES och långt över 90 % av strobilurinkonsumtionen.

(35) Det finns starka tecken, på grundval av ovanstående uppgifter, om att en hypotetisk monopolist för strobilurinbaserade svampmedel för spannmål på ett vinstgivande sätt skulle kunna höja priserna varaktigt med 5-10 % för dessa produkter. En prishöjning på 5 % skulle leda till en ökning med 2,5 pund sterling/ha för ett strobilurinprogram. Jordbrukarens marginal skulle fortsätta att ligga på cirka 22,5 pund sterling/ha för vete och 7,5 respektive 9,5 pund sterling/ha för höst- respektive vårkorn. Med en prishöjning på 10 % skulle jordbrukarens marginal förbli 5 pund sterling för höstkorn. En prishöjning på 5-10 % skulle därmed fortfarande ge en högre marginal för jordbrukaren jämfört med användningen av ett icke-strobilurinbaserat svampmedelsprogram och skulle därför vara en lönsam affär för en hypotetisk monopolist som säljer strobiluriner.

(36) Vidare har en konkurrent beräknat, utifrån parternas information om ökningen av avkastningen, att jordbrukaren vid ett normalt program med tre besprutningar (se skälen 111-113 nedan) skulle få samma nettomarginal vid användning av ett strobilurinprogram jämfört med ett rent icke-strobilurinprogram även om en monopoltillverkare höjde priserna på strobilurinerna med 77 %.

Parternas synpunkter

(37) I sitt svar på meddelandet om invändningar (nedan kallat svaret) uppger parterna att strobiluriner inte kan utgöra en separat marknad eftersom de måste blandas med andra produkter för att på ett tillfredsställande sätt bekämpa sjukdomar under alla förhållanden och skydda mot alla patogener. Även om argumentet i sak är korrekt när det gäller slutanvändningen av strobiluriner är det inte relevant för definitionen av produktmarknader eftersom det inte behandlar frågan om en hypotetisk monopolist kan höja priset på ett lönande sätt.

(38) Parterna anger i sitt svar att strobilurinerna har ersatts med triazoler och/eller morforliner i Tyskland under 1999 varvid den totala arealen som behandlats med strobiluriner har sjunkit jämfört med 1998 (se även avsnittet om den tyska marknaden för strobilurinbaserade svampmedel för spannmål i bedömningen). Som påpekas nedan är detta ett undantag som beror på att resistens har utvecklats mot BASF:s strobilurinprodukt samtidigt som AstraZeneca, tillverkare av den enda andra strobilurinprodukten år 1999, fortfarande hade problem med kapacitetsbegränsningar. Vidare framgår det av de dokument som parterna har lagt fram att andelen strobilurinbaserade svampmedel fortfarande förväntas öka på marknaden för alla svampmedel för spannmål till nackdel för de andra ämnesgrupperna.

(39) I sitt svar hävdar parterna att man med strobiluriner kan öka avkastningen påtagligt utan sjukdomar och påpekar att ökningen av avkastningen beror på bättre sjukdomsbekämpning. I parternas marknadsföringsmaterial hänvisar man till den så kallade greening-effekten som beror på strobilurinanvändning. Greening-effekten, som inte har något samband med sjukdomsbekämpning, innebär att spannmålskornen får längre tid på sig att öka i vikt och den ger därmed större avkastning. Det hävdas att greening-effekten inte i sig är en anledning till att använda strobilurinbaserade svampmedel (eftersom den extra avkastningen som beror enbart på greening-effekten inte kompenserar priset för strobilurinet), men den är en viktig och unik egenskap som dessa svampmedel har jämfört med andra ämnesgrupper.

(40) Slutligen hävdar parterna att en hypotetisk monopolist skulle ha möjlighet att varaktigt höja priserna med 10 %. Parterna hävdar att om strobilurinerna kostar, såsom anges ovan, 50-150 % mer än icke-strobilurinbehandlingar skulle den totala marknaden för spannmål ha ökat med 7-15 % med tanke på strobilurinets penetrationgrad. Värdet för den totala marknaden har dock minskat. Kommissionen anser inte att man på basis av relativa prisskillnader och penetrationsgrader kan dra någon korrekt matematisk slutsats när det gäller den totala marknadens storlek eftersom det inte finns tillräckligt med information om andra variabler såsom minskningen av spannmålsarealen, växlande väder och andra förhållanden som leder till ett minskat behov av behandling med svampmedel, prisminskningar för icke-strobilurinformuleringar och så vidare.

(41) Vidare hävdar parterna att exemplet om korn ovan (på grundval av Novartis marknadsföringsmaterial) är svagare än exemplet om vete. Detta medger kommissionen. Parterna anger i sitt svar att fördelen för jordbrukaren skulle bli marginell men att samma risker som för vetet skulle kvarstå och att en sådan ökning skulle leda till att tillverkaren fick offra sin marknadsandel för korn. Detta är dock inte bevisat. Den återstående marginalen skulle fortfarande baseras på de tämligen exceptionella förhållandena som rådde under 1999. Därför ger den risk som jordbrukaren tar en minsta marginal på 5 pund sterling/ha (10 % prisökning). Vid bättre väderförhållanden skulle den öka. Därför skulle en prishöjning på 5-10 % vara en lönsam affär för en hypotetisk monopolist eftersom jordbrukaren, mot bakgrund av den minimimarginal som jordbrukaren som odlar vårkorn skulle uppnå, inte skulle byta från strobilurinerna i en sådan omfattning att prishöjningen skulle bli olönsam.

(42) Slutligen uppger parterna att ingen jordbrukare, mot bakgrund av det exempel som en konkurrent har lagt fram om att jordbrukaren skulle få samma nettomarginal om strobilurinpriserna ökade med 77 %, skulle göra en investering som motsvarar inkomstprognosen utan att ta hänsyn till riskerna. Detta medger kommissionen. Exemplet visar dock att om den totala ytterligare marginalen först planar ut då priset på strobilurinbaserade svampmedel har höjts med 77 % skulle det löna sig att höja priset med 5-10 %.

Slutsats

(43) Parterna hävdar att det finns en total marknad för svampmedel för spannmål. Tredje parter har hävdat och lämnat information som tyder på att marknaden eventuellt är snävare, nämligen en marknad för strobilurinbaserade svampmedel för spannmål. Av de skäl som anges ovan framgår att det finns starka tecken på att det finns en separat marknad för strobilurinbaserade svampmedel. Om detta stämmer skulle parterna uppnå en dominerande ställning på flera av de nationella marknaderna. Eftersom kommissionen har dragit slutsatsen att parterna skulle bli dominerande på den totala marknaden för svampmedel för spannmål har kommissionen i det här beslutet fastställt den totala marknaden för svampmedel för spannmål som relevant produktmarknad.

SVAMPMEDEL MOT MJÖLDAGG, BLADMÖGEL OCH BOTRYTIS PÅ VINDRUVOR

(44) Parterna anser att svampmedel för vindruvor utgör en del av marknaden för "frukt och nötter" eftersom alla dessa perenna grödor (vindruvor, kärn- och stenfrukter, citrusfrukter, oliver, nötter och bär) har följande gemensamma egenskaper: långsiktig tidshorisont (hög planteringskostnad, tidsfördröjning till första skörden, utträdeshinder som medför att grödorna anses vara en tillgång), högvärdig gröda (växtskyddsmedelstillverkarnas ansvarskostnader, om deras produkt medför några oväntade negativa konsekvenser, kan bli tämligen höga), de flesta jordbrukarna säljer själva sin skörd och har direktkontakt med slutkunderna eller livsmedelsdistributionskanalerna, stödnivån är relativt låg och många agrokemiska produkter som används är likadana.

(45) Kommissionen anser att svampmedel för vindruvor måste bedömas separat eftersom de formulerade produkterna som används liksom de ingående verksamma ämnena skiljer sig mycket åt mellan vindruvor och andra grödor. Av de sex verksamma ämnen som AstraZeneca använder för vindruvor används endast ett även för kärn- och stenfrukter och ytterligare ett annat för oliver. Av Novartis sex verksamma ämnen används ett för både kärn- och stenfrukter, ett annat för stenfrukter och ett tredje för citrusfrukter. Å andra sidan finns det även verksamma ämnen som används för andra grödor men inte används för vindruvor. Därför skiljer sig konkurrensvillkoren avsevärt mellan vindruvor och de andra perenna grödorna.

(46) Vindruvor hotas av ett stort antal sjukdomar. De tre viktigaste sjukdomarna är bladmögel, mjöldagg och gråmögel (Botrytis). Parterna har uppgett att de svampmedel som används för att behandla var och en av sjukdomarna är olika och specifika, med undantag för tre verksamma ämnen (diklofluanid, tiofanatmetyl och azoxystrobin) som verkar på minst två sjukdomar. Produkter som innehåller dessa verksamma ämnen liksom alla färdigblandade produkter som är registrerade för mer än en sjukdom står dock endast för omkring 5 % av alla svampmedel för vindruvor. Parternas påståenden har bekräftats av marknadsundersökningen. Man kan därför dra slutsatsen att svampmedel mot var och en av de sjukdomar som hotar vindruvor - särskilt mot bladmögel, mjöldagg och Botrytis - utgör separata produktmarknader.

SLUTSATSER OM PRODUKTMARKNADERNA FÖR SVAMPMEDEL

(47) Det är, som parterna föreslår, lämpligt att definiera de relevanta produktmarknaderna som separata marknader för varje växttyp. Detta gäller följande marknader, som behandlas ytterligare i bedömningen: svampmedel för sockerbetor, grönsaker och potatis. Kommissionen anser att det finns starka tecken på att det finns en separat marknad för strobilurinbaserade svampmedel för spannmål. Om detta inte var fallet och om marknaden, som parterna har hävdat, utgjorde en marknad för alla svampmedel för spannmål, skulle koncentrationen ändå skapa en dominerande ställning på denna marknad. Slutligen finns det separata marknader för svampmedel för att behandla var och en av följande sjukdomar som angriper vindruvor: mjöldagg, bladmögel och Botrytis.

OGRÄSMEDEL

(48) Ogräsmedel används för att bekämpa ogräs. En första åtskillnad görs vanligen mellan selektiva ogräsmedel och icke-selektiva ogräsmedel. De senare, de icke-selektiva ogräsmedlen, verkar effektivt på många olika typer av växter, inklusive odlade växter, som de dödar om de appliceras på dem. Icke-selektiva ogräsmedel används vanligen för att rensa fälten från ogräs efter skörden av en gröda och innan sådden av nästa. Endast AstraZeneca (inte Novartis) tillverkar icke-selektiva ogräsmedel. Därför finns det, med ett undantag som diskuteras nedan (ogräsmedel för vinodlingar och fruktodlingar), inga överlappningar inom detta område.

(49) De selektiva ogräsmedlen är däremot utformade för att endast döda ogräset och lämna grödan, som de appliceras på, oskadd. Ur jordbrukarens perspektiv är typen av gröda som ett selektivt ogräsmedel används till den viktigaste faktorn för att avgöra om produkterna är utbytbara.

(50) Jordbrukarna tar också hänsyn till de olika typerna av ogräs som grödan måste skyddas mot vid en given tidpunkt. Med få undantag är de ämnen som ingår i ogräsmedlen i huvudsak verksamma mot ogräs inom någon av de två huvudkategorierna för ogräs: örtogräs och gräsogräs (gräsartade ogräs)(16).

(51) Eftersom särskilda typer av växter mest påverkas av "blandade ogräspopulationer" som omfattar både gräs och örtogräs, finns det ett behov av behandlingar som dödar båda typerna av ogräs. Jordbrukaren har då två alternativ. Antingen köper han/hon en rad ogräsmedel med särskild selektivitet och blandar dem enligt de typer av ogräs som uppträder eller så köper jordbrukaren en färdig produkt som innehåller den önskade blandningen av verksamma ämnen mot såväl gräs som örtogräs. Hädanefter i detta beslut kommer ogräsmedel som huvudsakligen är verksamt mot gräsogräs att kallas gräsogräsmedel. Produkter som huvudsakligen är verksamma mot örtogräs kallas örtogräsmedel. Produkter som är verksamma mot båda typerna av ogräs (utan att huvudsakligen vara verksamma mot gräsogräs eller örtogräs) kallas bredverkande ogräsmedel(17).

(52) Ett annat viktigt urvalskriterium för jordbrukarna är tidpunkten för appliceringen av produkten i förhållande till grödans uppkomst. Man brukar skilja mellan ogräsmedel för behandling före sådd, före uppkomst och efter uppkomst. Ogräsmedel för behandling före sådden appliceras på jorden omedelbart före sådden. Vid behandling före uppkomsten appliceras ogräsmedlen omedelbart före frögroningen, det vill säga omkring åtta dagar efter sådden. Ogräsmedel för behandling efter uppkomst appliceras på jorden eller växterna efter det att grödan har grott.

(53) Vidare skiljer sig ogräsmedlen åt beroende på det verksamma ämnets ämnesgrupp. Detta är särskilt viktigt när det gäller resistenshantering. Ogräs som behandlas ofta med samma typ av ogräsmedel tenderar att med tiden utveckla resistens mot dessa ogräsmedel, genom naturligt urval. Det är viktigt att motverka denna tendens till resistens genom att noggrant välja (kombinationer av) ogräsmedel som används under säsongen och från säsong till säsong. Därför marknadsförs ogräsmedel av tillverkaren och distributörerna på grundval av både skyddande egenskaper och resistensegenskaper som de ingående kemikalierna har. Vidare är behandlingsförfarandena, inklusive antalet appliceringar och möjligheten att blanda olika produkter för att uppnå en bredare skyddseffekt, viktiga.

(54) Kommissionen har i tidigare beslut dragit slutsatsen att icke-selektiva ogräsmedel och selektiva ogräsmedel inte konkurrerar med varandra med undantag för ett fåtal fall (som diskuteras nedan). Vidare utgör selektiva ogräsmedel som skyddar särskilda typer av grödor en del av en separat relevant produktmarknad (se IV/M.1378 Hoechst/Rhône Poulenc (Aventis), punkt 29 och följande punkter, IV/M.737 Ciba Geigy/Sandoz (Novartis), punkt 109 och följande punkter, IV/M.392 Hoechst/Schering(18), punkt 16 och följande punkter samt IV/M.354 American Cyanamid/Shell(19), punkt 11 och följande punkter).

(55) Kommissionen har i dessa beslut diskuterat om ytterligare uppdelningar bör göras när det gäller definitionen av produktmarknaderna (till exempel med utgångspunkt i verkningsområdet eller appliceringstidpunkten). I ärende IV/M.737 Ciba Geigy/Sandoz (Novartis), gjorde kommissionen ingen ytterligare uppdelning. För det första ansåg kommissionen mot bakgrund av den flytande skiljelinjen mellan gräsogräsmedel, bredverkande ogräsmedel och örtogräsmedel att det var omöjligt att fastställa en definitiv produktmarknadsklassificering. Vidare ansåg kommissionen att en uppdelning baserad på tidpunkten för appliceringen inte heller skulle beaktas eftersom ogräsmedel för behandling före sådd, före uppkomst och efter uppkomst är utbytbara för jordbrukaren, åtminstone före sådden.

(56) När det gäller ogräsmedel för majs verkar det som det angreppssätt som valdes i IV/M.737 Ciba Geigy/Sandoz (Novartis), det vill säga att definiera de relevanta produktmarknaderna efter typ av gröda, även är lämpligt i det föreliggande koncentrationsärendet. För att göra det möjligt att förstå konkurrensvillkoren mellan de olika typerna av selektiva ogräsmedel kan följande påpekanden göras beträffande denna definition av produktmarknaderna.

(57) Det är för det första viktigt att förstå att ett örtogräsmedel inte kan ersätta ett gräsogräsmedel eller tvärtom. Jordbrukaren som har skadligt gräsogräs i sina odlingar måste använda ogräsmedel som hjälper mot just detta ogräs, det vill säga antingen gräsogräsmedel eller bredverkande ogräsmedel. Örtogräsmedel är inte verksamma (eller åtminstone inte tillräckligt verksamma) mot gräsogräs. Därför kan gräsogräsmedel och bredverkande ogräsmedel vara utbytbara ur ett efterfrågeperspektiv till skillnad från gräsogräsmedel och örtogräsmedel(20). Samma argument gäller, efter vederbörliga ändringar, för bekämpning av örtogräs. I de fall då gräsogräs och örtogräs uppträder samtidigt (vilket normalt är fallet) är gräsogräsmedel och örtogräsmedel kompletterande produkter. De två produkttyperna konkurrerar alltså inte med varandra.

(58) Endast genom bredverkande ogräsmedel - med vilka både gräsogräs och örtogräs kan bekämpas - är de två kompletterande marknadssegmenten sammankopplade. För att förstå detta kan man behöva gå tillbaka till syftet med att definiera produktmarknaderna. Syftet med att definiera både en produktmarknad och en geografisk marknad är att identifiera de faktiska konkurrenter till de berörda företagen som är i stånd att begränsa deras beteende och hindra dem från att agera oberoende av ett effektivt konkurrenstryck(21).

(59) Ett sätt att föreställa sig en relevant produktmarknad är att den utgörs av den minsta uppsättning produkter för vilken ett företag, om det är det enda företaget som erbjuder dessa produkter, skulle anse det vara lönsamt att införa en liten men tydlig (5-10 %) och varaktig prisökning. Om detta hypotetiska företag inte finner det lönsamt att göra detta, bör slutsatsen dras att det på ett eller annat sätt finns tillräckligt med konkurrenstryck från andra produkter och att den relevanta produktmarknaden därför är större än vad som har antagits.

(60) I detta fall vore det naturligt att ställa sig frågan om en hypotetisk ensam leverantör av alla ogräsmedel som kan bekämpa gräs (det vill säga gräsogräsmedel och, i mindre utsträckning, bredverkande ogräsmedel) skulle anse det vara lönsamt att höja priserna på dessa produkter på det sätt som beskrivs ovan. Detta är inte nödvändigtvis fallet. Under förutsättning att bredverkande ogräsmedel konkurrerar med örtogräsmedel, skulle en höjning av priset för bredverkande ogräsmedel inte enbart leda till att försäljningen minskar på grund av att jordbrukarna slutar använda den bredverkande produkten för att bekämpa gräsogräs utan även medföra att de jordbrukare som normalt brukar köpa produkten för att bekämpa örtogräs byter till rena örtogräsmedel. I den mån som många köpare av bredverkande ogräsmedel köper produkten för att bekämpa båda typerna av ogräs och värdet av de bredverkande produkterna är betydande i jämförelse med gräsogräsmedel, utövar örtogräsmedlen ett konkurrenstryck på priserna för bredverkande ogräsmedel och därmed på priserna för gräsogräsmedlen. Detta är den så kallade substitutionskedjeeffekten(22).

(61) Marknadsundersökningen i det aktuella fallet har visat att en betydande del av försäljningsvärdet för bredverkande ogräsmedel för majs härrör från deras förmåga att bekämpa såväl gräsogräs som örtogräs. Det är därför motiverat att basera definitionen av produktmarknaderna på typen av gröda (majs). När det gäller bedömningen av den aktuella sammanslagningens effekt bör man dock notera att konkurrensen mellan produkterna i fråga skiljer sig från dem som råder under förhållanden där alla produkterna verkligen är utbytbara.

(62) För det andra kan följande påpekanden göras när det gäller en eventuell åtskillnad mellan ogräsmedel för behandling före sådd, före uppkomst eller efter uppkomst. Eftersom alla tre typerna av ogräsmedel används för att behandla samma typ av ogräs och uppvisar samma grad av effektivitet, har jordbrukaren, åtminstone före sådden, en viss grad av flexibilitet när det gäller att välja tidpunkt för applicering. Av detta skäl är en definition av produktmarknaderna som omfattar all tre typerna av ogräsmedel motiverad. Vartefter tiden går och problemen med ogräs uppträder på odlingarna, utgör ogräsmedel för behandling före sådd eller till och med behandling före uppkomst inte längre några alternativ till ogräsmedel för behandling efter uppkomst. Vidare är det också värt att notera att "vänta och se vad som kommer fram"-metoden som ligger bakom användningen av ogräsmedel för behandling efter uppkomst inte alltid är den bästa strategin när det gäller resistenshantering.

(63) Graden av utbytbarhet mellan applicering av ogräsmedel för majs före respektive efter uppkomst är inte alltid mycket hög(23). Allmänt sett ökar, enligt den information som kommissionen har tagit emot, både mängden och typerna av ogräs som drabbar majs vilket gör det nödvändigt att använda mer komplexa ogräsbekämpningsstrategier som kräver användning av produkter för behandling både före och efter uppkomst. I de södra regionerna krävs även behandling efter uppkomst i de fall då behandling före uppkomst inte räcker. I de norra regionerna rekommenderas användning av behandling före uppkomst, även om det vore möjligt med tidig behandling efter uppkomst, för att försvaga ogräset och göra det mer känsligt för behandling efter uppkomst (särskilt i områden som drabbas av gräsogräs). Även vid valet av appliceringstidpunkt verkar det som om sambandet mellan de två viktigaste produkterna som finns tillgängliga, ogräsmedel för behandling före respektive efter uppkomst, inte enbart är att de kan ersätta varandra utan även att de kompletterar varandra. Hur som helst verkar graden av utbytbarhet att vara tillräcklig för att motivera en bred marknadsdefinition.

(64) Även när det gäller ogräsmedel för spannmål härrör en betydande del av försäljningen av bredverkande ogräsmedel från deras förmåga att bekämpa såväl gräsogräs som örtogräs. Likaså verkar det som om det finns tillräckligt med utbytesmöjligheter mellan behandling före sådd, före uppkomst och efter uppkomst. Det är därför motiverat att basera definitionen av produktmarknaderna på typen av gröda (spannmål). När det gäller bedömningen av den aktuella sammanslagningens effekt bör man dock notera att konkurrensen mellan produkterna i fråga skiljer sig från den som råder under förhållanden där alla produkterna verkligen är utbytbara. På samma sätt utgör ogräsmedel för ris en relevant produktmarknad.

(65) På marknaderna för ogräsmedel för potatis, grönsaker, sockerbetor, oljeväxter och sojabönor har marknadsundersökningen visat att det är lämpligt att göra en ytterligare uppdelning av marknadsdefinitionen eftersom marknadsaktörerna inte anser att bredverkande ogräsmedel är bra ersättningsprodukter för gräsogräsmedel när det gäller att bekämpa gräsogräs(24). Parterna har, som nämns ovan, uppgett att de fem grödorna allmänt sett först behandlas med ogräsmedel för behandling före uppkomst för att bekämpa alla typer av ogräs(25). Med behandling före uppkomst bekämpar man ogräset tills grödan har kommit upp så mycket att bladen täcker avståndet mellan raderna (särskilt när det gäller potatis och sockerbetor). Ofta krävs dock senare besprutningar, särskilt om man misslyckades med att bekämpa gräsogräset med behandlingen före uppkomst (torra jordförhållanden, mycket ogräs, fel dosering eller val av fel ogräsmedel). I detta senare fall måste gräsogräsmedel för behandling efter uppkomst appliceras eftersom bredverkande ogräsmedel inte ger en tillräcklig bekämpning. Enligt parterna har gräsogräsprodukterna särskilda egenskaper som skiljer dem från bredverkande ogräsmedel som beror på att de är de enda ogräsmedel som bekämpar gräsogräsen Agrostis stolonifera, Arrhenatherum elatius, Bromus sterilis och Phalaris spp. Detta visar att konkurrenstrycket på produkterna inom gruppen av gräsogräsmedel för behandling efter uppkomst kommer från andra produkter inom gruppen. Slutsatsen är att det finns separata marknader för gräsogräsmedel för behandling efter uppkomst inom marknaderna för ogräsmedel för potatis, grönsaker, sockerbetor, oljeväxter och sojabönor.

(66) Endast AstraZeneca (inte Novartis) tillverkar icke-selektiva ogräsmedel. Därför finns det inga överlappningar inom detta område, såvida det inte går att använda såväl selektiva som icke-selektiva ogräsmedel för grödorna. Parterna hävdar att det finns ett område där de selektiva och icke-selektiva ogräsmedlen konkurrerar med varandra och det är ogräsmedel som används för vinodlingar och fruktodlingar(26). Parterna har hävdat att icke-selektiva ogräsmedel måste ingå i denna marknad eftersom de kan används mellan vinrankorna utan att döda vinstockarna. Även om detta allmänt sett har bekräftats har det påpekats att selektiva ogräsmedel måste användas precis runt vinstockarna. En konkurrent har påpekat att selektiva och icke-selektiva ogräsmedel snarare är kompletterande än utbytbara eftersom de alltid används i kombination med varandra. Enligt denna konkurrent används det icke-selektiva ogräsmedlet (till exempel paraquat, glyfosat, sulfosate) för att döda allt ogräs som förekommer vid appliceringen och det selektiva ogräsmedlet (till exempel ett ogräsmedel med efterverkan såsom atrazin) för att döda det ogräs som gror efter appliceringen. Kommissionen har behandlat dessa motsatta synsätt och dragit slutsatsen att i det aktuella ärendet utgör ogräsmedel som används i vinodlingar och fruktodlingar (eller "ogräsmedel för frukt och nötter", den term som parterna använder) en relevant produktmarknad.

(67) Några rader bör slutligen ägnas åt utvecklingen inom området för genetisk modifiering av gröda. Den mest anmärkningsvärda tekniska innovationen inom växtskyddsverksamheten under de senaste åren har varit utvecklingen av grödor som har tolerans mot ogräsmedel. Detta är grödor, till exempel majs, som är genetiskt modifierade för resistes mot icke-selektiva ogräsmedel (enligt vad man tidigare ansåg). Detta innebär att icke-selektiva ogräsmedel som i sig är mycket kraftfulla ogräsmedel utan fara kan appliceras på dem. I princip skulle de därför definitivt kunna utmana konventionella selektiva ogräsmedel. Eftersom det finns ett ihållande motstånd mot denna utveckling på många håll i Europa tror inte parterna att dessa typer av grödor kan lanseras före år 2005. När det gäller den tidsram som är relevant för bedömningen av det aktuella koncentrationsärendet har tillkomsten av genetiskt modifierade grödor ingen inverkan på den rådande definitionen av produktmarknaderna för ogräsmedel.

Slutsats om definitionen av produktmarknaderna för ogräsmedel

(68) Mot bakgrund av de bredverkande produkternas roll och den tillräckliga graden av utbytbarhet mellan applicering före och efter uppkomst är det i det aktuella ärendet lämpligt att betrakta marknaden för (selektiva) ogräsmedel för majs som en relevant marknad. Det samma gäller marknaderna för ogräsmedel för spannmål och ris. Utöver de separata relevanta marknaderna för ogräsmedel för potatis, grönsaker, sockerbetor, sojabönor och oljeväxter, finns det även separata relevanta marknader för gräsogräsmedel för behandling efter uppkomst för dessa grödor.

INSEKTSMEDEL

(69) Insektsmedel är produkter som används för att bekämpa insekter som skadar odlade växter. Kommissionen har i tidigare beslut (se IV/M.737 Ciba Geigy/Sandoz (Novartis), punkt 116 och följande punkter) konstaterat att det i allmänhet är lämpligt att dela upp insektsmedlen efter växttyp i stället för efter insekt. Det främsta skälet till detta är att det endast finns en insekt som bara påverkar en viktig gröda, nämligen majsmotten som angriper majs. När det gäller alla andra viktiga grödor angrips växten av en rad olika insekter. De flesta insektsmedlen bekämpar alltså en rad olika insekter.

(70) I Hoechst/Rhône-Poulenc (punkt 36) uppgav kommissionen att en ytterligare uppdelning förefaller lämplig när det gäller grödor som till exempel potatis och sockerbetor.Vissa av insektsmedlen för potatis eller betor bekämpar endast nematoder och jordinsekter i jorden och de appliceras genom att medlen sprids på eller i jorden. Dessa produkter kallas medel mot nematoder. Andra produkter är utformade för att skydda potatis- eller sockerbetsplantorna mot löss och andra bladinsekter och sprutas på bladen. Dessa produkter kallas för bladverkande insektsmedel. De två olika produkttyperna baseras på olika verksamma ämnen, appliceras på olika sätt och kan inte ersätta varandra.

(71) Det är möjligt att tänka sig ytterligare en åtskillnad mellan sugande och bitande insekter. Bitande skadegörare, som till exempel larver, skadar grödan genom att äta upp dem medan sugande skadegörare, som till exempel bladlöss, överför virussjukdomar och försämrar därmed grödans kvalitet. Detta beskriver dock snarare förtäringssättet än insektsmedlens verkningssätt. Hur som helst kan frågan om huruvida en sådan uppdelning är lämplig lämnas öppen i detta ärende eftersom det inte ändrar konkurrensbedömningen i någon väsentlig grad.

(72) Det är också möjligt att tänka sig en ytterligare uppdelning av marknaden för insektsmedel efter ämnesgrupper. I tabellen nedan anges de viktigaste ämnesgrupperna som används som insektsmedel i Europa:

>Plats för tabell>

(73) Som framgår av ovanstående tabell utgör de organiska fosforföreningarna, pyretroiderna och karbamaterna de tre viktigaste ämnesgrupperna för insektsmedlen. Tredje parter har hävdat att pyretroiderna utgör en separat delmarknad för insektsmedlen på grund av att de är bredverkande, snabbverkande och att det finns fördelar när det gäller miljövården eftersom föreningen är en syntetiserad naturprodukt. Pyretrum är ett giftigt kolväte av fotogentyp som utvinns genom extraktion från krysantemumblommor. För en given kategori av grödor väljer jordbrukaren insektsmedel efter det spektrum av skadegörare som behöver bekämpas. För vissa grödor såsom spannmål eller foderväxter är pyretroiderna den huvudgrupp som används för att bekämpa insekter. Därför innebär uppdelningen av marknaden efter växttyp redan en uppdelning av insektsmedlen efter verkningsområde.

(74) I detta beslut definieras den relevanta marknaden för insektsmedel efter typen av gröda och underindelas i blad- och jordverkande insektsmedel.

UTSÄDESBEHANDLING

(75) Med utsädesbehandling menas behandling (betning) av utsäde med växtskyddsmedel för att skydda utsädet huvudsakligen mot frö- eller jordburna sjukdomar och jordinsekter.

(76) I Ciba-Geigy/Sandoz (punkterna 118-121) drog kommissionen slutsatsen att det inte finns några separata marknader för utsädesbehandling eftersom det behandlade utsädet, ur jordbrukarens synvinkel, till slut kan ersättas med svampmedel och insektsmedel som appliceras på jorden eller används vid besprutning. Utsädesbehandling betraktas som en särskild sorts applicering av insekts- och svampmedel.

(77) Denna slutsats har inte bekräftats av den aktuella marknadsundersökningen för utsädesbehandlingsprodukter för spannmål i Spanien som är den enda verksamhet som AstraZeneca har när det gäller utsädesbehandling. De sjukdomar och insekter som produkterna för utsädesbehandling är avsedda för skiljer sig från dem som produkterna för besprutning är avsedda för. I Spanien behandlas dessa sjukdomar och insekter med olika verksamma ämnen. Vidare måste produkter som används för utsädesbehandling registreras enskilt och får färgas med ett färgämne. Det finns därför inte något utbyte på utbudssidan mellan produkter som har registrerats som insekts- eller svampmedel (enligt definitionen ovan) och produkter som har registrerats som utsädesbehandlingsmedel. De kunder som köper produkter för utsädesbehandling är dessutom inte samma som de som köper insekts- och svampmedel. Insekts- och svampmedel köps slutligen av jordbrukaren. De flesta produkter för utsädesbehandling säljs till utsädes- och plantproducenter. Dessa kunder äger betningsanläggningar där de betar utsädet med produkterna för utsädesbehandling. Därför utgör produkter för utsädesbehandling av spannmål i Spanien en separat produktmarknad.

TILLVÄXTREGLERANDE MEDEL

(78) Tillväxtreglerande medel är agrokemiska produkter som hämmar, stimulerar eller förändrar växtens tillväxt och utveckling. De har olika verkningssätt beroende på vilken ämnesgrupp de tillhör. En av de viktigaste effekterna är hämningen av grödornas tillväxt. Som anges i Ciba-Geigy/Sandoz (punkt 123) och som har bekräftats i marknadsundersökningen utgör tillväxtreglerande medel för enskilda typer av grödor separata relevanta marknader.

B. RELEVANTA GEOGRAFISKA MARKNADER

(79) Parterna hävdar att marknaderna för formulerade produkter och tillväxtreglerande medel åtminstone omfattar hela EES eftersom de vidhåller att konkurrensvillkoren inte avsevärt skiljer sig åt inom EES. Parterna hävdar som stöd för sin ståndpunkt att många stora internationella tillverkare finns representerade över hela världen, att distributionskanalen kännetecknas av stora distributörer som har liten märkeslojalitet, att jordbrukarna är prismedvetna, att beredningsföretag och återförsäljare upprättar allmänna europeiska normer när det gäller odling av gröda och att stora livsmedelsdetaljister ökar sin internationella köpkraft. Vidare hävdar parterna att nationella patent och varumärken inte utgör något hinder för distribution inom hela EES och att rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden(27), senast ändrat genom kommissionens direktiv 99/80/EG(28) har lett till att de nationella bestämmelserna om kraven på registrering av växtskyddsmedel och motsvarande nationella registreringsförfaranden till stor del har harmoniserats. Partnerna har också vidhållit att marknadsföringen av växtskyddsmedel till stor del har harmoniserats och att det därför är lätt att tillgripa parallellimport. Enligt parterna är transportkostnaderna låga och motsvarar 1 % av de totala kostnaderna. Slutligen hävdar parterna att det har varit en märkbar trend mot konvergerande priser mellan medlemsstaterna och att denna konvergens underlättas av öppenheten i prissättningen och de stabila valutakurserna som skapades genom att euron lanserades.

(80) Kommissionen har i sitt tidigare beslut som rör denna sektor (Ciba-Geigy/Sandoz, punkt 128, Hoechst/Rhône-Poulenc, punkt 48) lämnat den exakta definitionen av de geografiska marknaderna för formulerade produkter och tillväxtreglerande medel inom den agrokemiska sektorn öppen.

(81) Flera konkurrenter håller med parterna om att de geografiska marknaderna för formulerade produkter och tillväxtreglerande medel är större än de nationella. Vissa konkurrenter argumenterar för marknader som omfattar hela Europa medan andra hävdar att marknaden normalt kan definieras genom särskilda klimatzoner snarare än nationella gränser. Konkurrenterna som argumenterar för marknader som omfattar hela Europa hänvisar till effekterna av direktiv 91/414/EEG. Andra betonar att formulerade produkter fortfarande måste registreras i medlemsstaterna innan de kan marknadsföras. Omständigheten att produkterna i de flesta fall omfattas av patentskydd som gäller i hela EES nämndes som en faktor som talar för slutsatsen att marknaderna omfattar hela EES. Vissa konkurrenter anser att transportkostnaderna inte utgör något handelshinder även om andra säger att de kan vara relevanta. Vidare hävdar vissa konkurrenter att den gränsöverskridande försäljningen ökar och att priserna konvergerar. Samtidigt som en annan konkurrent medger att gränsöverskridande transporter förekommer framhåller konkurrenten att registreringskrav, olika språk och så vidare gör det svårt att marknadsföra produkterna över gränserna.

(82) Ett stort antal kunder, jordbrukarorganisationer och jordbruksexperter har lagt fram argument till stöd för slutsatsen att marknaderna fortfarande är nationella. Växtskyddsmedel måste fortfarande registreras i en medlemsstat innan de kan marknadsföras. Distributionen organiseras på det nationella planet med leverantörer som i de flesta fall har nationella försäljningsorganisationer eller distribuerar produkter via en annan tillverkares försäljningsorganisation som är verksam i den aktuella medlemsstaten. Parallellimporterade produkter anses svåra att marknadsföra, bland annat för att produktnamn och formuleringar kan variera mellan medlemsstaterna, registreringsavgifterna kan vara höga och för att det tar lång tid att registrera produkterna.

(83) Marknadsundersökningen har visat att marknaderna för formulerade produkter och tillväxtreglerande medel måste analyseras på nationell nivå. De olika argumenten för denna slutsats anges nedan.

PRODUKTREGISTRERING

(84) Kommissionen konstaterar att direktiv 91/414/EEG innebär en harmonisering av de nationella bestämmelserna. I direktivet - och i senare ändringar och genomförandedirektiv - föreskrivs en positiv gemenskapsförteckning över verksamma ämnen som på förhand bedömts som godtagbara för människors och djurs hälsa och för miljön (förteckningen i bilaga I). Vidare föreskrivs om ett system för medlemsstaternas godkännande av olika formuleringar som innehåller verksamma ämnen från den positiva förteckningen, i enlighet med de krav som anges i direktivet och enligt enhetliga principer, medlemsstaternas ömsesidiga erkännande av godkännanden under förutsättning att växtskydds-, jordbruks- och miljöförhållandena är jämförbara i de berörda områdena, harmoniserade regler om kraven på information, skydd för information och sekretess, harmoniserade regler om märkning och förpackning, harmoniserade regler om utveckling av växtskyddsmedel samt bestämmelser om informationsutbytet mellan medlemsstaterna och kommissionen.

(85) Direktivets fulla effekt är dock inte märkbar ännu. För närvarande har färre än tio verksamma ämnen registrerats på europeisk nivå (bilaga I). De omkring 800 övriga verksamma ämnena på marknaden omfattas fortfarande inte av något system på gemenskapsnivå. Med tiden måste företagen omregistrera alla verksamma ämnen som de vill fortsatta att sälja. I den löpande processen med att utvärdera de befintliga verksamma ämnena för upptagande i bilaga I krävs att företagen tar fram stora mängder med information. För merparten av de befintliga verksamma ämnena måste fullständiga informationspaket vara framlagda i maj 2003.

(86) Harmoniseringen av de nationella registreringsförfarandena som parterna hänvisar till omfattar de verksamma ämnena som anges i bilaga I. Eftersom antalet verksamma ämnen redan är mycket begränsat i bilaga I är de nationella registreringssystemen utan tvivel fortfarande det viktigaste steget för företagen.

(87) Det bör noteras att en produkt måste registreras av de nationella myndigheterna innan jordbrukarna i medlemsstaten i fråga kan använda produkten. Även om exakt samma produkt finns i en annan medlemsstat får jordbrukarna i normala fall inte köpa produkten i en annan medlemsstat och använda det i sitt hemland utan att be om tillstånd hos de nationella myndigheterna.

(88) Slutligen är det tillverkarna som bestämmer vilka produkter som skall registreras i de olika länderna. Ofta kan produkter som finns i en medlemsstat inte köpas i en annan. Likaså kan liknande produkter som är baserade på samma verksamma ämnen lanseras i olika formuleringar i olika medlemsstater. Detta innebär att även om alla verksamma ämnen anges i bilaga I och den harmonisering av registreringsförfarandena som föreskrivs i direktiv 91/414/EEG är genomförd kommer växtskyddsmedelsföretagen fortfarande att ha möjlighet att segmentera den europeiska marknaden. En konkret undersökning av hur konkurrensen fungerar är därför fortfarande nödvändig i detta läge.

PARALLELLIMPORT

(89) Reglerna för parallellimport varierar från land till land. Vissa länder har nyligen infört lagstiftning (Frankrike) medan andra fortfarande inte har någon lagstiftning på området i fråga (Finland och Grekland). I vissa länder krävs ett separat tillstånd för varje sats (Belgien) medan parallellimportregistreringen i andra länder varar lika länge som den tid som den ursprungliga produkten är registrerad (Danmark). I de flesta länder måste produkten stämma exakt överens med de registrerade originalprodukterna medan det i andra länder är tillåtet med små avvikelser. Enligt parterna varierar den genomsnittliga tiden från ansökan till beslut mellan två veckor (Belgien) och 3-5 månader (Italien). Kostnaderna varierar från noll (Danmark) till 2000 euro (Österrike).

(90) Allmänt taget har marknadsundersökningen visat att det fortfarande finns många praktiska svårigheter vid parallellimport, både när det gäller att få tillstånd till import och att finna pålitliga och stabila inköpskällor. Tillverkarna kan upprätta system, vilket också sker, så att de kan spåra slutdestinationen för deras produkt i hela Europa. Den totala nivån på parallellimporterna är därför tämligen låg och de stora prisskillnaderna för identiska produkter mellan olika medlemsstater (se skäl 98) visar tydligt att parallellimporter inte på ett effektivt sätt hindrar tillverkarna från att segmentera den europeiska marknaden av prissättningsskäl.

DISTRIBUTION

(91) Distributionssystemen för växtskyddsmedel varierar mycket mellan medlemsstaterna. I Danmark har kooperativ och mindre återförsäljare bildat inköpsgrupper. De tre största distributörerna som alla är verksamma i Danmark stod, enligt AstraZeneca, för [90-100]* % ([30-40]* %, [30-40]* % respektive [20-30]* %) av den totala försäljningen år 1999. En av dessa distributörer bildade 1999 ett gemensamt inköpsföretag med en stor svensk distributör. Italien befinner sig i den andra änden av spektrumet med [mer än 5000]* distributörer (enligt AstraZeneca), med ingen verksam distributör på nationell nivå. Den största distributören har [0-5]* % av den totala försäljningen och de tio största distributörerna har tillsammans omkring [10-20]* %. Frankrike, Grekland, Spanien och Portugal har också tämligen fragmenterade distributionssystem. Österrike, Finland, Norge och Sverige har tämligen koncentrerade system medan Belgien, Tyskland, Irland, Nederländerna och Förenade kungariket ligger någonstans mittemellan. Distributionssystemen varierar också med avseende på den del av växtskyddsmedelsförsäljningen som går via kooperativ, från [0-5]* % i Förenade kungariket och [5-10]* % i Belgien till [60-70]* % i Frankrike och [60-70]* % i Norge.

VARIATIONER I ANVÄNDNINGEN

(92) Klimatförhållandena påverkar både de grödor som odlas och graden av växtskydd som krävs i de olika medlemsstaterna. Ett bra exempel på detta är svampmedel för spannmål. En jordbrukare fattar beslut om det optimala antalet behandlingar, vilka sjukdomar som skall bekämpas, de produkter som därvid är lämpliga och vilken dosering av produkterna som skall användas. Beslutet beror på spannmålssorten, jorden, klimatförhållandena, vilka sjukdomar som tidigare har förekommit och andra relevanta faktorer. Vilket beslut han/hon fattar hänger tätt samman med spannmålsproduktionens intensitet, med avkastningar som sträcker sig från mindre än 6 ton/ha till mer än 10 ton/ha.

(93) Sjukdomarnas betydelse varierar mellan olika områden. Mjöldagg, brunfläcksjuka och axfusarios uppträder ofta inom hela EES. Stråknäckare förekommer ofta i Förenade kungariket, Irland, norra Tyskland och i norra Frankrike. Gulrost förekommer i samma länder samt i Belgien medan bladfläcksjuka förekommer ofta i Förenade kungariket, Irland, Tyskland, Frankrike, Belgien, Nederländerna, Skandinavien och Österrike. Å andra sidan förekommer brunrost ofta i Frankrike, södra Tyskland, Italien, Spanien, södra Förenade kungariket och Belgien.

(94) En annan infallsvinkel är att undersöka de viktigaste sjukdomarna i de olika medlemsstaterna. Septoria och mjöldagg är de viktigaste sjukdomarna i Danmark, Tyskland, Nederländerna, Norge, Sverige och Förenade kungariket. De viktigaste sjukdomarna i Frankrike är Septoria och rost, i Italien är det rost och Fusarium och i Spanien är det rost och mjöldagg. Produkter som är särskilt verksamma mot de viktigaste sjukdomarna som förekommer i en medlemsstat kommer naturligtvis att ha en stark konkurrensställning i detta land.

(95) Även antalet besprutningsprogram varierar mellan medlemsstaterna. Antalet svampmedelsbehandlingar hänger ihop med spannmålsproduktionens intensitet och sträcker sig från noll i hela Grekland till tre (eller fyra) besprutningar för vete och två för korn i de mest produktiva områdena som norra Frankrike, södra Förenade kungariket, Tyskland och Belgien.

(96) En ytterligare anledning till de nationella variationerna i användningen är den betydande inverkan som tekniska produktutvärderingar som utförs av oberoende forskningsinstitut har. Detta anger parterna som ett argument för nationella marknader för sockerbetsfrön. Dessa institut publicerar rekommendationer för användning av växtskyddsmedel. Rekommendationerna används i stor utsträckning av både jordbrukare och jordbruksexperter. Dessa oberoende forskningsinstitut är vanligen nationella och en rekommendation från ett visst institut kommer därför i första hand att enbart påverka användningen i en viss medlemsstat.

SKILLNADER I MARKNADSANDELAR

(97) Ett annat tecken på att de geografiska marknaderna inte omfattar hela EES är den stora variationen i marknadsandelar mellan olika medlemsstater som inte enbart parterna utan även deras konkurrenter har på många produktmarknader. Parterna medger i sin anmälan att det finns skillnader i företagens marknadsandelar mellan medlemsstaterna men anser inte att detta är ett belägg som stöder en nationell marknadsdefinition. Enligt parterna kan dessa skillnader delvis tillskrivas olika produktkrav som beror på bland anat klimatförhållandena över Europa. Kommissionen konstaterar att detta är ett argument som talar för snävare geografiska marknadsdefinitioner än den definition om en marknad som (minst) omfattar EES som parterna förespråkar. Det bör vidare noteras att samma aktörer sällan uppträder på de olika nationella marknaderna. Enligt beskrivningen ovan bestämmer företagen i vilka länder de vill försöka registrera sina produkter. Ibland bestämmer sig företagen för att inte registrera produkten i alla länder och normalt lanserar företagen inte sina produkter samtidigt i alla länder som de har för avsikt att registrera sina produkter i. Det kan gå flera år mellan första och sista gången en produkt registreras.

PRISSKILLNADER

(98) Marknadsundersökningen har visat att priserna kan variera avsevärt mellan medlemsstaterna. I parternas interna dokument hänvisas i vissa fall till nödvändigheten av priskonvergens. Det framgår dock även av de interna dokumenten att stora prisskillnader fortfarande föreligger(29). I sin anmälan gav AstraZeneca exempel på skillnader i pris per kg verksamt ämne inom EU och i Norge för flera av deras viktigaste verksamma ämnen. År 1999 var kvoten mellan det högsta och det lägsta priset [ > 1]* för azoxystrobin, [ > 1]* för klortalonil, [ > 1]* för fluazinam, [ > 1]* för flutriafol, [ > 1]* för hexakonazol [ > 1]* för diquat och [ > 1]* för fluazifop-p-butyl. Parterna hävdar att vissa av dessa skillnader beror på olika förpackningsstorlekar, där mindre förpackningsstorlekar har ett högre pris per kg verksamt ämne. AstraZeneca har även tillhandahållit prissättning baserad på olika varumärken. För azoxystrobin har priser för två produktnamn angetts, nämligen Amistar och Quadris. För Amistar var kvoten mellan det högsta och det lägsta priset år 1999 [ > 1]*, för Quadris [ > 1]*. För det verksamma ämnet hexakonazol var kvoten [ > 1]* för märket Anvil och [ > 1]* för märket Planete (endast uppgifter från två länder). Några exempel med samma kvot för Novartis är [ > 1]* för produkten Topik EC240, [ > 1]* för produkten Moddus 250ME och [ > 1]* för produkten Mavrik 240.

SLUTSATS

(99) I bedömningen av detta ärende måste marknaderna för formulerade produkter och tillväxtreglerande medel betraktas som nationella.

C. BEDÖMNING

C.1 SVAMPMEDEL

SVAMPMEDEL FÖR SPANNMÅL

Bekämpning av spannmålssjukdomar

(100) Spannmålsmarknaden består av grödor som vete, korn, havre, råg, rågvete och en rad andra grödor såsom blandsäd, sorgum, bovete, hirs och så vidare. Vete och korn är de viktigaste grödorna och står för omkring 87 % av den totala odlingsarealen i EU och för omkring 95 % av förbrukningen av svampmedel för spannmål. De andra grödorna odlas huvudsakligen i de nordiska länderna och Portugal där de används direkt på gårdarna som foder. Användningen av svampmedel för dessa övriga grödor är lägre eftersom grödorna odlas på en relativt extensiv basis och på mindre produktiva jordar. Endast i Sverige, Tyskland och Finland uppskattas att dessa grödor står för mer än 10 % av svampmedelsförbrukningen. Dessa grödor kommer inte att behandlas ytterligare nedan eftersom vete och korn anses kunna representera alla spannmål - även i Sverige, Tyskland och Finland - eftersom sjukdomarna och svampmedlen är samma för dessa grödor som för vete och korn. Marknadsuppgifterna för dessa övriga grödor är också bristfälliga.

(101) De främsta sjukdomarna som drabbar vete är stråknäckare (Pseudocercosporella herpotrichoides), mjöldagg (Erysiphe graminis), brunrost (Puccinia recondita, Puccinia hordei), gulrost (Puccinia striiformis), svartpricksjuka (Septoria tritici), brunfläcksjuka (Septoria nodorum) och axfusarios (Fusarium culmorum, F graminearum, F avenaceum, Microdochium nivale). De främsta sjukdomarna som drabbar korn är stråknäckare, mjöldagg, brunrost, (även vetesjukdomar) bladfläcksjuka (Drechslera teres) och sköldfläcksjuka (Rhynchosporium secalis).

(102) Dessa sjukdomar uppträder under olika omständigheter som hör samman med spannmålssortens optimala klimatförhållanden och dess känslighet. Deras förekomst och betydelse skiljer sig i viss grad mellan de olika medlemsstaterna. Vad de har gemensamt är att de alla kan leda till att avkastningen i hög grad minskar när de förekommer i grödan. En grovindelning kan göras mellan de sjukdomar som angriper växtens stråbas, blad eller ax. Betydelsen av denna åtskillnad är att det påverkar den optimala tidpunkten för behandlingen av grödan och därmed i vilken besprutning (om flera besprutningar görs) ett svampmedel som är inriktat på en särskild sjukdom bäst används (se avsnittet "Besprutningsprogram" nedan).

(103) Stråknäckare är en sjukdom som angriper växtens stråbas. Den utvecklas bäst i kalla och våta väderförhållanden. Den förekommer därför inte i södra Europa men ofta i Förenade kungariket, Irland, norra Tyskland och norra Frankrike. Den förekommer också i resten av Tyskland och Frankrike samt i Österrike och i Skandinavien. Sjukdomen påverkar axmatningen (det vill säga sädeskärnans vikt per planta) och leder till att sädeskärnan skrumpnar och att grödan lägger sig innan skördningen (liggsäd). Avkastningen kan minska med 5-20 %.

(104) Fusarium-patogenerna kan leda till strå- eller axsjukdomar. De är svåra att förutse, men fuktighet kan tjäna som vägledning för en eventuell infektion (viktigare för axet under fuktiga år och för stråbasen på varma, torra jordar). Sjukdomen har blivit vanligare under de senaste åren och kan leda till liggsäd (stråbasrelaterad) eller minskad spannmålskvaliteten och medföra att toxin produceras. Den förekommer i alla länder.

(105) Bladsjukdomarna på vete och korn är mjöldagg och brunrost. Mjöldagg är en blad- och axsjukdom som förekommer i varma väderförhållanden (12-20 °C) och hög relativ fuktighet. Den hämmas vid temperaturer på över 25 °C och av häftigt regn. Den förekommer ofta i alla EES-länder. Sjukdomens förekomst beror i hög grad på spannmålssorten. Den angriper den gröna bladytan och sädeskärnans matning vilket leder till att avkastningen minskar med omkring 10-15 %, ibland upp till 40 %.

(106) Brunrost utvecklas i varmt väder (15-22 °C). Torra och blåsiga förhållanden gynnar sjukdomens spridning. Den förekommer som väntat oftare i det varmare södra Europa och mer sällan i det kyligare norra Europa. Den är av mindre betydelse för korn jämfört med vete. Den minskar sädeskärnornas antal och storlek och kan leda till att avkastningen minskar med 10-15 %, ibland upp till 50 %.

(107) Bladsjukdomar som endast uppträder på vete är Septoria och gulrost. Bladfläcksjuka och sköldfläcksjuka är bladsjukdomar som drabbar korn, men de kan också infektera axet.

(108) Septoria tritici är för närvarande den viktigaste sjukdomen som drabbar vete i Europa. Ju längre norrut desto vanligare är den. Utvecklingen är gynnsammast vid 15-20 °C och regnskurar sprider infektionen. Dess tillväxtoptimum hör samman med tidig sådd och kraftig kvävegödsling. Septoria nodorum gynnas av varmare förhållanden än tritici (18-25 °C) och infekterar även axet. Den är nuförtiden mindre vanlig och mindre förutsägbar än bladfläcksjuka.

(109) Gulrost förekommer huvudsakligen på blad men kan även infektera ax. Den gynnas av temperaturer på 10-15 °C med torra, blåsiga dagar då sporerna sprids. Den förekommer i större utsträckning i Förenade kungariket och Irland och spannmålssortens inverkan på sjukdomens förekomst är mycket hög.

(110) Sjukdomarna bladfläcksjuka och sköldfläcksjuka som drabbar korn gynnas båda av kalla och våta väderförhållanden. Spannmålssortens inverkan är mycket stor för båda sjukdomarna. Särskilt bladfläcksjuka kan leda till stora minskningar i avkastningen (10-40 %). Båda sjukdomarna förekommer ofta i Förenade kungariket, Irland, norra Tyskland, norra Frankrike, Belgien och Skandinavien. Bladfläcksjuka förekommer också ofta i Österrike och sköldfläcksjuka i Nederländerna.

Besprutningsprogram

(111) Jordbrukaren fattar - efter råd från distributören, en oberoende jordbruksexpert eller tekniska institut - beslut om det optimala antalet behandlingar och vilka sjukdomar som skall bekämpas. Beslutet grundar sig på spannmålssorten, jorden, klimatförhållandena, vilka sjukdomar som tidigare har förekommit och andra relevanta faktorer. Efter att beslutet fattats bestäms vilka produkter som skall ingå i besprutningsprogrammet liksom vilken dosering som skall användas.

(112) Resultatet av dessa beslut skiljer sig avsevärt mellan de olika medlemsstaterna och är nära kopplade till spannmålsproduktionens intensitet, med avkastningar som sträcker sig från mindre än 6 ton/ha till mer än 10 ton/ha. Antalet svampmedelsbehandlingar hänger ihop med intensiteten och sträcker sig från noll i hela Grekland till tre (eller fyra) besprutningar för vete och två för korn i de mest produktiva områdena. Uttryckt som kostnad för svampmedel för spannmål per hektar sträcker denna sig från 0 euro/ha i Grekland till 68 euro/ha i Beneluxländerna och Irland.

(113) I ett program med tre behandlingar av vete bekämpar stråbasbehandlingen (nedan kallad T1) stråknäckare och Fusarium, bladbehandlingen (nedan kallad T2) mjöldagg, Septoria, gulrost och brunrost, medan axbehandlingen (nedan kallad T3) är inriktad på Fusarium och Septoria. Under vissa förhållanden utförs en mycket tidig besprutning (nedan kallad T0) för att bekämpa stråknäckare. I ett typiskt program för korn med två behandlingar skulle stråbas- och bladbehandlingen T1 bekämpa stråknäckare, Rhynchosporium och mjöldagg och blad-/axbehandlingen T2 bekämpa bladfläcksjuka, sköldfläcksjuka och rost.

Teknisk styrka för de verksamma ämnena som används för spannmål

(114) Varje verksamt ämne har en typisk verkan på en viss sjukdom, och detta styr jordbrukarens val. Ett ämnes verkan betyder hur effektivt ämnet kan förebygga och/eller bota sjukdomen och hur länge skyddet varar. (För kurativa ämnen avses den längsta period under vilken en sjukdom som redan har drabbat grödan fortfarande kan botas med hjälp av medlet. För preventiva ämnen avses den längsta perioden av kvarvarande skydd.) Övriga faktorer som beaktas är jordbrukarens möjligheter att blanda produkten med andra produkter som innehåller andra verksamma ämnen.

(115) De verksamma ämnen som för närvarande används i svampmedel för spannmål tillhör i huvudsak tre olika ämnesgrupper. Morfolinerna är den äldsta av grupperna. De lanserades 1969 och verkar främst mot mjöldagg och ingår därför fortfarande i moderna blandprodukter. De har en viss kurativ effekt. 1976 lanserades verksamma ämnen i ämnesgruppen triazoler. På marknaden finns för närvarande omkring 15 verksamma ämnen i denna grupp. Vissa av dem har lanserats under de senaste åren. De verkar starkast på Septoria, rostangrepp och Fusarium. Den senaste ämnesgruppen, strobilurinerna, som lanserades 1996 bekämpar ett brett spektrum av angrepp (mjöldagg, rostangrepp, Septoria), vilket leder till ökad avkastning. Utöver dessa tre klasser finns ett antal andra verksamma ämnen av vilka det viktigaste är cyprodinil, den "gyllene standarden" som används mot stråknäckare och quinoxyfen som är det effektivaste ämnet mot mjöldagg. I följande tabell klassificeras de flesta verksamma ämnen efter effekt, med hjälp av följande klassificering (källa: ITCF/parterna):

XXXX Utmärkt effekt - det bästa verksamma ämnet mot sjukdomen

XXX Bra effekt - viktigt verksamt ämne för att bekämpa sjukdomen

XX Viss effekt

X Endast sidoeffekt

0 Ingen praktisk effekt mot sjukdomen.

>Plats för tabell>

(116) De verksamma ämnen som är markerade med fetstil i tabellen ovan är parternas ämnen. Den första gruppen är strobilurin tillsammans med famoxadon, som tekniskt sätt inte är någon strobilurin (och även saknar den greening-effekt som strobilurin har) men som styrs av samma resistenshanteringsregler eftersom den har samma verkningssätt som strobilurinerna. Den andra gruppen utgörs av morfoliner och den tredje av triazoler.

Strobilurinbaserade svampmedel för spannmål

(117) De strobilurinbaserade produkterna som finns på marknaden idag innehåller ett av tre strobilurinbaserade verksamma ämnen. Dessa är BASF:s kresoximmetyl (nedan kallat KM), AstraZenecas azoxystrobin och Novartis trifloxystrobin. De två första ämnena lanserades 1996 respektive 1997. Trifloxystrobin registrerades på de relativt små norska och belgiska marknaderna 1999. I mars 2000 registrerades det i Förenade kungariket som är en viktig spannmålsmarknad. Det förväntas registreras i Frankrike och Tyskland år 2000.

(118) BASF har endast lanserat KM i formuleringar tillsammans med ett eller två av företagets verksamma ämnen som tillhör andra ämnesgrupper. Det finns tre olika formuleringar: en består av KM och triazolen epoxikonazol, en består av KM och morfolinen fenpropimorf och en tredje består av alla de tre verksamma ämnena.

(119) AstraZeneca säljer huvudsakligen azoxystrobin i ren form under märket Amistar. Företaget har också en kombinationsprodukt med sin triazol flutriafol (Amistar Pro) och lanserar i Frankrike en kombination med sin andra triazol hexakonazol (Amistar Ter). Fram till 1999 hade AstraZeneca kapacitetsbegränsningar när det gällde strobilurinprodukterna så att produkternas försäljningspotential inte kunde utnyttjas fullt ut.

(120) Novartis kommer att lansera trifloxystrobin dels i ren form (Twist/Flint), dels i kombination med företagets starkaste triazoler, cyprokonazol (Sphere/Dexter) och propikonazol (Rombus/Stratego).

(121) Lanseringen av strobilurinbaserade svampmedel för spannmål har haft en enorm påverkan på marknaderna för svampmedel för spannmål. Deras imponerande tillväxt och den relativa betydelse för befintliga verksamma ämnen kan åskådliggöras genom följande tabell som innehåller marknadsandelen för strobilurinbaserade produkter för spannmål i Frankrike, Tyskland, Förenade kungariket, Danmark, Belgien och Nederländerna:

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

(122) Länderna som nämns ovan står för över 90 % av den totala förbrukningen av svampmedel för spannmål inom EES. Av dessa siffror framgår att BASF:s totala andel har minskat från [60-70]* % år 1997 till [50-60]* % år 1999. AstraZeneca har ökat sin andel från [20-30]* % till [40-50]* %.

(123) Eftersom Frankrike, Tyskland och Förenade kungariket står för betydligt mer än 90 % av förbrukningen av svampmedel för spannmål kommer dessa att diskuteras mer noggrant nedan. En översikt kommer också att ges för de nordiska marknaderna.

Strobilurinbaserade svampmedel för spannmål i Frankrike

(124) Frankrike är den överlägset största marknaden för svampmedel för spannmål med en total strobilurinförsäljning som uppgick till nästan 200 miljoner euro år 1999, vilket är omkring [40-50]* % av den totala försäljningen av svampmedel för spannmål i Frankrike. Strobilurinförsäljningen delades lika mellan BASF och AstraZeneca. Jämfört med 1998 ökade AstraZeneca sin försäljning med [...]* medan BASF:s försäljning [BASF:s affärshemlighet]*.

(125) Lanseringen av strobilurinbaserade produkter 1997 hade en viktig inverkan på den franska marknaden. Efter två kampanjer (1997-1998 och 1998-1999), använder redan omkring tre fjärdedelar av jordbrukarna dessa produkter. Vidare rekommenderar det inflytelserika tekniska institutet ITCF strobiluriner för alla de olika regionala programmen eftersom det är ekonomiskt lönsamt för jordbrukaren att ta med det maximala antalet strobiluriner i sitt besprutningsprogram(30) (i ett program med en besprutning bör en strobilurin ingå, i ett program med två besprutningar bör den ingå två gånger och i ett program med tre besprutningar bör den också användas två gånger(31)). Eftersom det för närvarande i genomsnitt görs 2,25 besprutningar i Frankrike och strobilurin används i 0,98 besprutningar kan man dra slutsatsen att sannolikheten är stor att strobilurin kommer att få ännu större betydelse i Frankrike.

(126) BASF har i linje med sin allmänna strategi för Europa endast lanserat sin strobilurin (kresoximmetyl eller KM) i formuleringar kombinerade med andra verksamma ämnen. År 1997 lanserade företaget en blandning av KM med sin triazol epoxikonazol (allmänt ansedd som den bästa triazolen på marknaden), som säljs under märkena Ogam och Ludion. År 1998 lanserade BASF en blandning av KM och fenpropimorf, en morfolin med god kurativ verkan mot mjöldagg som komplement till KM när det gäller resistensproblem (märkena Senso och Larso). År 2000 lanserade BASF sin blandning av de tre produkterna KM, epoxikonazol och fenpropimorf. Detta förväntas dock inte leda till någon större ökning av försäljningen eftersom tester som utförts av ITCF har gett liknande resultat som vid användning av Ogam (KM och EPOXI). Det skulle kunna användas i stället för Ogam vid svår förekomst av mjöldagg. Ogam stod för nästan all försäljning av KM i Frankrike år 1999 och på det hela taget förblev BASF:s försäljning stabil från 1998 till 1999. Ogam används i alla behandlingar och i mycket stor utsträckning utan någon annan tankblandning.

(127) År 1997 lanserade AstraZeneca både azoxystrobin i ren form (Amistar) och i kombination med fenpropimorf (Amistar Pro). År 2000 lanserar företaget en tredje produkt, Amister Ter, som är en blandning av azoxystrobin och företagets triazol hexakonazol. Denna blandning kommer endast att lanseras i Frankrike eftersom hexakonazol inte har registrerats utanför Belgien och Frankrike. ITCF förväntar att denna blandning ytterligare kommer att öka penetreringen av azoxystrobin mot bakgrund av triazolens kurativa verkan. Testresultat visar på överlägsna resultat för azoxystrobin i ren form på Septoria och rostangrepp. Den totala försäljningen av azoxystrobin ökade med mer än [20-30]* % år 1999 jämfört med 1998 och omkring [60-70]* % av AstraZenecas strobilurinförsäljning utgörs av den rena produkten Amistar. Azoxystrobin används huvudsakligen för vete som en T3-behandling och sätter den "gyllene standarden" för korn. Allmänt sett används Amistar huvudsakligen i tankblandningar med andra produkter.

(128) Novartis kommer att lansera sina trifloxystrobinprodukter under år 2001. Företaget förväntar att försäljningen under det första året uppgår till [...]*, med en ökning till [...]* år 2004.

Strobilurinbaserade svampmedel för spannmål i Tyskland

(129) Även i Tyskland har lanseringen av strobilurin år 1996 haft en betydande inverkan på konkurrensen när det gäller svampmedel för spannmål. År 1999 stod de strobilurinbaserade produkterna för omkring hälften av de totala utgifterna på omkring 240 miljoner euro för svampmedel för spannmål. BASF:s försäljning av strobilurin var fram till 1999 betydligt större än AstraZenecas försäljning. Den snabba utvecklingen av mjöldaggsresistens där de första resistenta stammarna hittades i norra Tyskland 1998 samt en, enligt marknaden, olämplig strategisk reaktion från BASF:s sida, verkar ha påverkat BASF:s produktpositionering till förmån för AstraZeneca. År 1998 sålde BASF Juwel (en blandning av KM och epoxikonazol) och rekommenderade att den användes för T1 och T2. Som en reaktion på utvecklingen av mjöldaggsresistens drog BASF tillbaka produkten Juwel år 1999 (och drog tillbaka sina lager vilket är mycket ovanligt inom växtskyddsmedelsbranschen) och ersatte den med Juwel Top (en blandning av de tre produkterna KM, epoxikonazol och fenprofimorf). Produkten är endast till för T1-behandlingar. För T2 rekommenderar BASF Opus Top (epoxikonazol och fenpropimorf). Juwel Top betraktas av ledande rådgivare som en olämplig antimjöldaggsresistensprodukt eftersom andelen fenpropimorf i blandningen är alltför låg. BASF marknadsför även en tankblandning av sin Juwel Top med Dows Fortress (quinoxyfen). För kampanjen 1999-2000 har BASF och Dow lanserat en kombinationsförpackning med Juwel Top och Fortress, som kallas Juwel Forte, som rekommenderas för T1 medan Juwel Top rekommenderas för T2. Denna förpackning anses av en oberoende expert(32) ha nästan samma effekt på mjöldagg som den ursprungliga Juwel-produkten men med en mycket mindre efterverkan mot Septoria och på rostangrepp. BASF har följaktligen ändrat sin produktportfölj och produktpositionering med varje årscykel.

(130) AstraZeneca har i princip gjort samma sak med Amistar, som är avsedd för alla typer av besprutning. Ett särskiljande drag för Tyskland är att rekommendationer om tankblandning med andra produkter är mer föreskrivande när det gäller doseringen och att de två företagen måste komma överens om doseringarna. Amistars rekommenderade partner för T1-behandling av vete är Bayers tebukonazol (Pronto) före 1999 och Pronto Plus (tebukonazol och spiroxamin) för 1999. För T1-behandling av korn är den rekommenderade partnern DuPonts Harvesan (flusilazol och karbendazin). För år 2000 rekommenderas Amistar för vete tillsammans med Agent (Novartis blandning av propikonazol och fenpropidin) för T1 och med Gladio (Novartis blandning av propikonazol, fenpropidin och tebukonazol) för T2. Dessa blandningar rekommenderas vid lägre doseringar av fenpropidin än vad konkurrenterna som erbjuder fenpropimorf- och quinoxyfenprodukter tillåter. AstraZeneca-Novartis-blandningarna är därför mycket billigare än blandningarna som Novartis konkurrenter (som erbjuder fenpropimorf, quinoxyfen) tillåts rekommendera för tankblandning med Amistar. I parternas svar har de uppgett att tankblandningsrekommendationen med Pronto plus är billigare än med Gladio. Det bör noteras att Pronto Plus inte innehåller fenpropimorf, fenpropidin eller quinoxyfen. Vidare är tankblandning med Agent billigare än med Pronto Plus. När det gäller T3 rekommenderas behandling med enbart Amistar.

(131) Den totala arealen som behandlas med strobilurin har, på grund av resistensproblem, minskat år 1999 jämfört med 1998, vilket är ovanligt för de europeiska länderna. Ökningen med omkring en tredjedel av den yta som behandlas med Amistar (från [...]* till [...]* hektar) har inte kunnat kompensera minskningen av BASF:s produkter från [...]* (inklusive [...]* som behandlats med Jewel år 1998) till [...]* (inklusive [...]* med den nya produkten Juwel Top). För första gången står Amistar för mer än [...]*, jämfört med omkring [...]* under de tidigare åren. Amistar skulle ha kunnat vara ännu mer framgångsrikt om det inte hade varit utsatt för kapacitetsbegränsningar. När det gäller den totala försäljningen är BASF:s produkter fortfarande något viktigare (eftersom BASF:s produkter är kombinationsprodukter med högre pris än Amistar).

(132) Det bör noteras att de behandlingar som rekommenderas av oberoende källor normalt består av en av Juwel-blandningarna som T1 och Amistar som T2. Blandningspartnern varierar beroende på omständigheterna. Denna "naturliga uppdelning" kommer att utmanas av Novartis (se skälen 134-137).

(133) Enligt Novartis marknadsplan kommer dess trifloxystrobinprodukter att lanseras år 2001. Försäljningen under detta år beräknas stå för [...]* och står därmed för [10-20]* % av försäljningen av strobilurinbaserade svampmedel för spannmål i Tyskland.

Strobilurinbaserade svampmedel för spannmål i Förenade kungariket

(134) Även i Förenade kungariket har strobilurinerna, som lanserades år 1997, haft samma betydande inverkan på marknaden som de har haft i andra stora spannmålsproducerande länder (stod för nästan [40-50]* % av värdet år 1999). Eftersom problemet med mjöldaggsresistens är mindre i Förenade kungariket än i Tyskland (antiresistensstrategin med högst två strobilurinbehandlingar kvarstår) går strobilurinanvändningen fortsatt framåt.

(135) Det verkar finnas en "naturlig uppdelning" av de två tillverkarnas produkter så att BASF:s produkter utgör en del av den första besprutningen och AstraZenecas Amistar en del av den senare besprutningen. År 1999 hade BASF en något högre försäljning än AstraZeneca. [Konkurrentens affärshemlighet]*.

(136) En särskild egenskap hos marknaden i Förenade kungariket är att det är den första huvudmarknaden där Novartis strobilurin, trifloxystrobin, kommer att lanseras under märket Flint efter registreringen i mars 2000. Det är alltså den första marknaden där den "naturliga uppdelningen" kommer att utmanas av en ny aktör på marknaden. Enligt preliminära försäljningsuppskattningar, uppgick försäljningen av Flint till ungefär [...]*. Trots den sena lanseringen står denna försäljning för uppskattningsvis [10-20]* % av strobilurinförsäljningen. Den sammanslagna enheten kan därför förväntas stå för över [50-60]* % av strobilurinförsäljningen år 2000.

(137) På grundval av sin tekniska profil som ett svampmedel med mycket bred verkan med utmärkt verkan mot Septoria (precis som azoxystrobin) i kombination med verkan mot mjöldagg (till skillnad från azoxystrobin, men något sämre än KM), strävar Novartis efter att positionera [...]*. På det hela taget hävdar Novartis att dess produkt [...]*. En annan stor fördel jämfört med Amistar, som det måste konkurrera med när det gäller att erbjuda den bästa tankblandningslösningen (till skillnad från KM som endast säljs som färdigblandad produkt) anses vara den ökade doseringsflexibiliteten [...]*. För korn, för vilken Amistars försprång inte kunde överträffas av KM, har trifloxystrobin [...]*. En ytterligare fördel för Novartis trifloxystrobin är att den också kommer att säljas som färdigblandad produkt med Novartis starkaste triazoler, cyprokonazol och propikonazol.

Strobilurinbaserade svampmedel för spannmål i de nordiska länderna

(138) I Danmark, Sverige och Finland, stod AstraZeneca år 1999 för över [70-80]* % av försäljningen på var och en av dessa marknader [konkurrentens affärshemlighet]*. Eftersom BASF:s strobilurinprodukter inte är registrerade i Finland har AstraZeneca [90-100]* % av strobilurinförsäljningen i Finland. Novartis räknar med att registrera sin trifloxystrobin i Sverige och Finland år 2001.

Nya strobilurinbaserade produkter

(139) Efter de första patenten insåg branschen snabbt vilken bredverkande effekt strobilurinerna hade på sjukdomar för flera olika grödor. Detta har medfört att alla de FoU-baserade växtskyddsmedelsföretagen har ägnat sig åt eller ägnar sig åt strobilurinforskning. Samtidigt som marknadsundersökningen har gett kommissionen en bra överblick över de viktigaste företagens ställning med avseende på detta, är denna information konfidentiell och kan därför inte avslöjas i den följande beskrivningen. Man kan dock dra slutsatsen att strobilurinprodukter från och med nu och fram till åtminstone 2004 endast kommer att komma från den sammanslagna enheten och från BASF.

(140) Novartis håller successivt på att lansera sin nya strobilurin, trifloxystrobin, på EES-marknaderna.

(141) AstraZeneca har också en ny strobilurin under utveckling, den första andra generationens strobilurin. Produktnamnet är pikoxystrobin. Produkten förväntas lanseras [...]*. I investeringsförslaget för pikoxystrobintillverkningen, som presenterades för AstraZeneca styrelse den 30 september 1999, angavs att [...]*.

(142) I båda parternas interna dokument finns uppgifter som tyder på att de förväntar sig att BASF kommer att [...]* lansera sin andra generations strobilurin, BAS500F, år [...]*. Som konstaterats i tidigare punkter är de tekniska fördelarna med denna förening färre än för pikoxystrobin, med undantag för stråknäckare. Det kan mot bakgrund av KM:s snävare verkan och de problem som orsakas av resistenshanteringen för mjöldagg förväntas att BASF kommer att positionera denna produkt som en ersättning till sin KM-produktportfölj och om möjligt fortsätta utvidga den. [BASF:s affärshemlighet]*.

(143) [...]*

(144) [Konkurrentens affärshemlighet]*. Bayer håller på att utveckla en strobilurin och förväntas [Bayers affärshemlighet]* första lanseringar på marknaden under [Bayers affärshemlighet]*, vilket bekräftar parternas uppskattning. Denna tidshorisont anses vara för avlägsen för att kommissionen skall ta hänsyn till den när det gäller bedömningen av den här transaktionens konsekvenser, mot bakgrund av osäkerheten i samband med resultatet av de ytterligare registreringsuppgifter som Bayer måste samla in från nu och fram till år [Bayers affärshemlighet]*. Osäkerheten illustreras förmodligen bäst med hjälp av erfarenheterna av [...]*. Lite är känt om de tekniska prestanda för Bayers ämne men AstraZenecas uppskattning visar att ämnet inte kommer att vara bättre än pikoxystrobin. [Bayers affärshemlighet]*.

(145) Bayer har ingått ett [...]* leveransavtal för [...]* azoxystrobin med AstraZeneca för att utveckla en blandning med dess verksamma ämne spiroxamin. Territorierna skulle begränsas till [...]* och Bayer kommer att bli [...]* distributör av produkten. Produkten har varit registrerad i Sverige sedan februari 2000. [Bayers affärshemlighet]*.

(146) Parterna har också hänvisat till lanseringen av produkter som har samma verkningssätt som strobilurinerna, även om de tekniskt sett inte är några strobiluriner. Den hänför sig till ämnena famoxadon från DuPont och fenamidon från Aventis. Av de offentliga dokument som parterna har presenterat framgår att fenamidon inte har någon verkan för spannmål (det används mot bladmögel på vindruvor och grönsaker och mot brunröta på tomater). Vidare visar AstraZenecas interna testresultat och ITCF:s klassificering att famoxadon högst uppvisar svaga till måttliga resultat när det gäller spannmålssjukdomar. Detta bekräftas även uttryckligen i AstraZenecas interna dokument(33) och även av det låga försäljningsresultatet för produkten på de marknader som den har lanserats på.

Försäljningsprognoser för strobilurin

(147) I Novartis marknadsplan förutspås en stadigt ökande försäljning av dess strobiluriner. Med en försäljning år 2000 i Belgien och Förenade kungariket på [...]* ökar försäljningen år 2003 till sammanlagt [...]*. Enligt dessa prognoser för försäljningen inom EES år 2003 uppskattas den utgöra [10-20]* % av den totala försäljningen av svampmedel för spannmål.

(148) Översikten med den förmodligen högsta nivån för parternas förväntade framtida marknadsandel i Europa för spannmål finns i ett dokument från september 1999 i vilket AstraZenecas styrelse ombads samtycka till en investering för pikoxystrobin. Om man översätter uppgifterna i dokumentet till strobilurinbaserade svampmedel för spannmål får man följande tabell:

[tabellen bygger på AstraZenecas interna dokument]*

>Plats för tabell>

(149) Översikten ovan visar att den sammanslagna enhetens sammanlagda andel skulle ligga på över [ > 50]* % för de strobilurinbaserade produkterna. Det bör noteras att en konkurrent förutspår liknande marknadsandelar för den sammanslagna enheten för år 2003. Vidare förväntar sig de flesta konkurrenter att de strobilurinbaserade produkterna, i stället för en penetrationsgrad på [...]*, kommer att stå för omkring 60-70 % av den totala försäljningen.

(150) I följande tabell finns en prognos över de framtida marknadsandelarna för den sammanslagna enheten(34) och BASF, som är de enda företag som erbjuder dessa produkter inom EES fram till (åtminstone) 2004 och i Frankrike, Tyskland och Förenade kungariket för åren 2000-2004. Prognosen är baserad på företagens beräknade försäljning.

>Plats för tabell>

(151) Mot bakgrund av försäljningsprognoserna för AstraZeneca, Novartis respektive BASF som finns summerade i ovanstående tabell är det tydligt att den sammanslagna enheten skulle bli klart marknadsledande inom EES som helhet och i Frankrike, Förenade kungariket och Tyskland(35) med en försäljning på mer än [ > 50]* % under de kommande åren för EES, Frankrike och Förenade kungariket.

(152) Ett stort antal av de tillfrågade i marknadsundersökningen har uttryckt oro över den nya enhetens framtida marknadsställning när det gäller strobilurinbaserade svampmedel för spannmål. Alla kommentarer pekar på att parternas redan starka ställning för strobiluriner när det gäller marknadsandelarna kommer att stärkas av Syngentas möjligheter att blanda och kombinera sina starka strobiluriner med sina starka icke-strobilurinbaserade svampmedel. För att kunna utveckla detta argument måste man först betrakta den totala marknadssituationen på marknaderna för svampmedel för spannmål.

Total marknad för svampmedel för spannmål

Marknadsandelar inom EES

(153) År 1998 var den globala svampmedelsmarknaden värd omkring 5 miljarder euro och [40-50]* % av denna marknad fanns i Europa (2134 miljoner euro). Svampmedel för spannmål motsvarar [40-50]* % av den totala europeiska svampmedelsmarknaden med ett värde på 934 miljoner euro (875 miljoner enligt parterna) och omkring [10-20]* % av de totala kostnaderna för växtskyddsmedel i Europa. Svampmedel och ogräsmedel för spannmål (943 miljoner euro) är de överlägset viktigaste växtskyddsmedelsmarknaderna.

(154) När det gäller svampmedel för spannmål inom EES uppskattar parterna att de år 1998 förfogade över en sammanlagd marknadsandel på [30-40]* % (Novartis [10-20]* % och AstraZeneca [10-20]* %) med en försäljning på [...]* euro. BASF hade [30-40]* % (försäljning på [...]* euro). Bayer, med en försäljning på [...]* euro, skulle bli den tredje aktören med [5-10]* %. De övriga konkurrenterna var Aventis med en försäljning inom EES på [...]* euro vilket motsvarar en marknadsandel på [5-10]* % och DuPont med en försäljning inom EES på [...]* euro vilket motsvarar en marknadsandel på [0-5]* %. Kommissionens marknadsundersökning bekräftar i stora drag denna uppskattning. Den viktigaste skillnaden är att Syngenta och BASF uppnådde liknande försäljningssiffror [konkurrenternas affärshemligheter]*.

(155) För år 1999 låg försäljningen inom EES på en stabil nivå. Av den information som kommissionen har haft tillgång till framgår att alla företag förutom AstraZeneca och Bayer har tappat försäljning. BASF har tappat en viss försäljning. Novartis har tappat omkring [10-20]* % av sin försäljning. AstraZenecas ökade försäljning (mer än [20-30]* %) innebär dock att den sammanslagna enhetens marknadsledning ytterligare förstärks. - Den sammanslagna enheten har en marknadsandel på [30-40]* % (Novartis [10-20]* % och AstraZeneca [20-30]* %). BASF har [30-40]* %. Bayer har [5-10]* %, följt av Aventis [5-10]* % och de övriga har mindre än [0-5]* % vartdera.

(156) De tre viktigaste nationella marknaderna för svampmedel för spannmål är Frankrike, Tyskland och Förenade kungariket. De står för nästan 90 % av den totala försäljningen av svampmedel för spannmål inom EES. Dessa marknader är de bäst dokumenterade och kommer att beskrivas i skälen 157-173. Förutom dessa tre nationella marknader kommer även en kort beskrivning att ges av de nordiska marknaderna där koncentrationen antas leda till att en dominerande ställning skapas.

Marknaden för svampmedel för spannmål i Frankrike

Uppgifter om marknadsandelar

(157) Såsom anges ovan är Frankrike den överlägset största marknaden för svampmedel för spannmål. Detta framgår av den stora spannmålsarealen på omkring 7,5 miljoner hektar, varav 5,2 utgörs av vete och 1,6 utgörs av korn, och att man är en av de mest intensiva användarna av svampmedel med omkring 49 euro/ha. Endast på de mindre marknaderna i Beneluxländerna och Irland är användningen av svampmedel för spannmål intensivare (omkring 68 euro/ha). Totalsumman för Frankrike döljer vissa betydande regionala skillnader. I södra Frankrike används endast en till två besprutningar medan tre besprutningar är standard i norra Frankrike, ibland används till och med en ytterligare tidig behandling mot "stråknäckare".

(158) Parterna uppskattar att den totala försäljningen för 1998 uppgick till omkring [...]* euro. Enligt deras uppskattning uppgår den sammanlagda marknadsandelen till [30-40]* % (Novartis [20-30]* % och AstraZeneca [10-20]* %). BASF har [30-40]* %, Aventis [5-10]* %, Bayer [5-10]* % och DuPont [0-5]* %. Kommissionens marknadsundersökning, som baseras på svar från ovanstående företag samt Dow och American Cyanamid, visar att den uppskattade försäljningen f