RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 934/86 av den 24 mars 1986 om ändring av förordning (EEG) nr 1785/81 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande(),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(), och

med beaktande av följande:

I artikel 23 i förordning (EEG) nr 1785/81(), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3768/85(), har fastställts att systemet med produktionskvoter inom sockersektorn skall tillämpas under regleringsåren 1981/82-1985/86 och att rådet i god tid skall fastställa den ordning som skall tillämpas med verkan från och med den 1 juli 1986.

Alltsedan regleringsåret 1981/82 har den gemensamma organisationen av marknaden för socker byggt på principen att producenterna skall bära det finansiella ansvaret för alla förluster som uppstår vid avyttringen av gemenskapens överskottsproduktion i förhållande till den interna förbrukningen.

Både den förändrade situationen på världsmarknaden under de senaste åren - präglad av en konstant överproduktion med ständigt ökande överskottslager till följd - och den stora tekniska produktionskapaciteten i gemenskapen motiverar att de effektiva åtgärder som hittills tillämpats i syfte att uppnå kontroll över produktionen upprätthålls. Kvotsystemet bör sålunda tillämpas under ytterligare en femårsperiod.

Gemenskapens utvidgning medför att tillämpningen av de grundläggande bestämmelserna och mekanismerna i kvotsystemet kommer att utsträckas till andra producenter, och överproduktionen av både A- och B-socker kan förväntas sjunka väsentligt som ett resultat av denna utvidgning. Nya avyttringsmöjligheter inom gemenskapen skulle också kunna utvecklas, till exempel genom främjande av förbrukningen av kvotsocker för andra ändamål än livsmedel. Med hänsyn framför allt till den instabilitet som kännetecknar sockerpriserna på världsmarknaden och utvecklingens cykliska karaktär, framstår det som motiverat att utan ändringar behålla nuvarande baskvantiteter för socker och isoglukos under regleringsåren 1986/87 och 1987/88 och att slå fast att baskvantiteterna och fördelningen av de kostnader som uppstår för producenterna under regleringsåren 1988/89-1990/91 skall fastställas vid en senare tidpunkt med beaktande av hur situationen utvecklats.

I syfte att täcka de avyttringskostnader som hänför sig till de nya avsättningsmöjligheter som nämnts i det föregående, bör finansieringsmetoderna anpassas på så sätt att producenterna som ett led i nyordningen helt eller delvis kommer att bära kostnaderna för de aktuella produktionsbidragen.

Med hänsyn till att det är angeläget att möjliggöra en viss strukturell anpassning inom bearbetningsindustrin och inom sockerbets- och sockerrörsodlingen under den period då kvoterna skall tillämpas, bör det införas en rörelsemarginal som gör det möjligt för medlemsstaterna att ändra företagens kvoter med maximalt 10 %. Med beaktande av den särskilda situation som råder inom denna sektor Spanien, Italien och de franska utomeuropeiska departementen, bör begränsningen inte gälla för dessa områden i den mån omstruktureringsprogram håller på att genomföras.

I syfte att få full täckning för samtliga faktiska utgifter i samband med exporten av gemenskapens produktionsöverskott under regleringsåren 1981/82-1985/86, oavsett den framtida tillämpningen av det självfinansierande system som fastställts i artikel 28 i förordning (EEG) nr 1785/81, bör det införas en elimineringsavgift i denna sektor. Samtliga berörda producenter bör anmodas att solidariskt bidra till att eliminera det underskott, i budgettermer ca 400 miljoner ecu, som konstaterats efter utgången av perioden 1981/82-1985/86. Det mest rättvisa sättet att införa denna avgift synes vara att sprida ut den jämnt över en period av fem regleringsår och att låta den utgå för all produktion av socker och isoglukos som direkt eller indirekt har dragit fördel av de garantier som ges inom ramen för den gemensamma organisationen av marknaden.

Med hänsyn till hur produktionsstrukturen utvecklats inom denna sektor är det av praktiska skäl omöjligt att belasta den enskilda jordbruksproducenten eller det enskilda bearbetningsföretaget med denna avgift på grundval av de fördelar som var och en tidigare har haft av systemet. Den enda möjligheten är därför att tillämpa en differentiering alltefter produktionsområde enligt innebörden i artikel 24.2 i förordning (EEG) nr 1785/81. I detta syfte bör det tas vederbörlig hänsyn till de bidrag som alla odlare av sockerbetor och sockerrör och alla producenter av socker och isoglukos tidigare har betalat, och till den faktiska produktion som kan förväntas i dessa regioner med utgångspunkt i produktionen under regleringsåret 1984/85.

Med beaktande av behovet av att balansera kostnader och intäkter i systemet, måste det finnas en möjlighet att vid behov justera utjämningsavgiften i syfte att säkerställa att intäkterna från avgiften inte blir större, per region och för ifrågavarande fem regleringsår sammantaget, än det belopp som krävs för att täcka de faktiska utgifterna för att exportera de överskott som härrör från regleringsåren 1981/82-1985/86.

Med beaktande av elimineringsavgiftens art bör den inte tillämpas för produktionsområdena i Spanien och Portugal.

Produktionen av sockerbetor och socker i Italien och av sockerrör och socker i de franska utomeuropeiska departementen präglas fortfarande av svårigheter, framför allt när det gäller tillämpningen av moderna produktionstekniker och av strukturella skäl. Dessa grödor och den industri som bearbetar dem spelar en viktig roll i dessa regioner och är till och med av avgörande ekonomisk betydelse i de franska utomeuropeiska departementen. De berörda medlemsstaterna bör därför ha en möjlighet att för en begränsad period och på särskilda villkor bevilja ett nationellt anpassningsstöd till dessa sektorer. Vad beträffar Italien bör det med tanke på den allvarliga situation som dess sockerindustri befinner sig i och de omstruktureringsprogram som håller på att genomföras inom sektorn, beslutas, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 92-94 i fördraget, att detta stöd kan justeras och att kommissionen när den tillämpar de nyss nämnda artiklarna särskilt kan pröva om stödet står i överensstämmelse med det nämnda programmet.

Övergången till de nya reglerna enligt denna förordning bör ske så smidigt som möjligt. Ett antal övergångsåtgärder kan därför visa sig nödvändiga. Dessa bör fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 41 i förordning (EEG) nr 1785/81.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EEG) nr 1785/81 ändras på följande sätt:

1. Artikel 19.7 skall ersättas med följande:

"7. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel och ändringen i bilaga 1 skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 41."2. Artikel 23 skall ersättas med följande:

"Artikel 23

1. Artikel 24-32 skall, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3, tillämpas med avseende på regleringsåren 1986/87-1990/91.

2. För regleringsåren 1986/87 och 1987/88 skall, utan att det påverkar artikel 25, A- och B-kvoterna för de sockerproducerande och isoglukosproducerande företagen vara lika med de kvoter som företagen blev tilldelade för regleringsåret 1985/86.

3. Rådet skall i enlighet med förfarandet i artikel 43.2 i fördraget före den 1 januari 1988 särskilt fastställa basproduktionskvantiterna för A- och B-socker och A- och B-isoglukos för regleringsåren 1988/89-1990/91 liksom fördelningen av de omkostnader som uppstår för producenterna inom ramen för kvotsystemet enligt denna avdelning."3. Artikel 24.1 fjärde stycket c skall ersättas med följande:

"c) C-socker och C-isoglukos: den mängd socker eller isoglukos vars produktion hänför sig till ett visst regleringsår och som producerats antingen av ett företag utöver summan av dess A- och B-kvoter eller av ett företag som inte har någon kvot."4. I artikel 25.2 skall andra stycket ersättas med följande:

"Den övre gräns på 10 % som angetts i första stycket skall inte tillämpas i Italien, Spanien och de franska utomeuropeiska departementen i de fall överföringen av kvoter sker på grundval av omstruktureringsplaner inom sockerbets-, sockerrörs- och sockersektorerna i den aktuella regionen, i den utsträckning det är nödvändigt för att dessa planer skall kunna genomföras. Skall artikel 9 i förordning (EEG) nr 193/82(1) tillämpas.

(1) EGT nr L 21, 21.1.1982, s. 3."5. I artikel 26.1 skall andra stycket ersättas med följande:

"Artiklarna 8, 9, 18 och 19 skall inte tillämpas för sådant socker och artiklarna 9, 18 och 19 skall inte tillämpas för sådan isoglukos."6. I artikel 28.1 skall de inledande orden ersättas med följande:

"1. Före utgången av varje regleringsår skall följande uppgifter fastställas"7. I artikel 28.2 skall de inledande orden ersättas med följande:

"2. Vid utgången av regleringsåret 1987/88 skall ett kumulativt fastställande ske av följande uppgifter med avseende på de två regleringsåren 1986/87 och 1987/88:"8. I artikel 28.5 skall följande läggas till som tredje och fjärde stycke:

"Rådet kan emellertid, i enlighet med förfarandet i andra stycket med början från och med regleringsåret 1986/87, höja den maximalt tillåtna B-avgiften till som mest 37,5 % av interventionspriset för vitsocker.

I enlighet med förfarandet i andra stycket kan rådet besluta att de förluster som uppstår i samband med betalningen av produktionsbidragen enligt artikel 9.3 helt eller delvis skall beaktas i samband med fastställandet av den sammanlagda förlust som avses i punkt 1 e i denna artikel."9. Följande avdelning skall införas:

"AVDELNING III a

ELIMINERINGSAVGIFT

Artikel 32a

1. Utan att det påverkar tillämpningen av avdelning III skall en elimineringsavgift tas ut under regleringsåren 1986/87-1990/91 från sockertillverkarna och isoglukostillverkarna; avgiften skall avse deras produktion av A- och B-socker samt A- och B-isoglukos och ha till syfte att undanröja det underskott på 400 miljoner ecu som konstaterats efter tillämpningen av kvotsystemet under perioden 1981/82-1985/86.

Den elimineringsavgift som under regleringsåren 1986/87 och 1987/88 skall kompensera underskottet för gemenskapen i dess helhet på 80 miljoner ecu per regleringsår skall fördelas på det sätt som anges i punkt 2 och 3.

Vad gäller de beslut som i enlighet med artikel 23.3 skall fattas före den 1 januari 1988 skall rådet med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen besluta om tillämpningsföreskrifter när det gäller att för regleringsåren 1988/89-1990/91 utkräva elimineringsavgiften enligt punkt 2 och 3.

2. För sockertillverkarna fastställes elimineringsavgiften enligt punkt 1 till följande för respektive region:

>Plats för tabell>

3. För isoglukostillverkarna skall elimineringsavgiften fastställas enligt punkt 1 till följande för respektive region:

>Plats för tabell>

4. Beloppen för elimineringsavgiften skall emellertid justeras i enlighet med förfarandet i punkt 6 i den utsträckning det behövs för att säkerställa att intäkterna från elimineringsavgiften per region och för de fem aktuella regleringsåren sammantaget inte blir mer än fem gånger så stor som det tal som erhålls när man multiplicerar den elimineringsavgift som tillämpas i regionen i fråga under regleringsåren 1986/87 och 1987/88 med den produktion av A- och B-kvantiteter som konstaterats för samma region med avseende på regleringsåret 1984/85.

5. Sockertillverkarna kan kräva att säljarna av sockerbetor eller, i förekommande fall, sockerrör som odlats i gemenskapen till 60 % ersätter den elimineringsavgift som utgått för en viss kvantitet socker. Parterna kan emellertid komma överens om en ett annat procenttal.

6. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall vid behov fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 41."10. Artikel 46 skall ersättas med följande:

"Artikel 46

1. Under regleringsåren 1986/87 och 1987/88 skall Italien och Frankrike ha rätt att på de villkor som fastställts i punkt 2 och 3 bevilja ett anpassningsstöd till producenter av sockerbetor och sockerrör och, vid behov, sockertillverkare.

2. I Italien får det stöd som avses i punkt 1 beviljas endast för socker som producerats inom ramen för vart och ett av de sockerproducerande företagens A- och B-kvoter.

Stödet för det socker som producerats får per 100 kg vitsocker uppgå till högst 23,64 % av det interventionspris som i enlighet med artikel 3.1 a fastställts för vitsocker med avseende på vart och ett av regleringsåren 1986/87 och 1987/88.

3. I Italien får emellertid det stöd som avses i punkt 2 justeras om detta är nödvändigt till följd av exceptionella omständigheter med anledning av den omstrukturering av sockersektorn som håller på att genomföras i Italien. När kommissionen tillämpar artikel 92-94 i fördraget skall den bland annat pröva om stödet i fråga är förenligt med omstruktureringsplanerna.

4. I Frankrike får det stöd som avses i punkt 1 beviljas endast för vitsocker som producerats i de utomeuropeiska departementen och avse en kvantitet som inte får överstiga den baskvantitet som fördelats till dessa departement med avdrag för de 30 000 ton vitsocker ur A-kvoten som överförts under 1981/82 med stöd av artikel 25.3 andra stycket. Stödet får inte överstiga 6,04 ecu per 100 kg socker uttryckt som vitsocker.

5. Om utlåningsräntan i Italien mot bästa säkerhet överstiger den räntesats som används för att beräkna ersättningen enligt artikel 8 med mer än 3 %, skall Italien dessutom ha rätt att under regleringsåren 1986/87 och 1987/88 kompensera den effekt som skillnaden har på lagringskostnaderna med nationellt stöd."11. Artikel 48 skall ersättas med följande:

"Artikel 48

Övergångsåtgärder kan beslutas i enlighet med förfarandet i artikel 41.

Sådana åtgärder får inte gälla längre än till den 30 juni 1987."

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 juli 1986.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 24 mars 1986.

På rådets vägnar

G. BRAKS

Ordförande

() EGT nr C 68, 24.3.1986.

() EGT nr C 354, 31.12.1985, s. 10.

() EGT nr L 177, 1.7.1981, s. 4.

() EGT nr L 362, 31.12.1985, s. 8.