RÅDETS DIREKTIV av den 17 december 1979 om skydd för grundvatten mot förorening genom vissa farliga ämnen (80/68/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 100 och 235 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag(1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och

med beaktande av följande:

Det är angeläget att vidta åtgärder för att skydda grundvattnet inom gemenskapen mot förorening, särskilt sådan som orsakas av vissa giftiga, svårnedbrytbara och bioackumulerbara ämnen.

I Europeiska gemenskapernas åtgärdsprogram för miljön från år 1973(4), kompletterat genom programmet från år 1977(5), fastslås att ett antal åtgärder bör vidtas för att skydda grundvattnet mot vissa föroreningar.

I artikel 4 i rådets direktiv 76/464/EEG av den 4 maj 1976 om förorening genom utsläpp av vissa farliga ämnen i gemenskapens vattenmiljö(6) förutsätts att ett särskilt direktiv om grundvatten införs.

Olikheter mellan de bestämmelser som redan tillämpas eller som är under utarbetande i de olika medlemsstaterna och som avser utsläpp av vissa farliga ämnen till grundvattnet kan ge upphov till ojämlika konkurrensvillkor och därmed direkt påverka den gemensamma marknadens funktion. Det bör därför ske en tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning på detta område i enlighet med artikel 100 i fördraget.

Denna tillnärmning av lagstiftningen måste åtföljas av gemenskapsåtgärder som avser miljöskyddet och en förbättrad livskvalitet. Vissa särskilda bestämmelser om detta bör därför införas. Då fördraget inte tillhandahåller de särskilda befogenheter som krävs måste artikel 235 i fördraget tillämpas.

Tillämpningsområdet för detta direktiv bör inte omfatta utsläpp av avloppsvatten från glesbebyggelse eller utsläpp som innehåller ämnena i förteckning 1 eller 2 i mycket små mängder eller låga koncentrationer, mot bakgrund av den begränsade föroreningsrisken och svårigheten att kontrollera sådana utsläpp. Vidare bör utsläpp som innehåller radioaktiva ämnen undantas, då dessa utsläpp kommer att omfattas av ett särskilt gemenskapsdokument.

För att säkerställa ett effektivt skydd för grundvattnet inom gemenskapen är det nödvändigt att förhindra utsläpp av ämnena i förteckning 1 och begränsa utsläpp av ämnena i förteckning 2.

Skillnad bör göras mellan direkta utsläpp av farliga ämnen till grundvatten och åtgärder som kan medföra indirekta utsläpp av sådana ämnen.

Frånsett direkta utsläpp av ämnena i förteckning 1, som alltid är förbjudna, måste en tillståndsprövning ske av alla utsläpp. Ett sådant tillstånd får meddelas först sedan recipientmiljön undersökts.

I fråga om utsläpp som sker till sådant grundvatten som varaktigt är olämpligt för all annan användning, särskilt i hushåll och för jordbruksändamål, bör det finnas en möjlighet till undantag från förbudet mot utsläpp till grundvatten av ämnena i förteckning 1. Därvid bör krävas att recipientmiljön undersöks och att förhandstillstånd meddelats.

Särskilda bestämmelser bör införas om konstgjord infiltration av grundvatten avsett för allmänt bruk.

De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna bör tillse att villkoren i tillstånden följs och övervaka utsläppens inverkan på grundvattnet.

En förteckning bör upprättas över sådana tillstånd som avser utsläpp till grundvatten av ämnena i förteckning 1 och direkta utsläpp till grundvatten av ämnena i förteckning 2. En förteckning bör också upprättas över tillstånd som avser konstgjord infiltration av grundvatten.

Under förutsättning att Grekland den 1 januari 1981 blir medlem i Europeiska ekonomiska gemenskapen, i enlighet med Akten om villkoren för Greklands anslutning och om anpassning av fördragen, framstår det med hänsyn till bristerna i landets tekniska och administrativa infrastruktur som nödvändigt att den frist på två år som medlemsstaterna ges för att sätta i kraft de lagar och andra författningar som krävs för att följa detta direktiv förlängs till fyra år för denna stats vidkommande.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Syftet med detta direktiv är att hindra förorening av grundvatten genom ämnen som tillhör de familjer och grupper som ingår i förteckning 1 eller 2 i bilagan, i det följande benämnda "ämnena i förteckning 1 eller 2", och så långt det är möjligt hejda eller undanröja konsekvenserna av den förorening som redan har skett.

2. I detta direktiv avses med

a) grundvatten: alla former av vatten under markytan i den mättade zonen som står i direkt kontakt med markytan eller underliggande jordlager,

b) direkt utsläpp: tillförsel till grundvatten av ämnena i förteckning 1 eller 2 utan infiltration genom markyta och underliggande jordlager,

c) indirekt utsläpp: tillförsel till grundvatten av ämnena i förteckning 1 eller 2 efter infiltration genom markyta och underliggande jordlager,

d) förorening: utsläpp av ämnen eller tillförsel av energi till grundvatten som direkt eller indirekt härrör från människan och som medför risker för människors hälsa eller för vattentillgångarna, skadar levande resurser och det marina ekosystemet eller stör annat berättigat nyttjande av vattnet.

Artikel 2

Detta direktiv gäller inte

a) utsläpp av avloppsvatten från glesbebyggelse utan anslutning till avloppssystem, om bebyggelsen är belägen utanför områden som är skyddade på grund av sin betydelse för vattenförsörjningen,

b) utsläpp beträffande vilka den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten finner att mängderna och koncentrationerna av ämnena i förteckning 1 eller 2 är så små att det nu eller i framtiden inte föreligger någon risk för att det mottagande vattnets kvalitet skall försämras,

c) utsläpp som innehåller radioaktiva ämnen.

Artikel 3

Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att

a) förhindra tillförsel till grundvatten av ämnena i förteckning 1, och

b) begränsa tillförsel till grundvatten av ämnena i förteckning 2, för att undvika att vattnet förorenas med ämnena.

Artikel 4

1. För att uppfylla kravet i artikel 3 a skall medlemsstaterna vidta följande åtgärder:

- Direkta utsläpp av ämnena i förteckning 1 skall förbjudas.

- Alla former av slutligt omhändertagande eller deponering i syfte att slutligt omhänderta ämnena som kan medföra indirekta utsläpp skall granskas i förväg. På grundval av denna förhandsgranskning skall medlemsstaterna antingen förbjuda verksamheten eller meddela tillstånd med villkor att alla förebyggande tekniska åtgärder vidtas som krävs för att förhindra sådana utsläpp.

- Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som de anser nödvändiga för att förhindra sådana indirekta utsläpp av ämnena i förteckning 1 som orsakas av andra verksamheter ovan eller under jord än de som avses i andra strecksatsen. De skall anmäla dessa åtgärder till kommissionen, som på grundval av upplysningarna kan lämna förslag till rådet om ändringar i detta direktiv.

2. Medlemsstaterna får dock tillåta utsläpp av ämnena i förteckning 1, om en förhandsgranskning visar att det grundvatten till vilket utsläppen kommer att ske varaktigt är olämpligt för annan användning, särskilt i hushåll eller för jordbruksändamål, och om utsläppen inte försvårar utnyttjandet av andra markresurser.

Sådana tillstånd får endast meddelas om alla förebyggande tekniska åtgärder har vidtagits för att säkerställa att ämnena inte kan nå andra vattensystem eller skada andra ekosystem.

3. Medlemsstaterna får efter undersökning tillåta utsläpp genom återinfiltration till samma vattenförande lager av vatten som använts geotermiskt, vatten från gruvor och dagbrott eller vatten som pumpats ut i samband med byggnads- och anläggningsarbeten.

Artikel 5

1. För att uppfylla kravet i artikel 3 b skall medlemsstaterna förhandsgranska

- alla direkta utsläpp av ämnena i förteckning 2, med målsättningen att begränsa utsläppen,

- sådant slutligt omhändertagande eller sådan deponering i syfte att slutligt omhänderta ämnena som kan medföra indirekta utsläpp.

Med utgångspunkt från granskningen får medlemsstaterna bevilja tillstånd, om alla förebyggande tekniska åtgärder vidtas för att förhindra förorening av grundvattnet med ämnena.

2. Medlemsstaterna skall vidare vidta de åtgärder som de anser nödvändiga för att begränsa alla sådana indirekta utsläpp av ämnena i förteckning 2 som orsakas av andra verksamheter ovan eller under jord än de som avses i punkt 1.

Artikel 6

Trots vad som sägs i artikel 4 och 5 skall det för konstgjord infiltration av grundvatten krävas ett särskilt tillstånd i varje enskilt fall, som meddelas av medlemsstaterna. Tillstånd får endast meddelas om det inte föreligger någon risk för förorening av grundvattnet.

Artikel 7

De förhandsgranskningar som avses i artikel 4 och 5 skall omfatta en undersökning av de hydrogeologiska förhållandena i det berörda området, markens och de underliggande jordlagrens eventuella reningsförmåga samt risken för att utsläppet förorenar grundvatten eller påverkar dess kvalitet. Vidare skall fastslås om utsläpp av ämnena till grundvatten är en lämplig lösning från miljösynpunkt.

Artikel 8

Tillstånd som avses i artikel 4, 5 och 6 får meddelas av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna först sedan det konstaterats att grundvattnet och särskilt dess kvalitet blir föremål för den övervakning som behövs.

Artikel 9

Om tillstånd till direkta utsläpp meddelas i enlighet med artikel 4.2, 4.3 eller 5 eller om tillstånd meddelas i enlighet med artikel 5 till sådant bortskaffande av spillvatten som oundvikligen förorsakar indirekta utsläpp, skall i tillståndet särskilt anges

- platsen för utsläppet,

- utsläppsmetoden,

- väsentliga förebyggande åtgärder, med särskild hänsyn till arten och koncentrationen av de utsläppta ämnena, recipientmiljöns egenskaper och närheten till områden där särskilt dricksvatten, varmt vatten och mineralvatten utvinns,

- den största tillåtna mängden av varje ämne i utsläppen under en eller flera angivna tidsperioder och villkor som avser koncentrationerna av ämnena,

- särskilda åtgärder för att möjliggöra övervakning av utsläppen till grundvatten,

- om så krävs, åtgärder för övervakning av grundvattnet, särskilt med avseende på dess kvalitet.

Artikel 10

När tillstånd meddelas i enlighet med artikel 4 eller 5 för slutligt omhändertagande eller deponering som syftar till slutligt omhändertagande och som kan medföra indirekta utsläpp, skall i tillståndet särskilt anges

- platsen där slutligt omhändertagande eller deponering sker,

- metoderna för slutligt omhändertagande eller deponering,

- nödvändiga förebyggande åtgärder, med särskild hänsyn till arten och koncentrationen av ämnena i det material som skall deponeras, recipientmiljöns egenskaper och närheten till områden där särskilt dricksvatten, varmt vatten och mineralvatten utvinns,

- den största mängden material innehållande ämnena i förteckning 1 eller 2 - eller om möjligt den största mängden ämnen - som under en eller flera angivna tidsperioder får deponeras, samt lämpliga föreskrifter avseende ämnenas koncentrationer,

- de förebyggande tekniska åtgärder som skall vidtas i fall som avses i artikel 4.1 och 5.1 för att förhindra utsläpp till grundvatten av ämnena i förteckning 1 och förorening av sådant vatten genom ämnena i förteckning 2,

- om så krävs, åtgärder för övervakning av grundvattnet, särskilt med avseende på dess kvalitet.

Artikel 11

De tillstånd som avses i artikel 4 och 5 får endast meddelas för en begränsad tidsperiod och skall omprövas minst vart fjärde år. Tillstånden kan därvid förnyas, ändras eller upphävas.

Artikel 12

1. Om den som begär tillstånd enligt artikel 4 eller 5 uppger att han inte kan uppfylla de villkor som gäller, eller om detta förhållande är uppenbart för den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten, skall tillstånd vägras.

2. Om de villkor som gäller enligt ett tillstånd inte uppfylls, skall den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten vidta lämpliga åtgärder för att se till att villkoren följs. Tillståndet skall upphävas om det är nödvändigt.

Artikel 13

De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall se till att de villkor som gäller enligt tillstånden uppfylls och övervaka utsläppens inverkan på grundvattnet.

Artikel 14

I fråga om utsläpp av ämnena i förteckning 1 eller 2 som redan pågår när detta direktiv anmäls, får medlemsstaterna fastställa en tidsfrist som inte överstiger fyra år efter ikraftträdandet av de föreskrifter som avses i artikel 21.1. Vid utgången av denna period måste dessa utsläpp överensstämma med kraven i detta direktiv.

Artikel 15

De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall föra en förteckning, som skall omfatta tillstånd enligt artikel 4 till utsläpp av ämnena i förteckning 1, tillstånd enligt artikel 5 till direkta utsläpp av ämnena i förteckning 2 samt tillstånd enligt artikel 6.

Artikel 16

1. För tillämpningen av detta direktiv skall medlemsstaterna på begäran från kommissionen i varje enskilt fall tillhandahålla de uppgifter som krävs, däribland särskilt

a) resultaten av de förhandsgranskningar som avses i artikel 4 och 5,

b) innehållet i de tillstånd som har meddelats,

c) resultaten av den övervakning och den tillsyn som har utförts,

d) innehållet i förteckningarna enligt artikel 15.

2. Uppgifter som inhämtats med stöd av denna artikel får endast användas för det syfte för vilket de begärdes in.

3. Kommissionen och de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna samt deras tjänstemän och andra anställda får inte lämna ut sådana uppgifter som inhämtats enligt detta direktiv och som är sådana att de omfattas av sekretess.

4. Bestämmelserna i punkt 2 och 3 skall inte hindra offentliggörandet av allmän information eller översikter som inte innehåller upplysningar om enskilda företag eller grupper av företag.

Artikel 17

I fråga om utsläpp till grundvattentillgångar som är gemensamma för flera länder, skall den behöriga myndigheten i den medlemsstat som har för avsikt att bevilja tillstånd till sådana utsläpp informera de andra berörda medlemsstaterna innan tillstånd meddelas. På begäran från någon av de medlemsstater som berörs och innan tillstånd meddelas skall samråd ske, i vilket kommissionen får delta.

Artikel 18

Genomförandet av de åtgärder som vidtas enligt detta direktiv får inte i något fall direkt eller indirekt leda till förorening av vatten som avses i artikel 1.

Artikel 19

Vid behov kan en eller flera medlemsstater enskilt eller tillsammans vidta strängare åtgärder än de som föreskrivs genom detta direktiv.

Artikel 20

Efter förslag från kommissionen skall rådet på grundval av erfarenheterna vid tillämpningen revidera och vid behov komplettera förteckning 1 och 2, där så är lämpligt genom att flytta vissa ämnen från förteckning 2 till förteckning 1.

Artikel 21

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom två år från dagen för anmälan. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

Denna frist förlängs till fyra år i fråga om Grekland, förutsatt dess anslutning den 1 januari 1981.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

3. När de åtgärder som avses i punkt 1 har genomförts i en medlemsstat, gäller inte längre bestämmelserna om grundvatten i direktiv 76/464/EEG för den medlemsstaten.

Artikel 22

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 17 december 1979.

På rådets vägnar

S. BARRETT

Ordförande

(1) EGT nr C 37, 14.2.1978, s. 3.

(2) EGT nr C 296, 11.12.1978, s. 35.

(3) EGT nr C 283, 27.11.1978, s. 39.

(4) EGT nr C 112, 20.12.1973, s. 3.

(5) EGT nr C 139, 13.6.1977, s. 3.

(6) EGT nr L 129, 18.5.1976, s. 23.

BILAGA

Förteckning 1 över familjer och grupper av ämnen

Förteckning 1 omfattar sådana enskilda ämnen som hör till de familjer och grupper av ämnen som räknas upp nedan, dock med undantag för ämnen som på grund av låg risk när det gäller giftighet, svårnedbrytbarhet och bioackumulerbarhet inte lämpar sig för förteckning 1.

Ämnen som med hänsyn till giftighet, svårnedbrytbarhet och bioackumulerbarhet lämpar sig bättre för förteckning 2 skall tas upp i den förteckningen.

1. Organiska halogenföreningar och ämnen som kan bilda sådana föreningar i vattenmiljön.

2. Organiska fosforföreningar.

3. Organiska tennföreningar.

4. Ämnen som har cancerogena, mutagena eller teratogena egenskaper i eller genom vattenmiljön(1).

5. Kvicksilver och dess föreningar.

6. Kadmium och dess föreningar.

7. Mineraloljor och kolväten.

8. Cyanider.

Förteckning 2 över familjer och grupper av ämnen

Förteckning 2 omfattar sådana enskilda ämnen och kategorier av ämnen som hör till de familjer och grupper av ämnen som förtecknas nedan och som kan ha en skadlig inverkan på grundvatten.

1. Följande metalloider och metaller samt deras föreningar:

1. Zink 2. Koppar 3. Nickel 4. Krom 5. Bly 6. Selen 7. Arsenik 8. Antimon 9. Molybden 10. Titan 11. Tenn 12. Barium 13. Beryllium 14. Bor 15. Uran 16. Vanadin 17. Kobolt 18. Tallium 19. Tellur 20. Silver

2. Biocider och deras derivat som inte upptas i förteckning 1.

3. Ämnen som har en negativ effekt på grundvattens smak eller lukt samt föreningar som kan orsaka bildandet av sådana ämnen i grundvatten och göra vattnet olämpligt som dricksvatten.

4. Giftiga eller svårnedbrytbara organiska föreningar av kisel samt ämnen som kan orsaka bildandet av sådana föreningar i vatten, dock med undantag för föreningar eller ämnen som är biologiskt oskadliga eller snabbt omvandlas till ofarliga ämnen i vatten.

5. Oorganiska föreningar av fosfor och elementärt fosfor.

6. Fluorider.

7. Ammoniak och nitriter.

(1) Vissa ämnen i förteckning 2 som är cancerogena, mutagena eller teratogena ingår i kategori 4 i denna förteckning.