KOMMISSIONENS BESLUT nr 3855/91/EKSG av den 27 november 1991 om gemenskapsregler för stöd till stålindustrin

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen, särskilt artikel 95 första och andra stycket i detta,

med beaktande av den överenskommelse som träffats med Amerikas förenta stater(1),

efter samråd med Rådgivande kommittén och med rådets enhälliga instämmande, och

med beaktande av följande:

I

Statligt stöd oavsett form, vare sig det är selektivt eller generellt, till stålindustrin i medlemsstaterna är förbjudet enligt artikel 4 c i fördraget.

Med giltighet från och med den 1 januari 1986 har kommissionens beslut nr 3484/85/EKSG(2), vilket från och med den 1. januari 1989 är ersatt med beslut nr 322/89/EKSG(3), infört regler som tillåter att stöd utgår till stålindustrin i vissa särskilt angivna fall.

Reglerna omfattar allt slags stöd, selektivt eller generellt, som finansieras av medlemsstaterna.

Reglernas syfte är för det första att inte beröva stålindustrin stöd för forskning och utveckling eller stöd för att anpassa industrianläggningar till nya miljökrav. Reglerna tillåter också socialt stöd för att underlätta inskränkning av driften vid stålverk eller finansiera att all verksamhet som omfattas av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen (Parisfördraget) upphör för gott vid de minst konkurrenskraftiga företagen. Slutligen förbjuder reglerna varje annat slags stöd till driftskostnader eller investeringar i stålföretag inom gemenskapen, med undantag för regionalt investeringsstöd i vissa regioner i medlemsstaterna.

Det stränga regelverk som därmed har införts och som nu gäller i de tolv medlemsstaternas hela territorium har säkerställt sund konkurrens i denna bransch på senare år. Införandet av detta regelverk stämmer med det mål som legat till grund för inrättandet av den inre marknaden. Detta regelverk överensstämmer också med de regler om statligt stöd som fastställs i den överenskommelse om stålindustrin som i november 1989 träffades mellan gemenskapen och Förenta staterna och som gäller till den 31 mars 1992. Det bör därför ha fortsatt giltighet, låt vara med några tekniska modifikationer.

Beslut nr 322/89/EKSG upphör att gälla den 31 december 1991.

Gemenskapen befinner sig alltså i ett läge som inte uttryckligen har reglerats i Parisfördraget men som likväl kräver åtgärder. Under dessa omständigheter måste artikel 95 första stycket i Parisfördraget åberopas, så att gemenskapen kan verka för de mål som anges i artikel 2, 3 och 4 i detta.

II

Detta beslut skall tillämpas till och med den 31 december 1996, och därigenom täcka en avsevärd del av den period som återstår till dess att Parisfördraget upphör att gälla år 2002.

För att se till att stålindustrin och andra branscher har tillgång till stöd för forskning och utveckling på lika villkor, i den mån sådant stöd är tillåtet enligt fördragen, skall det mot bakgrund av gemenskapsreglerna om statligt stöd för forskning och utveckling fastställas i vad mån stödåtgärderna för dessa ändamål är förenliga med den gemensamma marknaden. Eftersom bestämmelserna om stöd för miljöskyddsåtgärder är desamma som de som ingår i regelverket för statsstöd för miljöändamål, har de inte ändrats. Om emellertid reglerna i dessa två generella regelverk skulle ändras väsentligen under den tid detta beslut gäller, kommer ett förslag till ändring att läggas fram.

När ett företag upphör med all sådan verksamhet som omfattas av Parisfördraget, kan stöd för nedläggning utbetalas utan hänsyn till arten av företagets stålproduktion.

Eftersom regionalt investeringsstöd är av undantagsnatur, vore det obefogat att fortsätta med sådant stöd efter den tid som krävs för modernisering av de berörda stålverken; denna period har satts till tre år. Denna möjlighet utsträcks härmed till att på samma villkor som för Grekland också gälla befintliga små och medelstora företag i Portugal med hänsyn till att protokoll 20 till anslutningsakten hindrade sådana företag från att erhålla stöd för omstrukturering under fem år efter Portugals anslutning. Vad beträffar Tyskland måste sådana stödåtgärder förenas med en generell minskning av kapaciteten i de fem nya förbundsländerna. För att effektivt kunna övervaka tillämpningen av dessa föreskrifter, måste kommissionen underrättas om varje särskilt fall. När de investeringar som det planerade stödet avser når upp till en viss nivå, kommer medlemsstaterna att tillfrågas på förhand.

För att förebygga diskriminering genom statligt stöd i någon av de många olika former som sådant kan ta, måste överförande av statliga medel till offentliga eller privata stålföretag genom aktieköp eller kapitaltillskott eller genom liknande finansiering vara föremål för samma förfaranden som statligt stöd så att kommissionen kan fastställa om det finns inslag av stöd i transaktionerna. Detta är fallet då en kapitalöverföring inte är en egentlig tillförsel av riskkapital enligt gängse investeringspraxis i en marknadsekonomi. Kommissionen måste för sådana inslag av stöd avgöra om de är förenliga med fördraget enligt de kriterier som fastställs i detta beslut. För den skull måste alla sådana kapitalöverföringar anmälas till kommissionen, och de får inte verkställas om kommissionen före utgången av den tid som bestäms i artikel 6.5 fastställer att de innehåller inslag av stöd och kommissionen därför inleder det förfarande som föreskrivs i artikel 6.4.

Detta beslut kommer att tillämpas i enlighet med nu gällande eller senare tillkommande internationella gemenskapsåtaganden avseende statligt stöd till stålindustrin.

För att förbättra insynen i statliga stödåtgärder, kommer kommissionen att upprätta en årlig rapport angående detta besluts genomförande.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Stöd till stålindustrin, vare sig det är selektivt eller generellt, som finansierats av medlemsstaterna eller regionala eller lokala myndigheter eller genom statliga medel får oavsett form betraktas som gemenskapsstöd och därmed förenligt med en väl fungerande gemensam marknad endast om det uppfyller kraven i artikel 2 - 5.

2. Med "stöd" avses även inslag av stöd i överföringar av statliga medel till stålföretag från medlemsstater, regionala eller lokala myndigheter eller andra organ i form av köp av aktier, kapitaltillskott eller jämförbar finansiering (t. ex. köp av obligationer som kan konverteras till aktier, eller lån till en ränta som helt eller delvis beror på företagets finansiella utveckling) som inte kan betraktas som tillförsel av egentligt riskkapital i enlighet med den investeringspraxis som är gängse i en marknadsekonomi.

3. Stöd som omfattas av reglerna i detta beslut får ges endast efter det att de förfaranden som föreskrivs i artikel 6 har tillämpats och får inte utgå efter den 31 december 1996.

Sista dag då stöd av det slag som avses i artikel 5 får utgå är den 31 december 1994 utom vad gäller de speciella skattelättnader och investeringsbidrag (Investitionszulage) som enligt 1991 års tillägg till den tyska skattelagstiftningen kan beviljas företag i de fem nya förbundsländerna; sådant stöd får utgå till och med den 31 december 1995.

Artikel 2

Stöd till forskning och utveckling

Stöd till stålföretag för att täcka kostnader för forsknings- och utvecklingsprojekt kan anses vara förenligt med den gemensamma marknaden om det står i överensstämmelse med bestämmelserna i gemenskapens regelverk för statligt stöd för forskning och utveckling(4).

Artikel 3

Stöd till miljöskyddsåtgärder

1. Stöd till stålföretag för åtgärder för att de nya lagstadgade miljöskyddsnormer skall uppfyllas av anläggningar som varit i drift i minst två år innan dessa nya normer infördes kan anses vara förenligt med den gemensamma marknaden.

2. Det totala stödet för detta ändamål får uttryckt i nettobidragsekvivalenter inte överstiga 15 % av de investeringar som avser ifrågavarande miljöåtgärder. När investeringen är förknippad med en ökning av anläggningens kapacitet, skall de godtagbara kostnaderna vara den andel därav som svarar mot anläggningens ursprungliga kapacitet.

Artikel 4

Stöd till nedläggning

1. Stöd för att täcka kostnader för ersättning till anställda som sägs upp eller förtidspensioneras kan anses vara förenligt med den gemensamma marknaden under förutsättning

- att ersättningen inte överstiger gängse belopp enligt de regler som gällde i respektive medlemsstat den 1 januari 1991 och att ersättningen faktiskt betingas av att driften helt eller delvis läggs ned vid stålverk som har varit i reguljär drift intill dess att stödet anmäldes och att nedläggningen inte redan har beaktats vid tillämpning av kommissionens beslut nr 257/80/EKSG(5), nr 2320/81/EKSG(6), nr 3484/85/EKSG, nr 322/89/EKSG och nr 218/89/EKSG(7) om stöd till stålindustrin eller av Spaniens och Portugals anslutningsakt,

- att stödet inte överstiger 50 % av den del av ersättningen som inte i enlighet med artikel 56.1. c eller 56.2 b i Parisfördraget betalas direkt av medlemsstaten eller av gemenskapen enligt de villkor som fastställts av kommissionen vid de bilaterala överenskommelserna utan skall betalas av de berörda företagen själva.

2. Stöd till stålföretag som för gott upphör med produktion av järn- och stålprodukter som omfattas av Parisfördraget kan anses vara förenligt med en väl fungerande gemensam marknad under förutsättning att företaget i fråga

- blev juridisk person före den 1 januari 1991,

- fortlöpande har producerat järn- och stålprodukter som omfattas av Parisfördraget fram till den dag då stödet anmäldes,

- inte har ändrat sin produktions- eller anläggningsstruktur sedan den 1 januari 1991, och

- varken direkt eller indirekt (i den mening som anges i beslut nr 24/54,(8) kontrolleras av eller direkt eller indirekt kontrollerar ett företag som i sin tur är ett stålföretag eller ett företag som kontrollerar andra stålföretag, och förutsatt att nedläggningen av dessa anläggningar inte redan beaktats vid tillämpningen av de beslut som avses i punkt 1 eller av Spaniens och Portugals anslutningsakt eller i samband med ett positivt yttrande i enlighet med artikel 54 i Parisfördraget.

Stödet får inte utgå med högre belopp än det högre av följande två värden, så som dessa bestämts vid en oberoende expertutredning:

- Nuvärdet av det täckningsbidrag som anläggningarna kan ge över en treårsperiod, med avdrag för värdet av de fördelar som de företag som uppbär stödet kan få till följd av att anläggningarna läggs ner.

- Anläggningarnas bokförda restvärde (med bortseende från den del av de eventuella uppskrivningar som har gjorts sedan den 1 januari 1990 utöver vad som motsvarar inflationen i landet).

Artikel 5

Investeringsstöd som lämnas till stålföretag inom ramen för generella regionala stödprogram kan fram till den 31 december 1994 betraktas som förenliga med den gemensamma marknaden, under förutsättning

- att det företag som får stöd är lokaliserat i Grekland och att den investering som stödet gäller inte leder till ökad produktionskapacitet,

- att det företag som får stöd är ett litet eller medelstort företag enligt gällande gemenskapskriterier för stöd till sådana företag lokaliserat i Portugal och blev juridisk person före den 1 juli 1991 och att den investering som stödet gäller inte leder till ökad produktionskapacitet, eller

- att det företag som får stöd är beläget i förutvarande Tyska demokratiska republiken och att stödet åtföljs av en minskning av den totala produktionskapaciteten i detta territorium.

Artikel 6

1. Kommissionen skall underrättas i så god tid att den hinner yttra sig i ärendet om alla planer att bevilja eller förändra stöd av de slag som avses i artikel 2 - 5. Kommissionen skall vidare hållas underrättad om planer på att bevilja stöd till stålindustrin enligt program som kommissionen redan har fattat beslut om enligt Romfördraget. De anmälningar av planerat stöd som denna artikel kräver måste inges till kommissionen senast den 30 juni 1994 då det gäller stöd av det slag som avses i artikel 5 och den 30 juni 1996 då det gäller annat stöd.

2. Kommissionen skall underrättas i så god tid att den hinner yttra sig i ärendet, dock senast den 30 juni 1996 om medlemsstaters eller regionala eller lokala myndigheters eller andra organs alla planer på att överföra statliga medel till stålföretag genom aktieköp eller kapitaltillskott eller jämförlig finansiering.

Kommissionen skall avgöra om kapitalöverföringen innefattar stödinslag i den mening som avses i artikel 1.2 och i sådant fall undersöka om de är förenliga med den gemensamma marknaden enligt bestämmelserna i artikel 2-5.

3. Kommissionen skall innan den tar ställning inhämta medlemsstaternas synpunkter på planer beträffande stöd i samband med nedläggningar, regionalt investeringsstöd i de fall då den investering eller summan av de investeringar som fått stöd under tolv på varandra följande månader överstiger 10 miljoner ecu saint andra större stödplaner som anmälts till kommissionen. Den skall sedan underrätta medlemsstaterna om hur den har tagit ställning till varje förslag om stöd, med angivande av stödets form och storlek.

4. Om kommissionen efter att ha givit berörda parter tillfälle att yttra sig finner att stöd i ett visst fall är oförenligt med bestämmelserna i föreliggande beslut, skall den underrätta medlemsstaten i fråga om sitt beslut. Kommissionen skall fatta det beslutet högst tre månader efter det att den har erhållit den information som krävs för att bedöma det föreslagna stödet. Artikel 88 i fördraget skall tillämpas om en medlemsstat inte följer beslutet. De planerade åtgärder som avses i punkterna 1 och 2 får verkställas endast med kommissionens godkännande och på de villkor kommissionen anger.

5. Om kommissionen underlåter att inleda det förfarande som föreskrivs i punkt 4 eller att eljest meddela sin ståndpunkt inom två månader efter det att den har erhållit underrättelse om föreslaget stöd, får de planerade stödåtgärderna verkställas under förutsättning att medlemsstaten först underrättar kommissionen om sin avsikt att göra så. I de fall då kommissionen inhämtar medlemsstaternas synpunkter enligt vad som stadgas i punkt 3, skall ovannämnda tid vara tre månader.

6. Varje enskilt fall av stöd beviljas av det slag som avses i artiklarna 4 och 5 skall anmälas till kommissionen i enlighet med det förfarande som föreskrivs i punkt 1. Kommissionen förbehåller sig också rätten att begära att vissa eller alla individuella stödåtgärder av de slag som avses i artiklarna 2 och 3 skall anmälas i enlighet med vad som sägs i punkt 1.

Artikel 7

Medlemsstaterna skall två gånger om året förse kommissionen med rapporter om det stöd som de utbetalt under de senaste sex månaderna, hur stödet använts och vilka resultat som uppnåtts under perioden. Rapporterna skall innehålla uppgifter om alla finansiella transaktioner som utförts av medlemsstaterna eller av lokala eller regionala myndigheter till förmån för offentligägda stålföretag. Dessa rapporter skall lämnas inom två månader från utgången av varje halvår och utformas på det sätt som kommissionen bestämmer.

Artikel 8

Kommissionen skall årligen lämna rådet en redogörelse för detta besluts genomförande; rapporten skall också för kännedom lämnas till parlamentet och Rådgivande kommittén.

Artikel 9

Detta beslut träder i kraft den 1 januari 1992.

Det skall gälla till och med den 31 december 1996.

Detta beslut är till alla delar bindande och direkt tillämpligt i alla medlemsstater.

Utfärdat i Bryssel den 27 november 1991.

På kommissionens vägnar

Leon BRITTAN

Vice ordförande

(1) EGT nr L 368, 18.12.1989, s. 185.

(2) EGT nr L 340, 18.12.1985, s. 1.

(3) EGT nr L 38, 10.2.1989, s. 8.

(4) EGT nr C 83, 11.4.1986, s. 2.

(5) EGT nr L 29, 6.2.1980, s. 5.

(6) EGT nr L 228, 13.8.1981, s. 17.

(7) EGT nr 86, 31.3.1989, s. 76.

(8) EKSG:s officiella tidning nr 9, 11.5.1954, s. 345/54.