Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/103/EG

av den 17 november 2003

om ändring av direktiv 2001/25/EG om minimikrav på utbildning för sjöfolk

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 80.2 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget(2), och

av följande skäl:

(1) I Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/25/EG av den 4 april 2001 om minimikrav på utbildning för sjöfolk(3) fastställs miniminormer för utbildning, certifiering och vakthållning för sjöfolk som tjänstgör ombord på gemenskapsfartyg. Dessa normer grundas på normerna enligt 1978 års konvention inom ramen för Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) angående normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning i dess ändrade lydelse (STCW-konventionen).

(2) I syfte att bibehålla och utveckla kunskaper och färdigheter på sjöfartsområdet i EU är det viktigt att ägna lämplig uppmärksamhet åt situationen för de maritima utbildningarna och för sjöfolk inom EU.

(3) Det är viktigt att säkerställa att sjöfolk med certifikat som är utfärdade av tredje land, vilka tjänstgör ombord på gemenskapsfartyg, har en kompetensnivå motsvarande den som krävs i STCW-konventionen. I direktiv 2001/25/EG fastställs det förfaranden och gemensamma kriterier för medlemsstaternas erkännande av certifikat utfärdade av tredje land.

(4) I direktiv 2001/25/EG finns det bestämmelser om att på nytt bedöma förfarandena och kriterierna för erkännande av certifikat utfärdade av tredje land och för godkännande av maritima utbildningsinstitut och maritima utbildningsprogram och maritima kurser, mot bakgrund av den erfarenhet som vunnits vid tillämpningen av det direktivet.

(5) Det praktiska genomförandet av direktiv 2001/25/EG har visat att vissa ändringar av nämnda förfaranden och kriterier i hög grad kan bidra till erkännandesystemets tillförlitlighet, samtidigt som medlemsstaternas övervaknings- och rapporteringsskyldigheter skulle förenklas.

(6) Bedömningen av om tredje länder som tillhandahåller utbildning efterlever bestämmelserna i STCW-konventionen kan göras effektivare om detta sker på ett enhetligt sätt. Kommissionen bör därför anförtros denna uppgift på hela gemenskapens vägnar.

(7) För att garantera att ett land som erkänts fortsätter att fullständig uppfylla bestämmelserna i STCW-konventionen, bör erkännandet regelbundet ses över och förlängas i tillämpliga fall. Erkännandet av ett tredje land som inte uppfyller bestämmelserna i STCW-konventionen bör återkallas tills bristfälligheterna rättats till.

(8) Beslut om att förlänga eller återkalla ett erkännande kan fattas mer effektivt om det sker på ett enhetligt och centraliserat sätt, på gemenskapsnivå. Kommissionen bör därför anförtros dessa uppgifter på hela gemenskapens vägnar.

(9) Kontinuerlig övervakning av tredje ländernas efterlevnad av bestämmelserna kan bedömas på ett effektivare sätt om detta sker på ett enhetligt och centraliserat sätt.

(10) En av Europeiska sjösäkerhetsbyråns (nedan kallad "sjösäkerhetsbyrån") uppgifter är att bistå kommissionen med att utföra alla uppgifter som tilldelas kommissionen genom gällande gemenskapslagstiftning för fartygsbesättningars utbildning, certifiering och vakthållning.

(11) Sjösäkerhetsbyrån bör därför bistå kommissionen med att utföra de uppgifter som avser beviljande, förlängning och återkallande av erkännandet av tredje land. Den bör även bistå kommissionen vid övervakningen av tredje ländernas efterlevnad av bestämmelserna i STCW-konventionen.

(12) I STCW-konventionen fastställs det språkkrav för certifikat, och intyg om erkännande av ett certifikat. Bestämmelserna i direktiv 2001/25/EG bör anpassas till de relevanta bestämmelserna i konventionen.

(13) I 1974 års internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss (SOLAS-konventionen) fastställs det språkkrav för säkerhetskommunikation brygga-till-land. Direktiv 2001/25/EG bör uppdateras i enlighet med de senaste ändringar av SOLAS-konventionen som trädde i kraft den 1 juli 2002.

(14) Det är nödvändigt att fastställa ett förfarande för att anpassa direktiv 2001/25/EG till kommande ändringar i gemenskapslagstiftningen.

(15) Direktiv 2001/25/EG bör ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Direktiv 2001/25/EG ändras på följande sätt:

1. Artikel 5 skall ändras på följande sätt:

a) Punkt 3 skall ersättas med följande:

"3. Certifikat skall utfärdas i enlighet med regel I/2.1 i STCW-konventionen."

b) Följande mening skall läggas till i punkt 5:"Intyg om erkännande skall utfärdas i enlighet med artikel VI.2 i STCW-konventionen."

2. I artikel 17 skall led e ersättas med följande:

"e) Det skall finnas lämpliga anordningar för kommunikation mellan fartyget och myndigheter i land. Sådan kommunikation skall ske i enlighet med regel 14.4 i kapitel V i SOLAS-konventionen."

3. Artikel 18.3 skall ersättas med följande:

"3. Sjöfolk som inte innehar de certifikat som avses i artikel 4 får beviljas rätt att tjänstgöra på fartyg som för en medlemsstats flagg under förutsättning att ett beslut om erkännande av deras vederbörliga certifikat har antagits genom tillämpning av följande förfarande:

a) En medlemsstat som genom intyg tänker erkänna vederbörliga certifikat utfärdade av ett tredje land till en befälhavare, ett befäl eller en radiooperatör, för tjänstgöring på ett fartyg som för dess flagg, skall lämna in en motiverad begäran om erkännande av det berörda tredje landet till kommissionen.

Kommissionen skall, bistådd av Europeiska sjösäkerhetsbyrån (sjösäkerhetsbyrån) och eventuellt med deltagande av berörda medlemsstater, samla in den information som avses i bilaga II och bedöma utbildnings- och certifieringssystemen i det tredje land för vilket begäran om erkännande har lämnats in, för att kontrollera om det berörda landet uppfyller alla bestämmelser i STCW-konventionen och om lämpliga åtgärder vidtagits för att förhindra bedrägerier med certifikat.

b) Beslutet om erkännande av ett tredje land skall fattas av kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 23.2 inom tre månader efter den dag då begäran lämnades in. Om erkännandet beviljas skall det gälla med förbehåll för bestämmelserna i artikel 18a.

c) Om inget beslut har fattats om erkännandet av det berörda tredje landet inom den frist som fastställs i punkt b får den medlemsstat som lämnat in begäran besluta att unilateralt bevilja erkännandet fram tills ett beslut fattats på grundval av artikel 23.2.

d) En medlemsstat får, när det gäller fartyg som för dess flagg, besluta att intyga certifikat utfärdade av tredje land som erkänts av kommissionen, med hänsyn tagen till bestämmelserna i punkterna 4 och 5 i bilaga II.

e) Erkännanden av certifikat som utfärdats av erkänt tredje land och som offentliggjorts i C-serien i Europeiska unionens officiella tidning före den [...](4), skall förbli giltiga. Dessa erkännanden får användas av samtliga medlemsstater om inte kommissionen i ett senare skede har återkallat dem i enlighet med artikel 18a.

f) Kommissionen skall utarbeta och uppdatera en förteckning över de tredje länder som har erkänts. Förteckningen skall offentliggöras i C-serien i Europeiska unionens officiella tidning."

4. Följande artiklar skall införas:

"Artikel 18a

1. Utan hinder av de kriterier som anges i bilaga II och när en medlemsstat anser att ett erkänt tredje land inte längre uppfyller bestämmelserna i STCW-konventionen, skall den omedelbart informera kommissionen om detta med angivande av skälen för det. Kommissionen skall utan dröjsmål hänskjuta ärendet till den kommitté som avses i artikel 23.

2. Utan hinder av de kriterier som anges i bilaga II och när kommissionen anser att ett erkänt tredje land inte längre uppfyller bestämmelserna i STCW-konventionen, skall den omedelbart informera medlemsstaterna om detta med angivande av skälen för det. Kommissionen skall utan dröjsmål hänskjuta ärendet till den kommitté som avses i artikel 23.

3. När en medlemsstat har för avsikt att återkalla intygen om samtliga erkännanden av certifikat som utfärdats av ett tredje land skall den utan dröjsmål informera kommissionen och de övriga medlemsstaterna om sin avsikt med angivande av skälen för detta.

4. Kommissionen skall, bistådd av sjösäkerhetsbyrån, åter göra en bedömning av erkännandet av det berörda tredje landet för att kontrollera om det landet underlåtit att uppfylla bestämmelserna i STCW-konventionen.

5. När det finns uppgifter som visar att ett maritimt utbildningsinstitut inte längre uppfyller bestämmelserna i STCW-konventionen skall kommissionen meddela det berörda landet att erkännandet av dess certifikat kommer att återkallas inom två månader om åtgärder inte vidtas för att garantera att samtliga bestämmelser i STCW-konventionen uppfylls.

6. Beslutet om ett återkallande av erkännandet skall fattas i enlighet med förfarandet i artikel 23.2 inom två månader efter den dag då informationen inkom från medlemsstaten. Den berörda medlemsstaten skall vidta lämpliga åtgärder för att genomföra beslutet.

7. Intyg om erkännande av certifikat utfärdade i enlighet med artikel 5.6 före det datum då beslut fattats om återkallande av ett tredje lands erkännande skall förbli giltiga. Sjöfolk som innehar sådana intyg får dock inte begära att få ett intyg som ger dem högre kvalifikationer utom i de fall denna uppgradering enbart grundas på ytterligare arbetserfarenheter inom sjöfartsområdet.

Artikel 18b

1. De tredje länder som har erkänts i enlighet med förfarandet i artikel 18.3 b, inklusive de länder som anges i artikel 18.3 f, skall regelbundet och minst vart femte år på nytt bedömas av kommissionen, bistådd av sjösäkerhetsbyrån, för att garantera att de uppfyller de relevanta kriterierna i bilaga II och kontrollera att lämpliga åtgärder vidtagits för att förhindra bedrägerier med certifikat.

2. Kommissionen skall fastställa prioriteringskriterierna för bedömningen av tredje länder på grundval av de uppgifter som framkommit vid hamnstatskontrollen i enlighet med artikel 20 samt av de rapporter om resultaten av de oberoende bedömningarna som lämnats av tredje land i enlighet med avsnitt A-I/7 i STCW-koden.

3. Kommissionen skall till medlemsstaterna överlämna en rapport med bedömningsresultaten."

5. Följande mening skall läggas till i artikel 22.1:"Detta direktiv får även ändras i enlighet med samma förfarande för att ta hänsyn till relevanta ändringar av gemenskapslagstiftningen."

6. Bilaga II skall ändras på det sätt som anges i bilagan till detta direktiv.

Artikel 2

Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 14 maj 2005. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

Senast den 14 december 2008 skall kommissionen för Europaparlamentet och rådet lägga fram en utvärderingsrapport på grundval av en noggrann analys och utvärdering av IMO:s avtalsbestämmelser, genomförandet av dessa och nyvunnen kunskap om sambandet mellan säkerheten och utbildningsnivån hos fartygsbesättningar.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 4

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 17 november 2003.

På Europaparlamentets vägnar

P. Cox

Ordförande

På rådets vägnar

G. Alemanno

Ordförande

(1) EUT C 133, 6.6.2003, s. 23.

(2) Europaparlamentets yttrande av den 3 september 2003 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 6 november 2003.

(3) EGT L 136, 18.5.2001, s. 17. Direktivet ändrat genom direktiv 2002/84/EG (EGT L 324, 29.1.2002, s. 53).

(4) 18 månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

BILAGA

Bilaga II till direktiv 2001/25/EG skall ersättas med följande:

"BILAGA II

DE KRITERIER SOM AVSES I ARTIKEL 18.3 a FÖR ERKÄNNANDE AV TREDJE LAND SOM HAR UTFÄRDAT ETT CERTIFIKAT ELLER PÅ VARS VÄGNAR ETT CERTIFIKAT HAR UTFÄRDATS

1. Det berörda tredje landet måste vara en part till STCW-konventionen.

2. IMO:s sjösäkerhetskommitté skall ha intygat att det berörda tredje landet till fullo har genomfört bestämmelserna i STCW-konventionen.

3. Kommissionen, bistådd av sjösäkerhetsbyrån och eventuellt med deltagande av berörda medlemsstater, skall ha vidtagit alla nödvändiga åtgärder, eventuellt inbegripet inspektion av inrättningar och förfaranden, för att bekräfta att kraven när det gäller kompetensnorm, utfärdande och intyg om erkännande av certifikat samt förande av förteckning till fullo uppfylls och att ett system för kvalitetsnormer har införts enligt kraven i regel I/8 i STCW-konventionen.

4. Medlemsstaten är i färd att sluta en överenskommelse med det berörda tredje landet om att omedelbar underrättelse kommer att lämnas om alla väsentliga förändringar beträffande arrangemangen för utbildning och certifiering som föreskrivs i enlighet med STCW-konventionen.

5. Medlemsstaten har infört åtgärder för att säkerställa att sjöfolk som lämnar in certifikat för erkännande, vilka avser funktioner på ledningsnivå, har tillräcklig kunskap om de avsnitt av medlemsstatens sjölagstiftning som berör de funktioner som de tillåts att utöva.

6. Om en medlemsstat vill komplettera bedömningen av ett tredje lands efterlevnad av bestämmelserna genom att utvärdera vissa maritima utbildningsinstitut skall den tillämpa bestämmelserna i avsnitt A-I/6 i STCW-koden."