RÅDETS DIREKTIV av den 25 juli 1967 om tillämpning av medlemsstaternas lagar om jordbruksarrenden på jordbrukare som är medborgare i andra medlemsstater (67/531/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 54.2 och 54.3 i detta,

med beaktande av Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten (1), särskilt avdelning IV F 3 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och

med beaktande av följande:Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten innefattar en särskild tidtabell för genomförande av denna frihet inom jordbruket där hänsyn tas till jordbruksnäringens speciella karaktär. Den tredje serie åtgärder som föreskrivs i denna tidtabell innebär att varje medlemsstats lagar och andra författningar om jordbruksarrenden i början av andra etappens tredje år kommer att ändras på så sätt att hithörande bestämmelser görs tillämpliga på de jordbrukare som är verksamma enligt dessa lagar och författningar och som är medborgare i en annan medlemsstat på samma villkor som för de jordbrukare som är medborgare i vederbörande medlemsstat.

Förmånstagarna enligt rådets direktiv av den 2 april 1963 med detaljbestämmelser för etableringsfrihet på jordbruksområdet inom en medlemsstats territorium för medborgare i andra medlemsstater som har varit anställda som lantarbetare i den medlemsstaten under en sammanhängande period av två år (direktiv 63/261/EEG) (4) och förmånstagarna enligt rådets direktiv 63/262/EEG (5) av den 2 april 1963 med detaljbestämmelser för etableringsfrihet på jordbruk som legat öde eller vars mark inte varit uppodlad i mer än två år, åtnjuter redan samma behandling som medborgarna i vederbörande medlemsstat vad gäller de lagar och författningar som hänför sig till jordbruksarrenden.

Avdelning III A i det allmänna handlingsprogrammet innefattar bland de begränsningar som skall upphävas bestämmelser och sedvänjor som endast med avseende på utlänningar hindrar eller begränsar möjligheten att åtnjuta de rättigheter som härrör från jordbruksarrenden eller som innehåller krav att vissa villkor skall vara uppfyllda för detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Medlemsstaterna skall i överensstämmelse med bestämmelserna nedan upphäva alla begränsningar för de medborgare och bolag i andra medlemsstater som inom deras territorier utövar verksamhet som egenföretagare inom jordbruk eller som etablerar sig i detta syfte (här nedan kallade förmånstagarna) vad gäller tillämpning av de lagar och andra författningar som hänför sig till jordbruksarrenden.

Artikel 2

1. Bestämmelserna i detta direktiv skall tillämpas på jordbruksarrenden och på arrendatorer som utövar och åtnjuter de rättigheter som är förknippade med dessa, som t ex förköpsrätt i de fall då hela eller delar av den egendom som omfattas av arrendet säljs.

2. I detta direktiv används jordbruksnäring med de betydelser som här anges:- de former av verksamhet som omfattas av bilaga 5 till Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten (ur huvudgrupp 01, jordbruk, International Standard Industrial Classification of all Economic Activities) (6), särskilt

a) allmänt jordbruk inklusive åkerbruk och vinodling, odling av frukt, nötter, frön, grönsaker, blommor såväl i det fria som under glas,

b) boskapsskötsel, uppfödning av fjäderfä, kaniner, pälsdjur eller andra djur, bin, produktion av kött, mjölk, ull, hudar och pälsar, ägg och honung.

- skogsavverkning, skogsbruk samt plantering och återplantering av skog i de fall då dessa former av verksamhet utövas som bisyssla och är förenliga med en medlemsstats nationella lagstiftning, särskilt markanvändningsplaner.

Artikel 3

1. Medlemsstaterna skall upphäva sådana begränsningar som

- i överensstämmelse med lagar och andra författningar hindrar förmånstagarna från att ingå avtal om jordbruksarrenden och som underkastar dem särskilda villkor för att ingå eller genomföra sådana avtal eller begränsar deras rätt att åtnjuta de rättigheter som härrör från dessa,

- på grund av förvaltningspraxis med avseende på jordbruksarrenden innebär att förmånstagarna diskrimineras jämfört med de egna medborgarna.

2. Till de begränsningar som skall upphävas hör i synnerhet de som härrör från åtgärder som hindrar eller begränsar tillämpningen av bestämmelserna om jordbruksarrenden på samma villkor som gäller för medborgarna i medlemsstaten på följande sätt:

I Belgien:

- bestämmelsen (i enlighet med artikel 3.2 i lagen av den 19 februari 1965 om utländska medborgares verksamhet som egenföretagare) att vägra förlängning eller förnyelse av giltighetstiden för ett carte professionnelle d'étranger i de fall då innehavaren av kortet är arrendator enligt ett arrendekontrakt vars giltighetstid upphör efter det att ett sådant carte professionnelle d'étranger upphört att gälla.

I Frankrike:- bestämmelsen att utländska jordbrukare skall undantas från lagen om jordbruksarrenden (artikel 869 i code rural),

- bestämmelsen att utländska medborgare skall undantas från möjligheten att upptas på vallistor vid val till bisittare i gemensamma domstolar vad gäller jordbruksarrenden (tribunaux paritaires de baux ruraux) (décret nr 58-1293 av den 22 december 1958, artikel 4).

Artikel 4

Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom sex månader efter dagen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.

Artikel 5

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 25 juli 1967.

På rådets vägnar

F. NEEF

Ordförande

(1) EGT nr 2, 15.1.1962, s. 36/62.

(2) EGT nr 23, 5.2.1966, s. 384/66.

(3) EGT nr 146, 23.8.1965, s. 2461/65.

(4) EGT nr 62, 20.4.1963, s. 1323/63.

(5) EGT nr 62, 20.4.1963, s. 1326/63.

(6) Statistical Office of the United Nations, Statistical Papers, serie M nr 4, rev. 1 (New York, 1958).