KOMMISSIONENS BESLUT av den 20 mars 1996 om Italiens stödåtgärder till företag vars insolvens härrör från kravet att återbetala stöd enligt de gemenskapsbeslut som antagits enligt artiklarna 92 och 93 i fördraget (Endast den italienska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (96/434/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93.2 i detta,

efter att ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig enligt artikel 93.2 första stycket i fördraget, och

med beaktande av följande:

I

Genom en skrivelse av den 20 december 1994 meddelade kommissionen den italienska regeringen att den hade beslutat att inleda ett förfarande enligt 93.2 i fördraget beträffande lag nr 80/1993 med tillämpningsföreskrifter för den särskilda förvaltning som föreskrivs i lag nr 95/1979 för företag vars insolvens härrör från kravet att till staten eller statliga företag eller organ återbetala statligt stöd enligt gemenskapsbeslut som antagits enligt artiklarna 92 och 93 i fördraget.

Som ett led i det förfarandet uppmanade kommissionen den italienska regeringen att inkomma med sina synpunkter, medan övriga medlemsstater och berörda tredje parter underrättades genom ett meddelande som offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (1). Ingen annan medlemsstat eller tredje berörd part har utnyttjat denna möjlighet att lämna synpunkter.

II

Den italienska regeringen meddelade sin ståndpunkt genom en skrivelse av den 9 februari 1995. Ytterligare upplysningar har översänts genom skrivelser av den 23 juni 1995 och av den 12 januari 1996.

III

Åtgärderna i fråga avser tillämpningen av det förfarande för särskild förvaltning som föreskrivs i lag nr 95/1979 för "företag vars insolvens härrör från kravet att till staten, statliga organ eller företag där staten är majoritetsägare återbetala ett belopp på minst 51 % av det inbetalade bolagskapitalet, dock minst 50 miljarder italienska lire, enligt de gemenskapsbeslut som antagits enligt artiklarna 92 och 93 i Fördraget om upprättande av Europeiska ekonomiska gemenskapen."

De italienska myndigheterna har preciserat att dessa bestämmelser har tillämpats i endast ett fall, nämligen för företaget Nuova Cartiera di Arbatax, som var föremål för kommissionens beslut 92/296/EEG (2). Enligt de upplysningar som de italienska myndigheterna översände via telex den 3 juni 1992 var återbetalningen av det stöd, som var oförenligt med den gemensamma marknaden enligt det beslutet, upptagna i det berörda företagets balansräkning. Det finns ingenting som visar att den skuldförbindelse som tagits upp i balansräkningen faktiskt har följts av en återbetalning av summorna i fråga. De italienska myndigheterna har nyligen anmält att en förvaltningskommitté skall tillsättas för att se över kriterierna för tillämpningen av lag nr 95/1979 och senare ändringar och kompletteringar, bl.a. med hänseende på möjligheten att upphäva bestämmelserna i lag nr 80/1993.

IV

Genom lag nr 80/1993 införs en statlig stödordning enligt artikel 92.1 i fördraget och artikel 61.1 i EES-avtalet, eftersom den gör det möjligt för de företag som mottar stöd (vilket för nuvarande endast gäller Nuova Cartiera di Arbatax, men som i framtiden skulle kunna omfatta flera företag) att fortsätta att utnyttja fördelarna från stöd som tidigare förklarats strida mot gemenskapsrätten. Dessa fördelar härrör från statliga medel som det berörda företaget skall återbetala enligt kommissionens tidigare beslut eller domstolens avgörande, samt från eventuellt beviljande statliga garantier som berörs i artikel 2a i lag nr 95/1979, och de är förbehållna företag var insolvens härrör från kravet att återbetala stöd som kommissionen och, i förekommande fall domstolen, har ansett strida mot artiklarna 92 och 93 i fördraget.

Med tanke på de samlade bestämmelserna i lag nr 95/1979 och lag nr 80/1993, och med hänsyn till gemenskapens definition av små och medelstora företag inom politiken för statliga stöd (3), skall de företag som åtnjuter stödet i fråga anses som stora företag, vars verksamheter i allmänhet påverkar handeln mellan medlemsstater.

Tillämpningen av dessa bestämmelser medför en orättmätig fördel för betalningsmottagarna, vilket kan framkalla en snedvriden konkurrens (detta med anledning av att bestämmelserna i lag nr 80/1993 dels riktar sig mot det stöd som kommissionen förklarat oförenligt med den gemensamma marknaden samt EES-avtalet, dels är tillämpliga även när EG-domstolen bekräftat kommissionens beslut) eftersom bestämmelserna får den effekten att de fråntar gemenskapens beslut om skyldighet att återbetala statliga stöd som är oförenliga med den gemensamma marknaden deras konkreta verkan och därigenom vidmakthåller den orättmätiga fördel som gemenskapsbeslutet avsåg att avlägsna.

Nämnda bestämmelserna kan dessutom tillämpas på de stödmottagare som anges i lag nr 80/1993 inom hela det nationala territoriet och inom alla ekonomiska sektorer. Den har således inga sektoriella eller regionala syften. Vidare medför bristen på sektoriella begränsningar att företag som tillhör känsliga sektorer och som noga övervakas av gemenskapen med hänsyn till eventuellt beviljande av statliga stöd helt och hållet omfattas av de aktuella bestämmelsernas tillämpningsområde.

Särskilt vad gäller Nuova Cartiera di Arbatax har de italienska myndigheterna påpekat att tillämpningen av lag nr 80/1993 inte åtföljts av något beviljande en statlig garanti enligt artikel 2a i lag nr 95/1979, vilket medför att det inte finns några stödåtgärder som kan kopplas till lag nr 80/1993.

Denna omständighet visar endast att det i föreliggande fall inte har skjutits till några nya statliga medel, men att mottagaren har kunnat behålla det statliga stöd som omfattas av ovan nämnda beslut 92/296/EEG.

En mekanism (som den mekanism som regleras i lag nr 80/1993), som enligt nationell rätt hindrar återbetalningen av statligt stöd som har förklarats oförenligt med den gemensamma marknaden och med EES-avtalet, och som på detta sätt förhindrar att situationen före beviljandet återställs, och som hindrar avlägsnandet av de fördelar som stödmottagarna har åtnjutit tack vare nämnda stöd och gör det möjligt för stödmottagarna att fortsätta åtnjuta fördelar som påverkar handeln inom gemenskapen och kan orsaka en snedvriden konkurrens, utgör i sig själv en ordning för statligt stöd som är oförenlig med den gemensamma marknaden och med EES-avtalet enligt artikel 92.1 i fördraget och artikel 61.1 i avtalet, och för vilken de undantag som fastställs i artikel 92.2 och 92.3 i EG-fördraget och artikel 61.2 och 61.3 i EES-avtalet inte är tillämpliga. Särskilt vad gäller Nuova Cartiera di Arbatax kan man konstatera att ytterligare medel inte har beviljats, men att företaget har kunnat behålla stöd som tidigare har förklarats oförenligt med gemenskapsrätten och som berörd medlemsstat är förpliktigad att återkräva, varför tillämpningen av lag nr 80/1993 även i detta fall innebär fördelar från statliga medel och bekräftar att detta skall betraktas som statligt stöd som är oförenligt med den gemensamma marknaden och med EES-avtalet enligt artiklarna 92 och 93 i fördraget och artikel 61 i EES-avtalet.

Genom att göra lag nr 95/1979 tillämplig på företag som är skyldiga att återbetala statligt stöd enligt beslut som antagits enligt artiklarna 92 och 93 i fördraget, medför lag nr 80/1993 dessutom en möjlighet för de företag som erhåller stöd att beviljas en statlig garanti enligt artikel 2a i lag nr 95/1979. Med hänsyn till bestämmelserna i artikel 92.1 i fördraget och artikel 61.1 i EES-avtalet, samt de principer som ligger till grund för kommissionens politik om statliga garantier (4) omfattas nämnda möjlighet av artikel 92 och följande i fördraget och artikel 61 och följande i EES-avtalet, även om garantin är beroende av betalning av en avgift, eftersom det skulle kunna bli mycket svårt för ett företag som mottar stöd utan statlig garanti och vars svårigheter härrör från insolvens att på marknaden få det lån som den statliga garantin skall stödja, dels, och framför allt, om garantin inte ställer några krav på motprestation, eftersom statens handlingssätt i det fallet klart avviker från beteendet hos en företagsledare som under liknande omständigheter agerar rationellt på marknaden.

Tillämpningen av lag nr 80/1993 innebär således, sett ur olika synvinklar, att företag mottar stöd enligt artikel 92.1 i fördraget och artikel 61.1 i EES-avtalet.

V

De berörda åtgärderna innebär dessutom olagligt stöd, eftersom de har införts i strid med det fastställda förfarandet för förhandsgranskning enligt artikel 93.3 i fördraget. Trots att åtgärderna har tillämpats sedan 1992 anmäldes de först 1993 på formell uppmaning från kommissionen till de italienska myndigheterna. Eftersom det dessutom rör sig om inrättande av en ny stödordning kan åtgärderna inte betraktas som befintligt stöd som omfattas av ärende nr E 13/92 beträffande de grundläggande bestämmelserna i lag nr 95/1979, som för närvarande prövas enligt artikel 93,1 i fördraget (5).

VI

Mot bakgrund av ovanstående utgör bestämmelserna i lag nr 80/1993, enligt artikel 92.1 i fördraget och artikel 61.1 i EES-avtalet, en statlig stödordning som är oförenlig med den gemensamma marknaden och med EES-avtalet. Inget av de undantag som föreskrivs i punkterna 2 och 3 i de nämnda artiklarna 92 och 61 kan tillämpas på denna. Bestämmelserna i fråga gäller inte enskilda konsumenter och skall heller inte avhjälpa skador som förorsakats av naturkatastrofer eller av andra exceptionella händelser. De har dessutom inget regionalt, sektoriellt eller kulturellt syfte, och de tar inte sikte på att främja ett viktigt projekt av gemensamt europeiskt intresse.

Bestämmelserna i lag nr 80/1993 är oförenliga med den gemensamma marknaden, även om de inte nödvändigtvis innebär en överföring av nya statliga medel till betalningsmottagarna, eftersom de medför att företag som är förpliktade att återbetala statligt stöd enligt beslut som är antagna enligt artikel 92 och 93 i fördraget kan behålla de fördelar som härrör från nämnda stöd och således undandrar sig återbetalningen av den vinst de har uppnått i strid med gemenskapsrätten, förutom att de eventuellt uppnår andra fördelar om de tilldelas statligt stöd enligt artikel 2a i lag nr 95/1979.

Den enda lämpliga lösningen på ovan beskrivna situation är att upphäva bestämmelserna i lag nr 80/1993 tillsammans med att stöd som är oförenligt med den gemensamma marknaden, men som redan utbetalats till Nuova Cartiera di Arbatax och som prövats i beslut 92/296/EEG, återbetalas till staten. Den italienska regeringen har dock inte gjort några formella åtaganden vad gäller detta. Den har faktiskt nämnt ett sådant upphävande som en framtida möjlighet som är beroende av resultaten från arbetet i den förvaltningskommitté som har till uppgift att se över kriterierna för tillämpning av lag nr 95/1979, men som för övrigt inte är bemyndigad att fatta beslut.

Det är ofrånkomligt att upphäva bestämmelserna i lag nr 80/1993 för att avlägsna en ordning som möjliggör upprepade överträdelser av bestämmelserna i artikel 92 och 93 i fördraget samt i artikel 61 och 62 i EES-avtalet.

Eftersom bestämmelserna i lag nr 80/1993 har tillämpats för återbetalning av stöd som har utbetalats till Nuova Cartiera di Arbatax är det nödvändigt att utan vidare dröjsmål sörja för att stöden i fråga återbetalas för att återupprätta den situation som rådde innan nämnda stöd beviljades och på detta sätt avlägsna alla de ekonomiska fördelar som företaget orättmätigt åtnjutit från den dag nämnda stöd utbetalades (6).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De åtgärder för statligt stöd som omfattas av italiensk lag nr 80/1993 är olagliga eftersom de inte på förhand har anmälts till kommissionen enligt artikel 93.3 i fördraget. Åtgärderna är oförenliga med den gemensamma marknaden och med EES-avtalet enligt artikel 92 i fördraget och artikel 61 i EES-avtalet.

Artikel 2

Italien skall upphäva bestämmelserna i lag nr 80/1993.

Artikel 3

Italien skall inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som vidtagits för att följa beslutet.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Italien.

Utfärdat i Bryssel den 20 mars 1996.

På kommissionens vägnar

Karel VAN MIERT

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr C 220, 25.8.1995, s. 2.

(2) EGT nr L 159, 12.6.1992, s. 46.

(3) Se gemenskapens riktlinjer om statligt stöd till små och medelstora företag, offentliggjorda i EGT nr C 213, 19.8.1992.

(4) Se särskild skrivelse till medlemsstaterna nr SG(89) D/4328 av den 5 april 1989 samt meddelande, offentliggjort i EGT nr C 273, 18.10.1991, punkt 38.

(5) Se meddelande nr 94/C 395/02, offentliggjort i EGT nr C 395, 31.12.1994.

(6) Domstolens dom 21.3.1990 i mål nr 142/87 "Tubemeuse" (REG. 1990, s. 1959).