RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1567/97 av den 1 augusti 1997 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av handväskor av läder med ursprung i Folkrepubliken Kina och om avslutande av förfarandet rörande importen av handväskor av plast och textilvara med ursprung i Folkrepubliken Kina

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), särskilt artiklarna 9.2, 9.4 och 10.2 i denna,

med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och

med beaktande av följande:

A. PRELIMINÄRA ÅTGÄRDER

(1) Genom kommissionens förordning (EG) nr 209/97 (2) infördes en preliminär antidumpningstull på import till gemenskapen av handväskor med ursprung i Folkrepubliken Kina som omfattas av KN-nummer 4202 21 00 (av läder), 4202 22 10 (av plast) och 4202 22 90 (av textilvara).

B. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE

(2) Efter det att den preliminära antidumpningstullen hade införts gavs berörda parter som så önskade möjlighet att bli hörda av kommissionen. Några av dessa parter inlämnade också skrivelser där de redovisade sina synpunkter på konstaterandena.

(3) Kommissionens avdelningar utredde ytterligare aspekter som rörde gemenskapens intresse och inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som ansågs nödvändiga för att komma fram till slutliga konstateranden. På grund av det stora antalet parter som gav sig till känna långt efter det att fristen löpt ut och till de argument som framfördes av berörda parter i ett mycket sent skede av undersökningen och omedelbart efter att de preliminära åtgärderna hade införts, samtyckte kommissionen undantagsvis till att låta dessa parter omfattas av undersökningen av gemenskapens intresse.

(4) De parter som begärde det informerades skriftligen om de viktigaste omständigheter och överväganden som avsågs ligga till grund för ett förslag dels om införande av slutgiltiga tullar och om slutgiltigt uttag av de belopp som garanterats genom en preliminär tull på handväskor av läder, dels om avslutande av förfarandet avseende handväskor av plast och textilmaterial.

(5) De synpunkter som muntligen eller skriftligen framfördes av parterna togs under övervägande, och när det fanns skäl till det ändrade kommissionen sina konstateranden för att beakta synpunkterna.

C. STÖD FÖR KLAGOMÅLET

(6) Några av de berörda parterna hävdade att klagomålet inte stöddes av merparten av den totala gemenskapsproduktionen, eftersom det inte fanns något bevis för att enskilda tillverkare som svarar för en betydande del av produktionen gav ett sådant stöd. De påpekade också att motståndet från flera riksförbund påverkade klagandens representativitet.

(7) Efter undersökning av frågan innan förfarandet inleddes fastslogs att de belgiska, franska, grekiska, italienska, portugisiska, spanska och brittiska riksförbunden stödde klagomålet. Produktionen i de företag som är anslutna till dessa förbund svarar för en betydande del (ca 70 %) av den totala gemenskapsproduktionen i den mening som avses i artikel 5.4 i rådets förordning (EG) nr 384/96 (i det följande kallad "grundförordningen").

(8) Stödet från riksförbundens medlemmar (dvs. de individuella företagen) erhölls av European Committee for Leather Travel Goods and Allied (CEDIM) Industries via de ovan nämnda riksförbunden, som har rättsligt mandat att representera sina medlemmar.

(9) Inget motstånd noterades innan undersökningen inleddes, eftersom tre andra riksförbund som är medlemmar av CEDIM (Österrike, Tyskland och Nederländerna) kom överens inom CEDIM om att inte motsätta sig klagomålet. Inget företag eller riksförbund i någon av de andra återstående fem medlemsstaterna (Danmark, Finland, Irland, Luxemburg och Sverige) motsatte sig klagomålet.

(10) Efter det att förfarandet hade inletts beslöt det brittiska riksförbundet att dra tillbaka sitt stöd för klagomålet. De österrikiska, tyska och nederländska riksförbunden, som från början avstod från att ta ställning, beslöt också att motsätta sig förfarandet. Detta förändrade ställningstagande kan inte retroaktivt sätta giltigheten av att förfarandet inletts i fråga. Med hänsyn till den begränsade tillverkningen i dessa länder (mindre än 7 % av den sammanlagda produktionen i gemenskapen) innebär detta motstånd inget ifrågasättande av det förhållandet att den klagande fortsatt representera en betydande del av den totala gemenskapsproduktionen.

(11) Slutligen är så gott som alla de företag som motsatte sig förfarandet importörer eller försäljare i detaljhandelsledet av handväskor och alltså inte tillverkare av den berörda produkten. Deras motstånd är därför ovidkommande när det gäller att bedöma om klagomålet är representativt.

(12) Det kan alltså konstateras att kommissionen, innan förfarandet inleddes, begärde och mottog bevis från den klagande på att klagomålet uppfyllde kraven i artikel 5.4 i grundförordningen beträffande representativitet, och att stödet hela den tid som förfarandet pågick upprätthölls på erforderlig nivå.

D. UNDERSÖKNING

(13) Några berörda parter hävdade att det stickprov av gemenskapstillverkare som gjordes enligt beskrivningen i punkt 5 i förordning (EG) nr 209/97 varken är representativt eller statistiskt giltigt på grund av att de företag som ingick i stickprovet valdes ut från en särskild företagsförteckning som hade överlämnats av respektive riksförbund och inte från de medlemsförteckningar som användes för att bedöma om klagomålet var representativt. Parterna hävdar att riksförbunden på så sätt fick möjlighet att i förväg välja ut enbart gemenskapstillverkare som stödde klagomålet, företag med finansiella indikatorer som underlättade ett konstaterande att skada vållats, eller företag som var villiga att samarbeta.

(14) Stickprovet av gemenskapstillverkare grundade sig på detaljerad information av ett slag som riksförbunden tidigare inte haft tillgång till vad gäller detaljeringsgrad eller den aktuella tidsperioden. Det bedömdes därför inte möjligt att göra ett giltigt urval av gemenskapstillverkare på grundval av den medlemsförteckning som riksförbundet överlämnade som grund för klagomålet.

(15) Inte heller argumentet att riksförbunden i förväg skulle ha kunnat välja ut gemenskapstillverkare med indikatorer som underlättade konstaterandet av skada är korrekt. Det bör erinras om att allmänna uppgifter om produktion, försäljning, konsumtion och sysselsättning har bedömts för gemenskapsindustrin totalt sett, dvs. en nivå där inget urval i förväg kan göras. Vad beträffar uppgifterna om de gemenskapstillverkare som ingick i stickprovsurvalet är informationen av så detaljerad och konfidentiell natur att den normalt inte överlämnas till riksförbunden och därför har inget riksförbund någon möjlighet alls till förväga urval. Även detta argument bör alltså avvisas.

(16) En del parter hävdade också att det faktum att identiteten hos de gemenskapsföretag som ingick i stickprovet inte röjts har lett till att de förvägras rätten att försvara sig.

(17) Hotet om kommersiella motåtgärder anses vara så allvarligt att det motiverar att gemenskapstillverkarnas identitet inte röjs. Förhållandet att identiteten hos de gemenskapstillverkare som ingår i stickprovsurvalet inte är känd bedöms vidare inte negativt påverka rätten att försvara sig för berörda parter som har tillgång till de icke-konfidentiella versionerna av svar på frågeformulären som inlämnades av andra berörda parter under förfarandet.

(18) En berörd part hävdade att urvalet av icke-närstående importörer blivit skevt på grund av att endast stora, icke-närstående importörer ingick i stickprovet. På grund av sin förhandlingsstyrka tenderar dessa importörer att importera till lägre priser, vilket resulterat i att de dumpningsmarginaler som konstaterats inte är rättvisande.

(19) Detta påstående saknar grund. De icke-närstående importörerna uttogs till stickprovet på grundval av omfattningen av deras import och sysselsättning på så sätt att både stora, medelstora och små företag skulle vara representerade.

Uppgifterna i punkt 10 i förordning (EG) nr 209/97 om namnen på de icke-närstående importörer i Frankrike som valdes ut att ingå i stickprovet skall ändras så att det i stället för "Dané & Galiay (Paris)" står "Pollyconcept SA". Detta påverkar inte undersökningsresultatens giltighet, eftersom kommissionen konsekvent utnyttjade det sistnämnda företagets uppgifter.

(20) Efter det att de preliminära antidumpningsåtgärderna hade införts sändes på begäran ett frågeformulär för exportörer till en tillverkare/exportör (Gebr. Picard International Ltd), som också lämnade in ett fullständigt svar. Denna tillverkare/exportör hade inte undersökts innan förordning (EG) nr 209/97 antogs, eftersom företaget till en början hade lagt huvudvikten vid sin roll som importör och inte som närstående exportör, även om det hade gett sig till känna i denna egenskap inom den tidsfrist som fastställs i punkt 7 i tillkännagivandet om inledandet av förfarandet.

(21) Omedelbart före eller efter offentliggörandet av förordning (EG) nr 209/97, dvs. långt efter den tidsfrist som fastställs i punkt 7 i meddelandet om inledande av förfarandet, gav sig ett stort antal tillverkare/exportörer till känna och erbjöd sig att samarbeta. Dessa företag har följaktligen inte betraktats som berörda parter under förfarandet och deras begäran om individuell behandling har avvisats på dessa grunder.

E. PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UNDERSÖKNING - LIKADAN PRODUKT

1. Produkt som är föremål för undersökning

(22) För de preliminära konstaterandena betraktade kommissionen handväskor av läder, av plast och av textilmaterial som en produkt eftersom de ansågs ha samma egenskaper och vara avsedda för samma användning.

(23) Sedan de preliminära åtgärderna hade införts hävdade åtskilliga berörda parter att man borde skilja mellan, å ena sidan, handväskor av läder, å andra sidan, handväskor av syntetmaterial (av plast/textilvara).

Några parter hävdade också att man dessutom, med hänsyn till de skillnader i stil, kvalitet, slutbearbetning, användning, pris och konsumenternas sätt att uppfatta varan som de ansåg förelåg, borde skilja mellan handväskor av läder, handväskor av lappar av läder och handväskor av polyuretanbelagt flätat läder.

(24) Det bör erinras om att kommissionens etablerade praxis, sådan den bekräftats av Europeiska gemenskapernas domstol, är att den produkt som är föremål för undersökning skall fastställas med hänsyn till dess grundläggande fysiska egenskaper, användningsområden, utbytbarhet och konsumenternas sätt att uppfatta varan.

(25) I detta hänseende framgår det av undersökningen att de olika råmaterial som används för att tillverka handväskor av läder respektive av syntetmaterial ger produkten helt olika egenskaper.

Det generella användningsområdet är visserligen detsamma, men det har nu kunnat konstateras att konsumenterna tydligt uppfattar handväskor av läder respektive handväskor av syntetmaterial olika, och att det i huvudsak är råmaterialet på handväskans utsida som är avgörande för konsumentens val.

(26) Det framgår också av undersökningen att det finns stabila konsumentpreferenser på marknaden för handväskor. De två typerna av handväskor är därför nästan inte alls utbytbara, förutom, i mycket begränsad utsträckning, vad gäller handväskor av plast med läder-look. Detta har möjliggjort en betydande prisskillnad mellan handväskor av läder och handväskor av syntetmaterial och lett till att det uppkommit två olika, klart avgränsade marknadssegment mellan vilka utbytbarheten bedöms vara ganska begränsad.

(27) Handväskor av läder och handväskor av syntetmaterial skall därför, i överensstämmelse med institutionernas etablerade praxis, betraktas som olika varor.

2. Likadan produkt

(28) Flera parter hävdade att handväskor som tillverkats i gemenskapen och handväskor som importerats från Folkrepubliken Kina inte är likadana produkter i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen därför att det finns skillnader i kvalitet, konstruktion och användningsområde. Det har också gjorts gällande att kvalitetsskillnaderna mellan importerade handväskor och handväskor som tillverkats i gemenskapen är så stora att de två produkterna inte konkurrerar med varandra.

(29) Inom var och en av de produkttyper som omfattas av undersökningen (handväskor av läder/handväskor av syntetmaterial) omfattar de importerade handväskorna, framgår det vidare av undersökningen, alla typer, från den högsta till den lägsta kvaliteten, och de konkurrerar därmed direkt med hela det sortiment av handväskor som tillverkas i gemenskapen. Undersökningsresultatet stöds av de uppgifter i denna fråga som flera samarbetsvilliga importerade gemenskapstillverkare har tillhandahållit. De framgår av uppgifterna att det inte finns några kvalitetsskillnader mellan handväskor som tillverkats i gemenskapen och handväskor som importerats från Folkrepubliken Kina, att bägge produkter ingår i samma kollektioner och att de säljs till samma kunder. För varusortimentet generellt sett förekommer inga kvalitetsskillnader mellan jämförbara modeller.

(30) Skillnaderna i design kan inte sägas vara så stora att det blir tal om en annan produkt. I detta hänseende har några importörer till och med erkänt att de, liksom gemenskapstillverkarna, designar sina handväskor i gemenskapen alltefter det mode som gäller för säsongen.

F. DUMPNING

1. Normalvärde

(31) När det gäller valet av jämförbart land hävdade en importör att varken förordning (EG) nr 209/97 eller de dokument i vilka undersökningsresultat redovisas ger en tillräcklig förklaring till varför Indien och Taiwan inte valdes som jämförbart land. Rådet anser dock att punkterna 24-26 i förordning (EG) nr 209/97 är tillräckligt tydliga på den här punkten.

(32) Flera berörda parter begärde att namnen på de två samarbetsvilliga indonesiska företagen skulle röjas, eftersom detta var en förutsättning för att de skulle kunna utöva sin rätt att försvara sig effektivt. Rådet anser det emellertid inte möjligt att avslöja namnen på dessa företag eftersom de var beredda att samarbeta endast under förutsättning att kommissionen strikt garanterade att deras identitet skulle hemlighållas. De nämnda berörda parternas möjligheter att försvara sig skulle dessutom inte öka av de rätta namnen på företagen i fråga avslöjades. Viktigare uppgifter rörande de bägge exportörernas ekonomiska förhållanden redovisas i punkterna 28 och 29 i förordning (EG) nr 209/97.

(33) Med hänsyn till att handväskor av läder och handväskor av syntetmaterial betraktades som skilda produkter beräknades separata normalvärden för respektive produkt på det sätt som föreskrivs i artikel 2.7 i grundförordningen; beräkningen skedde på grundval av de två samarbetsvilliga indonesiska tillverkarnas framställningskostnader för de två produkterna och till detta lades ett skäligt belopp för vinst- och försäljningskostnader, allmänna kostnader och administrationskostnader (FAA). Slutsatserna i punkt 28 fjärde strecksatsen i förordning (EG) nr 209/97 vad gäller de två indonesiska tillverkarnas representativitet bekräftas för bägge produkter.

(34) Det har gjorts gällande att de samarbetsvilliga indonesiska tillverkarnas produktionskostnader borde justeras för att ta hänsyn till att de kinesiska importörerna i huvudsak importerar råvaror inom ramen för system för aktiv förädling. I detta avseende bör noteras att det har visat sig att det råmaterial som de samarbetsvilliga indonesiska tillverkarna använder för de två olika produkterna inte är av indonesiskt ursprung utan importeras tullfritt till Indonesien inom ramen för ett system för aktiv förädling. Försörjningsmönstren är följaktligen desamma i Indonesien och i Folkrepubliken Kina och det är därför inte befogat att göra någon justering i detta avseende.

(35) En exportör hävdade att det procenttal för de FAA som kommissionen använde inte var representativt för de FAA som kinesiska exportörer har. Påståendet föranledde en översyn av dessa FAA på grundval av de indonesiska väskexportörernas faktiska FAA med avseende på ett handelsled jämförbart med de kinesiska exportörernas.

2. Exportpris

(36) Eftersom mycket få kinesiska exportörer (inbegripet exporten från Gebr. Picard International Ltd) var villiga att samarbeta i förfarandet och deras export endast utgjorde 1,58 % av den totala exporten från Folkrepubliken Kina, kunde de samarbetsvilliga exportörernas exportpriser inte betraktas som representativa för de priser som togs ut av icke samarbetsvilliga exportörer.

(37) För de slutliga avgörandena fastställdes exportpriserna på de två likadana produkterna för de två samarbetsvilliga företagen, Shilton och Lee & Man, enligt samma metod som användes när det gällde det preliminära undersökningsresultatet. De undersökningsresultat som redovisas i punkterna 33 och 34 i förordning (EG) nr 209/97 bekräftas för deras del.

(38) Det visade sig att det tredje samarbetsvilliga exportföretaget (Gebr. Picard International Ltd), som inte beviljats individuell behandling genom förordning (EG) nr 209/97, genomförde all sin export till gemenskapen via ett etablerat, närstående företag. Dess exportpriser beräknades därför på grundval av artikel 2.9 i grundförordningen genom att från de priser som den närstående importören tog ut av sina första oberoende kunder dra bort företagets FAA samt en vinstmarginal som beräknades efter icke-närstående importörers genomsnittliga vinst.

(39) För icke samarbetsvilliga kinesiska importörer fastställdes exportpriset på det sätt som redovisas i punkt 32 i förordning (EG) nr 209/97. Denna metod bekräftas härmed.

3. Jämförelse

(40) Det vägda genomsnittliga normalvärdet fob Indonesien för handväskor av läder respektive för handväskor av syntetmaterial jämfördes med det vägda genomsnittliga exportpriset fob Folkrepubliken Kina för var och en av de två likadana produkterna. För att säkerställa en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset gjordes, i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen, motiverade justeringar i de fall då detta hade begärts och då det på ett tillfredsställande sätt hade bevisats att skillnaderna påverkade jämförbarheten i prishänseende.

(41) En exportör hävdade att jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset borde göras för varje väskmodell eller katalognummer (vanligen benämnt "modellnummer") i stället för på grundval av ett genomsnitt för respektive likadana produkt. Rådet anser emellertid att det av praktiska skäl inte går att göra en jämförelse på denna nivå med hänsyn till det extremt stora antalet modeller, var och en med olika egenskaper och tillbehör. Dessutom gick det inte att finna några objektiva kriterier för att särskilja speciella kategorier eller modeller inom de två likadana produkterna. Av liknande skäl var det inte möjligt för kommissionen att jämföra normalvärde och exportpris på grundval av kategorier, som byggde på en omgruppering av modell- eller katalognummer. Slutsatsen är att det enda rimliga sättet för kommissionen var att jämföra normalvärde och exportpris i form av genomsnitt för var och en av de två berörda produkterna (dvs. separat för handväskor av läder och handväskor av syntetmaterial).

4. Dumpningsmarginaler

(42) Som framhållits i det föregående begärde de tre samarbetsvilliga tillverkarna/exportörerna - som alla är privatägda företag baserade i Hongkong och har fabriker för tillverkning i Folkrepubliken Kina - att få individuell behandling, dvs. att det skulle fastställas separata exportpriser och därmed också individuella dumpnings- och skademarginaler.

(43) Undersökningsresultatet enligt punkterna 37-40 i förordning (EG) nr 209/97 avseende de två företag som preliminärt beviljades individuell behandling bekräftas.

(44) En begäran från en tredje exportör/tillverkare (Gebr. Picard International Ltd) om individuell behandling prövades också. Kommissionen kom fram till att situationen för detta företag, som redovisas i punkterna 38 och 39 i förordning (EG) nr 209/97, var mycket lik den som gällde för de två företag som preliminärt beviljades individuell behandling.

(45) Enligt rådets mening åtnjöt de tre samarbetsvilliga företag som begärt individuell behandling ett rättsligt och faktiskt oberoende från kinesiska myndigheter som var jämförbart med det som skulle råda i ett land med marknadsekonomi. Risken för att export skulle komma att kanaliseras via dessa företag med individuella antidumpningstullar torde därmed vara mycket liten. Separata exportpriser och individuella dumpnings- och skademarginaler har därför fastställts för de tre exportörerna i fråga om undantag till principen att det för länder som inte har marknadsekonomi skall beräknas landsomfattande dumpningsmarginaler (artikel 9.5 i grundförordningen). Det bör påpekas att individuell behandling endast beviljas för den likadana produkt som faktiskt tillverkades och exporterades till gemenskapen av den berörda exportören under undersökningsperioden, alltså för Shilton och Gebr. Picard International Ltd handväskor av läder och för Lee & Man handväskor av syntetmaterial.

(46) Följande dumpningsmarginaler har fastställts för de företag som beviljats individuell behandling:

- Shilton, för handväskor av läder: noll

- Gebr. Picard International Ltd, för handväskor av läder: 7,7 %

- Lee & Man, för handväskor av syntetmaterial: 64,7 %.

(47) Den vägda genomsnittliga dumpningsmarginalen för de exportörer som inte har beviljats individuell behandling har fastställts till,

- för handväskor av läder, 85 % och,

- för handväskor av syntetmaterial, 151 %

av exportpriset cif vid gemenskapens gräns före tull.

G. HANDVÄSKOR AV LÄDER

A. SKADA

1. Förbrukning på gemenskapens marknad

(48) Mellan 1992 och undersökningsperioden ökade förbrukningen av handväskor av läder i Europeiska gemenskapen från ca 51 miljoner enheter till 52,3 miljoner enheter, en ökning med närmare 2,5 %.

2. Importens volym och marknadsandel

(49) Mellan 1992 och undersökningsperioden ökade importen av handväskor av läder med ursprung i Folkrepubliken Kina från 8,2 % miljoner enheter till 10,4 miljoner enheter, det vill säga en ökning med 27 %. I värde uppgick importökningen till 15 %, från 43,6 miljoner ecu 1992 till 50 miljoner ecu under undersökningsperioden.

(50) Den andel av gemenskapens marknad som innehades av importerade handväskor av läder med ursprung i Folkrepubliken Kina ökade från 16 % 1992 till 20 % under undersökningsperioden.

3. Priser för dumpad import och prisunderskridande

(51) Som nämndes i den preliminära förordningen har officiell statistik använts för att analysera prisutvecklingen på importen av handväskor av läder, eftersom de kinesiska exportörerna inte var villiga att samarbeta. Det genomsnittliga importpriset cif på handväskor av läder har enligt denna statistik minskat med 9 %, från 5,29 ecu per enhet 1992 till 4,79 ecu per enhet under undersökningsperioden.

(52) Beräkningen av prisunderskridandet har skett enligt den metod som redovisas i förordning (EG) nr 209/97. Importpriset cif, justerat till nivån fritt kunden, för de icke-närstående importörer som ingick i stickprovet jämfördes alltså med det försäljningspris som tillämpades i gemenskapen, i samma handelsled, av de gemenskapstillverkare vars tillverkning omfattade de vanligaste typerna av försålda handväskor.

(53) En jämförelse med oberoende importörers importpriser, efter omräkning på grundval av väl dokumenterade synpunkter som lades fram av berörda parter efter det att de preliminära åtgärderna infördes, ger vid handen att prisunderskridandet, uttryckt i procent av gemenskapstillverkarnas försäljningspriser, uppgick till 31,4 % för handväskor av läder.

4. Situationen för gemenskapsindustrin

a) Tillverkning

(54) Gemenskapsindustrins tillverkning av handväskor av läder ökade från beräknat 26,5 miljoner enheter 1992 till 30,3 miljoner enheter under undersökningsperioden. I värde ökade produktionen från beräknat 905 miljoner ecu 1992 till 1 100 miljoner ecu under undersökningsperioden eller med 21 %.

b) Försäljningsvolym

(55) En volymmässig nedgång mellan 1992 och undersökningsperioden kan konstateras när det gäller försäljningen inom gemenskapen av produkter som tillverkats av gemenskapsföretag. Försäljningen minskade från ca 21 miljoner enheter 1992 till 20 miljoner enheter under undersökningsperioden, dvs. en minskning med omkring 5 %. I värde minskade försäljningen med ca 8 %, från ca 600 miljoner ecu 1992 till 550 miljoner ecu under undersökningsperioden.

c) Marknadsandel

(56) Gemenskapsindustrins andel av gemenskapens marknad minskade om man ser till antal enheter från ca 41 % 1992 till ca 39 % under undersökningsperioden.

d) Lönsamhet och sysselsättning

(57) I enlighet med artikel 3.8 i grundförordningen har lönsamheten och sysselsättningen för gemenskapstillverkarna beräknats för den minsta varugrupp för vilken nödvändiga uppgifter har lämnats av de gemenskapstillverkare som ingick i stickprovet, dvs. handväskor tillverkade av läder och av syntetmaterial.

Den reviderade siffran för vägd, genomsnittlig lönsamhet avseende försäljning i gemenskapen visar på en nedgång från 5,9 % 1992 till 1,3 % under undersökningsperioden.

Gemenskapsindustrin uppnådde en total vinst på 5 % på all försäljning.

(58) Siffrorna för sysselsättningen i de företag som tillverkar handväskor har extrapolerats från uppgifter som gemenskapstillverkarna lämnade i samband med prövningen av gemenskapsintresset. De visar att sysselsättningen minskade från ca 18 600 personer 1992 till 14 000 under undersökningsperioden, en nedgång med 25 %.

5. Slutsats om skada

(59) Det framgår av de uppgifter om gemenskapsindustrins ekonomiska förhållanden som undersöktes i samband med slutsatserna rörande importvolymer och importprisutveckling att situationen för gemenskapstillverkarna försämrades mellan 1992 och undersökningsperioden när det gäller handväskor av läder. Som visats ovan drabbades gemenskapsindustrin i dess helhet av sjunkande försäljningsvolymer, förlust av marknadsandelar, minskande sysselsättning och sjunkande lönsamhet på gemenskapsmarknaden.

(60) Vad gäller produktionen hänvisas vidare till att gemenskapstillverkarnas export ökade väsentligt.

(61) Rådet anser därför att gemenskapsindustrin är i en besvärlig situation som tenderar att bli allt sämre.

B. ORSAKSSAMBAND

1. Verkningar av den dumpade importen

(62) Penetreringen på gemenskapsmarknaden av import av handväskor av läder från Folkrepubliken Kina till dumpade priser som väsentligt underskred gemenskapstillverkarnas priser sammanföll med en förlust av marknadsandelar och en försämrad finansiell situation för gemenskapsindustrin. Mot bakgrund av den ökade volymen dumpade handväskor till låga priser blev det under undersökningen uppenbart att många tillverkare i gemenskapen inte var i stånd att konkurrera med den dumpade importen.

(63) Eftersom konkurrensen sker över hela sortimentet och distributionssystemet är gemensamt för både produkter som tillverkats i gemenskapen och produkter som importerats från Folkrepubliken Kina, är den stora prisskillnaden genom underprissättning en direkt anledning till gemenskapsindustrins besvärliga situation.

(64) Dumpad import från Folkrepubliken Kina bedöms därför öka väsentligt och kommer troligen att tas in till priser som kommer att förhindra prisökningar.

2. Verkningar av andra faktorer

(65) Ansträngningar har gjorts för att säkerställa att den påverkan på gemenskapsindustrin som orsakats av andra faktorer inte skall tillskrivas den import som det här är fråga om.

(66) Några berörda parter hänvisade i detta avseende särskilt till importen till gemenskapen av handväskor med ursprung i Indien.

Det framgår av tillgängliga uppgifter från Eurostat att importen av handväskor av läder från Indien var volymmässigt stabil mellan 1992 och undersökningsperioden på nivån ca 5 miljoner enheter. Importpriserna ökade från ca 8 ecu 1992 till ca 9,2 ecu under undersökningsperioden, en ökning med 15 %, väsentligt mer än för priserna på kinesiska handväskor. Marknadsandelen i gemenskapen för handväskor som importerats från Indien minskade med 4 % mellan 1992 och undersökningsperioden.

(67) Importen av handväskor av läder från Hongkong ökade, uttryckt i enheter, från ca 400 000 1992 till ca 750 000 under undersökningsperioden. Med avseende på den totala importen av handväskor till gemenskapen ökade Hongkong sin andel av gemenskapens import av handväskor från 1,9 % 1992 till 3,3 % under undersökningsperioden. Den andel av gemenskapsmarknaden som innehas av importerade handväskor med ursprung i Hongkong har emellertid legat kvar på relativt låg nivå, med en ökning, uttryckt i volym, från 0,6 % 1992 till 1,4 % under undersökningsperioden.

(68) Marknadsandelen för importen från andra tredje länder har minskat från 32 % 1992 till 30 % under undersökningsperioden. Denna imports andel av gemenskapsmarknaden minskade uttryckt i volym från 12 % 1992 till 11 % under undersökningsperioden.

Det bör noteras att gemenskapsmarknadens andel av importen från samtliga tredje länder, exklusive Folkrepubliken Kina, låg på en stabil nivå mellan 1992 och undersökningsperioden, nämligen 23 % uttryckt i enheter.

3. Slutsats om orsakssamband

(69) Även om vissa andra faktorer kan ha bidragit till gemenskapsindustrins besvärliga situation, beaktad separat, hotar de höga volymerna dumpad import från Folkrepubliken Kina att vålla gemenskapsindustrin väsentlig skada. Denna slutsats grundar sig på de olika faktorer som nämnts ovan, i synnerhet nivån på prisunderskridandet, den marknadsandel som importen av handväskor från detta land erövrat på gemenskapsindustrins bekostnad och den försämrade lönsamheten för gemenskapstillverkarna.

C. GEMENSKAPENS INTRESSE

1. Allmänna överväganden

(70) Med hänvisning till punkt 76 och följande i förordning (EG) nr 209/97 erinras om att det har genomförts en bedömning av olika föreliggande intressen, däribland de intressen som gemenskapsindustrin, importörer, distributörer och försäljare representerar, och att kommissionen preliminärt drog slutsatsen att det inte fanns några tvingande skäl att inte vidta åtgärder mot importen i fråga. Kommissionen åtog sig vidare att undersöka vissa fråga gällande gemenskapens intresse som inte var tillräckligt väl dokumenterade när det preliminära beslutet fattades.

2. Verkningar för gemenskapsindustrin

a) Rådande läge inom industrin

(71) Av de upplysningar som erhållits från de 50 gemenskapstillverkare (representerande omkring 20 % av tillverkningen av handväskor i gemenskapen) som svarat på det frågeformulär om gemenskapens intresse som skickats ut till berörda parter framgår att tillverkningen av handväskor av läder utgör den större delen av den totala tillverkningen av handväskor i gemenskapen. Räknat i värde är 93 % av tillverkningen i gemenskapen tillverkning av handväskor av läder.

(72) Till produkten i gemenskapen kommer också ett betydande kreativt värde i form av konstruktion, nyskapande och kvalitet. Gemenskapstillverkarna besitter, till följd av en lång tradition på detta område inom gemenskapen, särskild know-how avseende läderhantering.

(73) Under undersökningsperioden hade gemenskapsindustrin en andel på 39 % av gemenskapsmarknaden för handväskor av läder vilket är ett tecken på dess ekonomiska betydelse.

(74) Gemenskapsindustrins livsduglighet framgår också av dess stora och ökande framgångar på exportmarknaden med draghjälp från varumärken för märkeshandväskor "made in Europe". Gemenskapsindustrins export av handväskor av läder har ökat från omkring 6 miljoner enheter 1992 till omkring 10 miljoner enheter under undersökningsperioden.

b) Verkningar av åtgärder införs eller inte införs

(75) I avsaknad av antidumpningsåtgärder finns det inga tecken på annat än att gemenskapsindustrins negativa situation kommer att kvarstå, till förfång för en bransch som i och för sig är såväl livsduglig som konkurrenskraftig.

(76) Läget för importerande tillverkare i gemenskapen har undersökts och det har framkommit att de flesta av dessa företag tillverkar handväskor av läder i gemenskapen och importerar handväskor av syntetmaterial från Folkrepubliken Kina. I de fall där dessa importerande producenter importerar handväskor av läder är importen i allmänhet av underordnad betydelse.

3. Verkningar för importörer och handlare

(77) Ytterligare undersökning har visat att hela tyngden av den preliminära antidumpningstullen (39,2 %) bärs, oftast jämnt fördelad, av de olika leden i distributionskedjan och främst av importören, återförsäljaren och - slutligen - av konsumenten. Detta tycks vara möjligt genom att importörer och återförsäljare gör ett påslag på i genomsnitt cirka 70 % av priset cif inbegripet en vinst på 14 % av omsättningen.

(78) Verkningarna för importörer och handlare av slutgiltiga åtgärder måste bedömas med beaktande av de konstateranden som gjorts om den berörda produkten. Om åtgärdernas tillämpningsområde begränsas till att endast avse handväskor av läder (se punkt 118 och följande) begränsas åtgärdernas verkningar för de berörda parterna till ett minimum.

(79) Vissa importörer har sagt att de varit tvungna att upphöra med verksamheten eller att de befinner sig i ekonomiska svårigheter. Eftersom importörerna i allmänhet gör sina inköp i USA-dollar drabbas de för närvarande av USA-dollarns starka kurs gentemot de europeiska valutorna. Det kan alltså konstateras att vissa importörers och handlares svaga ekonomiska ställning också kan tillskrivas valutafluktuationerna.

(80) Vad gäller påståendet att införandet av antidumpningstullar inte kommer att medföra en ökning av gemenskapstillverkarnas försäljning utan endast kommer att leda till att importörerna köper från andra tredje länder så bör det påpekas att det allmänna syftet med antidumpningsåtgärder inte är att begränsa importen från tredje länder till icke-dumpade priser. Av undersökningen har för övrigt framgått att det inte är sannolikt att flertalet importörer skulle börja införskaffa handväskor av läder med ursprung i andra tredje länder med hänsyn till den yrkesskickliga arbetskraft och den know-how som krävs för tillverkning av handväskor av läder och som för närvarande finns att tillgå i Folkrepubliken Kina.

(81) Med hänsyn till detta är det inte sannolikt att åtgärder riktade mot importen av handväskor av läder skulle utgöra något hot mot affärsresultatet i distributionskedjan.

4. Verkningar för konsumenterna

(82) Som ovan sagt bärs för närvarande tullens hela tyngd av de olika leden i distributionskedjan. Tullens effekt för konsumenterna i form av prisökningar kommer därför sannolikt inte att överstiga 9 %.

(83) Handväskor av läder är en modeprodukt som inte inhandlas regelbundet och en mindre prisökning för konsumenten bör därför bedömas med beaktande av att konsumenten saknar en klar uppfattning om vad som utgör ett riktigt pris för handväskor varför prisökningen sannolikt inte kommer att påverka efterfrågan märkbart på lång sikt.

(84) Med hänsyn till detta förväntas inte slutgiltiga åtgärder riktade mot import av handväskor av läder medföra några betydande verkningar för konsumenterna.

5. Slutsats om gemenskapens intresse

(85) Med hänsyn till det ovan sagda bör de slutsatser om gemenskapens intresse som kommissionen drar i förordning (EG) nr 209/97 bekräftas beträffande handväskor av läder. Det finns inga tvingande skäl för slutsatsen att det inte vore i gemenskapens intresse att anta slutgiltiga åtgärder.

H. HANDVÄSKOR AV SYNTETMATERIAL

A. SKADA

1. Förbrukning på gemenskapens marknad

(86) Mellan 1992 och undersökningsperioden ökade förbrukningen i gemenskapen av handväskor av syntetmaterial från 73 miljoner enheter till 96 miljoner enheter, dvs. en ökning med cirka 31 %.

2. Importens volym och marknadsandel

(87) Mellan 1992 och undersökningsperioden ökade importen av handväskor av syntetmaterial med ursprung i Folkrepubliken Kina från 53 miljoner enheter till 78 miljoner enheter, dvs. en ökning med 47 %. I värde uppgår ökningen till 31 %, dvs. från 152 miljoner ecu 1992 till 199 miljoner ecu under undersökningsperioden.

(88) Den andel av gemenskapens marknad som innehades av importen av handväskor med ursprung i Folkrepubliken Kina ökade från 73 % 1992 till 81 % under undersökningsperioden.

3. Priser för dumpad import och prisunderskridande

(89) Det genomsnittliga importpriset cif för handväskor av syntetmaterial har enligt Eurostats uppgifter minskat med 10 % från 2,8 ecu per enhet 1992 till 2,5 ecu per enhet under undersökningsperioden.

(90) Prisunderskridandemarginalen för handväskor av syntetmaterial är 27,8 %.

4. Gemenskapsindustrins situation

a) Tillverkning

(91) Gemenskapsindustrins uppskattade produktion av handväskor av syntetmaterial har legat stabilt kring cirka 14 miljoner enheter mellan 1992 och undersökningsperioden.

b) Försäljningsvolym

(92) En minskning på omkring 70 % av försäljningsvolymen inom gemenskapen för handväskor tillverkade av gemenskapsindustrin mellan 1992 och undersökningsperioden har fastställts. Försäljningen minskade från cirka 6 miljoner enheter 1992 till cirka 2 miljoner enheter under undersökningsperioden.

c) Marknadsandel

(93) Gemenskapsindustrins andel av gemenskapens marknad, mätt i antal enheter, minskade från omkring 9 % 1992 till omkring 3 % under undersökningsperioden.

d) Lönsamhet och sysselsättning

(94) Gemenskapsindustrins totala lönsamhet sjönk successivt från 5,9 % 1992 till 1,3 % under undersökningsperioden.

(95) Sysselsättningen inom handväsksektorn minskade från cirka 18 600 personer 1992 till 14 000 personer under undersökningsperioden, en minskning med 25 %.

5. Slutsats beträffande skada

(96) Gemenskapsindustrin för handväskor av syntetmaterial bedöms ha vållats skada som kan betecknas som väsentlig enligt artikel 3 i grundförordningen.

(97) Detta framgår av försämringen av de ekonomiska indikatorerna inom gemenskapsindustrin under perioden mellan 1992 och undersökningsperioden i form av sjunkande försäljningsvolym, förlust av marknadsandelar, nedgång i sysselsättning och lönsamhet vilket skall ses mot bakgrund av den ökade importen av handväskor av syntetmaterial från Folkrepubliken Kina och priserna på denna.

B. ORSAKSSAMBAND

1. Verkningar av dumpad import

(98) Med beaktande av konstaterandena ovan anses att importen av handväskor av syntetmaterial från Folkrepubliken Kina, beaktad för sig, hade väsentlig inverkan på gemenskapsindustrins situation.

(99) Eftersom handväskor av syntetmaterial som är tillverkade i gemenskapen och handväskor som importeras från Folkrepubliken Kina konkurrerar med varandra över hela sortimentet och att distributionssystemet är gemensamt för de två produkterna, så framgår av det konstaterade prisunderskridandet att, beaktad för sig, importen av handväskor av syntetmaterial från Folkrepubliken Kina förorsakade väsentlig skada för gemenskapsindustrin.

2. Verkningar av andra faktorer: import från tredje länder

(100) Kommissionen har undersökt verkningarna på gemenskapsindustrin av andra faktorer utöver import av handväskor av syntetmaterial från Folkrepubliken Kina, och då särskilt verkningarna av import från andra tredje länder.

(101) Beträffande Indien så framgår av tillgängliga uppgifter från Eurostat att importvolymen från Indien visserligen ökat från 1,6 miljoner enheter 1992 till 3,4 miljoner enheter under undersökningsperioden men att dess andel av den totala importen av handväskor av syntetmaterial till gemenskapen endast ökat från 2,6 % 1992 till 3,6 % under undersökningsperioden. Andelen av gemenskapernas marknad för handväskor av syntetmaterial har förblivit låg (3,5 % under undersökningsperioden).

(102) Importen av handväskor av syntetmaterial från Hongkong, mätt i enheter, har ökat från 1,5 miljoner enheter 1992 till 6,5 miljoner enheter under undersökningsperioden. Dess andel av gemenskapens marknad för handväskor av syntetmaterial har dock förblivit på en förhållandevis låg nivå med en ökning från 2 % 1992 till 7 % under undersökningsperioden.

(103) Vad gäller import från andra tredje länder har deras andel av den totala importen av handväskor av syntetmaterial till gemenskapen minskat från 11 % 1992 till 5,5 % under undersökningsperioden. Dessa importvarors andel av gemenskapens marknad har minskat från 9,7 % 1992 till 5 % under undersökningsperioden.

3. Slutsats om orsakssamband

(104) Av ovanstående analys framgår att, även om vissa andra faktorer kan ha bidragit till den skada som vållats gemenskapsindustrin, den stora volymen handväskor av syntetmaterial som importeras från Folkrepubliken Kina till dumpade priser, betraktad för sig, har vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada.

C. GEMENSKAPENS INTRESSE

1. Gemenskapsindustrin

(105) Indikatorerna för gemenskapsindustrin för handväskor av syntetmaterial visar att det inte är sannolikt att gemenskapsindustrin skulle dra nytta av eventuella antidumpningsåtgärder. Införandet av åtgärder skulle inte leda till ökad försäljning för gemenskapstillverkare av handväskor av syntetmaterial eftersom handväskor av syntetmaterial på medellång sikt sannolikt kommer att införskaffas från andra tredje länder. Det har kunnat konstateras att tillverkningsprocessen för handväskor av syntetmaterial är av sådant slag att den kan överföras till ett annat tredje land inom en förhållandevis kort tid. Vissa berörda parter har tillhandahållit bevis på att så redan skett i vissa fall. Det finns därför starka skäl att anta att eventuella fördelar i volym- eller prishänseende som antidumpningsåtgärder kan medföra till största delen inte kommer att gynna gemenskapsindustrin utan importen från andra tredje länder.

(106) Följderna av uteblivna åtgärder för sysselsättningsnivån inom gemenskapsindustrin för handväskor av syntetmaterial skulle vidare bli relativt begränsade med hänsyn till den låga försäljningsvolymen inom gemenskapen för gemenskapstillverkade handväskor av syntetmaterial och till att handväskor av syntetmaterial uppskattningsvis sysselsätter omkring 500 anställda. Även om dessa arbetstillfällen kan komma att utsättas för konkurrens från dumpad import av handväskor från Folkrepubliken Kina så måste denna siffra jämföras med de cirka 14 000 som sysselsätts i gemenskapens handväsksektor som helhet. Det förväntas att en ökad försäljningsvolym för gemenskapstillverkare av handväskor av läder kan komma att kompensera dessa negativa effekter (om det alls blir några).

2. Verkningar för importörer och handlare

(107) Med hänsyn till hur stor del av marknaden för handväskor av syntetmaterial som innehas av importen från Folkrepubliken Kina kan införandet av slutgiltiga antidumpningsåtgärder på samma nivå det preliminära beloppet väntas få betydande verkningar för importörer och handlare inom gemenskapen.

(108) En jämförelse mellan de marknadsandelar som innehas av gemenskapsindustrin (cirka 2 % under undersökningsperioden) respektive av importen från Folkrepubliken Kina (cirka 80 % under undersökningsperioden) tyder på att de negativa verkningarna för importörer och handlare i denna bransch skulle vara klart orimliga i förhållande till de eventuella fördelar på kort sikt som gemenskapsindustrin skulle kunna vinna genom införandet av antidumpningsåtgärder.

(109) Distributionskedjan för handväskor av syntetmaterial sysselsätter uppskattningsvis omkring 4 100 anställda. Det bedöms att införandet av antidumpningsåtgärder skulle, i vart fall på medellång sikt, ha negativa verkningar på sysselsättningen i denna sektor. Eftersom den förväntade omställningen till försörjningskällor i andra tredje länder kommer att ske på medellång sikt så kan det antas att ett antal arbetstillfällen i distributionssektorn kommer att hotas under tiden. Å andra sidan förväntas inte sysselsättningsnivån för gemenskapstillverkare av handväskor av syntetmaterial minska i märkbar utsträckning med tanke på att gemenskapsindustrin koncentrerar sig på exportmarknaderna.

3. Verkningar för konsumenterna

(110) I detta avseende bör det erinras om att införandet av en slutgiltig tull skulle leda till försörjningsproblem, i vart fall på kort sikt, och sålunda begränsa konsumenternas valmöjligheter.

Effekten för konsumenterna i form av en viss prisökning bör för övrigt ses i ljuset av den sannolika avsaknaden av några som helst fördelar för gemenskapstillverkarna och av de negativa verkningarna i distributionsledet.

4. Slutsats om gemenskapens intresse

(111) Med hänsyn till de ovannämnda omständigheterna och utvecklingstendenserna, som starkt avviker från dem som konstaterats för handväskor av läder, bedöms att det finns tvingande skäl för att införandet av slutgiltiga åtgärder mot importen av handväskor av syntetmaterial inte är i gemenskapens intresse. De negativa verkningarna av slutgiltiga antidumpningsåtgärder riktade mot import av handväskor av syntetmaterial skulle inte stå i rimligt förhållande till eventuella fördelar för gemenskapsindustrin.

I. TULL

1. Handväskor av läder

(112) Vissa berörda parter har hävdat att tullen bör utformas som en rörlig tull. Tullen bedöms emellertid böra utformas som en värdetull, mot bakgrund av att det finns väskor av så många olika slag och det faktum att konkurrens bedöms förekomma vad gäller väskor över hela sortimentet och inte bara vad gäller väskor i den lägre prisklassen.

De preliminära slutsatserna om vilket slags tull som skall tillämpas bekräftas därför.

(113) Vad gäller beräkningen av skadetröskeln, dvs. målprisunderskridandet, bekräftar rådet den metod som används i förordning (EG) nr 209/97 (punkterna 103-105). Det vägda genomsnittliga vinstbortfallet för de gemenskapstillverkare som ingick i stickprovet under undersökningsperioden lades till det procentuella prisunderskridandet. Detta innebär att den vägda genomsnittliga skademarginalen för handväskor av läder, uttryckt i procent av priset fritt gemenskapens gräns, uppgår till 38 %.

(114) För de företag som begärde och beviljades individuell behandling uppgår skademarginalen, uttryckt i procent av priset fritt gemenskapens gräns, till följande:

- För Shilton ansågs det med tanke på att dumpningsmarginalen befanns vara noll inte vara nödvändigt att beräkna en individuell skademarginal, i enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen.

- För Picard uppgår skademarginalen till 32,7 %.

(115) I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen och på grund av att skadeelimineringsnivån är lägre än den konstaterade dumpningsmarginalen bör antidumpningstullen, beräknad på grundval av priset fritt gränsen, uppgå till 38 %.

(116) För de företag som begärt och beviljats individuell behandling bör antidumpningstullen uppgå till följande:

- För Shilton: noll.

- För Picard: 7,7 %, vilket är den dumpningsmarginal som fastställts för företaget.

2. Handväskor av syntetmaterial

(117) Mot bakgrund av det faktum att det anses föreligga tvingande skäl för att inte anta antidumpningsåtgärder beträffande handväskor av syntetmaterial bör förfarandet beträffande import av handväskor av plast (KN-nummer 4202 22 10) och handväskor av textilvara (KN-nummer 4202 22 90) avslutas.

J. UTTAG AV PRELIMINÄRA TULLAR

(118) Beträffande handväskor av läder anser rådet att eftersom gemenskapsindustrin hotas av väsentliga skador är det lämpligt att, i enlighet med artikel 10.2 i grundförordningen, de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära antidumpningstullar på handväskor av läder enligt förordning (EG) nr 209/97 frisläpps.

(119) De belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära tullar på handväskor av plast och handväskor av textilmaterial bör också frisläppas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Härmed införs en slutgiltig antidumpningstull på import av handväskor med utsida av läder, konstläder eller lackläder som omfattas av KN-nummer 4202 21 00 och har sitt ursprung i Folkrepubliken Kina.

2. I denna förordning avses med handväskor av läder: väskor, med eller utan axelrem, inbegripet handväskor utan handtag, med utsida av läder, konstläder eller lackläder, som huvudsakligen är avsedda för förvaring av små artiklar för personligt bruk, såsom nycklar, börsar, kosmetika och cigaretter, oavsett storlek och form.

3. Tullsatsen skall vara 38 % av nettopriset fritt gränsen, före tull (Taric 8900) med undantag för import av handväskor av läder tillverkade av följande företag och för vilken följande tullsatser skall gälla:

- Jane Shilton (Pacific) Ltd: 0,0 % (Taric-tilläggsnummer 8961)

- Gebr. Picard International Ltd: 7,7 % (Taric-tilläggsnummer 8087)

Artikel 2

1. Antidumpningsförfarandet beträffande import av handväskor med utsida av plast (i form av plattor, duk eller folier) eller med utsida av textilvara och som omfattas av KN-nummer 4202 22 10 och 4202 22 90 avslutas härmed.

2. De belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminära antidumpningstullar enligt kommissionens förordning (EG) nr 209/97 skall frisläppas.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 1 augusti 1997.

På rådets vägnar

J. POOS

Ordförande

(1) EGT nr L 56, 6.3.1996, s. 1.

(2) EGT nr L 33, 4.2.1997, s. 11.