RÅDETS DIREKTIV 94/55/EG av den 21 november 1994 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på väg

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 75 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag (),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (),

i enlighet med förfarandet i artikel 189c i fördraget (), och

med beaktande av följande:

1. Under årens lopp har såväl nationella som internationella transporter av farligt gods på väg ökat betydligt och därmed har olycksrisken ökat.

2. Med undantag av Irland är alla medlemsstater avtalsparter i Europeiska överenskommelsen om internationell transport av farligt gods på väg (ADR), vars geografiska användningsområde sträcker sig utöver gemenskapen och vilken fastställer enhetliga regler för säkra internationella transporter av farligt gods på väg. För att harmonisera de villkor på vilka farligt gods transporteras på vägarna i gemenskapen bör dessa reglers tillämpningsområde utvidgas till att även omfatta nationell trafik.

3. Det finns ingen gemenskapslagstiftning som fullt ut omfattar alla de åtgärder som krävs för att garantera en säker transport av farligt gods, och de tillämpliga nationella åtgärderna varierar från den ena medlemsstaten till den andra. Dessa skillnader utgör ett hinder för det fria utbytet av transporttjänster och för den fria rörligheten för fordon och transportutrustning. För att överkomma detta hinder bör enhetliga regler som gäller för all transport inom gemenskapen definieras.

4. En insats av detta slag bör göras på gemenskapsnivå för att säkerställa enhetlighet med annan gemenskapslagstiftning, för att säkerställa en tillräcklig grad av tillnärmning som underlättar den fria rörligheten för varor och tjänster, och för att säkerställa en hög säkerhetsnivå för nationella och internationella transporter.

5. Bestämmelserna i detta direktiv hindrar inte att gemenskapen eftersträvar en framtida tillnärmning av klassificeringssystemen för farligt gods, vilket gemenskapen och dess medlemsstater har förpliktat sig till i enlighet med de mål som anges i Agenda 21 kapitel 19 vid UNCED-konferensen i Rio de Janeiro i juni 1992.

6. Det finns ännu inte någon gemenskapslagstiftning som särskilt reglerar säkerhetsförhållandena för transport av biologiska agenser och genetiskt modifierade mikroorganismer, som regleras i rådets direktiv 90/219/EEG (), 90/220/EEG () och 90/679/EEG ().

7. Detta direktiv tar hänsyn till annan gemenskapspolitik på områdena för arbetstagares säkerhet, konstruktion av fordon samt miljöskydd.

8. Medlemsstaterna bör även fortsättningsvis fritt kunna fastställa regler för transport av farligt gods som utförs på deras territorier med ett fordon som inte omfattas av detta direktiv, oavsett var fordonet är registrerat.

9. Medlemsstaterna bör kunna tillämpa särskilda vägtrafikregler för vägtransport av farligt gods inom sina territorier.

10. Medlemsstaterna bör kunna upprätthålla sina krav på kvalitetskontroll i fråga om vissa nationella transporter till dess att kommissionen förelägger rådet en rapport om detta.

11. I enlighet med ADR-bestämmelserna kan länder ingå avtal som avviker från ADR, och eftersom ett stort antal avtal har ingåtts bilateralt mellan medlemsstaterna fördröjs det fria utbytet av transporttjänster för transport av farligt gods. Genom att införa de nödvändiga bestämmelserna i bilagan till detta direktiv bör behovet av sådana avvikelser kunna tillmötesgås. Bestämmelser bör införas för en övergångsperiod under vilken medlemsstaterna fortsatt tillämpar befintliga avtal.

12. Det är nödvändigt att överföra ADR-bestämmelserna till gemenskapsrätten, däribland konstruktionskraven för fordon som transporterar farligt gods. I detta sammanhang bör en övergångsperiod fastställas så att medlemsstaterna tillfälligt kan upprätthålla särskilda nationella bestämmelser om konstruktionskrav för fordon som är registrerade på deras territorium.

13. Befintliga nationella informationsförfaranden i samband med relevanta nationella lagförslag bör användas för att uppnå en större överskådlighet till fördel för alla ekonomiska aktörer.

14. Vad gäller nationella transporter bör medlemsstaterna fortsatt kunna använda regler som uppfyller Förenta nationernas rekommendationer för transport av farligt gods, så länge ADR-bestämmelserna ännu inte är harmoniserade med dessa regler, vilket kommer att underlätta den intermodala transporten av farligt gods på väg.

15. Medlemsstaterna bör kunna reglera eller förbjuda vägtransport av visst farligt gods inom sina territorier, men endast av andra skäl än rent transportsäkerhetsmässiga. Vad gäller dessa transporter bör medlemsstaterna kunna kräva att transporten utförs med järnväg eller på inre vattenvägar eller, vad gäller vissa mycket farliga ämnen, att mycket speciella förpackningar används.

16. Vid tillämpning av detta direktiv bör medlemsstaterna kunna ställa strängare eller mildare krav på vissa transporter som utförs på deras territorier med fordon som är registrerade där.

17. Vid tillnärmningen av villkoren för transport av farligt gods bör hänsyn tas till särskilda nationella förhållanden, och detta direktiv måste därför vara tillräckligt flexibelt för att göra det möjligt för medlemsstaterna att tillåta vissa undantag. Utnyttjandet av ny teknisk och industriell utveckling får inte hämmas och bestämmelser bör därför införas för tillfälliga undantag.

18. Fordon som är registrerade i ett tredje land bör, så länge de uppfyller ADR-bestämmelserna, ha rätt att utföra internationella transporter inom medlemsstaternas territorier.

19. Detta direktiv bör snabbt kunna anpassas till den tekniska utvecklingen för att ta hänsyn till nya bestämmelser som införlivas i ADR och för att vid olyckor eller tillbud kunna besluta om tillämpning och genomförande av nödåtgärder. En kommitté bör därför upprättas och ett förfarande införas för ett nära samarbete inom denna kommitté mellan medlemsstaterna och kommissionen.

20. Bilagorna till detta direktiv innehåller bestämmelser om yrkesutbildning för vissa förare av fordon som transporterar farligt gods på väg. Rådets direktiv 89/684/EEG av den 21 december 1989 om yrkesutbildning för vissa förare av fordon som transporterar farligt gods på väg () bör därför upphävas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

Användningsområde, definitioner och allmänna

bestämmelser

Artikel 1

1. Detta direktiv skall tillämpas för transport av farligt gods på väg inom eller mellan medlemsstaterna. Det gäller inte för transport av farligt gods som utförs av fordon som tillhör de väpnade styrkorna eller för vilka de väpnade styrkorna är ansvariga.

2. Detta direktiv skall dock inte påverka medlemsstaternas rätt att, i överensstämmelse med gemenskapsrätten, ställa krav vad angår

a)

nationella och internationella transporter inom deras territorier av farligt gods som utförs av fordon som inte omfattas av detta direktiv,

b)

särskilda vägtrafikregler för nationell och internationell transport av farligt gods,

c) kvalitetskontroller av transportverksamheter i enlighet med ISO-standard 9001 och 9002, i samband med nationell transport

i) av explosiva ämnen och föremål av klass 1, när mängden explosiva ämnen för varje enskild transportenhet överstiger

P 1 000 kg för division 1.1, eller

P 3 000 kg för division 1.2, eller

P 5 000 kg för division 1.3 och 1.5,

ii) i tankar eller tankbilar med en total kapacitet på mer än 3 000 liter av följande mycket farliga ämnen:

P ämnen av klass 2

P gas klassificerad enligt at

P gas klassificerad enligt bt

P gas klassificerad enligt b

P gas klassificerad enligt ct

P gas klassificerad enligt c

P kraftigt nedkylda flytande gaser som omfattas av 7° b och 8° b,

P ämnen av klasserna 3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1 och 8

P som inte är uppförda under b eller c i dessa klasser, eller

P som är uppförda i dessa med en riskkod bestående av minst tre signifikativa tecken (dock inte noll),

iii) i följande kollin av klass 7 (radioaktiva ämnen): kollin med klyvbart material, kollin av typ B (U), kollin av typ B (M).

Användningsområdet i de nationella bestämmelserna för dessa krav får inte utvidgas.

De ifrågavarande bestämmelserna skall upphöra att gälla om motsvarande åtgärder blir bindande genom gemenskapsbestämmelser.

Kommissionen skall senast den 31 december 1998 lämna en rapport till rådet med en utvärdering av de säkerhetsaspekter som omfattas av denna bestämmelse tillsammans med ett förslag om förlängning eller upphävande av bestämmelsen.

Artikel 2

I detta direktiv avses med

P ADR: Europeiska överenskommelsen om internationell transport av farligt gods på väg, sluten i Genève den 30 september 1957, med ändringar,

P fordon: sådana motorfordon som är avsedda att användas på väg, oavsett om de är färdigbyggda eller ej, med minst fyra hjul och konstruerade för en maximihastighet över 25 km/h samt släpvagnar till sådana fordon, med undantag av spårbundna fordon, jordbruks- och skogsbrukstraktorer samt alla rörliga motorredskap,

P farligt gods: de ämnen och föremål som inte får transporteras på väg eller som endast får transporteras på särskilda villkor i enlighet med bilagorna A och B till detta direktiv,

P transport: sådan vägtransport som helt eller delvis utförs på allmän väg inom en medlemsstats territorium med fordon, inbegripet lastning och lossning av gods, och som omfattas av bilagorna A och B, utan att det påverkar medlemsstaternas bestämmelser om ansvar i förbindelse med sådana operationer.

Transporter som endast utförs inom ett slutet område skall inte omfattas av denna definition.

Artikel 3

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6 får farligt gods som är förbjudet att transportera enligt bilagorna A och B till detta direktiv inte transporteras på väg.

2. Om inte annat följer av de övriga bestämmelserna i detta direktiv är transport av annat farligt gods förtecknat i bilaga A tillåtet, under förutsättning att de villkor som fastställs i bilagorna A och B är uppfyllda, särskilt vad gäller

a) förpackning och märkning av det ifrågavarande godset,

b) och

b) konstruktion, utrustning och handhavande i trafiken av det fordon med vilket det ifrågavarande godset transporteras.

KAPITEL II

Avvikelser, begränsningar och undantag

Artikel 4

I fråga om nationella transporter som utförs av fordon som är registrerade på deras eget territorium, och endast då, kan medlemsstaterna upprätthålla de bestämmelser i sin nationella lagstiftning om transport av farligt gods på väg som är förenliga med FN:s rekommendationer om transport av farligt gods, till dess att bilagorna A och B till detta direktiv har reviderats så att de återspeglar dessa rekommendationer. De berörda medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om detta.

Artikel 5

1. Utan att det påverkar tillämpningen av annan gemenskapsrätt, särskilt vad gäller tillgång till marknaden, skall varje medlemsstat, strikt utifrån hänsyn till den nationella säkerheten eller skydd av miljön, men inte av skäl som avser säkerheten under transport, behålla rätten att reglera eller förbjuda transport av visst farligt gods inom sitt territorium.

2. De bestämmelser som en medlemsstat kräver att fordon som utför internationella transporter genom dess territorium skall uppfylla, och som är tillåtna enligt marginalanteckning 10 599 i bilaga B, skall begränsas till att gälla lokalt och skall användas både för nationell och internationell transport och får inte innebära någon diskriminering.

3. a) Medlemsstaterna får tillämpa strängare bestämmelser för transport som utförs med fordon som är registrerade eller tas i bruk på deras territorier, dock inte vad gäller konstruktionskrav.

b) Medlemsstaterna får dock upprätthålla sina särskilda nationella bestämmelser om tyngdpunkten i tankbilar som är registrerade inom deras territorier, till dess att en eventuell ändring sker av marginalanteckning 211 128 i bilaga B till detta direktiv, men under inga omständigheter längre än till och med den 31 december 1998.

4. Om en medlemsstat vid ett olyckstillfälle eller ett tillbud finner att säkerhetsbestämmelserna har visat sig otillräckliga för att minska den risk som transporten utgör och att det finns ett trängande behov av att vidta åtgärder, skall den på det förberedande stadiet underrätta kommissionen om de åtgärder den ämnar vidta. Kommissionen skall, i enlighet med förfarandet i artikel 9, besluta huruvida de ifrågavarande åtgärderna kan tillåtas och bestämma deras varaktighet.

5. Medlemsstaterna kan upprätthålla de nationella bestämmelser som den 31 december 1996 gäller för

P transport av ämnen av klass 1.1,

P transport av giftiga, flyktiga eller brandfarliga gaser av klass 2,

P transport av ämnen som innehåller dioxiner eller furaner,

P transport i tankar eller tankbilar på mer än 3 000 liter av flytande ämnen av klass 3, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1 eller 8, som inte omfattas av b eller c i en av dessa klasser.

Sådana bestämmelser får endast gälla

P förbud mot transport på väg, när dessa kan utföras med järnväg eller på inre vattenvägar,

P krav att följa vissa bestämda färdvägar, eller

P varje annan bestämmelse gällande transport av ämnen som innehåller dioxiner eller furaner.

Dessa bestämmelser kan varken utvidgas eller skärpas. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om dessa nationella bestämmelser, och kommissionen skall i sin tur underrätta de övriga medlemsstaterna om detta.

Artikel 6

1. I de fall där den samlade transporten även innebär sjöeller lufttransport får medlemsstaterna även tillåta vägtransport på sina territorier av farligt gods som är klassificerat, förpackat och märkt i överensstämmelse med internationella krav för sjö- eller lufttransport.

2. Bestämmelserna i bilagorna A och B till detta direktiv om de språk som skall användas för den ifrågavarande märkningen eller dokumentationen skall inte gälla för transport som är begränsad till en enda medlemsstat. Medlemsstaterna får tillåta att andra språk än de som anges i bilagorna används för transporter inom deras territorier.

3. Medlemsstaterna får på sina territorier tillåta bruk av fordon som är tillverkade före den 1 januari 1997 och som inte uppfyller bestämmelserna i detta direktiv, men vars konstruktion uppfyller de krav i den nationella lagstiftningen som gäller den 31 december 1996, under förutsättning att dessa fordon fortsatt uppfyller den krävda säkerhetsnivån.

4. Medlemsstaterna får upprätthålla nationella bestämmelser om konstruktion, bruk och transportvillkor för nya cisterner inom ramarna för marginalanteckning 2 212 i bilaga A som gäller den 31 december 1996, och för nya tankar som avviker från bestämmelserna i bilagorna A och B, till dess att hänvisningar till standarder för konstruktion och bruk av sådana tankar och cisterner införs i bilagorna A och B, men under inga omständigheter senare än den 31 december 1998. Tankar och cisterner som konstruerats före den 1 januari 1999 och som fortsatt uppfyller de krävda säkerhetsnivåerna, får även fortsättningsvis användas på de ursprungliga villkoren.

5. Varje medlemsstat får upprätthålla andra nationella bestämmelser än de som anges i bilagorna A och B i fråga om referenstemperaturen vid transport av flytande gaser inom det nationella territoriet, till dess att bestämmelser om de riktiga referenstemperaturerna för bestämda klimatzoner har infogats i europeiska standarder och hänvisningar till dessa standarder har lagts till i bilagorna A och B.

6. Varje medlemsstat får vid transport inom sitt territorium tillåta bruket av förpackningar som är framställda före den 1 januari 1997 men som inte är godkända i överensstämmelse med ADR före den 1 januari 1997, förutsatt att förpackningen är märkt med framställningsdagen och den kan bestå de relevanta proverna i enlighet med kraven i den nationella lagstiftning som gäller den 31 december 1996, och att alla sådana förpackningar fortsatt uppfyller den nödvändiga säkerhetsnivån (vilket innebär provning och kontroll om detta krävs), enligt följande ordning: stora metallbehållare till bulkvaror samt metallfat med en kapacitet på över 50 liter får användas under en tidsperiod på maximalt 15 år från och med tillverkningsdagen; andra metallförpackningar och alla plastförpackningar får användas under en tidsperiod på maximalt 5 år från och med tillverkningsdagen, dock inte efter den 31 december 1998.

7. Varje medlemsstat får fram till och med den 31 december 1998 tillåta transport på sitt territorium av visst farligt gods som förpackats före den 1 januari 1997, förutsatt att godset är klassificerat, förpackat och märkt i enlighet med kraven i den nationella lagstiftning som gällde före den 1 januari 1997.

8. Varje medlemsstat får för transporter som utförs inom dess territorium med fordon som är registrerade i medlemsstaten, upprätthålla de bestämmelser i den nationella lagstiftningen som gäller den 31 december 1996 för märkning med en nödåtgärdskod i stället för det riskidentifieringsnummer som anges i bilaga B.

9. Varje medlemsstat får efter att ha rådfrågat kommissionen upprätthålla mindre stränga villkor än de som anges i bilagorna A och B för transport på deras territorium av små mängder av visst farligt gods, med undantag för ämnen som är har en hög eller mellanhög grad av radioaktivitet.

10. Medlemsstaterna får, förutsatt att säkerheten inte åsidosätts, medge tillfälliga undantag från bilagorna A och B för att på sina territorier utföra de prover som är nödvändiga innan en ändring av bilagorna vidtas i syfte att anpassa dem till den tekniska och industriella utvecklingen. Kommissionen skall underrättas om detta och skall i sin tur underrätta de övriga medlemsstaterna.

Ett tillfälligt undantag som medlemsstaternas behöriga myndigheter kommer överens om på grundval av marginalanteckningarna 2 010 och 10 602 i bilagorna A och B, skall ske i form av ett multilateralt avtal som den myndighet som tar initiativ till avtalet föreslår samtliga medlemsstaters myndigheter att ingå. Kommissionen skall underrättas om detta.

De tillfälliga undantag som avses i första och andra styckena skall tillämpas utan diskriminerande behandling på grund av avsändarens, transportverksamhetens eller mottagarens nationalitet eller etableringsort. De kan gälla i högst fem år och kan inte förlängas.

11. Varje medlemsstat får på sitt territorium tillåta enstaka transporter av farligt gods som är förbjudna enligt bilagorna A och B eller som utförs under andra villkor än de som anges i bilagorna A och B.

12. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 får medlemsstaterna fram till och med den 31 december 1998 tillämpa de befintliga avtal med andra medlemsstater som uppfyller ADR-bestämmelserna, utan diskriminerande behandling på grund av avsändarens, transportverksamhetens eller mottagarens nationalitet eller etableringsort. Vid de övriga undangtag som är tillåtna enligt marginalanteckningarna 2 010 och 10 602 i bilagorna A och B skall kraven i punkt 10 vara uppfyllda.

Artikel 7

Med förbehåll för nationella bestämmelser eller gemenskapsbestämmelser om tillgång till marknaden, kan fordon som är registrerade eller är godkända för körning i tredje land användas vid internationell transport av farligt gods i gemenskapen om den ifrågavarande transporten uppfyller ADR-bestämmelserna.

KAPITEL III

Slutbestämmelser

Artikel 8

De ändringar som är nödvändiga för att anpassa bilagorna A och B till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen på de områden som omfattas av detta direktiv med hänsyn till ändringarna av bilagorna till ADR, skall antas i överensstämmelse med förfarandet i artikel 9.

Artikel 9

1. Kommissionen skall bistås av en kommitté för transport av farligt gods, nedan kallad "kommittén", som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och ha en företrädare för kommissionen som ordförande.

2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Vid röstning i kommittén skall de röster som avges av medlemsstaternas företrädare vägas enligt samma artikel. Ordföranden får inte rösta.

3. a) Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.

b) Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.

Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.

Artikel 10

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv före den 1 januari 1997. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 11

1. Direktiv 89/684/EEG skall upphöra att gälla från och med den 1 januari 1997.

2. Tillfälliga tillstånd som är utfärdade av medlemsstaterna uteslutande för nationell transport i enlighet med artikel 4.2 i det direktivet skall förbli giltiga till och med den 31 december 1996. Tillstånd som är utfärdade i enlighet med artikel 4.4 i ovan nämnda direktiv kan fortsatt användas till slutet av deras giltighetsperiod, dock senast fram till den 1 juli 1997 för transport av farligt gods i tankar samt transport av explosiva ämnen, och senast fram till den 1 januari 2000 för transport av annat farligt gods.

Artikel 12

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 21 november 1994.

På rådets vägnar

M. WISSMANN

Ordförande

() EGT nr C 17, 20.1.1994, s. 6.

() EGT nr C 195, 18.7.1994, s. 15.

() Europaparlamentets yttrande av den 3 maj 1994 (EGT nr C 205, 25.7.1994, s. 54), rådets gemensamma ställningstagande av den 19 september 1994 (EGT nr C 301, 27.10.1994, s. 25) och Europaparlamentets beslut av den 17 november 1994.

() EGT nr L 117, 8.5.1990, s. 1.

() EGT nr L 117, 8.5.1990, s. 15.

() EGT nr L 374, 31.12.1990, s. 1.

() EGT nr L 398, 30.12.1989, s. 33.

BILAGA A

Bestämmelser angående farliga ämnen och föremål

INNEHÅLL

Del I: Definitioner och allmänna bestämmelser

Marginalnummer Sida

Definitioner 2000 och 2001 4

Allmänna bestämmelser 2002 och 2099 6

Del II: Ämnesförteckningar och särskilda bestämmelser för de olika klasserna

Klass 1 Explosiva ämnen och föremål ... 2100 och följande 15

Klass 2 Komprimerade, kondenserade eller under tryck lösta gaser ... 2200 och följande 52

Klass 3 Brandfarliga vätskor ... 2300 och följande 76

Klass 4.1 Brandfarliga fasta ämnen ... 2400 och följande 102

Klass 4.2 Självantändande ämnen ... 2430 och följande 121

Klass 4.3 Ämnen som utvecklar brandfarliga gaser vid kontakt med vatten ... 2470 och följande 133

Klass 5.1 Oxiderande ämnen ... 2500 och följande 143

Klass 5.2 Organiska peroxider ... 2550 och följande 156

Klass 6.1 Giftiga ämnen ... 2600 och följande 172

Klass 6.2 Smittfarliga ämnen ... 2650 och följande 204

Klass 7 Radioaktiva ämnen ... 2700 och följande 212

Klass 8 Frätande ämnen ... 2800 och följande 258

Klass 9 Övriga farliga ämnen och föremål ... 2900 och följande 277

Del III: Bihang till bilaga A

Bihang A.1 A. Stabilitets- och säkerhetskrav för explosivämnen och föremål, blandningar fasta ämnen och organiska peroxider ... 3000 och följande 288

B. Förklarande ordlista över benämningar under marginalnummer 2101 med tillägg under marginalnummer 3101 (3) ... 3170 och följande 295

Bihang A.2 A. Bestämmelser rörande beskaffenheten hos kärl av aluminiumlegering för vissa gaser som avses under klass 2 ... 3200 och följande 307

B. Bestämmelser rörande material i och konstruktion av kärl för transport av djupkylda gaser som avses under klass 2 ... 3250 och följande 310

C. Föreskrifter för provning av aerosolflaska och engångsbehållare för gas under tryck (gaspatron) som avses under klass 2, ämnesnummer 10 och 11 ... 3291 och följande 315

Bihang A.3 A. Provning av brandfarlig vätska som avses under klasserna 3, 6.1 och 8 ... 3300 och följande 315

B. Metod för bestämning av flytbarhet ... 3310 och följande 319

C. Provning av brandfarliga fasta ämnen som avses under klass 4.1 ... 3320 och följande 321

D. Provning av självantändande ämnen som avses under klass 4.2 ... 3330 och följande 324

E. Provning av ämnen som avses under klass 4.3 vilka utvecklar brandfarliga gaser vid kontakt med vatten ... 3340 och följande 325

F. Provning av fasta oxiderande ämnen som avses under klass 5.1 ... 3350 och följande 326

G. Bestämning av ämnens toxicitet, persistens och bioackumulerbarhet i akvatisk miljö, för hänförande till klass 9 ... 3390 och följande 327

Bihang A.4 Reserverat ... 3400 och följande 331

Bihang A.5 Allmänna förpackningsbestämmelser, emballagetyper, förpackningskrav och emballageprovningsbestämmelser ... 3500 och följande 331

Bihang A.6 Bestämmelser avseende småbulkbehållare (IBC) ... 3600 och följande 368

Bihang A.7 Bestämmelser avseende radioaktiva ämnen av klass 7 ... 3700 och följande 392

Bihang A.8 Reserverat ... 3800 och följande 419

Bihang A.9 Bestämmelser om varningsetiketter; förklaringar till symbolerna samt förebilder för etiketter ... 3900 och följande 419

DEL I

DEFINITIONER OCH ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Definitioner

2000 (1) I detta direktiv förstås med:

- "behörig myndighet", den myndighet som i varje särskilt fall utsetts till sådan myndighet av sin regering,

- "bräckligt kolli", ett kolli som innehåller ett bräckligt kärl (dvs glas, porslin, stengods eller liknande material) vilket inte är inneslutet i ett emballage med hela väggar som effektivt skyddar mot stötar [se även marginalnummer 2001 (7)],

- "gas", gas eller ånga,

- "farligt gods", när uttrycket används ensamt, sådant ämne och föremål som omfattas av bestämmelserna i denna bilaga och bilaga B,

- "bulktransport", transport av ett fast, oförpackat ämne,

- "RID", reglemente om internationell järnvägstransport av farligt gods [bilaga I till bihang B (CIM) till fördraget om den internationella järnvägstrafiken (COTIF)].

(2) I denna bilaga likställs inte "tank" (se definitionen i bilaga B) med "kärl". Uttrycket "kärl" används i begränsande betydelse. Bestämmelser om "kärl" gäller fasta tankar, kärlbatterier, avmonterbara tankar och tankcontainrar endast när detta uttryckligen föreskrivs.

(3) Uttrycket "komplett last" avser en last från en enda avsändare. För lasten skall ha reserverats ett fordon eller en storcontainer. Alla lastnings- och lossningsåtgärder skall ske i enlighet med avsändarens eller mottagarens instruktioner.

(4) I detta direktiv är begreppet "n.o.s. (not otherwise specified)" en samlingsbenämning till vilken ämnen, blandningar, lösningar eller föremål får hänföras om de:

a) inte är nämnda med namn vid ämnesnumren i ämnesförteckningarna och

b) uppvisar kemiska, fysiska och/eller farliga egenskaper som motsvaras av klassen, ämnesnumret, bokstaven eller namnet i n.o.s.-benämningen.

(5) Restprodukter () är ämnen, lösningar, blandningar eller föremål som inte längre är brukbara, men som transporteras i syfte att upparbetas, deponeras, destrueras genom förbränning eller annan lämplig metod.

2001 (1) Följande måttenheter (1) är tillämpliga i denna bilaga och bilaga B

>Plats för tabell>

Tiopotenser, positiva och negativa, av en enhet kan bildas med hjälp av prefix, som har följande betydelse och placeras framför enheten:

>Plats för tabell>

2001

(forts.) (2) När ordet "vikt" används i ADR betyder det "massa".

(3) Med kollivikt avses i ADR bruttomassan om inte annat sägs. Massan hos för transporten använda containrar och tankar räknas inte in i bruttomassan.

(4) Om inte något annat sägs menas i ADR med tecknet %:

a) i fråga om blandningar av fasta ämnen eller vätskor, och i fråga om lösningar eller fasta ämnen som fuktats med vätska: procent massa baserad på blandningens, lösningens eller det fuktade ämnets totala massa,

b) i fråga om blandningar av komprimerade gaser: förhållandet av volymen anges som procent av gasblandningens totala volym. I fråga om blandningar av flytande gaser och gaser lösta under tryck: förhållandet av massan anges som procent av blandningens totala massa.

(5) Alla tryck som avser kärl (t ex provtryckning, inre tryck, säkerhetsventils öppningstryck) anges alltid i övertryck (tryck överstigande lufttrycket). Ett ämnes ångtryck anges däremot alltid i absolut tryck.

(6) Anges i ADR viss fyllningsgrad för kärl eller tankar avses fyllningsgraden vid 15 °C ämnestemperatur, om inte annan temperatur nämns.

(7) Bräckliga kärl som, antingen var för sig eller flera tillsammans, bäddats in i hållfasta kärl, anses inte som bräckliga kärl under följande ytterligare förutsättningar. De hållfasta kärlen skall vara täta och så beskaffade att innehållet i de bräckliga kärlen inte tränger ut ur de hållfasta kärlen om de bräckliga kärlen skulle gå sönder eller börja läcka. Vidare får de hållfasta kärlens mekaniska hållfasthet inte nedsättas på grund av korrosion under transporten.

(8) Följande approximativa omräkningsformel får användas till dess SI-enheterna införts överallt i ADR:

1 kg/mm2 = 10 N/mm2

1 kg/cm2 = 1 bar

Allmänna bestämmelser

2002 (1) I denna bilaga sägs vilket farligt gods som inte får transporteras på väg och vilket farligt gods som får transporteras på vissa villkor. I bilagan indelas farligt gods i begränsande och fria klasser.

Av det farliga gods som täcks av de begränsande klassernas rubriker (klasserna 1, 2, och 7) får endast sådant gods som nämns vid vissa marginalnummer i dessa klasser (marginalnummer 2101, 2201 och 2701) transporteras och då endast på de villkor som anges vid dessa marginalnummer. Annat farligt gods tillhörande dessa klasser är uteslutet från transport. Visst farligt gods som täcks av rubrikerna till de fria klasserna (3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1, 6,2, 8 och 9) utesluts från transport genom anmärkningar till bestämmelserna för de olika klasserna. Av övrigt gods som täcks av rubrikerna till de fria klasserna får sådant som är nämnt i bestämmelserna för dessa klasser (marginalnummer 2301, 2401, 2431, 2471, 2501, 2551, 2601, 2651, 2801 och 2901), eller som täcks av en av samlingsrubrikerna däri, transporteras endast på de villkor som anges i dessa bestämmelser. Gods som varken nämns där eller täcks av en av samlingsrubrikerna anses inte som farligt gods i denna bilagas eller bilaga B:s mening och får transporteras utan särskilda villkor.

2002

(forts.) (2) Klasserna i denna bilaga är följande:

Klass 1 Explosiva ämnen och föremål Begränsande klass

Klass 2 Komprimerade, kondenserade eller under tryck lösta gaser Begränsande klass

Klass 3 Brandfarliga vätskor Fri klass

Klass 4.1 Brandfarliga fasta ämnen Fri klass

Klass 4.2 Självantändande ämnen Fri klass

Klass 4.3 Ämnen som utvecklar brandfarlig gas vid kontakt med vatten Fri klass

Klass 5.1 Oxiderande ämnen Fri klass

Klass 5.2 Organiska peroxider Fri klass

Klass 6.1 Giftiga ämnen Fri klass

Klass 6.2 Smittfarliga ämnen Fri klass

Klass 7 Radioaktiva ämnen Begränsande klass

Klass 8 Frätande ämnen Fri klass

Klass 9 Övriga farliga ämnen och föremål Fri klass

(3) För varje transport skall följande handlingar medföras:

a) en godsdeklaration som innehåller minst följande uppgifter (för klass 7, se även marginalnummer 2709):

- godsbeskrivning inklusive ämnets FN-nummer (när sådant anges i ämnesförteckningen) (),

- klass (),

- ämnesnummer tillsammans med eventuell bokstav (),

- initialerna ADR eller RID (),

- antal och typ av kolli eller IBC,

- den totala mängden farligt gods (som volym, bruttovikt eller nettovikt och för explosiva varor eller föremål i klass 1, även den totala nettovikten explosivämne),

- avsändarens namn och adress,

- mottagarens namn och adress,

- uppgift som fordras enligt något bilateralt avtal.

Anmärkningar: 1. Uppgift om den totala mängden farligt gods krävs inte för tömda och ej rengjorda emballage, containrar eller tankar.

Anmärkningar: 2. Vid tillämpning av marginalnummer 10 011 skall mängden transporterat farligt gods per transportenhet anges som bruttovikt.

Handlingen som skall innehålla denna information kan vara en handling som fordras enligt bestämmelser som gäller för transporter med andra transportslag. Avsändaren skall skriftligen lämna denna information till transportören.

Uppgifterna i godsdeklarationen skall lämnas på ett officiellt språk i avsändningslandet. Är detta språk varken engelska, franska eller tyska, skall uppgifterna dessutom lämnas på något av dessa språk. Finns det internationella vägtransportbestämmelser eller överenskommelser mellan de länder som berörs av transporten, vilka föreskriver något annat, gäller i stället dessa.

2002

(forts.) b) skriftliga instruktioner som skall följas i händelse av olycka (se bilaga B, marginalnummer 10 385), (såvida det inte är undantaget vid marginalnummer 10 011 eller 71 385).

(4) Om en sändning på grund av sin storlek inte kan lastas i sin helhet på en transportenhet, skall minst lika många separata godsdeklarationer eller kopior av dessa ställas ut som antalet lastade transportenheter. Dessutom skall alltid separata godsdeklarationer ställas ut för de sändningar eller delar av en sändning som med anledning av förbud i bilaga B inte får lastas på ett och samma fordon.

(5) Utöver de emballage som föreskrivs i denna bilaga, får extra ytteremballage användas under förutsättning att användningen inte motverkar syftet med bestämmelserna om ytteremballage. Används ett extra ytteremballage skall det förses med föreskriven märkning och etiketter.

(6) Tillåts enligt bestämmelserna i avsnitt A.3 i de olika klasserna samemballering av flera slag av farligt gods med varandra eller med annat gods, skall innerförpackningarna med de olika farliga ämnena placeras i de gemensamma ytteremballagen på ett sådant sätt att de noggrant och effektivt hålls skilda från varandra. Finns det inte någon risk för farliga reaktioner, såsom värmeutveckling, antändning, uppkomsten av riv- eller stötkänsliga blandningar eller av brandfarliga eller giftiga gaser, som en följd av att inneremballagen börjat läcka, skadats eller förstörts, behöver sådan separering inuti ytteremballaget inte ske. Används bräckliga kärl, skall det undvikas att farliga blandningar uppkommer om kärlen går sönder. I detta syfte skall åtgärder vidtas, såsom att tillräckligt mycket stötdämpande packningsmaterial används eller att kärlen sätts in stadigt i ett hållfast extra emballage eller att det gemensamma emballaget delas upp i flera fack. För samemballering av ämnen i klass 7, se marginalnummer 3711 i bihang A.7.

(7) Samemballeras farligt gods gäller kravet på godsdeklaration för vart och ett av de samemballerade slagen av farligt gods. Kollina skall förses med föreskriven märkning och varningsetiketter.

(8) Följande bestämmelser gäller för ämnen, lösningar och blandningar (såsom beredningar och restprodukter () som inte uttryckligen nämns i de olika klassernas ämnesförteckning.

Anmärkningar: 1. Lösningar och blandningar som innehåller två eller flera beståndsdelar. Dessa beståndsdelar är antingen ämnen som omfattas av detta direktiv eller ämnen som inte omfattas av bestämmelserna i detta direktiv.

Anmärkningar: 2. Lösningar och blandningar som innehåller en eller flera beståndsdelar, vilka omfattas av en begränsande klass, får transporteras endast om dessa beståndsdelar uttryckligen nämns i ämnesförteckningen i den begränsande klassen.

Anmärkningar: 3. Lösningar och blandningar som har en specifik aktivitet över 70 kBq/kg (2nCi/g) skall hänföras till klass 7 [se marginalnummer 2700 (1)].

a) Lösningar och blandningar som innehåller ett direktivämne och ett eller flera ämnen som inte är farligt gods, skall anses som ett direktivämne om inte,

1. lösningen eller blandningen är upptagen i detta direktiv, eller

2. det är uppenbart att ämnesnumret som ämnet tillhör endast är tillämpligt för det rena eller det tekniskt rena ämnet, eller

3. lösningens eller blandningens klasstillhörighet, fysikaliska egenskaper eller förpackningsgrupp (bokstav) skiljer sig från det farliga ämnets.

För sådana lösningar eller blandningar skall, i syfte att förtydliga, uttrycket "lösning" eller "blandning" ingå som en del av godsbeskrivningen i godsdeklarationen, t ex "acetonlösning".

2002

(forts.) Om klasstillhörighet, fysikaliska egenskaper eller förpackningsgrupp skiljer sig från det ingående ämnets, skall lösningen eller blandningen med hänsyn till de farliga egenskaperna hänföras till en lämplig n.o.s-benämning.

b) Ämnen som har mer än en farlig egenskap och blandningar och lösningar som innehåller flera beståndsdelar som omfattas av detta direktiv skall hänföras till ett nummer och en bokstav i tillämplig klass med hänsyn till sina farliga egenskaper. Denna klassificering efter farliga egenskaper skall ske på följande sätt:

1.1. De fysikaliska, kemiska och fysiologiska egenskaperna bestäms genom mätning eller beräkning. Därefter klassificeras blandningen eller lösningen enligt kriterierna i de olika klasserna.

1.2. Är bestämning enligt 1.1 inte möjlig utan oskäliga kostnader eller arbete (t ex i fråga om restprodukter), hänförs blandningen eller lösningen till den klass vilken den beståndsdel hör som utgör den största faran.

2. Om ett ämne har mer än en farlig egenskap eller om en blandning eller lösning innehåller mer än en beståndsdel tillhörande klasserna eller grupperna av ämnen som nämns nedan, skall det klassificeras i den klass eller grupp av ämnen som utgör den största faran.

2.1. Om ingen största fara föreligger, skall klassificeringen ske i följande prioritetsordning:

- ämnen och föremål i klass 1,

- självreaktiva-, och relaterade ämnen samt explosivämnen i icke explosivt tillstånd (fuktade eller flegmatiserade) i klass 4.1,

- pyrofora ämnen i klass 4.2,

- ämnen i klass 5.2,

- ämnen i klass 6.1 eller 3 som p g a sin giftighet vid inandning klassificeras under (a) i de olika ämnesnumren, med undantag av ämnen, lösningar och blandningar (såsom beredningar och restprodukter) som uppfyller klassificeringskriterierna i klass 8 och vars giftighet vid inandning av damm och dimma (LC50) klassificeras under (a) och vid förtäring och hudkontakt klassificeras under (c). Sådana ämnen, lösningar och blandningar (såsom beredningar och restprodukter) skall hänföras till klass 8,

- ämnen i klass 6.2.

2.2. Om de farliga egenskaperna omfattas av mer än en klass eller grupp av ämnen som inte är nämnda under 2.1, skall ämnen, blandningar och lösningar klassificeras i den klass eller ämnesgrupp som utgör den största faran.

2.3. Finns inte någon största fara, skall ämnet, lösningen eller blandningen klassificeras på följande sätt:

2.3.1. Inplacering i en klass skall ske med hänsyn till de olika farliga egenskaperna eller beståndsdelarna i överensstämmelse med nedanstående tabell. I fråga om ämnen av klasserna 3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 6.1, 8 och 9 skall graden av farlighet bestämmas enligt de olika farogrupperna (a), (b) och (c) i de olika ämnesnumren [se marginalnummer 2300 (3), 2400 (3), 2430 (3), 2470 (3), 2500 (3), 2600 (1), 2800 (1) och 2900].

Anmärkningar: Förklarande exempel till tabellen

Anmärkningar: Blandningar som består av en brandfarlig vätska av klass 3, farogrupp (c), ett giftigt ämne av klass 6.1, farogrupp (b) och ett frätande ämne av klass 8, farogrupp (a) inplaceras på följande sätt:

Anmärkningar: Sambandet mellan 3(c) i första kolumnen och kolumn 6.1(b) leder till 6.1(b). Sambandet mellan 6.1(b) i första kolumnen och kolumn 8(a) leder till 8(a). Blandningen skall således hänföras till 8(a).

2002

(forts.) >Plats för tabell>

2002

(forts.) 2.3.2. Lösningar eller blandningar skall, med hänsyn till de farliga egenskaperna hos de olika beståndsdelarna i blandningen eller lösningen, hänföras till ett ämnesnummer eller en n.o.s-benänning i en klass enligt 2.3.1 ovan. Det är endast tillåtet att hänföra till en generell n.o.s-benämning då klassificering till en specifik ("generic") n.o.s-benämning inte är möjlig.

Anmärkningar: Exempel på inplacering i klasser och ämnesnummer av blandningar och lösningar:

Anmärkningar: Fenol av klass 6.1, ämnesnummer 14(b) löst i bensen av klass 3, ämnesnummer 3(b), hänförs till klass 3, farogrupp (b). Med ledning av fenols giftighet inplaceras lösningen i klass 3, ämnesnummer 19(b) under benämningen, 1992 Brandfarlig vätska, giftig, n.o.s.

Anmärkningar: En fast blandning av natriumarsenat av klass 6.1, ämnesnummer 51(b) med natriumhydroxid av klass 8, ämnesnummer 41(b) inplaceras i klass 6.1, ämnesnummer 51(b) under benämningen, 1557 Arsenikföreningar, fasta, n.o.s.

Anmärkningar: Naftalin (rå eller ren) av klass 4.1, ämnesnummer 6(c) löst i bensin av klass 3, ämnesnummer 3(b), inplaceras i klass 3, ämnesnummer 3(b) under benämningen 3295 Kolväten, flytande, n.o.s.

Anmärkningar: En blandning av kolväten, klass 3, ämnesnummer 31(c) och polyklorerade bifenyler (PCB), klass 9, ämnesnummer 2(b) skall placeras i klass 9, ämnesnummer 2(b) under benämningen, 2315 Polyklorerade bifenyler.

Anmärkningar: En blandning av propylenimin, klass 3, ämnesnummer 12 och polyklorerade bifenyler (PCB), klass 9, ämnesnummer 2(b) skall placeras i klass 3, ämnesnummer 12 under benämningen, 1921 Propylenimin, inhiberad.

(9) Avsändaren skall intyga, antingen i godsdeklarationen eller i en annan särskild handling, som bifogas den, att däri angivet farligt gods får transporteras på väg enligt detta direktiv samt att godsets tillstånd, behandling och, i förekommande fall, emballage, småbulkbehållare (IBC), tankcontainer och etikettering stämmer överens med detta direktiv. Om olika sorters farligt gods samemballeras i ett kolli eller i en container, skall avsändaren dessutom förklara att sådan samemballering inte är förbjuden.

(10) Ett icke-radioaktivt ämne [se definitionen av radioaktiva ämnen i marginalnummer 2700 (1)] vilket täcks av en samlingsrubrik till någon klass får inte transporteras om det dessutom täcks av rubriken till en begränsande klass i vilken det inte nämns.

(11) Ett icke-radioaktivt ämne [se definitionen av radioaktiva ämnen i marginalnummer 2700 (1)] vilket inte uttryckligen nämns i någon klass, men som täcks av två eller flera samlingsrubriker till olika klasser faller under transportvillkoren i:

a) den begränsande klassen, om någon berörd klass är begränsande,

b) den klass som svarar mot den huvudfara ämnena utgör under transport, om inte någon klass som kan komma i fråga är begränsande.

(12) Ett radioaktivt ämne vars specifika aktivitet överstiger 70 kBq/kg (2 nCi/g) och som

a) uppfyller kriterierna för transport under förteckning 1 i klass 7 och

b) har farliga egenskaper som täcks av någon annan klass eller klassers rubrik,

skall vara uteslutet från transport om det är täckt av rubriken från en begränsande klass, i vilken ämnet inte är förtecknat.

(13) Ett radioaktivt ämne vars specifika aktivitet överstiger 70 kBq/kg (2 nCi/g) och som

a) uppfyller kriterierna för transport under förteckning 1 i klass 7 och

b) har farliga egenskaper som täcks av någon annan klass eller klassers rubrik,

skall, förutom att det uppfyller kraven i förteckning 1 i klass 7, också underkastas de villkor för transport som anges

(i) i den begränsande klassen, om en av de berörda klasserna är begränsande och ämnet är förtecknat där, eller

2002

(forts.) (ii) i den klass som motsvarar den övervägande fara som ämnet har vid transport, om ingen av de inblandade klasserna är en begränsande klass.

(14) Ämnen, lösningar och blandningar (såsom beredningar och restprodukter) som inte kan hänföras till klasserna 1-8 samt klass 9, ämnesnummer 1-8, 13 och 14, men som kan hänföras till klass 9, ämnesnummer 11 eller 12 på grundval av provningsmetoderna och kriterierna enligt bihang A.3, marginalnummer 3390-3396, skall anses som farliga för vattenorganismer.

Lösningar och blandningar (såsom beredningar och restprodukter) som saknar värden enligt klassificeringskriterierna, skall anses som farliga för vattenorganismer om det beräknade LC50-värdet () enligt följande formel:

LC50 av det vattenförorenande ämnet x 100

LC50 = det vattenförorenande ämnet i viktprocent

är lika med eller mindre än:

a) 1 mg/liter,

b) 10 mg/liter om det vattenförorenande ämnet ej är lättnedbrytbart eller, om ämnet är nedbrytbart med log P°w ≥ 3,0.

Anmärkning: Inga ytterligare transportbestämmelser är tillämpliga för ämnen av klass 1-8 samt klass 9, ämnesnummer 1-8, 13 och 14 som är farliga för vattenorganismer enligt kriterierna i bihang A.3, marginalnummer 3390-3396.

2003 (1) Denna bilaga innehåller för varje klass med undantag av klass 7:

a) en förteckning över klassens farliga ämnen och, i förekommande fall vid de marginalnummer som slutar på bokstaven "a", villkoren för att ett visst ämne får undantas från bestämmelserna i detta direktiv,

b) bestämmelser uppdelade enligt följande:

A. Kollin

1. Allmänna förpackningsbestämmelser

2. Särskilda förpackningsbestämmelser

3. Samemballering

4. Påskrifter och varningsetiketter på kollin

B. Uppgifter i godsdeklarationen

C. Tömda emballage

D. Övriga bestämmelser

(2) Bestämmelser om:

- sändningar i bulk, i containrar och i tankar,

- försändningssätt och försändningsrestriktioner,

- förbud mot samlastning,

- transportmateriel

finns i bilaga B med bihang. Bilaga B innehåller också alla övriga bestämmelser om vägtransport av farligt gods.

2003

(forts.) (3) För klass 7 är bestämmelserna sammanfattade i form av förteckningar som innehåller följande rubriker

1. Ämnen

2. Emballage/kolli

3. Högsta strålningsnivå för kollin

4. Kontamination på kollin, fordon, containrar, tankar och ytterhöljen

5. Dekontaminering och användning av fordon, utrustning och delar därav

6. Samemballering

7. Samlastning

8. Märkning och varningsetiketter på kollin, containrar, tankar och ytterhöljen

9. Varningsetiketter på andra fordon än tankfordon

10. Transporthandlingar

11. Förvaring och avsändning

12. Transport av kollin, containrar, tankar och ytterhöljen

13. Övriga bestämmelser

(4) Bihangen till denna bilaga innehåller:

bihang A.1: stabilitets och säkerhetskrav för explosiva ämnen och föremål, nitrerade blandningar av nitrocellulosa, självreaktiva ämnen och organiska peroxider samt ordlista i marginalnummer 2101,

bihang A.2: bestämmelser om beskaffenheten hos kärl av aluminiumlegering för vissa gaser av klass 2. Bestämmelser om material i och konstruktion av kärl för transport av djupkylda, kondenserade gaser av klass 2 och provningsföreskrifter för aerosolflaska och gaspatron av klass 2, ämnesnummer 10 och 11,

bihang A.3: provningsmetoder för brandfarlig vätska som avses i klasserna 3, 6.1 och 8 (flampunkt, peroxid-innehåll, brännbarhet); bestämning av flytbarhet; brandfarliga fasta ämnen i klass 4.1; självantändande ämnen i klass 4.2; ämnen i klass 4.3 som vid kontakt med vatten utvecklar brandfarlig gas oxiderande fasta ämnen i klass 5.1. bestämning av ämnens ekotoxicitet, persistens och bioackumulerbarhet i akvatisk miljö, för hänförande till klass 9

bihang A.5: allmänna förpackningsbestämmelser, emballagetyper, förpackningskrav och emballageprovningsbestämmelser,

bihang A.6: allmänna bestämmelser för användandet av småbulkbehållare (IBC), olika typer av IBCer (konstruktionskrav och provningsbeskrivningar för IBCer)

bihang A.7: bestämmelser om radioaktiva ämnen av klass 7,

bihang A.9: bestämmelser om etikettering och förebilder för etiketterna,

bihang A.4 och A.8 innehåller inte några bestämmelser.

2004 2005 Där bestämmelserna om transport av "komplett last" är tillämpliga, kan behörig myndighet kräva att fordon eller storcontainrar lastas på endast en plats och lossas på endast en plats.

2006 (1) Förflyttas ett fordon, som används för en direktivtransport, under en del av färden på annat sätt än genom att framföras på väg, gäller under denna del av transporten endast bestämmelserna för det använda befordringssättet.

(2) Omfattas en direktivtransport under hela eller delar av färden på väg, även av annan internationell överenskommelse om sådana transporter av farligt gods som inte är vägtransporter gäller följande. Jämsides med denna andra överenskommelse gäller de direktivbestämmelser som är förenliga med denna överenskommelse. Övriga direktivbestämmelser gäller inte. Förutsättningen för att föregående stycken skall tillämpas är att det i överenskommelsen om transporter som inte är vägtransporter sägs att denna överenskommelse gäller även vissa transporter med motordrivna fordon.

2007 Transport av kollin, inklusive småbulkbehållare som inte fullständigt uppfyller kraven på emballering, samemballering och etikettering enligt bestämmelserna i detta direktiv men som uppfyller kraven för sjö- eller flygtransport (), samt föregås eller följs av sjöeller flygtransport, är tillåten på följande villkor:

a) Kollin eller småbulkbehållare som inte uppfyller etiketteringskraven enligt detta direktiv skall etiketteras i enlighet med bestämmelserna för sjö- eller flygtransport ().

b) Samemballeringskraven för sjö- eller flygtransport () skall tillämpas.

c) I godsdeklarationen skall förutom de särskilda kraven tilläggas "Transport enligt marginalnummer 2007, detta direktiv".

2008-

2009 2010 För att vinna nödvändiga erfarenheter i syfte att anpassa bestämmelserna i denna bilaga till den tekniska och industriella utvecklingen får medlemsstaternas behöriga myndigheter sinsemellan direkt komma överens om att vid vissa transporter inom sina territorier godkänna temporär avvikelse från bestämmelserna i denna bilaga. Giltighetstiden för en temporär avvikelse skall vara högst fem år från det datum den träder i kraft. Vidare skall den temporära avvikelsen automatiskt upphöra att gälla från det datum då ändringar, som motsvaras i den temporära avvikelsen, har införts i detta bihang.

2011-

2099

DEL II

ÄMNESFÖRTECKNINGAR OCH SÄRSKILDA BESTÄMMELSER

FÖR DE OLIKA KLASSERNA

KLASS 1

EXPLOSIVA ÄMNEN OCH FÖREMÅL

1. Förteckning över ämnen och föremål

2100 (1) Av de ämnen och föremål som täcks av rubriken till klass 1, får endast de som räknas upp vid marginalnummer 2101 eller kan hänföras till en n.o.s-benämning i marginalnummer 2101 transporteras och då endast enligt bestämmelserna i marginalnummer 2100 (2) - 2116, bihang A.1 och i bilaga B. Dessa ämnen och föremål, anses som direktivämnen och -föremål.

(2) Klass 1 omfattar:

a) Explosivämnen, fasta eller flytande ämnen (eller blandningar av ämnen) som genom kemisk reaktion kan alstra gaser med sådan temperatur och sådant tryck samt med sådan hastighet att de kan skada omgivningen.

Pyrotekniska satser, ämnen eller blandningar av ämnen avsedda att framkalla en verkan genom värme, ljus, ljud, gas eller rök eller en kombination därav som resultat av icke-detonativa självunderhållande exoterma kemiska reaktioner.

Anmärkningar: 1. Explosivämnen som är extremt känsliga eller benägna att reagera spontant får inte transporteras.

Anmärkningar: 2. Ämnen som inte själva är explosiva men som kan bilda en explosiv blandning av gas, ånga eller damm är inte ämnen av klass 1.

Anmärkningar: 3. Undantagna från klass 1 är vatten- eller alkoholfuktade explosivämnen, där halten vatten, alkohl eller mängden mjukningsmedel översiger de gränsvärden som anges i marginalnummer 2101 - dessa explosivämnen hänförs till klass 4.1 (marginalnummer 2401, ämnesnummer 21, 22 och 24) - samt de explosivämnen som på grund av sin dominerande risk hänförs till klass 5.2.

b) Explosiva föremål som innehåller ett eller flera explosivämnen och/eller pyrotekniska satser.

Anmärkning: Anordningar som innehåller explosivämnen och/eller pyrotekniska satser i så liten mängd eller av sådan karaktär att en oavsiktlig antändning eller initiering av dem under transport inte skulle ge upphov till någon verkan utanför anordningen genom splitter (kaststycken), brand, rök, värme eller buller, omfattas inte av bestämmelserna i klass 1.

c) Ämnen och föremål, som inte nämns under a) eller b) ovan men som tillverkas i avsikt att genom explosion eller pyroteknisk effekt framkalla en praktisk verkan.

(3) Explosivämnen och föremål skall hänföras till en benämning eller till en n.o.s-benämning i marginalnummer 2101 enligt de provningsmetoder för bestämning av explosiva egenskaper och de klassificeringsförfaranden som anges i bihang A.1 och de skall uppfylla de särskilda villkoren för denna benämning.

Hänförande till en n.o.s.-benämning av ämnen och föremål som inte finns nämnda i marginalnummer 2101 skall utföras av medlemsstaten i det land transporten påbörjas.

Ämnen och föremål som är hänförda till en n.o.s.-benämning får transporteras endast efter godkännande av medlemsstaten i det land transporten påbörjats enligt villkor utfärdade av den behöriga myndigheten. Om avsändarlandet inte är anslutet till ADR skall villkoren för transporten godkännas av behörig myndighet i det första ADRland som transporten passerar. Skriftligt godkännande skall utfärdas.

2100

(forts.) (4) Ämnen och föremål av klass 1, med undantag av tömda ej rengjorda emballage, av ämnesnummer 51, skall hänföras till en riskgrupp enligt 2100 (6) och till en samhanteringsgrupp enligt 2100 (7).

Riskgruppen skall baseras på resultaten av de provningar som beskrivs i bihang A.1 och på tillämpningen av definitionerna i 2100 (6).

Samhanteringsgruppen skall bestämmas enligt definitionerna i 2100 (7).

Klassificeringskoden skall bestå av numret på riskgruppen och den bokstav som anger samhanteringsgruppen.

(5) Ämnen och föremål av klass 1 hör till förpackningsgrupp II (se bihang A.5).

(6) Definition av riskgrupper:

1.1 Ämnen och föremål med risk för massexplosion (en massexplosion är en explosion som påverkar så gott som hela mängden praktiskt taget ögonblickligen).

1.2 Ämnen och föremål med risk för splitter (kaststycken) men utan risk för massexplosion.

1.3 Ämnen och föremål med risk för brand och antingen en mindre risk för en tryckvåg, eller för splitter (kaststycken) eller bådadera men utan risk för massexplosion,

a) och vilkas förbränning ger upphov till avsevärd strålningsvärme eller

b) vilka brinner efter varandra och ger upphov till mindre verkningar genom tryckvåg eller splitter (kaststycken) eller bådadera.

1.4 Ämnen och föremål vilka endast uppvisar obetydlig explosionsrisk i händelse av antändning eller initiering under transport. Verkningarna är i stort sett begränsade till förpackningen och inget utkast av splitter av betydelse kan förväntas. Brand utifrån får inte förorsaka massexplosion av innehållet i förpackningen.

1.5 Mycket okänsliga ämnen med risk för massexplosion men med mycket liten sannolikhet för initiering eller för övergång från brand till detonation under normala transportbetingelser. Ett minimikrav är att de inte får explodera vid provet med yttre brand enligt FN:s testhandbok.

1.6 Extremt okänsliga föremål utan risk för massexplosion. Föremålen innehåller endast extremt okänsliga explosivämnen och risken för antändning genom olyckshändelse är försumbar.

Anmärkning: Eventuell risk med föremål av 1.6 är begränsad till explosion av enstaka föremål.

(7) Definition av samhanteringsgrupper för ämnen och föremål.

A Tändämne

B Föremål som innehåller ett tändämne och som inte har två eller flera verksamma, av varandra oberoende säkringar. Vissa föremål såsom sprängkapslar, apterade sprängkapslar och tändhattar inkluderas, även om de inte innehåller primärt explosivämne.

C Krut (utom svartkrut) eller annat deflagrerande explosivämne eller föremål som innehåller sådant explosivämne.

D Sprängämne, svartkrut eller föremål som innehåller sprängämne, i samtliga fall utan tändsystem och utan drivladdning, eller föremål som innehåller ett tändämne och som har två eller flera verksamma av varandra oberoende säkringar.

E Föremål som innehåller ett sprängämne, utan tändsystem, men med drivladdning (annan än sådan som innehåller en brandfarlig vätska eller gel eller hypergola vätskor)

2100

(forts.) F Föremål som innehåller ett sprängämne med eget tändsystem, med drivladdning (annan än sådan som innehåller en brandfarlig vätska eller gel eller hypergola vätskor) eller utan drivladdning.

G Pyroteknisk sats eller föremål som innehåller en pyroteknisk sats eller föremål som innehåller både ett explosivämne och en lyssats, brandsats, tårgassats eller röksats (annan än ett vattenaktiverbart föremål eller ett föremål som innehåller vit fosfor, fosfider, ett pyrofort ämne, en brandfarlig vätska eller gel eller hypergola vätskor).

H Föremål som innehåller både ett explosivämne och vit fosfor.

J Föremål som innehåller både ett explosivämne och en brandfarlig vätska eller gel.

K Föremål som innehåller både ett explosivämne och ett giftigt kemiskt verkningsmedel.

L Explosivämne eller föremål som innehåller explosivämne, där en särskild risk föreligger (t ex beroende på vattenaktivering eller på närvaro av hypergola vätskor, fosfider eller ett pyrofort ämne), vilket kräver isolering av varje enskild typ av ämne eller föremål.

N Föremål som endast innehåller extremt okänsliga explosivämnen.

S Ämne eller föremål som är så förpackat eller utformat att alla farliga verkningar genom vådatändning begränsas till förpackningen, såvida denna inte har skadats av brand, i vilket fall dock alla verkningar av tryckvåg eller splitter (kaststycken) blir så begränsade att de inte väsentligt hindrar eller omöjliggör brandbekämpning eller andra åtgärder i kollits omedelbara närhet.

Anmärkningar: 1. Ett ämne eller föremål, som är förpackat i en särskilt angiven förpackning, får hänföras till endast en samhanteringsgrupp. Eftersom kriteriet för samhanteringsgrupp S är empiriskt, är inplacering i denna grupp nödvändigtvis kopplad till provningsmetoder för att kunna ges en klassificeringskod.

Anmärkningar: 2. Föremål i samhanteringsgrupp D eller E får monteras eller förpackas tillsammans med egna tändsystem, förutsatt att dessa har åtminstone två verksamma av varandra oberoende säkringar, som är utformade för att hindra en explosion i händelse av vådatändning. Sådana kollin skall hänföras till samhanteringsgrupp D eller E.

Anmärkningar: 3. Föremål i samhanteringsgrupp D eller E får förpackas tillsammans med egna tändsystem, vilka inte har två verksamma av varandra oberoende säkringar (d v s tändsystem hänförda till samhanteringsgrupp B), förutsatt att de uppfyller kraven i marginalnummer 2104 (6). Sådana kollin skall hänföras till samhanteringsgrupp D eller E.

Anmärkningar: 4. Föremål får monteras eller förpackas tillsammans med egna tändsystem, förutsatt att dessa inte kan fungera under normala transportbetingelser.

Anmärkningar: 5. Föremål i samhanteringsgrupperna C, D och E får förpackas tillsammans. Sådana kollin skall hänföras till samhanteringsgrupp E.

(8) Ämnen i samhanteringsgrupp A och föremål i samhanteringsgrupp K enligt 2100(7), får inte transporteras.

(9) För att uppnå syftet med bestämmelserna i denna klass skall genom avvikelse från bihang A.5, marginalnummer 3510 (3), uttrycket "kolli" även innefatta ett oförpackat föremål, under förutsättning att detta föremål får transporteras oförpackat.

2101 De ämnen och föremål i klass 1 som får transporteras räknas upp i tabell 1 nedan. Explosivämnen och föremål uppräknade i marginalnummer 3170 kan hänföras till de olika benämningar som anges i marginalnummer 2101 endast om deras egenskaper, sammansättning, konstruktion och förutsedda användning motsvarar någon av beskrivningarna i bihang A.1.

>Plats för tabell>

2. Transportbestämmelser

A. Kollin

1. Allmänna förpackningsbestämmelser

2102 (1) Ytterförpackningar skall uppfylla fordringarna i bihang A.5.

(2) Enligt marginalnummer 2100 (5) och 3511 (2) skall förpackningar i förpackningsgrupp II eller I, märkta "Y" respektive "X", användas för ämnen och föremål av klass 1.

(3) Fordringarna i bihang A.5, marginalnummer 3500 (2) skall gälla för sådana delar av förpackningar som kommer i direkt beröring med innehållet.

(4) Spik, häftklammer och andra förslutningsmedel av metall utan skyddande hölje får inte tränga igenom ytterförpackningens insida såvida inte innerförpackningen utgör tillräckligt skydd för de explosiva varorna mot beröring med metall.

(5) Förslutningsanordningen för kärl som innehåller flytande explosiva ämnen skall säkerställa dubbelt skydd mot läckage.

(6) Innerförpackningar, distansmaterial och stötdämpande material liksom placeringen av explosivämnen eller explosiva föremål i kollina skall utföras så att inga riskabla rörelser kan uppstå inuti kollina under transporten.

(7) Om ett betydande inre tryck kan förmodas utvecklas i ett kärl, skall detta utformas så att detonation på grund av inre tryckökning av yttre eller inre orsaker omöjliggörs.

(8) Stötdämpande material skall anpassas till innehållets art, i synnerhet skall det vara absorberande om innehållet är i vätskeform eller kan avge vätska.

2. Särskilda bestämmelser för förpackningar

2103 (1) Ämnen och föremål skall förpackas så som anges i marginalnummer 2101, tabell 1, kolumn 4 och 5 och i detalj enligt marginalnummer 2103 (6), tabell 2, samt 2103 (7), tabell 3.

(2) Om manteln hos stålfat är dubbelfalsad skall åtgärder vidtas för att förhindra att explosivämnen kan tränga in i falsens mellanrum. Förslutningen hos stålfat eller aluminiumfat skall innefatta en lämplig tätning. Skruvförslutning skall vara så beskaffad, att explosivämnen inte kan tränga in i denna.

(3) Om metallinklädda lådor används för att förpacka explosivämnen, skall lådorna tillverkas så att explosivämnet inte kan tränga in mellan inklädnaden och lådans sidor eller botten.

(4) Endast tunnband av lövträdsvirke får tillåtas för trätunnor avsedda för transport av explosivämnen.

(5) Förpackningar av plast skall vara så konstruerade att de inte kan generera eller ackumulera statisk elektricitet så att förpackat explosivämne eller förpackade föremål kan antändas.

(6) >Plats för tabell>

(7) >Plats för tabell>

3. Samemballering

2104 (1) Ämnen och föremål med samma FN-nummer (), med undantag av ämnen och föremål av samhanteringsgrupp L och ämnen och föremål som hänförs till en och samma n.o.s-benämning, får samemballeras. Härvid skall den säkraste ytterförpackningen användas.

(2) Om inte annat speciellt tillåts nedan, får ämnen och föremål med olika FN-nummer inte samemballeras.

(3) Ämnen och föremål av klass 1 får inte samemballeras med ämnen av andra klasser eller med gods som inte omfattas av bestämmelserna i detta direktiv.

(4) Föremål av samhanteringsgrupperna C, D och E får samemballeras.

(5) Föremål av samhanteringsgrupperna D eller E får samemballeras med sina egna tändsystem under förutsättning att dessa har minst två verksamma av varandra oberoende säkringar som förhindrar explosion av föremålet i händelse av vådatändning.

(6) Föremål av samhanteringsgrupperna D eller E får samemballeras med sina egna tändsystem som saknar två verksamma av varandra oberoende säkringar (t ex tändsystem som tillhör samhanteringsgrupp B) under förutsättning att behörig myndighet i avsändarlandet anser att vådatändning inte kan orsaka explosion av ett föremål under normala transport förhållanden.

(7) Ämnen och föremål av samhanteringsgrupp L får inte sameballeras med annat slag av ämnen eller föremål ur denna samhanteringsgrupp.

(8) Föremål får samemballeras med sina egna tändsystem under förutsättning att tändanordningen inte utlöses under normala transportförhållanden.

(9) Gods med FN-nummer enligt tabell 4 får inneslutas i samma kolli under de villkor som anges i tabellen.

10) Vid samemballering måste hänsyn tas till möjlig ändrad klassificering av kollit enligt marginalnummer 2100.

(11) Beträffande godsbeskrivningen i godsdeklarationen vid samemballering av ämnen och föremål av klass 1, se marginalnummer 2110 (4).

2104

(forts.) >Plats för tabell>

4. Märkning och varningsetiketter på kollin (se Bihang A.9)

Märkning

2105 (1) Kollin skall vara försedda med FN-nummer och en av benämningarna på ämne eller föremål som är kursiverade enligt marginalnummer 2101, tabell 1, kolumn 2. För ämnen och föremål som hör till en n.o.s.-benämning skall förutom n.o.s.-benämningen även det tekniska namnet på godset anges. Detta gäller även övriga föremål av ämnesnummer 25 och 34.

För ämnen av ämnesnummer 4, FN-nummer 0081, 0082, 0083, 0084 och 0241 samt för ämnen av ämnesnummer 48, FN-nummer 0331 och 0332 skall, förutom typen, även handelsnamnet på det aktuella explosivämnet anges. För andra ämnen och föremål får handelsnamnet eller den tekniska benämningen anges.

Märkningen, som skall vara tydligt läsbar och outplånlig, skall vara på avsändarlandets officiella språk samt, om detta språk inte är engelska, franska eller tyska, på något av dessa språk om inte en överenskommelse som slutits mellan berörda länder medger annat.

2105

(forts.) Varningsetiketter

(2) Kollin med ämnen eller föremål av ämnesnummer 1-34 skall förses med etikett nr 1 och klassificeringskod enligt marginalnummer 2101, tabell 1, kolumn 3 skall finnas på etikettens nedre del. Kollin som innehåller ämnen eller föremål av ämnesnummer 35-47 skall förses med etikett nr 1.4 och kollin som innehåller ämnen av ämnesnummer 48 och föremål av ämnesnummer 49 skall förses med etikett nr 1.5.

Kollin med föremål av ämnesnummer 50 skall förses med etikett nr 1.6. Samhanteringsgrupp enligt marginalnummer 2101, tabell 1, kolumn 3 skall finnas på etikettens nedre del.

(3) Kollin som innehåller ämnen och föremål av:

ämnesnummer 4, FN-nummer 0076 och 0143

ämnesnummer 21, FN-nummer 0018

ämnesnummer 26, FN-nummer 0077

ämnesnummer 30, FN-nummer 0019

ämnesnummer 43, FN-nummer 0301

skall även förses med etikett nr 6.1.

Kollin som innehåller föremål av:

ämnesnummer 21, FN-nummer 0015 och 0018

ämnesnummer 30, FN-nummer 0016 och 0019

ämnesnummer 43, FN-nummer 0301 och 0303

skall även förses med etikett nr 8.

2106-

2109 B. Uppgifter i godsdeklarationen

2110 (1) Godsbeskrivningen i godsdeklarationen skall stämma överens med med ett av FN-numren och en av de kursiverade benämningarna i marginalnummer 2101, tabell 1, kolumn 2.

För ämnen och föremål som hör till en n.o.s.-benämning skall förutom n.o.s.-benämningen även det tekniska namnet på godset anges. Detta gäller även övriga föremål av ämnesnummer 25 och 34.

Godsbeskrivningen skall följas av klassificeringskoden och ämnesnummer (marginalnummer 2101, tabell 1, kolumn 3 och 1) kompletterad med nettovikten i kg av explosivämnet och initialerna "ADR" eller "RID", t ex: 0160 Krut, röksvagt 1.1 C, 2, 4 600 kg, ADR.

(2) För ämnen av ämnesnummer 4, FN-nummer 0081, 0082, 0083, 0084 och 0241 och för ämnen av ämnesnummer 48, FN-nummer 0331 och 0332 skall förutom typen även handelsnamnet på det explosiva ämnet anges. För andra ämnen och föremål får handelsnamn eller teknisk benämning anges.

(3) Vid komplett last skall i godsdeklarationen anges antalet kollin,

vikten på varje kolli och sammanlagda nettovikten explosivt ämne i kg.

(4) Vid samemballering av två olika godsslag skall godsbeskrivningen i godsdeklarationen innehålla FN-nummer och benämningar enligt marginalnummer 2101, tabell 1, kolumn 2, för båda ämnena eller föremålen. Om fler än två olika godsslag finns i samma kolli i enlighet med marginalnummer 2104, skall under godsbeskrivningen anges FN-nummer på alla ämnen och föremål som finns i kollit under formen "Gods med nummer . . . . ."

2110

(forts.) (5) För transport av ämnen och föremål hänförda till en n.o.s.-benämning skall en kopia av godkännandecertifikatet med transportvillkoren fästas vid transportdokumentet. Det skall vara avfattat på avsändarlandets officiella språk och även, om detta språk inte är engelska, franska eller tyska, på engelska, franska eller tyska om inte en överenskommelse som slutits mellan berörda länder medger annat.

2111-

2114 C. Tömda emballage

2115 (1) Tömda, ej rengjorda emballage, av ämnesnummer 51 skall vara väl förslutna och täta i samma grad som när de är fyllda.

(2) Tömda, ej rengjorda emballage, av ämnesnummer 51 skall etikettereras som om de vore fyllda.

(3) Godsbeskrivningen i godsdeklarationen skall vara "Tömt emballage, 1, 51, ADR."

D. Särskilda bestämmelser

2116 Ämnen och föremål av klass 1 som tillhör medlemsstaternas väpnade styrkor och som förpackades före 1 jan 1990 i enlighet med då gällande bestämmelser i ADR får transporteras efter 1 jan 1990 förutsatt att emballagen är obrutna och deklareras som militärt gods packat före den 1 jan 1990 i godsdeklarationen. Övriga bestämmelser som tillämpas efter 1 jan 1990 för denna klass skall följas.

2117-

2199 KLASS 2

KOMPRIMERADE, KONDENSERADE ELLER UNDER TRYCK LÖSTA GASER

1. Ämnesförteckning

2200 (1) Av de gaser och föremål som täcks av rubriken till klass 2 får endast de som räknas upp vid marginalnummer 2201 transporteras och detta endast på de villkoren i denna bilaga och bestämmelserna i bilaga B. Dessa gaser och föremål, som får transporteras endast på särskilda villkor, betecknas som direktivämnen eller -föremål.

(2) Gas vars kritiska temperatur är lägre än 50 °C, eller som vid 50 °C har ett ångtryck som är högre än 300 kPa (3 bar), tillhör klass 2.

Anmärkning: I fråga om klassificering av blandningar och lösningar (såsom beredningar och restprodukter) som innehåller en eller flera beståndsdelar uppräknade vid marginalnummer 2201, se även marginalnummer 2002 (8).

2200

(forts.) (3) Gaser och gasfyllda föremål av klass 2 klassificeras enligt följande:

A. Komprimerade gaser vilkas kritiska temperatur är lägre än P 10 °C.

B. Kondenserade gaser vilkas kritiska temperatur är P 10 °C eller högre,

a) kondenserade gaser vilkas kritiska temperatur är 70 °C eller högre,

b) kondenserade gaser vilkas kritiska temperatur är P10 °C eller högre, men understiger 70 °C.

C. Kondenserade, djupkylda gaser.

D. Gaser lösta under tryck.

E. Aerosolbehållare och engångsbehållare för gas under tryck (gaspatroner).

F. Gaser för vilka särskilda bestämmelser gäller.

G. Tömda kärl.

Gaser och föremål av klass 2 indelas på grundval av sina kemiska egenskaper enligt följande:

(a)

icke brandfarliga,

(at)

icke brandfarliga, giftiga,

(b)

brandfarliga,

(bt)

brandfarliga, giftiga,

(c)

kemiskt instabila,

(ct)

kemiskt instabila, giftiga.

Om inte annat anges, skall kemiskt instabila gaser anses som brandfarliga.

Frätande eller oxiderande gas samt föremål som innehåller sådan gas, anges med ordet "(frätande)" respektive "(oxiderande)".

(4) De gaser av klass 2, som klassificeras som kemiskt instabila får transporteras endast om nödvändiga åtgärder vidtagits för att förhindra farligt sönderfall, disproportionering eller polymerisation under transporten.

För det ändamålet skall särskild försiktighet iakttas för att säkerställa att kärl och tankar inte innehåller något som kan underlätta en sådan reaktion.

A. Komprimerad gas

[se även marginalnummer 2201a, a)]

Beträffande gas i aerosolbehållare eller i engångsbehållare för gas under tryck (gaspatroner) av ämnesnummer 1(a) och (b) och 2(a), se ämnesnummer 10 och 11.

2201 Gas vars kritiska temperatur är lägre än P10 °C anses som komprimerad gas i ADR mening.

1.

Rena gaser och tekniskt rena gaser

(a)

Icke brandfarliga

Argon, helium, krypton, kväve (nitrogen), neon, syre (oxygen) (oxiderande), tetrafluormetan (R 14)

(at)

Icke brandfarliga, giftiga

Bortrifluorid, fluor (oxiderande), kiseltetrafluorid (frätande), kvävetrifluorid

(b)

Brandfarliga

Deuterium, väte (hydrogen), metan,

(bt)

Brandfarliga, giftiga

Koloxid (kolmonoxid),

(ct)

Kemiskt instabila, giftiga

Kväveoxid (NO) (icke brandfarlig).

2201

(forts.) 2.

Gasblandningar

(a)

Icke brandfarliga

Blandningar av två eller flera av följande gaser: ädelgaser (som innehåller högst 10 volym-% xenon), kväve (nitrogen), syre (oxygen), koldioxid (högst 30 volym-%).

Icke brandfarliga blandningar av två eller flera av följande gaser: väte (hydrogen), metan, kväve (nitrogen), ädelgaser (som innehåller högst 10 volym-% xenon), koldioxid (högst 30 volym-%). Kväve (nitrogen) som innehåller högst 6 volym-% eten (etylen). Luft.

Anmärkning: Blandningar som innehåller mer än 25 vol-% syre anses som oxiderande.

(b)

Brandfarliga

Blandningar av minst 90 volym-% metan med kolväten av ämnesnummer 3 (b) och 5 (b).

Brandfarliga blandningar av två eller flera av följande gaser: väte (hydrogen), metan, kväve (nitrogen), ädelgaser (som innehåller högst

10 volym-% xenon), koldioxid (högst 30 volym-%). Blandningar av högst 10 volym-% silan med en eller flera av följande gaser: väte, kväve, argon, helium, krypton, neon, deuterium och metan. Naturgas

(bt)

Brandfarliga, giftiga

Stadsgas. Blandningar av väte (hydrogen) med högst 10 volym-% väteselenid, fosfin eller german eller med högst 15 volym-% arsin. Blandningar av kväve (nitrogen) eller ädelgaser (som innehåller högst 10 volym-% xenon) med högst 10 volym-% väteselenid, fosfin eller german eller med högst 15 volym-% arsin. Vattengas. Syntesgas (t ex från Fischer-Tropsch-processen). Blandningar av koloxid med väte (hydrogen) eller med metan.

(ct)

Kemiskt instabila, giftiga

Blandningar av väte (hydrogen) med högst 10 volym-% diboran. Blandningar av kväve (nitrogen) eller ädelgaser (som innehåller högst 10 volym-% xenon), med högst 10 volym-% diboran.

B. Kondenserade gaser

[se även marginalnummer 2201a, b) och e)]

Beträffande gaser i aerosolbehållare eller i engångsbehållare för gas under tryck (gaspatroner) av ämnesnummer 3-6, se ämnesnummer 10 och 11.

Gas vars kritiska temperatur är P10 °C eller högre anses som kondenserad gas i denna direktivmening.

a) Kondenserade gaser vilkas kritiska temperatur är 70 °C eller högre:

3.

Rena gaser och tekniskt rena gaser

(a)

Icke brandfarliga

Diklordifluormetan (R 12), diklormonofluormetan (diklorfluormetan) (R 21) 1,2-diklor-1,1,2,2-tetrafluoretan (R 114), 1-klor-1,2,2,2-tetrafluoretan (R 124), klorpentafluoretan (R 115), monoklordifluormetan (klordifluormetan) (R 22), monoklordifluormonobrommetan (bromklordifluormetan) (R 12 B1), 1-monoklor-2,2,2-trifluoretan (1-klor-2,2,2-trifluoretan) (R 133a), oktafluorbut-2-en (R 1318) oktafluorcyklobutan (RC 318), oktafluorpropan 1,1,1,2-tetrafluoretan (R 134a).

(at)

Icke brandfarliga, giftiga

Ammoniak, bortriklorid (frätande), fosgen (koloxiklorid, karbonylklorid) (frätande), hexafluoraceton, hexafluorpropen (hexafluorpropylen) (R 1216) klor (frätande), klortrifluorid (frätande), kvävedioxid, NO2 (kväveperoxid, kvävetetroxid, N2O4) (oxiderande), metylbromid (brommetan) nitrosylklorid (frätande), sulfurylfluorid, svaveldioxid vätebromid (bromväte) (frätande), wolframhexafluorid

(b)

Brandfarliga

Butan, 1-buten (1-butylen), cis-2-buten (cis-2-butylen), cyklopropan 1,1-difluoretan (R 152a), dimetyleter (metyleter), 2,2-dimetylpropan (neopentan), isobutan, isobuten (isobutylen), 1-monoklor-1,1-difluoretan (1-klor-1,1-difluoretan) (R 142b), monometylsilan (metylsilan), propan, propen (propylen), trans-2-buten (trans-2-butylen), 1,1,1-trifluoretan

(bt)

Brandfarliga, giftiga

Arsin, diklorsilan, dimetylamin, dimetylsilan, etylklorid (kloretan), karbonylsulfid (frätande), metylklorid (klormetan), metylmerkaptan, (metantiol), monoetylamin (etylamin), monometylamin (metylamin), trimetylamin, trimetylsilan, väteselenid, vätesulfid (svavelväte)

2201

(forts.) (c)

Kemiskt instabila

1,2-Butadien, 1,3-butadien, propadien, inhiberad, vinylklorid

Anmärkning: Syrekoncentrationen i kärl som innehåller 1,2-butadien får inte överstiga 50 ml/m3.

(ct)

Kemiskt instabila, giftiga

Cyanklorid (klorcyan) (icke brandfarlig) (frätande), dicyan (cyanogen) etenoxid (etylenoxid), metylvinyleter (vinylmetyleter) monoklortrifluoreten (trifluorkloreten) (R 1113), vinylbromid, vätejodid, vattenfri (icke brandfarlig) (frätande).

Anmärkning: Beträffande halogenerade kolväten tillåts bruket av vanliga handelsnamn, såsom följande: algofren, arkton, edifren, flugen, foran, freon, fresan, frigen, iskeon, kaltron följt av gasens identifieringsnummer utan bokstaven R.

4.

Gasblandningar

(a)

Icke brandfarliga

Blandningar av gaser av ämnesnummer 3 (a) med eller utan hexafluorpropen av ämnesnummer 3 (at), vilka i likhet med:

Blandning F1 har ett ångtryck vid 70 °C av högst 1,3 MPa (13 bar) och en densitet vid 50 °C som inte är lägre än diklormonofluormetans (1,30 kg/l).

Blandning F2 har ett ångtryck vid 70 °C av högst 1,9 MPa (19 bar) och en densitet vid 50 °C som inte är lägre än diklordifluormetans (1,21 kg/l).

Blandning F3 har ett ångtryck vid 70 °C av högst 3,0 MPa (30 bar) och en densitet vid 50 °C som inte är lägre än monoklordifluormetans (1,09 kg/l).

Anmärkningar: 1. Triklormonofluormetan (R 11), triklortrifluoretan (R 113) och monoklortrifluoretan (R 133) anses här inte som kondenserade gaser i ADR mening och bestämmelserna i ADR gäller således inte för dessa gaser. De får emellertid ingå i blandningarna F1, F2 och F3.

Anmärkningar: 2. Se Anm under ämnesnummer 3.

Azeotropisk blandning av diklordifluormetan (R 12) och 1,1-difluoretan (R 152a), känd under beteckningen R 500.

Azeotropisk blandning av monoklorpentafluoretan (R 115) och monoklordifluormetan (R 22), känd under beteckningen R 502.

Blandning av 19-21 vikt-% diklordifluormetan (R 12) och av 79-81 vikt % monoklordifluormonobrommetan (R 12 B1).

(at)

Icke brandfarliga, giftiga

Blandningar av diklordifluormetan och etenoxid som innehåller högst 12 vikt-% etenoxid.

Blandningar av metylbromid (brommetan) och klorpikrin vilkas ångtryck är högre än 300 kPa (3 bar) vid 50 °C.

(b)

Brandfarliga

Blandningar av kolväten av ämnesnummer 3 (b) samt av etan och eten av ämnesnummer 5 (b), vilka i likhet med:

Blandning A har ett ångtryck vid 70 °C av högst 1,1 MPa (11 bar) och en densitet vid 50 °C som inte är lägre än 0,525 kg/l.

Blandning A0 har ett ångtryck vid 70 °C av högst 1,6 MPa (16 bar) och en densitet vid 50 °C som inte är lägre än 0,495 kg/l.

Blandning A1 har ett ångtryck vid 70 °C av högst 2,1 MPa (21 bar) och en densitet vid 50 °C som inte är lägre än 0,485 kg/l.

Blandning B har ett ångtryck vid 70 °C av högst 2,6 MPa (26 bar) och en densitet vid 50 °C som inte är lägre än 0,450 kg/l.

2201

(forts.) Blandning C har ett ångtryck vid 70 °C av högst 3,1 MPa (31 bar) och en densitet vid 50 °C som inte är lägre än 0,440 kg/l.

Anmärkning: För ovannämnda blandningar tillåts följande handelsnamn för att beskriva dessa gaser:

Anmärkning: Namn använda vid ämnes nummer 4 (b): Handelsnaam

Anmärkning: Blandning A, blandning A0 butan

Anmärkning: Blandning C propan

Blandningar av kolväten av ämnesnummer 3 (b) och 5 (b) som innehåller metan.

(bt)

Brandfarliga, giftiga

Blandningar som består av två eller flera av följande gaser: dimetylsilan, monometylsilan (metylsilan) och trimetylsilan.

Metylklorid och metylenklorid i blandningar vars ångtryck vid 50 °C är högre än 300 kPa (3 bar).

Blandningar av klorpikrin och metylklorid samt blandningar av etenbromid (etylenbromid) och metylbromid (brommetan) som vid 50 °C bägge har ett ångtryck som är högre än 300 kPa (3 bar).

(c)

Kemiskt instabila

Blandningar av 1,3-butadien och kolväten av ämnesnummer 3 (b) med ett ångtryck vid 70 °C som inte överstiger 1,1 MPa (11 bar) och med en densitet vid 50 °C som är lägst 0,525 kg/l.

Blandningar av metylacetylen och propadien med kolväten av ämnesnummer 3 (b), vilka i likhet med:

Blandning P1 innehåller högst 63 volym-% metylacetylen och propadien och högst 24 volym-% propan och propen (propylen), varvid procenttalet för C4-mättade kolväten inte understiger 14 volym-%, och

Blandning P2 innehåller högst 48 volym-% metylacetylen och propadien och högst 50 volym-% propan och propen (propylen), varvid procenttalet för C4-mättade kolväten inte understiger 5 volym-%.

Propadien med 1-4 % metylacetylen, stabiliserad

(ct)

Kemiskt instabila, giftiga

Etenoxid (etylenoxid) som innehåller högst 10 vikt-% koldioxid.

Etenoxid som innehåller högst 50 vikt-% metylformiat, med kväve (nitrogen) upp till ett totaltryck av högst 1 MPa (10 bar) vid 50 °C.

Etenoxid med kväve (nitrogen) upp till ett totaltryck av 1 MPa (10 bar) vid 50 °C.

b) Kondenserad gas vars kritiska temperatur är P 10 °C eller högre men understiger 70 °C:

5.

Rena gaser och tekniskt rena gaser

(a)

Icke brandfarliga

Dikväveoxid (kväveoxidul, lustgas) (N2O) (oxiderande), hexafluoretan (R 116), koldioxid, monobromtrifluormetan (bromtrifluormetan) (R 13B1) monoklortrifluormetan (klortrifluormetan) (R 13), pentafluoretan (R 125) svavelhexafluorid, trifluormetan (R 23), xenon.

Beträffande koldioxid - se även marginalnummer 2201a, c).

Anmärkningar: 1. Dikväveoxid får transporteras endast om den är till minst 99 % ren.

Anmärkningar: 2. Se Anm under ämnesnummer 3.

(at)

Icke brandfarliga, giftiga

Väteklorid (klorväte) (frätande).

(b)

Brandfarliga

Etan, eten (etylen), silan.

(bt)

Brandfarliga, giftiga

Fosfin, german.

(c)

Kemiskt instabila

1,1-Difluoreten (1,1-difluoretylen), vinylfluorid.

(ct)

Kemiskt instabila, giftiga

Diboran.

2201

(forts.) 6°

Gasblandningar

a)

Icke brandfarliga

Koldioxid med minst 1 men högst 10 vikt-% kväve (nitrogen), syre (oxygen), luft eller ädelgaser.

Azeotropisk blandning av monoklortrifluormetan (R 13) och trifluormetan (R 23), känd under beteckningen R 503.

Anmärkning: Koldioxid med mindre än 1 vikt-% kväve (nitrogen), syre (oxygen), luft eller ädelgaser är en gas av ämnesnummer 5 (a).

(c)

Kemiskt instabila

Koldioxid med högst 35 vikt-% etenoxid (etylenoxid).

(ct)

Kemiskt instabila, giftiga

Etenoxid (etylenoxid) med mer än 10 men högst 50 vikt-% koldioxid.

C. Djupkylda, kondenserade gaser

7.

Rena gaser och tekniskt rena gaser

(a)

Icke brandfarliga

Argon, dikväveoxid (kväveoxidul, lustgas) (N2O) (oxiderande) helium, koldioxid, krypton, kväve (nitrogen), neon, syre (oxygen) (oxiderande), xenon.

(b)

Brandfarliga

Etan, eten (etylen), metan, väte (hydrogen).

8.

Gasblandningar

(a)

Icke brandfarliga

Luft, (oxiderande), blandningar av gaser av ämnesnummer 7 (a).

Anmärkning: Blandningar av ämnesnummer 8(a) som innehåller mer än 32 vikt-% dikväveoxid, luft och blandningar som innehåller mer än 20 vikt-% syre, anses som oxiderande.

(b)

Brandfarliga

Blandningar av gaser av ämnesnummer 7 (b), naturgas

Blandning av minst 71,5 volym-% eten med högst 22,5 volym-% acetylen och högst 6 volym-% propen.

D. Gaser lösta under tryck

9.

Rena gaser och tekniskt rena gaser

(at)

Icke brandfarliga, giftiga

Ammoniak löst i vatten, med mer än 35 men högst 40 vikt-% ammoniak

Ammoniak löst i vatten, med mer än 40 men högst 50 vikt-% ammoniak.

Anmärkning: 2672 ammoniaklösningar, med en relativ densitet mellan 0,880 och 0,957 vid 15 °C i vatten, vars ammoniakinnehåll är minst 10 men högst 35 vikt-%, är ämnen av klass 8, ämnesnummer 43 (c).

(c)

Kemiskt instabila

Acetylen löst i lösningsmedel (t ex aceton) absorberat av porös massa.

E. Aerosolbehållare och engångsbehållare för gas under tryck (gaspatroner)

[Se även marginalnummer 2201a, d)]

Anmärkningar: 1. En aerosolbehållare är en engångsförpackning utrustad med en utsläppsventil eller spridningsanordning, som innehåller vid marginalnummer 2208 (2) upptagen gas eller gasblandning under tryck, eller ett aktivt ämne (insektsbekämpningsmedel, kosmetika etc) tillsammans med en sådan gas eller gasblandning som drivmedel.

Anmärkningar: 2. En engångsbehållare för gas under tryck (gaspatron) är en engångsförpackning med sådan gas eller gasblandning som nämns vid marginalnummer 2208 (2) och (3)(t ex butan avsedd för campingkök, kylgas etc), men som inte har en utsläppsventil.

2201

(forts.) Anmärkningar: 3. Med "brandfarligt ämne" avses:

Anmärkningar: 3. i) gas (drivmedel i aerosolbehållare, innehåll i engångsbehållare för gas under tryck (gaspatron), som blandad med luft är antändbar och har en undre och en övre explosionsgräns),

Anmärkningar: 3. ii) vätska (aktivt ämne i aerosolbehållare) av klass 3.

Anmärkningar: 4. Beteckningen "kemiskt instabilt" används för innehåll som undergår farlig sönderdelning eller självpolymerisation vid en temperatur av högst 70 °C om inte särskilda försiktighetsåtgärder vidtas.

10

Aerosolbehållare

(a)

Icke brandfarliga

Med icke brandfarligt innehåll.

(at)

Icke brandfarliga, giftiga

Med icke brandfarligt, giftigt innehåll.

(b)

Brandfarliga

1. Med högst 45 vikt-% brandfarligt innehåll.

2. Med mer än 45 vikt-% brandfarligt innehåll.

(bt)

Brandfarliga, giftiga

1. Med giftigt innehåll och högst 45 vikt-% brandfarligt innehåll.

2. Med giftigt innehåll och med mer än 45 vikt-% brandfarligt innehåll.

(c)

Kemiskt instabila

Med kemiskt instabilt innehåll.

(ct)

Kemiskt instabila, giftiga

Med kemiskt instabilt, giftigt innehåll.

11.

Engångsbehållare för gas under tryck (gaspatroner)

(a)

Icke brandfarliga

Med icke brandfarligt innehåll.

(at)

Icke brandfarliga, giftiga

Med icke brandfarligt, giftigt innehåll.

(b)

Brandfarliga

Med brandfarligt innehåll.

(bt)

Brandfarliga, giftiga

Med brandfarligt, giftigt innehåll.

(c)

Kemiskt instabila

Med kemiskt instabilt innehåll.

(ct)

Kemiskt instabila, giftiga

Med kemiskt instabilt, giftigt innehåll.

F. Gaser för vilka gäller särskilda bestämmelser

12.

Olika gasblandningar

Blandningar som innehåller gas nämnd vid ett annat ämnesnummer i denna klass, och blandningar av en eller flera gaser som nämns vid något annat ämnesnummer i denna klass med en eller flera ångor av ämnen som får transporteras enligt direktivbestämmelserna.

En förutsättning är dock att under transporten:

1. blandningen förblir uteslutande gasformig, och

2. risken för farliga reaktioner är utesluten.

13.

Provningsgaser

Gaser och gasblandningar som inte nämns vid annat ämnesnummer i denna klass och som endast används vid laboratorieförsök, under förutsättning att under transporten:

a) gaserna eller gasblandningarna förblir uteslutande gasformiga, och

b) risken för farliga reaktioner är utesluten.

2201

(forts.) G. Tömda kärl

14.

Tömda kärl, tömda tankfordon eller tömda tankar, ej rengjorda, som har innehållit ämnen av klass 2.

Anmärkning: Kärl och tankar som, efter att ha tömts på sitt innehåll av ämnen nämnda i klass 2, fortfarande innehåller mindre rester av sitt tidigare innehåll, anses som tömda kärl och tömda tankar, som inte är rengjorda.

2201a För gaser och föremål som transporteras enligt följande bestämmelser gäller inte de villkor och bestämmelser för klass 2 som finns i ADR:

a) Komprimerade gaser som varken är brandfarliga, giftiga eller frätande och vilkas tryck i kärlet vid 15 °C inte överstiger 200 kPa (2 bar). Samma gäller för gas-blandningar som innehåller högst 2 % brandfarligt ämne.

b) Kondenserade gaser i kvantiteter om högst 60 liter eller i kvantiteter som under-stiger 5 liter med högst 25 g väte, inneslutna i kylanordningar (kylskåp, ismaskiner etc) och nödvändiga för att dessa anordningar skall fungera. Dessa kylanordningar skall skyddas och lastas så att varje skada som påverkar deras funktion förhindras.

c) Koldioxid och dikväveoxid (N2O) av ämnesnummer 5 (a) i metallbehållare (t ex kolsyrepatroner), om koldioxiden och dikväveoxiden i gasformigt tillstånd innehåller högst 0,5 % luft och behållarna innehåller högst 25 g koldioxid eller dikväveoxid och högst 0,75 g koldioxid eller dikväveoxid per cm3 rymd.

d) Föremål av ämnesnummer 10 och 11, vilkas rymd inte överstiger 50 cm3.

Ett kolli med sådana föremål får väga högst 10 kg.

e) kondenserad petroleumgas i tankar på motordrivet fordon, vilka är stadigt fastsatta på fordonet.

Bränslekranen mellan tank och motor skall vara stängd och den elektriska strömkretsen bruten.

2. Bestämmelser

A. Kollin

1. Allmänna förpackningsbestämmelser

2202 (1) Material i kärl och förslutningsanordningar får inte angripas av innehållet eller bilda skadliga eller farliga föreningar med detta.

Anmärkning: Fukt får inte tränga in i kärl då de fylls och kärl som tryckprovats (se marginalnummer 2216) med vatten eller vattenlösningar skall vara fullständigt torra efter provningen.

(2) Emballage, inkl förslutningar, skall till alla delar vara tillräckligt stadiga och hållfasta så att de inte kan gå upp under transport och så att de tål normala transportpåkänningar. Då ytteremballage föreskrivs, skall kärlen fixeras i detta.

Om inte annat föreskrivs i avdelningen "Emballage för gaser och föremål av samma slag", får inneremballagen inneslutas i ytteremballage, antingen var för sig eller flera tillsammans.

(3) Metallkärl för transport av gaser av ämnesnummer 1-6 och 9 får endast innehålla den gas för vilken de har provats och vars benämning är angiven på kärlen [se marginalnummer 2218 (1) a)].

Undantag är tillåtna:

1. för metallkärl som provats för en av gaserna av ämnesnummer 3 (a) eller 4 (a) eller för monobromtrifluormetan, monoklortrifluormetan eller trifluormetan av ämnesnummer 5 (a). Sådana kärl får fyllas även med annan gas som avses i dessa ämnesnummer, under förutsättning att minsta föreskrivna provningstryck för denna gas inte överstiger provningstrycket för kärlen och att gasens benämning och största tillåtna fyllningsvikt är inpräglade i kärlen,

2202

(forts.) 2. för metallkärl som provats för kolväten av ämnesnummer 3 (b) och 4 (b). Sådana kärl får även fyllas med ett annat kolväte, under förutsättning att minsta föreskrivna provningstryck för denna gas inte överstiger provningstrycket för kärlen och att gasens benämning och största tillåtna fyllningsvikt är inpräglade i kärlet.

Beträffande 1. och 2. - se även marginalnummer 2215, 2218 (1) (a) och 2220 (1)-(3).

(4) Det är tillåtet att ändra den användning för vilket ett kärl är avsett, om detta inte strider mot nationella bestämmelser. Det är emellertid nödvändigt att behörig myndighet godkänner sådan ändring och att de tidigare inpräglingarna ersätts med sådana som svarar mot den nya användningen.

2. Emballage för gaser och föremål av samma slag

Anmärkning: Anm Beträffande koldioxid och divkäveoxid av ämnesnummer 7 (a), blandningar av dessa båda gaser av ämnesnummer 8 (a) och gaser av 7 (b) och 8 (b), se bilaga B, marginalnummer 21 105.

a. Kärls beskaffenhet

2203 (1) Kärl för gaser av ämnesnummer 1-6, 9, 12 och 13 skall vara så förslutna och täta att gas inte kan tränga ut.

(2) Sådana kärl skall vara tillverkade av kolstål eller legerat stål (specialstål).

Följande får emellertid användas:

a) kopparkärl för:

1. komprimerade gaser av ämnesnummer 1 (a), (b) och (bt) samt 2 (a) och (b), vilkas fyllningstryck vid 15 °C inte överstiger 2 MPa (20 bar),

2. kondenserade gaser av ämnesnummer 3 (a), svaveldioxid av ämnesnummer3 (at), dimetyleter av ämnesnummer 3 (b), etylklorid och metylklorid av ämnesnummer 3 (bt), vinylklorid av ämnesnummer 3 (c), vinylbromid av ämnesnummer 3 (ct), blandningarna F1, F2 och F3 av ämnesnummer 4 (a), etenoxid med högst 10 vikt-% koldioxid av ämnesnummer 4 (ct),

b) kärl av aluminiumlegering (se bihang A.2) för:

1. komprimerade gaser av ämnesnummer 1 (a), (b) och (bt), kväveoxid (NO) av ämnesnummer 1 (ct) och komprimerade gaser av ämnesnummer 2 (a), (b) och (bt),

2. kondenserade gaser av ämnesnummer 3 (a): svaveldioxid av ämnesnummer 3 (at), kondenserade gaser av ämnesnummer 3 (b), utom monometylsilan, metylmerkaptan och väteselenid av ämnesnummer 3 (bt), etenoxid av ämnesnummer 3 (ct), kondenserade gaser av ämnesnummer 4 (a) och (b), etenoxid med högst 10 vikt-% koldioxid av ämnesnummer 4 (ct), kondenserade gaser av ämnesnummer 5 (a) och (b) samt ämnesnummer 6 (a) och (c). Svaveldioxid av ämnesnummer 3 (at) och gaser av ämnesnummer 3 (a) och 4 (a) skall vara torra,

3. löst acetylen av ämnesnummer 9 (c).

4. Alla gaser som skall transporteras i kärl av aluminiumlegering skall vara fria från alkaliska föroreningar.

2204 (1) Kärl för löst acetylen av ämnesnummer 9 (c) skall vara helt fyllda med porös massa, homogent fördelad och av sådant slag som godkänts av behörig myndighet och som

a) inte angriper kärlet eller bildar skadliga eller farliga föreningar varken med acetylen eller med lösningsmedlet,

b) inte sjunker samman, även efter längre tids användning eller till följd av skakningar eller stötar, vid temperaturer upp till 60 °C,

c) förhindrar spridning av sönderfall hos acetylenet inom massan.

(2) Lösningsmedlet får inte angripa kärlen.

2205 (1) Följande kondenserade gaser får transporteras i glasrör med tjocka väggar, under förutsättning att mängden gas i varje rör och fyllningsgraden i rören inte överstiger vad som anges i nedanstående tabell:

>Plats för tabell>

(2) Glasrören skall tillsmältas och fixeras var för sig med kiselgur i förslutna plåtkapslar som placeras i trälådor eller i andra ytteremballage med tillräcklig hållfasthet (se även marginalnummer 2222).

(3) För svaveldioxid av ämnesnummer 3 (at) tillåts även kraftiga glasflaskor som innehåller högst 1,5 kg gas och är fyllda till högst 88 % av sin rymd. Flaskorna skall fixeras med kiselgur, sågspån eller kalkstensmjöl eller en blandning av de två sistnämnda i hållfasta trälådor eller i andra ytteremballage med tillräcklig hållfasthet. Ett kolli får inte väga mer än 100 kg. Väger det mer än 30 kg skall det ha hanteringsanordningar.

2206 (1) Gaser av ämnesnummer 3 (a) och 3 (b) - med undantag av monometylsilan - av ämnesnummer 3 (bt) - med undantag av arsin, diklorsilan, dimetylsilan, trimetylsilan och väteselenid - av ämnesnummer 3 (c) och ämnesnummer 3 (ct) - med undantag av cyanklorid - och blandningar av gaser av ämnesnummer 4 (a) och 4 (b) får under förutsättning att vätskans vikt per liter rymd inte överstiger vare sig innehållets maximivikt enligt marginalnummer 2220 eller 150 g per rör, inneslutas i glasrör med tjocka väggar eller i metallrör med tjocka väggar av en metall tillåten enligt marginalnummer 2203 (2).

Rören skall vara fria från fel som kan nedsätta hållfastheten. Särskilt skall inre spänningar i glasrör vara tillräckligt utjämnade och väggtjockleken i röret får inte understiga 2 mm. Förslutningarnas täthet skall säkerställas genom en särskild anordning (kåpa, huv, plombering, överbindning o s v) som hindrar att förslutningarna går upp under transport. Rören skall fixeras med stötdämpande packningsmaterial i små askar av trä eller papp. Antalet rör skall avpassas så att vikten av den i asken inneslutna vätskan inte överstiger 600 g. Dessa små askar skall placeras i trälådor eller i andra ytter- emballage med tillräcklig hållfasthet. Om vikten av det flytande innehållet i en låda uppgår till mer än 5 kg skall lådan vara inklädd med tennlödd plåt.

(2) Ett kolli får väga högst 75 kg.

2207 (1) Gaser av ämnesnummer 7 och 8 skall vara inneslutna i metallkärl som är isolerade på sådant sätt att de inte kan bli belagda med kondens eller rimfrost. Behållarna skall utrustas med säkerhetsventiler.

(2) Gaser av ämnesnummer 7(a) - med undantag av koldioxid - och av ämnesnummer 8(a) - med undantag av blandningar som innehåller koldioxid - får även inneslutas i kärl som inte är lufttätt förslutna såsom:

a) vakuumisolerade glaskärl med dubbla väggar, omgivna av isolerande, absorberande material. Kärlet skall skyddas av ståltrådskorg och placeras i metallåda, eller

b) metallkärl skyddade mot värmeöverföring på sådant sätt att de inte blir täckta av kondens eller rimfrost. Ett kärls rymd får inte överstiga 100 l.

(3) Metallådor som avses vid (2) a) och kärl som avses vid (2) b) ovan skall ha hanterings-anordningar. Öppningarna på kärl som avses vid (2) a) och b) skall ha anordningar som tillåter att gas strömmar ut men hindrar att vätska stänker ut. Anordningarna skall vara så fastsatta att de ej kan lossna. I fråga om syre av ämnesnummer 7 (a) och blandningar innehållande syre av ämnesnummer 8 (a), skall anordningarna och det absorberande, isolerande materialet, som omger kärlet enligt (2) a), bestå av obrännbart material.

2208 (1) Aerosolbehållare av ämnesnummer 10 och engångsbehållare för gas under tryck (gaspatroner) av ämnesnummer 11 skall uppfylla följande villkor:

a) Aerosolbehållare som innehåller endast en gas eller en gasblandning skall, liksom engångsbehållare för gas under tryck (gaspatroner), vara av metall. Detta villkor gäller inte engångsbehållare för gas under tryck (gaspatroner) av plast med en största rymd av 100 ml för butan. Andra aerosolbehållare skall vara av metall, plast eller glas. Kärl av metall vilkas yttre diameter inte understiger 40 mm skall ha konkav botten.

b) Kärl av material som kan splittras, såsom glas eller vissa plastmaterial, skall omges av en anordning (finmaskigt nät av metalltråd, elastiskt plasthölje e dyl) som skyddar mot splitter. Kärl vars rymd inte överstiger 150 cm3 och med ett inre tryck vid 20 °C som understiger 150 kPa (1,5 bar) undantas från detta krav.

c) För kärl av metall får rymden inte överstiga 1 000 cm3. För kärl av plastmaterial eller av glas får rymden inte överstiga 500 cm3.

d) Prototyp för kärl skall, innan den tas i bruk, vätsketryckprovas enligt bihang A.2, marginalnummer 3291. Det inre tryck som skall användas (provningstrycket) skall vara 1,5 gånger det inre trycket vid 50 °C, dock minst 1 MPa (10 bar).

e) Utsläppsventil och spridningsanordning på aerosolbehållare skall säkerställa att flaskorna är tätt förslutna och skyddade mot oavsiktligt öppnande. Ventil och spridningsanordning som stängs enbart genom inre tryck godtas inte.

(2) Följande gaser godtas som drivgas eller som beståndsdel i drivgas, eller som fyllningsgas för aerosolbehållare: gas av ämnesnummer 1 (a) och (b), 2 (a) och (b) samt 3 (a) och (b), med undantag av monometylsilan, etylklorid av ämnesnummer 3 (bt), 1,3-butadien av ämnesnummer 3 (c), trifluormonokloreten av ämnesnummer 3 (ct), gas av ämnesnummer 4 (a), (b) och (c), gas av ämnesnummer 5 (a) och (b), med undantag av silan, gas av ämnesnummer 5 (c), 6 (a) och (c).

(3) Alla gaser som uppräknas i (2) och dessutom följande gaser godtas som fyllningsgas i engångsbehållare för gas under tryck (gaspatroner): metylbromid av ämnesnummer 3 (at), dimetylamin, monoetylamin, monometylamin, metylmerkaptan och trimetylamin av ämnesnummer 3 (bt), etenoxid, metylvinyleter och vinylbromid av ämnesnummer 3 (ct), etenoxid - med högst 10 vikt-% koldioxid - av ämnesnummer 4 (ct).

2209 (1) Det inre trycket vid 50 °C i aerosolbehållare och i engångsbehållare för gas under tryck (gaspatroner) får varken överstiga två tredjedelar av kärlets provningstryck eller 1,2 MPa (12 bar).

(2) Aerosolbehållare och engångsbehållare för gas under tryck (gaspatroner) skall fyllas så att vätskefasen vid 50 °C inte överstiger 95 % av rymden. Med aerosolbehållares rymd förstås tillgänglig rymd i en tillsluten flaska försedd med ventilfäste, ventil och stigrör.

(3) Varje aerosolbehållare och engångsbehållare för gas under tryck (gaspatron) skall undergå täthetsprovning enligt bihang A.2, marginalnummer 3292.

2210 (1) Aerosolbehållare och engångsbehållare för gas under tryck (gaspatroner) skall placeras i trälådor eller i lådor av hållfast papp eller metall. Aerosolbehållare av glas eller plastmaterial som kan splittras skall hållas skilda från varandra av mellanlägg av papp eller annat lämpligt material.

(2) Ett kolli får väga högst 50 kg om det utgörs av pappemballage och högst 75 kg om annat emballage används.

(3) I fråga om transport av komplett last får aerosolbehållare av metall förpackas enligt följande:

Aerosolbehållare skall i enheter sammanföras på plattor och fixeras med hjälp av lämpligt plas