SÄRSKILD RAPPORT nr 1/96 beträffande Med-programmen följt av Kommissionens svar (96/C 240/01)

(Framlagd i enlighet med artikel 188c.4 andra stycket i EG-fördraget)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Punkt Sida

INLEDNING... 1-24 3

Historik...1-43

Presentation av Med-programmen... 5-18 3

Programmens skiftande karaktär... 7-18 3

De medel som har använts... 19-20 4

En förnyad juridisk ram och förstärkta budgetmedel... 19-20 4

Revisionsrättens förhållningssätt och mål... 21-24 5

DET GLOBALA SYSTEMET FÖR GENOMFÖRANDE AV PROGRAMMEN... 25-84 5

Allmän presentation... 25-38 6

ARTM... 25-27 6

Systemets sätt att fungera... 28-38 6

Ansökningsförfarande... 28-30 6

Förberedelse för finansieringsbesluten och finansieringsbeslutens struktur 31-38 6

Analys av systemet och dess sätt att fungera... 39-84 7

Iakttagelser angående delegering av ansvar... 39-57 7

Juridisk bas... 41 7

Behörig myndighet... 42-43 8

Villkor för delegeringen... 44-45 8

Regler för tilldelning av offentliga kontrakt... 46-49 8

Sammanblandning av intressen... 50-57 9

Iakttagelser om genomförandet av programmen ur budgetmässig och ekonomisk synvinkel... 58-80 10

Budgetens genomförandegrad... 58-60 10

Systemets administrativa kostnader... 61 10

Kontroll av de finansiella uppgifter som lämnats av ARTM... 62-63 10

Överensstämmelse med budgetprinciperna... 64-70 10

Administrativa kostnader som täcks av driftsanslag... 64-65 10

Överträdelser av budgetprincipen om allmängiltighet... 66-70 11

Felaktig framställning av gemenskapens räkenskaper... 71-72 11

Reservernas användning... 73-74 11

Saldering av räkenskaperna... 75-76 12

Skydd av kommissionens förmögenhetsrättigheter... 77-80 12

Iakttagelser om urval bland ansökningar... 81-84 12

Inrättande av kommittéer... 81 12

Förfarandet för att välja ut medlemmar... 82 12

Identifiering av behov... 83-84 12

GENOMFÖRANDE AV PROJEKTEN... 85-130 13

Inledning... 85-86 13

Resultaten av kontrollerna vid nätverkens kontor... 87-115 13

Konstateranden av ekonomiskt och räkenskapsmässigt slag... 87-96 13

Icke ersättningsberättigade utgifter... 97-104 14

Ersättning för personalutgifter... 98-100 15

Avsaknad av verifikationshandlingar... 101 15

Andra konstaterade anomalier... 102-104 15

Iakttagelser avseende en sund ekonomisk förvaltning... 105-108 16

Anbudsinfordran... 105 16

Storleken på dagtraktamenten och extraersättningar... 106-108 16

Nätverkens bärkraft... 109 16

Projektens effekt... 110-115 16

Orsakerna till denna situation... 116-130 17

Svagheter i projektplaneringen... 117-123 17

Finansieringsvolym... 121-122 18

Den årliga ramen... 123 18

Förvaltningsinstrument... 124-128 18

Svårigheter vid tillämpningen av viktiga kontraktsklausuler... 124-127 18

Svagheten i det finansiella kontrollsystemet... 128 18

Gränserna för den kontroll som byråerna för tekniskt bistånd utövar... 129-130 18

SLUTSATSER... 131-137 19

REKOMMENDATIONER... 138-144 19

BILAGOR... 21

Kommissionens svar... 27

INLEDNING

Resumé

Med-programmen består av en rad decentraliserade samarbetsåtgärder som inletts av organisationer inom de offentliga och privata sektorerna i EU och Medelhavsländerna och vilka har formats till nätverk. De sektorer som täckts är det lokala styret (Med-Urbs), högre utbildning (Med-Campus), media (Med-Media), forskning (Med-Avicenna) och affärsverksamhet (Med-Invest). Dessa programs övergripande syfte är att främja partnerskap och att överföra kunskap och erfarenhet mellan europeiska organisationer och organisationer i Medelhavsländerna. Mellan 1992, det år då programmen påbörjades, och 1994 anslogs 75,8 miljoner ecu från gemenskapens budget till dessa åtgärder. Revisionsrättens granskning av dessa program visade på allvarliga oegentligheter och dålig förvaltning. Detta rapporterades omedelbart till kommissionen, som har informerat revisionsrätten om att den vidtar korrigerande åtgärder.

För att decentraliserat samarbete ska lyckas i längden är det viktigt att arrangemangen för genomförandet utvecklas på ett regelrätt sätt med ordentlig förvaltning och kontroll av gemenskapsmedlen. Kommissionen måste se till att tillräckliga resurser, särskilt på personalsidan, avsätts för att övervaka genomförandet av dessa program.

Historik

1. Den Europeiska unionens bistånd till icke-medlemsländer i Medelhavsområdet (PTM) har numera sin plats inom ett större program kallat den förnyade Medelhavspolitiken (PMR). Det övergripande målet för detta är att på det ekonomiska planet främja framväxandet av en välståndszon runt Medelhavet, och på det politiska planet, att förstärka den demokratiska processen och den regionala integrationen för icke-medlemsländer i Medelhavsområdet.

2. Revisionsrätten har företagit en granskning av förvaltningen av de budgetmedel som anslagits till PMR:s tre områden, nämligen finansieringen av följande:

a) Följdåtgärder till den strukturanpassningsprocess som påbörjats av icke-medlemsländer i Medelhavsområdet.

b) Bistånd av multilateral karaktär.

c) De 3:e och 4:e finansiella protokollen.

3. Kapitel 11 i revisionsrättens Årsrapport för budgetåret 1994 behandlar den första delen av det förnyade Medelhavsprogrammet, och en kommande rapport skall behandla de finansiella protokollens genomförande. Det område som undersöks i föreliggande rapport handlar uteslutande om Med-programmen, som är en av aspekterna av det multilaterala biståndet.

4. När revisionsrätten påbörjade sin granskning av Med-programmen blev det på ett tidigt stadium tydligt att det fanns allvarliga oegentligheter och svagheter i den ekonomiska förvaltningen i samband med genomförandet. Revisionsrätten fokuserade därför sina ansträngningar på de svaga områdena. Den beslutade också att det man hade funnit motiverade upprättandet av en särskild rapport.

Presentation av Med-programmen

5. Med-programmen svarar mot gemenskapens vilja att utveckla ett multilateralt samarbete med icke-medlemsländer i Medelhavsområdet och mellan dessa. De har upprättats därför att finansieringsprotokollen, bilaterala konventioner av mellanstatlig natur, inte är ägnade att slutföra en sådan politik.

6. Med-programmen har utformats så att man skall kunna kringgå dessa hinder genom att utveckla ett decentraliserat samarbete med hjälp av nya instrument. De innebär att man åt parter på båda sidorna av Medelhavet, som ingår i nätverk på fyra till åtta medlemmar, anförtror genomförandet av ett projekt som de själva utformat. Dessa parter är, enligt programmen (se punkterna 7 till 18), regionala myndigheter, universitet, företag, mediafolk eller forskningscentra. Kommissionen förser nätverken med ett finansiellt komplement och det nödvändiga tekniska bistånd som de behöver för att slutföra sitt projekt.

Programmens skiftande karaktär

7. Med-programmen innefattade till och med 1994 Med-Urbs, Med-Campus, Med-Media, Med-Invest och Med-Avicenna. År 1995 tillkom ett sjätte program, Med-Migration (en underavdelning till Med-Urbs). Parallellt infördes samma koncept och förvaltningssystem för att påskynda fredsprocessen i Mellanöstern med skapandet av Peace-programmen.

Med-Urbs

8. Detta programs mål är skiftande och kompletterar varandra. De syftar till att bidra till att förbättra livsvillkoren för befolkningen i städerna, till att förstärka och utbreda demokratiska rutiner på den lokala nivån, till att skapa och utveckla decentraliserade samarbetsprocesser mellan lokala myndigheter i olika icke-medlemsländer i Medelhavsområdet men också mellan dessa och deras motsvarigheter i Europeiska unionen.

9. De budgetmedel som ägnats programmen Med-Urbs mellan 1992 och 1994 representerar en budgetvolym på 22,3 miljoner ecu i åtagandebemyndiganden. Sjutton länder har varit inblandade i projekt som har finansierats på detta sätt och 170 lokala myndigheter har deltagit, 104 från Europeiska unionen och 66 från icke-medlemsländer i Medelhavsområdet.

10. Dessa projekt täcker varierande områden såsom miljö, stadsplanering, kommunal förvaltning, förvaltning av humankapital, ekonomisk utveckling, lokaltrafik, det lokala skatteväsendet och den lokala demokratin.

Med-Campus

11. Med-Campus stöder decentraliserade samarbetsprojekt som leds av universitets-nätverk norr och söder om Medelhavet. Dessa nätverk utgör kommunikationsvägar som möjliggör utbyte av erfarenheter och överförande av teknologi och kunskap.

12. De 142 projekt som finansierats av dessa program under referensperioden har inbegripit utbildningsåtgärder inom miljöområdet, inom utvecklingsekonomi, kultur och förvaltning. Gemenskapens bistånd uppgår till ett belopp av 23,3 miljoner ecu i åtagandebemyndiganden.

Med-Media

13. Med-Media vill skapa media-nätverk på hög nivå för att uppmuntra samarbetet mellan fackmän på båda sidor av Medelhavet.

14. Dessa program påbörjades 1994. Kommissionen har till förmån för dem fattat två finansieringsbeslut till ett sammantaget belopp på 11,1 miljoner ecu, och med utgångspunkt därifrån har ett sextiotal projekt subventionerats. Det rör sig om fyra områden: utbildning, utbyte av program, samproduktion, seminarier och workshops.

Med-Invest

15. Med en budget på tio miljoner ecu vill Med-Invest-programmet skapa en gynnsam miljö för små och medelstora företag i icke-medlemsländer i Medelhavsområdet och öka deras konkurrenskraft. Detta program kretsar kring de två områden som beskrivs här nedan.

16. Område A består i att man låter icke-medlemsstater i Medelhavsområdet ta del av de instrument och gemenskapsprogram som redan existerar och som ursprungligen skapades för de små och medelstora europeiska företagen. Schematiskt uttryckt består dessa instrument i att man underlättar utbytet av information och kontakten mellan potentiella parter. Dessa kan ta formen av möten kallade Europa-partnerskap när de hålls i ett medlemsland och Medpartnerskap när de hålls i ett icke-medlemsland i Medelhavsområdet eller Med-Intreprise när de är av mindre omfattning. De kan också bestå i skapandet av ett nät och mellanhänder (BC-Net) eller av byråer för närmande mellan företag (BRE) med syfte att finna potentiella partner. På detta sätt har sedan Med-Invest-programmet skapades fyra Europapartnerskap, två Med-partnerskap, elva Med-Intreprise och två BCR/BC-Net finansierats.

17. Till skillnad från vad som är fallet med andra Med-program innebär område B inte att man ger en subvention som ett nätverk kan använda sig av. I stället betalar man en tredje part för det tekniska bistånd som de bidrar med när det gäller att förverkliga ett projekt som tidigare definierats av kommissionen själv. Inom detta område ryms bildandet av specialiserade finansbolag och exportförvaltningsbolag, inrättande av servicecentra och utvecklingsbyråer och slutligen stödåtgärder för bildandet av företag. Det har uppstått betydande förseningar vid genomförandet av detta område. Mellan kommissionens finansieringsbeslut i september 1992 och den 31 december 1994 har endast tre transaktioner finansierats till ett sammanlagt belopp av 1,3 miljoner ecu.

Med-Avicenna

18. Med-Avicenna är ett område inom forskningsprogrammet Avicenna (1). Detta program har fått så många ansökningar att de anslag som fanns disponibla under budgetrubrik B7-5035 och som var avsedda för detta ändamål år 1993 har visat sig vara otillräckliga. Nio miljoner ecu har sålunda hämtats från budgetrubrik B7-4080 för att finansiera ytterligare 15 projekt, i vilka parter från icke-medlemsländer i Medelhavsområdet deltagit och som omgrupperats under en gemensam rubrik kallad Med-Avicenna.

De medel som har använts

En förnyad juridisk ram och förstärkta budgetmedel

19. Den 29 juni 1992 antog rådet förordning (EEG) nr 1762/92, som täcker förvaltningen av de finansiella protokollen med icke-medlemsländer i Medelhavsområdet, och förordning (EEG) nr 1763/92 (2), som särskilt täcker det multilaterala samarbetet med icke-medlemsländer i Medelhavsområdet. Den senare texten anger de finansiella medel, 230 miljoner ecu, som lagstiftaren önskar se anslagna till multilateralt bistånd och bestämmer specifika mål såsom skydd för miljön, åtgärder av regionalt intresse och projekt som gynnar regional integration.

20. Som framgår av bilaga I skiljer sig kommissionens finansiella beräkningar för perioden i fråga märkbart från texten i förordningen. Om man läser och jämför de båda dokumenten framgår bland annat följande:

a) En märkbar ökning av tilldelade medel inom ramen för budgetprocessen, 309,9 miljoner ecu i stället för 230 miljoner ecu.

b) En minskning vad gäller åtgärder för regionalt samarbete, 64,1 miljoner ecu i stället för de 85-90 miljoner ecu som anges.

c) Ett anslag på 115,6 miljoner ecu till decentraliserat samarbete, dvs. Med-programmen.

Revisionsrättens förhållningssätt och mål

21. Med anledning av att förvaltningen sker på två nivåer, programnivå och nätverksnivå, har revisionsrätten först analyserat det system som inrättats för att genomföra de finansieringsbeslut som avser Med-programmen. Därefter har den värderat kvalitén på de instrument som skapats av Byrån för nätverken i Medelhavsområdet (ARTM), åt vilken den administrativa och finansiella förvaltningen av programmen har anförtrotts och av de olika byråer för tekniskt bistånd (BAT), som har till uppgift att följa upp dem, för att uppskatta i vilken mån de har gett kommissionen möjlighet att försäkra sig om att gemenskapsmedlen används på ett riktigt sätt.

22. Med anledning av de svagheter som konstaterats redan vid granskningen av systemet och förvaltningsinstrumenten har revisionsrätten företagit en granskning baserad på räkenskapshandlingar och besök på platsen, där samordningen för nätverken sker, vad gäller ett representativt urval på ett trettiotal projekt. Dessa kontroller har gett möjlighet att uppskatta nätverkets totala förvaltning, de utgifter som deklarerats och de resultat som registrerats. De har också möjliggjort en uppskattning av det bistånd som nätverken erhållit.

23. Revisionsrätten har upptäckt allvarliga oegentligheter och brister i den ekonomiska förvaltningen när det gäller det sätt på vilket Med-programmen har organiserats och genomförts. Dessa rapporterades till kommissionen så snart som möjligt, eftersom det var nödvändigt med omedelbara åtgärder för att rätta till den synnerligen otillfredsställande situation som hade upptäckts. Efter samtal med kommissionären och behöriga avdelningar inom kommissionen underrättades revisionsrätten i slutet av november 1995 om ett antal åtgärder som kommissionen avsåg att vidtaga (se punkt 57).

24. Kritiken i denna rapport är inte riktad mot konceptet om decentraliserat samarbete. Det är det sätt på vilket detta har genomförts som är otillfredsställande. De brister som har upptäckts måste emellertid åtgärdas om inte själva konceptet skall komma att ifrågasättas.

DET GLOBALA SYSTEMET FÖR GENOMFÖRANDE AV PROGRAMMEN

Resumé

På grund av att de egna resurserna inte räckte till för att genomföra Med-programmen har kommissionen lagt ut administrationen och den ekonomiska förvaltningen på ARTM, en organisation utan vinstintresse som skapats särskilt för denna uppgift på kommissionens initiativ. Vad gäller den tekniska övervakningen tecknades kontrakt med byråer för teknisk bistånd, vanligen konsultfirmor. Sättet på vilket detta skedde och det sätt på vilket förvaltningen senare fungerade gav upphov till en serie allvarliga oegentligheter och svagheter i den ekonomiska förvaltningen.

- De befogenheter som givits ARTM innebär att man delegerat kommissionens ansvar till en tredje part: bortsett från att det inte är klart om det i detta fall finns en laglig grund för en sådan delegering, fordras ett principbeslut om detta, vilket bara kan fattas av kommissionen själv. Något sådant beslut finns inte.

- Man har i stor utsträckning tecknat kontrakt genom privat överenskommelse utan vederbörligt anbudsförfarande.

- Det sätt på vilket dessa kontrakt ingicks och det faktum att samma konsultfirmor var inblandade i utarbetandet av programmen, i förberedelsen av finansieringsförslagen, i förvaltningen av ARTM och i den tekniska övervakningen av programmen ledde till en situation där det förelåg en allvarlig sammanblandning av intressen till förfång för en korrekt förvaltning av gemenskapsmedel.

- Kommissionens resurser och förfaranden för att övervaka genomförandet av Med-programmen och för att kontrollera deras decentraliserade administration var otillräckliga. När kommissionen upptäckte den allvarliga sammanblandning av intressen som förelåg och som ovan omtalats, saknade den länge förmåga att avhjälpa problemen.

- Allvarliga brister i den ekonomiska förvaltningen av programmen vad gäller kommissionen och ARTM konstaterades.

Allmän presentation

ARTM

25. Kommissionen konstaterade redan inledningsvis att den, på grund av de begränsade personalresurser som stod till dess förfogande och på grund av de restriktioner som föreskrivs i budgetförordningen, saknade möjlighet att direkt förvalta program vars genomförande med säkerhet skulle föra med sig en mängd förvaltningsåtgärder.

26. Förvaltningen av detta nya instrument har utformats kring två centrala element: utläggandet av förvaltningen av dessa program på privata organ och skiljandet av administrativa och finansiella funktioner från den tekniska övervakningen. Det förstnämnda har anförtrotts åt ARTM. Det sistnämnda har anförtrotts åt olika byråer för tekniskt bistånd för vart och ett av programmen. Tanken bakom denna uppdelning av uppgifterna var att göra det möjligt för kommissionen att samla in uppgifter från skilda källor för att på detta sätt få en dubbel kontroll.

27. ARTM är en internationell sammanslutning under belgisk lag utan vinstintresse (3). Den har kommit till på initiativ av kommissionen, som för övrigt har betalat hela kostnaden i samband med dess tillblivelse. På grund av detta faktum borde de beslut som denna sammanslutning skall fatta i princip noga kontrolleras av kommissionen. Bortsett från den symboliska avgiften på 1 000 belgiska franc per år som medlemmarna i sammanslutningen betalar, kommer ARTM:s resurser uteslutande från de kontrakt som kommissionen ger ARTM.

Systemets sätt att fungera

Ansökningsförfarande

28. Programmens genomförande börjar med en infordran av förslag som publiceras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. De nätverk som önskar erhålla finansiering från gemenskapen skickar in sina ansökningar som därefter behandlas centralt av en behörig byrå för tekniskt bistånd. Denna kontrollerar om kraven för att kunna erhålla en subvention från gemenskapen uppfylls, man undersöker vilket område som täcks av det aktuella projektet, parternas ursprung och antal parter i nätverket.

29. När detta arbete har avslutats samlar kommissionen en urvalskommitté (4) som uttalar sig om kvalitén på inkomna ansökningar. Från och med programmets andra år skall den behöriga kommittén, innan den tar i beaktande ansökningar från nya nätverk, i första hand undersöka dem som har inkommit från nätverk som redan har fått finansiellt stöd en gång och som önskar att gemenskapshjälpen skall förlängas under en konsolideringsfas.

30. När detta arbete avslutats skall den behöriga kommittén uppställa två listor där projekten och samordnarna av nätverken identifieras och där det belopp som gemenskapen bidrar med till den gemensamma finansieringen för var och en bestäms. Den första listan tar upp de nätverk som anses ha prioritet. Den andra listan är en reservlista som upptar nätverk som kan få finansiellt stöd i fall någon på den första listan skulle träda tillbaka. Med dessa dokument som underlag förbereder avdelningarna på kommissionen finansieringsförslaget som framläggs till Med-kommittén för yttrande (5).

Förberedelse för finansieringsbesluten och finansieringsbeslutens struktur

31. Om Med-kommitténs yttrande är positivt antar kommissionen ett finansieringsbeslut som godkänner det berörda programmet. Förutom den finansiering som går till nätverken fastställer detta beslut en finansiell reserv för att täcka de transaktioner som kan visa sig nödvändiga för att genomföra programmen. Vissa beslut innefattar även löner inom ARTM och de olika byråerna för tekniskt bistånd, även om dessa löner i andra fall helt eller delvis betalas direkt av kommissionen med utgångspunkt från ett globalt åtagande.

32. GD IB förbereder ett förslag om ett globalt åtagande för ett belopp som överensstämmer med det som fastställts i finansieringsbeslutet. När förslaget till åtagande har godkänts görs till ARTM en första delbetalning på 40 % av det belopp som man åtagit sig att betala mot uppvisande av en bankgaranti. Det är från och med det ögonblicket som det ovanliga i det system som utarbetats för den administrativa och finansiella förvaltningen av Med-programmen framträder.

33. ARTM har från och med det ögonblicket stor förvaltningsmakt och denna sträcker sig från att skicka brev och meddela förmånstagarna till att skriva under kontrakten om tilldelning av subventioner, och omfattar även uppgiften att omförhandla med de sökande när subventionsbeloppen inte överensstämmer med det de har begärt. Särskilt genom utarbetandet av rapporter angående projekt som ARTM framlägger för åtagandekommittén (6) spelar ARTM en icke försumbar roll i bedömningen av om utgifterna skall godkännas. ARTM kan också ta initiativ till att begära återbetalning av summor som ARTM anser har utbetalats felaktigt.

34. Det bör även understrykas att de kontrakt som ingicks när de två första Med-Urbs- och Med-Campus-programmen genomfördes hade skrivits under endast av ARTM och pilotenhetens representanter. Samma sak gäller för kontrakten för tilldelning av tekniskt bistånd, som har ingåtts direkt mellan ARTM och ledningarna i byråerna för tekniskt bistånd. Från och med den andra serien av program har dessa dokument också undertecknats av en tjänsteman från kommissionen.

35. Däremot skulle redan från början de summor som betalades till ARTM hållas innestående på ett bankkonto och utbetalningar skulle undertecknas av tre personer: direktören för ARTM och två tjänstemän från utanordnar funktionen.

36. Kontraktet föreskriver att samordnaren för ett nätverk skall förse ARTM med en rapport under verksamhetens gång och därefter med en slutlig rapport. Dessa två dokument är uppdelade i två delar. En är helt och hållet beskrivande, den andra består av en serie finansiella tabeller som av ARTM kallas inkomsts- och utgiftsredovisning.

37. Utbetalandet av den andra och tredje delbetalningen till mottagarna är beroende av att programmets åtagandekommitté godkänner de tidigare omnämnda rapporterna. Denna kommitté består av representanter för ARTM och byråerna för tekniskt bistånd, med den handläggare inom kommissionen som är ansvarig för programmet i fråga som ordförande. Det beslut som fattas är beroende av det yttrande som görs av ARTM och byråerna för tekniskt bistånd med utgångspunkt från granskningen av dessa rapporter. ARTM uttalar sig om rapportens finansiella aspekt, medan byråerna för tekniskt bistånd tar hänsyn endast till dokumentets tekniska aspekter.

38. Det schema som har utarbetats av ARTM, bifogat som bilaga II, ger en synoptisk bild av hela det system som införts.

Analys av systemet och dess sätt att fungera

Iakttagelser angående delegering av ansvar

39. Naturen och vidden av de befogenheter som tilldelats ARTM gör att man har att göra med en de facto-delegering av kommissionens ansvar till ett utomstående organ och inte enkla kontrakt gällande tillhandahållande av tjänster. Men bortsett från de frågor som rör delegeringens juridiska grund (se punkt 41) har den införts utan att kommissionen har uttalat sig genom ett principbeslut (se punkt 42 och följande). Villkoren i denna delegering ger också anledning till kritik, särskilt på grund av att kontrakten är vaga när det gäller ARTM:s och dess administratörers ansvar och inte säger något alls om äganderätten till tillgångarna eller om vart de ska gå vid en eventuell avveckling, fastän dessa helt har finansierats av kommissionen. För övrigt har revisionsrätten visat på allvarliga regelstridigheter i själva förvaltandet av denna delegering (se punkterna 44 och 45).

40. Slutligen har, trots flera påpekanden, denna faktiska delegering bibehållits. Sedan kommissionens rättstjänst rådfrågats av den avdelning som är ansvarig för genomförandet av Med-programmen, påminde den i ett meddelande av den 2 december 1992 om att de funktioner som hör samman med granskning eller som innebär oinskränkt befogenhet vid utövandet av gemenskapspolitik inklusive genomförandet av budgeten kan utföras endast av tjänstemän eller under vissa omständigheter av tillfälligt anställd personal (7).

Juridisk bas

41. Den juridiska bas delegeringen stöder sig på är inte klar. Om artikel 105 punkt 3 första stycket i budgetförordningen, som rör förvaltningen av bistånd till tredje land i allmänhet, föreskriver att det finns möjlighet att ge "andra organ" befogenhet att förvalta anslagen, nämns däremot inte denna möjlighet i artikel 6 första stycket i förordning (EEG) nr 1763/92, som särskilt tar upp Med-programmen. Denna text, som explicit hänvisar till artikel 105 i budgetförordningen, begränsar kommissionens möjligheter att delegera befogenheter vad gäller förvaltningen till Europeiska investeringsbanken när det gäller räntesubventioner och riskkapitalstransaktioner.

Behörig myndighet

42. Beslutet att anförtro förvaltningen av programmen till ett utomstående organ är otvivelaktigt ett principbeslut som innebär viktiga val vad gäller det sätt på vilket politiken ska utföras. Ett sådant beslut kan bara fattas av kommissionärernas kollegium (8) och måste med nödvändighet innehålla precisa bestämmelser om förfarandena för delegering av befogenheter, särskilt vad gäller den befullmäktigades kontroll och ansvar.

43. I sitt svar på revisionsrättens iakttagelser hävdar kommissionen att överenskommelsen med ARTM följer av de finansieringsbeslut som gäller Med-programmen, vilka antagits av kommissionen. Dessa beslut är emellertid otillräckliga och definierar inte de villkor som gäller för ARTM:s utövande av kommissionens delegerade befogenheter.

Villkor för delegeringen

44. I fallet Meroni mot Höga myndigheten av den 13 juni 1958 fastställer domstolen i sin dom, som utgör rättspraxis i ämnet, villkoren för regelrätt delegering av befogenheter. Ett av dessa villkor är att oinskränkta befogenheter inte får ges och att delegeringen endast får avse klart avgränsade verkställande befogenheter. Emellertid har det konstaterats att åtagandekommittéernas användande av reserverna, som upptagits i kommissionens finansieringsbeslut, har lett till att flera beslut har ändrats (se punkterna 73 och 74). Ett brott mot reglerna har därför begåtts, antingen därför att åtagandekommittén har överskridit sina befogenheter eller därför att kommissionen har delegerat en oinskränkt befogenhet, nämligen att ändra ett beslut. En sådan befogenhet kan inte betecknas som en klart definierad verkställande befogenhet.

45. Ett annat villkor som ställs genom Meroni-domen gäller den befullmäktigade myndighetens respekterande av samma regler som gäller för den myndighet som delegerar befogenheten. Eftersom kommissionen skall utöva sina befogenheter under fullständigt oberoende (9), skulle ARTM ha gjort detsamma. Så har inte varit fallet och revisionsrätten har pekat på fall av sammanblandning av intressen (detaljerna framgår av punkterna 50 till 57). Dessa uppenbara överträdelser gör att hela systemet med delegering kan ifrågasättas. Kommissionen förblir nämligen, som den befullmäktigande myndigheten, ansvarig för ARTM:s handlingar. Därför åligger det kommissionen att förhindra dessa överträdelser. Kommissionen hade för övrigt möjlighet att göra detta då den kontrasignerade kontrakt och banköverföringar som upprättats av ARTM.

Regler för tilldelning av offentliga kontrakt

46. Kommissionen har på egen hand utifrån ingenting skapat och finansierat ARTM. I slutet av oktober 1992 tecknade kommissionen ett kontrakt på 54 000 ecu med en konsultbyrå genom privat överenskommelse för att utföra en undersökning om den framtida byråns organisatoriska behov. Den expert som konsultbyrån använde för uppdraget blev sedan verksamhetsansvarig för ARTM.

47. Kommissionen gav denna byrå uppdraget att administrativt och ekonomiskt förvalta Med-programmen genom kontrakt som slöts genom privat överenskommelse från 1992 till december 1993. I juli 1994 fick ARTM ett nytt kontrakt efter en anbudsinfordran. Tabellen i bilaga III visar de belopp som dessa kontrakt gällde och vilka förfaranden som följdes för tilldelningen av dem. En sådan situation bryter mot reglerna för tilldelning av offentliga kontrakt. Kommissionen infordrade inte anbud förrän villkoren för anbudsgivarnas lika ställning definitivt hade upphört, för man inte skulle låta de erfarenheter som vunnits under de två föregående åren gå till spillo. Dessutom tilldelades ARTM likaledes "syster"-program, som senare påbörjades i samband med fredsprocessen i Mellanöstern, genom kontrakt som slöts genom privat överenskommelse. Detsamma gäller kontrakt för teknisk uppföljning, till exempel programmet Peace som slöts genom privat överenskommelse med FERE Consultants den 18 januari 1995.

48. Kommissionen rättfärdigade tilldelningen av kontrakt som slutits genom privat överenskommelse (i strid mot bestämmelserna i artikel 56 i budgetförordningen (10)) till ARTM med att det inte fanns något organ på marknaden som hade de kvalifikationer som krävdes. Kommissionens handlingar innehåller emellertid ingenting som visar på att den förvaltande avdelningen har gjort någon undersökning på marknaden för att övertyga sig om att så verkligen var fallet. Det faktum att flera kandidater lämnade in anbud vid den anbudsinfordran som utlystes 1994 tyder på att det redan då fanns företag som hade denna kompetens. ARTM hade ingen särskild kompetens vare sig vad gäller tekniskt kunnande eller administrativ eller ekonomisk förvaltning som reservationslöst hade kunnat rättfärdiga valet.

49. Fram till december 1993 slöts kontrakten med byråerna för tekniskt bistånd också genom privat överenskommelse. Tabellen i bilaga 3 visar att för den aktuella perioden hade nästan hälften av tolv kontrakt tilldelats utan att anbud hade begärts in.

Sammanblandning av intressen

50. Fram till april 1995 var två av ARTM:s fyra handläggare också ledare för två byråer för tekniskt bistånd (konsultbyråerna FERE Consultants och Ismeri), med uppgift att följa upp Med-programmen.

51. Samma byråer för tekniskt bistånd deltog i utformningen av Med-programmen fram till och med det stadium då utkast till finansieringsförslag skall förberedas, en uppgift som åligger endast kommissionens egna avdelningar (11). För att utföra dessa arbeten fick FERE Consultants 323 000 ecu respektive 199 960 ecu för att förbereda programmen Med-Urbs och B-delen av programmet Med-Invest och ISMERI Europa för programmet Med-Campus. Också dessa kontrakt har tilldelats genom privat överenskommelse.

52. Villkoren för tilldelning av kontrakt och det faktum att samma konsultbyråer deltar i utformningen av programmen, i utarbetandet av förslagen till finansiering, i ARTM:s styrelse och i uppföljningen av programmen har lett till en situation i vilken det råder en sammanblandning av intressen som skadar den sunda förvaltningen av gemenskapens medel och som strider mot principen att alla skall behandlas lika vid offentliga kontrakt. Två fall som är särskilt allvarliga bör belysas:

a) Efter åtagandekommittéens godkännande undertecknade ARTM genom privat överenskommelse med de byråer för tekniskt bistånd som leddes av två av dess handläggare kontrakt för 547 750 ecu respektive 748 900 ecu (se punkt 34). I det första fallet rör det sig om ett kontrakt av den 14 december 1992 mellan ARTM och FERE Consultants. I det andra fallet är det ett kontrakt av den 21 december 1992 mellan ARTM och Ismeri. I båda fallen innehade de ledare som skrev under kontrakten med ARTM samtidigt två av de fyra tjänsterna som handläggare i ARTM:s styrelse. Noteras bör också att de två konsultbyråer som fick ovannämnda kontrakt deltog i åtagandekommitténs möten, då den godkände dessa kontrakt.

b) Vid genomförandet av programmet Med-Invest tilldelades samma två byråer för tekniskt bistånd genomförandet av de två projekten utan att det förekom något anbuds-eller urvalsförfarande. Ersättningen uppgick till 270 000 ecu i det ena fallet och till 405 000 ecu i det andra.

53. Riskerna för att sådana avvikelser skulle kunna inträffa fanns inbyggda i systemet som kommissionen avsåg att upprätta och i situationen med de olika inblandade parterna. Från och med upprättandefasen var dessa risker så påtagliga att kommissionen genast borde ha ifrågasatt det planerade systemet.

54. Tilldelningen av uppföljningen av programmet Med-Urbs gav upphov till ett annat slags sammanblandning av intressen. Efter att ha infordrat anbud under den första hälften av 1994 fick Conseil des Communes et Régions d`Europe (CCRE) och Cités Unies Développement (CUD) i uppdrag att följa upp programmet Med-Urbs. Dessa organs rättsliga ställning motsvarar en ideell förenings, vars upprättande bland annat avser att skydda medlemmarnas intressen. Att tilldela dem uppföljningen av genomförandet av ett program som består i att stöd ges till regionala myndigheter ("collectivités territoriales"), vilket kommissionen har gjort, kan leda till en lojalitetskonflikt mellan CCRE/CUD:s åtaganden enligt kontraktet med kommissionen och de stadgeenliga åtagandena gentemot deras huvudmän. Situationen skapar också risk för att en diskriminerande attityd utvecklas till nackdel för de regionala myndigheter ("collectivités territoriales") som inte tillhör någon av dessa två sammanslutningar. Risken ökar om de tillhör andra organisationer.

55. Dessutom fick en byrå för tekniskt bistånd, som erhållit bistånd för genomförandet av ett projekt som innebar att B-delen av Med-Invest-programmet skulle genomföras, även uppdraget att följa upp detta program innan kommissionen ens hade uttalat sig om den slutliga rapporten om genomförandet, vilken den hade lämnat in som en del av verksamheten.

56. Kommissionen blev till sist medveten om faran med en sådan situation och bad ledarna för de byråer för tekniskt bistånd som ansvarade för uppföljningen att de skulle avgå från ARTM:s styrelse. Protokollen från ARTM:s styrelsemöten visar att personerna i fråga motsatte sig kommissionens begäran. Det tog över ett och ett halvt år innan de bestämde sig för att avgå och då på villkor som starkt kan kritiseras. Protokollet från stämman den 11 oktober 1994 visar att de två handläggarna i fråga skulle avgå från sina uppdrag förutsatt att:

- Europeiska kommissionen valde FERE Consultant för att ansvara för det tekniska biståndet i Med-Invest-programmet.

- Ismeri Europa på nytt utsågs till ansvarig för det tekniska biståndet i Med-Campus-programmet.

De två ledarna begärde dessutom att få utse sina efterträdare om de avgick. Då samtliga dessa villkor uppfyllts avgick de två ledarna från ARTM:s styrelse i april 1995.

57. Med tanke på hur allvarliga dessa iakttagelser är, informerade revisionsrätten omedelbart kommissionen om dem, så att den kunde vidta nödvändiga åtgärder och framför allt undersöka om det var nödvändigt att vidta rättsliga åtgärder mot de ansvariga. I slutet av november 1995 informerade kommissionens ansvariga avdelningar revisionsrätten om att de dels avsåg att inte förnya de kontrakt som slutits med ARTM när dessa löper ut i januari 1996 och dels att avveckla ARTM. De planerade även att inte förnya några kontrakt med byråerna för tekniskt bistånd och att påbörja en undersökning för att fastställa ansvarsförhållandena och att tillsammans med kommissionens rättstjänst undersöka om rättsliga åtgärder skulle vidtas.

Iakttagelser om genomförandet av programmen ur budgetmässig och ekonomisk synvinkel

Budgetens genomförandegrad

58. Analysen av utnyttjandet av anslagen under budgetrubrik B7-4080, som infördes i budgeten genom förordning (EEG) nr 1763/92, visar att per den 31 december 1994 hade åtaganden gjorts till ett belopp på totalt 169,7 miljoner ecu. Av detta belopp hade 62,4 miljoner ecu betalats ut.

59. Av dessa belopp uppgick åtaganden som motsvarade genomförandet av Med-programmen till 75,8 miljoner ecu, varav åtaganden för 23,9 miljoner ecu gjorts i december 1994. Sammanlagt betalade kommissionen ut 40,2 miljoner ecu av dessa åtaganden (39,2 miljoner ecu till ARTM och 1,0 miljoner ecu i direkta betalningar till olika byråer för tekniskt bistånd och experter).

60. Bilaga IV innehåller en detaljerad analys av tillgängliga medel och deras användning. Av totalt 40,9 miljoner ecu i tillgängliga medel betalades 33,3 miljoner ecu ut och 7,6 miljoner ecu hade ej utnyttjats per den 31 december 1994. Detta belopp, som utgjorde nästan 20 % av kommissionens utbetalningar till ARTM, låg långt över programmens behov av kontanta medel.

Systemets administrativa kostnader

61. Bilaga IV visar också att av de 33,3 miljoner ecu som betalats ut av ARTM var endast 26,9 miljoner ecu (80,8 %) bidrag till projekt. Resten användes för att betala ARTM:s egna tjänster (1,3 miljoner ecu), olika tjänster utförda av byråer för tekniskt bistånd (3,7 miljoner ecu) samt för att finansiera kommittéer (0,3 miljoner ecu), konferenser (0,1 miljoner ecu) och utvärderingar (0,5 miljoner ecu). Ytterligare 0,2 miljoner ecu för övriga kostnader och 0,3 miljoner ecu för finansieringskostnader utgör omkostnader. Dessa poster, som är nödvändiga kostnader för administrationen av programmen, uppgår till totalt 6,4 miljoner ecu, dvs. mer än 19 % av de medel som faktiskt använts. Dessa faktiska kostnader för administrationen av programmen innefattar inte de specifika kostnaderna för vart och ett av de subventionerade nätverkens verksamhet.

Kontroll av de finansiella uppgifter som lämnats av ARTM

62. Genomföranderapporterna som ARTM har överlämnat till kommissionen är inte hämtade direkt ur dess bokföring. De är istället utarbetade av ARTM-tjänstemän på basis av uppgifter utanför bokföringen som sammanställts utifrån databaserade kalkylark.

63. Dessa dokument, som ligger utanför bokföringen, följer inte samma regler för framläggande av information som de dokument som gäller för den oberoende revisorn som sköter ARTM:s bokföring. Revisionsrätten har visat på ett antal avvikelser mellan dessa två källor, vilka borde ha blivit föremål för regelbunden analys och förklaring. Revisionsrätten har inte kunnat finna något bevis som tyder på att sådana avstämningar gjorts, vare sig av ARTM eller kommissionen.

Överensstämmelse med budgetprinciperna

Administrativa kostnader som täcks av driftsanslag

64. Fastän det är i strid med gällande regler, innebär den administrativa och ekonomiska förvaltningen av Medprogrammen som anförtrotts ARTM en delegering av kommissionens befogenheter. Följaktligen borde kostnaderna för denna byrås verksamhet helt och hållet ha täckts av kommissionens administrationsanslag (del A i budgeten). Utarbetandet av finansieringsförslag, som anförtrotts externa konsulter, borde också ha finansierats genom A-delen. Undersökningen av kommissionens bokföring och de kontrakt som slutits med ARTM och FERE Consultant beträffande genomförandet av Med-programmen som framgår av bilaga V, visar emellertid följande:

a) Av de 1 311 136 ecu som ARTM erhållit i ersättning har 863 743 ecu av kommissionen bokförts som driftsanslag under budgetrubrik B7-4080 utan någon annan förklaring än att de disponibla anslagen från A-delen inte räckte till.

b) Detsamma gäller den finansiering som erhållits av konsulter som anlitats för utformning och utarbetande av preliminära förslag till finansiering av Med-programmen Med-Urbs, Med-Invest och Med-Campus. Till dessa har sammanlagt betalats 480 160 ecu.

65. Här står vi inför en återgång till användandet av s.k. mini-budgetar, fastän anmärkningarna i budgeten till rubrik B7-4080 uttryckligen utesluter användandet av dessa anslag för att täcka allmänna förvaltnings- och administrationskostnader.

Överträdelser av budgetprincipen om allmängiltighet

66. I ett meddelande av den 3 mars 1994 informerade kommissionen ARTM om att inkomsträntorna från kommissionens betalningar skall dras av från de ansökningar om utbetalning som inlämnas till kommissionen.

67. Denna lösning strider mot budgetprincipen om allmängiltighet. Räntorna i fråga utgör avkastning på kapital som tillhör gemenskapen till dess att nätverken, som mottar bidragen, har uppfyllt de kontraktsmässiga villkoren och därigenom fått möjlighet att begära utbetalning av det tilldelade bidraget.

68. Dessa räntor (se bilaga IV), som uppgår till 707 900 ecu per den 31 december 1994, utgör alltså en inkomstkälla för gemenskapens allmänna budget som skall behandlas som en sådan och återbetalas till kommissionens räkenskapsförare.

69. En genomläsning av artikel 27 i budgetförordningen visar dessutom att dessa räntor inte är en del av de inkomster för vilka gemenskapens lagstiftare avsett att möjliggöra användning på nytt.

70. Följaktligen är det fel av kommissionen att med detta meddelande tillåta en räkenskapsmässig sammanblandning mellan räntebeloppet och det belopp som fastställts genom kommissionens finansieringsbeslut.

Felaktig framställning av gemenskapens räkenskaper

71. Utbetalningarna till ARTM, med avdrag för de summor som motsvarar ersättning till denna, är ur räkenskapsmässig synvinkel att betrakta som förskott och inte som betalningar. Gemenskapens skuld till nätverken, liksom till olika byråer för tekniskt bistånd, uppstår först det datum då kontraktet mellan de senare och ARTM undertecknas, med eller utan kommissionens kontrasignering beroende på det enskilda fallet.

72. Betalningen, som är den handling genom vilken gemenskapen frigör sig från sin skuld, utgörs av de utbetalningar till bidragsmottagarna som görs av ARTM för kommissionens räkning, efter kontroll av att bidragsmottagarna uppfyllt sina kontraktsmässiga åtaganden. Därför är kommissionens inkomst- och utgiftsredovisning, som framställer samtliga utbetalningar till ARTM som betalningar, felaktig. Dessa utbetalningar borde endast ha bokförts som förskott. Likviditetssaldot på ARTM:s konton borde ha överförts till gemenskapens balansräkning i slutet av varje budgetår.

Reservernas användning

73. Varje beslut om finansiering i samband med ett Med-program innehåller ett reservbelopp. Tabellen i bilaga 6 visar att de som har administrerat programmen har ändrat dessa belopp flera gånger och att man (med ett undantag) har ökat dem, ibland med betydande belopp. För det första Med-Urbs-programmet ökade denna reserv från en ursprunglig avsättning på 110 000 ecu till 699 277 ecu, dvs. med en faktor på 6,35.

74. En ökning av denna omfattning leder till en ändring av kommissionens finansieringsbeslut. Detta utgör en oegentlighet, antingen därför att åtagandekommittén överskridit sina befogenheter eller därför att kommissionen delegerat en oinskränkt befogenhet (se punkt 44).

Saldering av räkenskaperna

75. Finansieringsbesluten för Med-programmen omfattar transaktioner som i princip varar ett år. Om räkenskaperna, som innehåller information om genomförandet av besluten, salderats vid planerat slutdatum skulle kommissionen haft möjlighet att stämma av sina kassa- och bankkonton. I mitten av juli 1995 hade kommissionen och ARTM ännu inte gjort någon gemensam avstämning av salderingen av räkenskaperna för något av finansieringsbesluten och kommissionen hade inte begärt någon utbetalning av vare sig räntor eller disponibla saldon från ARTM.

76. Att de ursprungliga årliga ramarna överskridits förklaras av de betydande förseningar som drabbat genomförandet av programmen. Det mest oroande fallet är Med-Invest-programmet, där genomförandegraden av B-delen var endast 24,8 % två år efter det att finansieringsbelutet fattats.

Skydd av kommissionens förmögenhetsrättigheter

77. Undersökningen av ARTM:s balansräkningar visar att dess första verksamhetsår gav en förlust på 19 706 ecu. Däremot visar balansräkningen för 1994 ett positivt resultat på 36 224 ecu för det andra verksamhetsåret, efter avsättning till en reserv för förluster och avgifter på 74 000 ecu.

78. ARTM har inte betalat tillbaka de 51 847 ecu till kommissionen som denna har lagt ut för ARTM:s upprättande. Däremot har ARTM betalt tillbaka 22 700 ecu till FERE Consultant som använts av den senare för samma ändamål.

79. ARTM:s stadgar föreskriver att stämman vid upplösning skall fastställa hur byråns tillgångar skall fördelas. Samtliga kostnader för ARTM:s upprättande och etablering har kommissionen stått för och den är också ensam finansiär. Dessutom är ARTM:s verksamhet i sig totalt beroende av program som förvaltas av kommissionen.

80. Kommissionen borde redan då bättre ha tillvaratagit sina intressen och dels krävt återbetalning av de belopp som den utbetalt i förskott och dels sett till att den i ARTM:s stadgar tydligt angavs som mottagare av tillgångarna i händelse av upplösning.

Iakttagelser om urval bland ansökningar

Inrättande av kommittéer

81. Inrättande av kommittéer har fördröjts i olika grad för olika program. Därför har bistånd beviljats för de första programmen Med-Urbs, Med-Campus och Med-Invest innan kommittéerna inrättats. Vad beträffar programmet Med-Invest, hade en sådan kommitté fortfarande inte inrättats i slutet av 1995.

Förfarandet för att välja ut medlemmar

82. Det är vanligt att medlemmarna i dessa kommittéer väljs ut bland de skickligaste personerna inom sitt område och att de eller deras organisationer på grund av sin skicklighet också kvalificerar sig som lämpliga mottagare av gemenskapens bistånd från dessa program. Under sådana omständigheter är det nödvändigt att ha tydliga regler och förfaranden för hur valet av medlemmarna skall gå till och att ha förhållningsregler för dessa, vilket säkerställer att sammanblandning av intressen undviks. Några sådana fanns inte vid tidpunkten för granskningen.

Identifiering av behov

83. De flesta projekten (28 av de 30 i stickprovet) har lagts fram av europeiska organ. Inga handlingar innehåller någon som helst information från någon av kommissionens delegationer i icke-medlemsländerna i Medelhavsområdet som klargör urvalskommittéernas åsikt beträffande de viktigaste behoven hos de folkgrupper för vilka biståndet är avsett. Inom Med-Urbsprogrammen har följaktligen de godkända projekten mer motsvarat behoven i städerna i norr än de särskilda behov som städerna i söder har. Även om denna skevhet också förekommer i programmen Med-Campus och Med-Avicenna har den för det mesta kunnat undvikas, eftersom de stora universitetsnätverken som till exempel Unimed (Universités de la Méditerranée / universitet i Medelhavsområdet) och CUM (Communauté des Universités Méditerranéennes / sammanslutning av universitet i Medelhavsområdet), har installerat informationssystem som gör det möjligt att samla in åsikter om de viktigaste behoven hos deras samarbetspartner i icke-medlemsländer i Medelhavsområdet.

84. Urvalskommittéernas möjlighet att lämna ett positivt utlåtande för ett nätverk, samtidigt som de ändrar projektets budget, har medfört betydande förseningar för genomförandet. Detta tvingar nämligen ARTM att omförhandla sin budget med nätverkssamordnaren efter det att kommissionen har antagit finansieringsbeslutet. Under dessa omständigheter gör den tid som urvalsprocessen tar, tillsammans med den tid som åtgår för Med-kommitténs nödvändiga inlägg innan ett beslut om finansiering kan fattas, att det är nästan omöjligt att genomföra projektet under tillfredsställande förhållanden samtidigt som åtgärdens årliga ram respekteras. Vid samtliga besökta projekt framfördes problemet med tidsplanen som en av de största svårigheterna att övervinna då projekten genomförs.

GENOMFÖRANDE AV PROJEKTEN

Resumé

På nätverks- och projektnivå (30 nätverk valdes ut av revisionsrätten) identifierades ett stort antal svagheter och oegentligheter. De kan sammanfattas på följande sätt:

a) Ekonomiska och räkenskapsmässiga frågor:

- grundläggande krav på sund ekonomisk förvaltning och kontroll av offentliga medel, enligt kontrakten mellan kommissionen, ARTM och nätverkssamordnarna, respekterades ofta inte. Så var i synnerhet fallet beträffande separat bokföring av projekten, bevarande av bokföringsunderlag för utgifter för vilka ersättning begärts, öppnande av ett separat bankkonto för nätverket.

- nätverksparternas skyldigheter att medfinansiera projekten har till stor del ignorerats.

- utgifter som inte är stödberättigade har finansierats, i vissa fall systematiskt (till exempel återbetalning av kostnader för lokal myndighetspersonal som redan finansierades via myndighetens budget), i andra gällde det enskilda fall som fastän de var av begränsad ekonomisk betydelse återspeglade svagheten i kontrollsystemet;

b) Frågor angående sund ekonomisk förvaltning:

- tilldelning av kontrakt efter anbudsförfarande var undantag snarare än regel.

- på grund av bristande kunskap om nationella regler har ARTM betalat ut högre dagtraktamenten och tilläggsersättningar än tillåtet.

Med tanke på projektens effekter borde kommissionen erhålla mer systematisk information, baserad på rigorös utvärdering av resultat jämfört med klart definierade mål. Många av åtgärderna är av sådant slag att det är svårt att mäta effekterna av dem, men det gör utvärderingsfunktionen ännu viktigare. På basis av den information som för närvarande finns tillgänglig och egna iakttagelser på fältet, anser revisionsrätten att Med-programmens effekter återstår att bevisa.

Vissa svagheter i genomförandet av programmen härstammar från brister i utformningen av programmen (till exempel samordnarnas bristande befogenhet i förhållande till de andra medlemmarna i nätverket, begränsning av medlemmarnas autonomi), svagheter i förvaltningsinstrumenten (särskilt bristande tillämplighet när det gäller viktiga klausuler i kontraktet) samt begränsningar i den roll som byråerna för tekniskt bistånd tilldelades.

Inledning

85. Kontrollerna av de 30 utvalda nätverken som gjorts på basis av dokument och på platsen vid de samordnande enheternas kontor har påvisat många svagheter och oegentligheter. Samtidigt verkar de finansierade projektens effekter totalt sett vara svaga ur kvantitativ synvinkel och svåra att se ur kvalitativ synvinkel, även om det finns nyanser mellan programmen och även om bristen på perspektiv kräver en viss försiktighet.

86. Denna situation kan emellertid inte enbart tillskrivas förvaltarna av nätverken. Svagheter i utformningen av programmen, bristande anpassning av de instrument som skapats för förvaltningen och kommissionens och ARTM:s uppföljning har också skuld häri.

Resultaten av kontrollerna vid nätverkens kontor

Konstateranden av ekonomiskt och räkenskapsmässigt slag

87. De Kontrakt som slutits mellan kommissionen, ARTM och varje samordnare av ett nätverk fastställer, förutom att budgeten som ligger till grund för respektive kontrakt måste hållas, följande:

a) Principen om kommissionens och nätverksmedlemmarnas medfinansiering av projektet.

b) Att ett särskilt bankkonto för nätverket skall öppnas.

c) Att separata räkenskaper skall föras för projektet, som motsvarar de normer som ARTM fastställt.

d) Att verifikationer skall bevaras under fem år.

e) Att en inkomst- och utgiftsredovisning skall översändas som stöd till rapporterna om genomförande.

88. Dessa åligganden har till stor del ignorerats av nätverken. Nätverken förde inte separata räkenskaper för projekten, med några få undantag (Med-Avicenna 126, Med-Invest B.201, Med-Urbs 3, Med-Media 5 och 6). Transaktionerna för genomförandet av de projekt som mottagit bistånd kunde inte skiljas ut i den samordnande enhetens allmänna räkenskaper eller saknades om de hade reglerats av en annan nätverksmedlems kassa. I fem fall, Med-Campus 33, Med-Invest A3.09, Med-Campus 25, Med-Campus 126 och Med-Campus 179, kunde inte några räkenskaper visas fram.

89. En liknande iakttagelse har gjorts beträffande ett fall där ett speciellt bankkonto öppnades. I verkligheten har endast de nätverk som lagt ut förvaltningen av ett projekt på ett utomstående organ - i allmänhet en sammanslutning utan vinstintresse - fullgjort denna förpliktelse. I fallet nätverket Med-Urbs 39/40 öppnades bankkontot, i motsats till vad som stipulerades i avtalet, i ett annat land än samordnarens. Dessutom har flera fall konstaterats där medel har överförts till ett bankkonto som öppnats i projektledarens namn. Denne hade fri tillgång till kontot (Med-Campus 126, Med-Campus 179 och Med-Media 6).

90. Vad gäller möjligheten att delegera förvaltning från samordnaren till ett utomstående organ har åtminstone ett fall påträffats - nätverket Med-Urbs 01 - där de ansvariga för förvaltningssammanslutningen använt ett tillvägagångssätt som med avseende på nationell rättspraxis inneburit ett överskridande av deras befogenheter.

91. För övrigt kunde inget av de utvalda nätverken i stickprovet genom verifikationshandlingar bestyrka alla de ansökningar om ersättning som de hade lämnat in till ARTM.

92. Flera konteringar har utförts på ett bokföringsmässigt felaktigt sätt. Sålunda har arvoden för nätverken Med-Media 29 och Med-Urbs 39/40 och i det senare fallet även resekostnader och dagtraktamenten bokförts som personalutgifter. I fallet Med-Urbs 30 bokfördes vissa av de kostnader som härrörde från ett överutnyttjande av konsulter som personalutgifter. Följden av detta blev att utgifterna för externa konsulter kraftigt undervärderades. Då beloppet 33 495 ecu som felaktigt bokförts som personalutgifter läggs till de 55 807 ecu som korrekt uppgetts vara utgifter för externa konsulter, utgör den totalsumma som faktiskt har förbrukats under denna rubrik 22,6 % av nätverkets totala budget.

93. Det föregående visar inte bara att de förpliktelser som stipuleras i avtalen med ARTM i stor utsträckning har åsidosatts av nätverken, utan även att de finansiella dokument som åtagandekommittén använder som underlag för att fatta beslut över huvud taget inte har något räkenskapsmässigt värde. Det finns inte heller några garantier för dokumentens tillförlitlighet. Varken de ansvariga i kommissionen eller ARTM var medvetna om detta. I extremfallet avseende nätverket Med-Campus 33 bevarade samordnaren inte några verifikationshandlingar och förde dessutom inte någon som helst redovisning.

94. Förpliktelserna i samband med principen om medfinansiering av projekten mellan kommissionen och medlemmarna i nätverket har i stor utsträckning åsidosatts. De bilagor som bifogades de första avtalen var särskilt tydliga på denna punkt. Innan ARTM betalade ut del två av gemenskapsbidraget till nätverken skulle den försäkra sig om att samordnaren hade samlat de finansiella, mänskliga och materiella resurser (12), vilket åligger alla medlemmarna i nätverket. Revisionsrättens granskningar visar att inget av nätverken inom Med-Campus var i stånd att lägga fram något styrelsebeslut avseende tilldelning av ett bidrag, vare sig samordningsenheten eller de övriga medlemmarna i nätverket. Beträffande Med-Urbs har en enda av de samordnande myndigheterna - staden Belfort - kunnat visa revisionsrätten de beslut där kommunfullmäktige tilldelade nätverket Med-Urbs 31 ett särskilt bidrag.

95. I praktiken har nätverksmedlemmarnas deltagande i allmänhet begränsat sig till att tillhandahålla materiella resurser och att direkt betala några få utgifter. Det visade sig senare att beloppen inte kunde kontrolleras, eftersom nätverkssamordnarna inte förfogade över verifikationshandlingar för de uppgivna beloppen och inte var i stånd att skaffa dem från sina partner. Som en följd av detta är Europeiska gemenskapen i allmänhet den enda finansiären. Då förvaltarna inom ARTM och kommissionen blev medvetna om detta förhållande valde de att förändra mallarna för efterföljande avtal så att förpliktelsen om medfinansiering blev vagare istället för att kräva av nätverkssamordnarna att dessa uppfyller sina avtalsenliga åtaganden. Härigenom gav förvaltarna upp ett av de grundläggande begrepp på vilka Med-programmen baserades.

96. En analys av de finansiella flödena visar till och med att för vissa projekt var EG:s bidrag större än de faktiska finansiella utflödena (Med-Campus 25, 95, 126, Med-Urbs 34 och Med-Media 6).

Icke ersättningsberättigade utgifter

97. Vissa av revisionsrättens iakttagelser är av systematiskt slag medan andra rör enbart ett begränsat antal nätverk. Följande exempel hör till den första kategorin.

Ersättning för personalutgifter

98. Inom ramen för programmet Med-Urbs inkom de lokala myndigheterna systematiskt med begäran om ersättning från ARTM av utgiftsbeloppen för den tid som deras tjänstemän och likställd personal använt för att genomföra ett projekt. De tjänster som dessa personer utfört ingår i ansvarsområdet för den myndighet de tillhör och täcks av dess administrationsbudget. Även om kommissionen delvis skulle kunna bära kostnaderna för extraersättning för att motivera personalen eller göra det möjligt att anställa extrapersonal vid en arbetstopp, skall lokala tjänstemäns deklarerade totala arbetstid för vilken man begär ersättning inte kunna ge rätt till gemenskapsfinansiering.

99. Eftersom myndigheterna i fråga inte kunnat uppvisa något beslut som beviljar utbetalning av extraersättningar eller anställning av personal som skall arbeta med projektet kan man dra slutsatsen att ersättningen från gemenskapen i praktiken har gått till att refinansiera de berörda nätverksmedlemmarnas budgetar.

100. Härvid vill revisionsrätten påminna om att kommissionen i september 1992 i samband med Europeiska regionala utvecklingsfonden sammanställde en handbok för finansiella förfaranden där principerna för att gemenskapen skall delta i medfinansiering av interregionalt samarbete fastställdes. I detta dokument skrev kommissionen i andra meningen i punkt 4.2 att Europeiska gemenskapen inte godkänner vare sig utgifter för investeringar (köp av maskiner, inventarier eller annat) eller löner till tjänstemän eller fast anställd personal vid myndigheter eller andra organ för medfinansiering.

Avsaknad av verifikationshandlingar

101. För 16 av de 32 utvalda transaktionerna i stickprovet kunde samordnarna inte visa upp verifikationshandlingen för utgiften ifråga. Enligt bestämmelserna för hur offentliga gemenskapsmedel får användas borde därför dessa transaktioner inte ha godkänts.

Andra konstaterade anomalier

102. Det faktum att andra utgifter som inte var berättigade till återbetalning har godkänts visar att det kontrollsystem som införts är svagt.

103. Följande anomalier har sålunda påträffats:

a) Med-Urbs 30: Ett belopp på 31 705 ecu, dvs. 15,5 % av gemenskapens totala bidrag till nätverket, utgörs av icke stödberättigade utgifter. Här ingår exempelvis en kostnad för att en konsult utarbetade ett anbud i syfte att erhålla ny finansiering från kommissionen (18 125 ecu), en kostnad för att utarbeta en enkel adresslista - som aldrig uppdaterades - och en handledning på fyra sidor som inskränker sig till att presentera några Med-program utan att tillhandahålla något förvaltningsinstrument (9 350 ecu), ett juridiskt utlåtande som försvunnit spårlöst (4 230 ecu) och en utgift som ersatts till samordnaren för en tjänst som betalades innan den faktiskt hade utförts och innan kommunfullmäktige hade gett sitt godkännande, fastän godkännandet krävdes innan avtalet kunde undertecknas.

b) Med-Urbs 38: Förutom det faktum att den enda konkreta åtgärden som detta nätverk åstadkom var att genomföra ett utbildningsseminarium för några kommunanställda vid en mycket specifik hantverksverksamhet (ingen praktisk uppföljning gjordes), har utgifterna för att utarbeta och införa ett redovisningssystem finansierats. Revisorerna har inte funnit några spår av systemet (13 905 ecu) och den ansvarige för projektet har utnyttjat det konto som öppnats i hans namn för att betala diverse tillfälliga utgifter.

c) Med-Campus 55: ARTM ingick ett avtal med en person som antingen direkt eller genom sin maka kontrollerade flera juridiska personer som var inblandade i genomförandet av projektet. Två av dessa organisationer fanns i samma lokaler, använde samma utrustning och använde sig av samma kamrer för att sköta bokföringen. Nästan hela personalen mottog dock sin lön från enbart en av dessa organisationer. Detta arrangemang gjorde det möjligt för den ena organisationen att fakturera den andra utan att det fanns någon möjlighet att kontrollera existensen av ett flertal tjänster för vilka ersättning begärts från ARTM. Varken ARTM eller kommissionen var medvetna om denna situation. Dessutom kunde inga arbetsrapporter uppvisas för kontroll av hur många dagars arbete som faktiskt utförts för nätverkets räkning, fastän det pris som debiterades ARTM uppgick till 745 ecu per man och dag. Samma nätverk fakturerade ARTM 12 148 ecu för att de hade utarbetat genomföranderapporter, vilka utgjorde avtalsenliga förpliktelser som täcktes av arvodena.

104. Ovanstående resultat visar att betalningar som inte var berättigade har gått till projekten, och principiellt sett bör därför betalningarna återkrävas av kommissionen. Emellertid är enda sättet att uppskatta storleken av det totala belopp som bör återkrävas att göra en fullständig genomgång på nätverksnivå. Det är kommissionens sak att besluta om hur den skall gå vidare i denna fråga.

Iakttagelser avseende en sund ekonomisk förvaltning

Anbudsinfordran

105. Det har varit vanligt förekommande att sluta avtal genom privat överenskommelse, speciellt inom Med-Urbs-programmen. Nätverkssamordnarna hade heller ingen kontroll över de val som de övriga medlemmarna i nätverket beslutade om. I fallet Med-Urbs 31 fick sålunda en medlem i nätverket den projektansvarige att anta leverantörer utan att påvisa att en anbudsinfordran tidigare hade genomförts.

Storleken på dagtraktamenten och extraersättningar

106. Nivåerna för de dagtraktamenten som ARTM har betalat har genomgående varit högre än de som betalas och ofta är godkända genom ersättningsnivåerna i de nationella reglerna som de europeiska medlemmarna i nätverken skall följa. Den överskjutande del som ARTM utbetalat har inte utgjort betalning för utförda tjänster, utan har istället gått till att refinansiera budgeten för den samordnande enheten för nätverket i fråga.

107. Beträffande extraersättningar gäller iakttagelserna om de regionala myndigheterna i tillämpliga delar även universitetsinrättningarna. Dessa har i allmänhet enligt de nationella regelverken möjlighet att ingå avtal med lärare för att de skall genomföra ett antal extratimmar. Reglerna fastställer timlönens storlek och det maximala antalet extratimmar som godkänns.

108. ARTM:s feltolkning av dessa bestämmelser har gjort att den har betalat fakturor som varit högre än dessa maximibelopp. Fakturorna har i de flesta fallen även varit på högre belopp än de som mottagaren som nämns i begäran om ersättning faktiskt har erhållit.

Nätverkens bärkraft

109. Med tanke på att driften av nätverken Med-Urbs, Campus och Media nästan uteslutande finansieras av kommissionen är det tveksamt om dessa kan fortsätta sin verksamhet, då gemenskapens bidrag upphör. Sålunda har de nätverk till vilka kommissionen inte förnyat sina bidrag upphört att fungera. Därför bör nätverkens förmåga att frigöra oberoende resurser till gemensamma projekt vara en avgörande faktor vid urvalet. Fastän medfinansieringen från gemenskapen, vilken eventuellt följs av en ytterligare finansiering, skall verka pådrivande initialt, kan den inte i det oändliga kompensera för nätverkens underlåtenheter. Kommissionen måste under urvalsförfarandet försäkra sig om att nätverken äger denna förmåga. Utan denna kommer Med-nätverken till slut att upphöra eller stagnera.

Projektens effekt

110. Det är svårt att mäta den faktiska effekten av åtgärder av det slag som finansieras av Med-programmen:

a) Storleken av de resurser som anslås till dessa åtgärder inom de respektive områdena är begränsad, och det är ofta inte möjligt att isolera dessa åtgärders effekt från andra påverkande faktorer.

b) Vissa av åtgärderna - exempelvis vissa kurser, seminarier, möten för överföring av kunskaper och know-how - leder inte till några konkreta resultat, medan andra - urval av projekt, utarbetande av konkreta utvecklingsplaner - resulterar i övergångsresultat som ibland leder till ett slutresultat, ibland inte.

c) Vissa åtgärder inom ramen för program med allmänna mål såsom att reformera den offentliga administrationen, att stärka demokratin eller att främja samarbete mellan yrkesfolk inom mediaområdet i Europa och Medelhavsländerna är en del av en långsiktig process som syftar till att påverka trender och förändra tänkesätt.

Under dessa omständigheter är det väsentligt att man för varje åtgärd omsorgsfullt utarbetar specifika mål som visar hur det är tänkt att dessa mål skall bidra till att de övergripande målen uppnås. Man bör välja ut indikatorer som går att kontrollera objektivt och som gör det möjligt att utvärdera resultaten.

111. Det konstateras i båda utvärderingsrapporterna för det första årets försöksfaser av Med-Urbs och Med-Media, vilka genomfördes under 1994 (13), att det finns väsentliga svagheter i formuleringen och prioriteringen av programmens syften och mål samt i överföringen av dessa till specifika och konkreta mål. Fastän utvärderingsrapporten för Med-Campus inte granskade detta program på samma sätt som de andra två programmen granskades (14) - den fokuserar huvudsakligen på hur programmet har genomförts - finns indikationer i rapporten om förekomsten av liknande svagheter.

112. Det var alltså svårt för utvärderarna att mäta programmens effekt. Rapporten om Med-Urbs fann att några av de olika undersökta projekten hade lett till positiva resultat, medan rapporten om Med-Media kom fram till att programmets effekt var begränsad efter dess första år, men att man hade tagit lärdom för framtiden. Rapporten om Med-Campus granskade inte själva projekten.

113. Kommissionen har använt sig av resultaten i de tre utvärderingsrapporterna för att stärka formuleringen av programmen och projekten, men då revisionsrätten utförde sin granskning var det för tidigt att se om detta hade lett till en väsentlig förbättring av programmens inverkan.

114. Såsom beskrivs i punkt 4 koncentrerades revisionsrättens granskning på de allvarliga oegentligheter och svagheter i den ekonomiska förvaltningen som påträffades på ett tidigt stadium i arbetet. Dock har följande framkommit avseende åtgärdernas effekt:

a) Under programmens första två år, då majoriteten av nätverkssamordnarna och de organisationer som bedrev verksamhet för nätverkens räkning var belägna i Europa, förbrukades huvuddelen av medlen från kommissionen i Europa.

b) Handlingsfriheten för vissa lokala myndigheter inom nätverken begränsades av en total eller partiell avsaknad av juridisk och/eller finansiell självständighet i förhållande till staten. Den slutliga effektiviteten i de åtgärder som utförs, särskilt i de fall då det krävs investeringar, är under sådana omständigheter beroende av om man kommer överens med staten och får stöd från den. I de flesta fall har staten från början inte varit inblandad i åtgärden.

c) Det råder utan tvekan entusiasm bland deltagarna över de åtgärder där kontakter har utvecklats mellan yrkesfolk inom ett visst område. Det faktum att deltagarna har lämnat positiva utvärderingar av möten, seminarier och andra åtgärder behöver dock inte nödvändigtvis betyda att åtgärderna har haft den åsyftade effekten. En mera systematisk utvärdering är nödvändig.

d) Såsom konstaterades i punkt 109 är det tveksamt om vissa av nätverken kommer att vara livsdugliga då kommissionens stöd dras tillbaka.

115. Med-programmens effekt återstår därför att bevisa. Även om konceptet med detta slag av decentraliserat samarbete kan tyckas innovativt och attraktivt, är det av yttersta vikt att vara strikt då man formulerar målen och hur dessa mål skall uppnås och mätas, samt då man därefter utvärderar om de har uppnåtts eller ej.

Orsakerna till denna situation

116. Orsakerna till den ovan beskrivna situationen varierar. De ligger inte enbart i brister i förvaltningen av nätverken, utan även i svagheter i utformningen av projekten och brister vad gäller kontrollinstrumenten.

Svagheter i projektplaneringen

117. Nätverkskonceptet infördes för att möjliggöra ett multilateralt samarbete mellan länderna norr och söder om Medelhavet. Det skulle på en och samma gång göra det möjligt att förebygga blockeringar på mellanstatlig nivå och skapa en gemensam arbetsplats för parterna från Europa och länderna söder om Medelhavet, där dessa kunde verka på jämlik bas.

118. Det faktiska genomförandet av ett projekt förutsätter dock att alla parter har verklig juridisk och finansiell självständighet. Som omnämnts i punkt 114 övervakar regeringarna i icke-medlemsländer i Medelhavsområdet emellertid generellt sett noggrant sina regionala myndigheter, men i varierande grad. Detsamma gäller pressfriheten. Dessa begränsningar påverkar starkt de resultat som kan förväntas av program som Med-Urbs och Med-Media. Som ett exempel kan nämnas fallet med nätverken Med-Urbs 29 och Med-Media 15, där parterna från ett land söder om Medelhavet före avsändandet av ett telefax till nätverkets samordnare var tvungna att erhålla inrikesministeriets godkännande. I detta avseende är situationen för de övriga Med-programmen mindre ofördelaktig.

119. En andra begränsning härrör från nätverkens ställning. Med undantag av vissa Med-Avicenna-nätverk är relationen mellan de olika medlemmarna i nätverket helt enkelt en ad hoc-sammanslutning. Nätverkens samordnare förfogar därmed inte över några juridiska medel att tvinga medlemmarna att uppfylla sina skyldigheter. Dessa skyldigheter är för övrigt definierade endast i kontraktet mellan ARTM/kommissionen och samordnaren, i vilket de övriga medlemmarna i nätverket inte är kontraktsparter. Deras enda förpliktelse har formen av ett enkelt brev, som vanligtvis är mycket löst formulerat.

120. En tredje begränsning berör de administrativa kostnader som är förenade med nätverksarbetet, vilket förutsätter finansiering för att organisera regelbundna möten mellan medlemmar som befinner sig på långt avstånd från varandra. Antalet möten varierar, men har sällan varit färre än två eller tre per år för de nätverk som revisionsrätten har granskat. I det specifika fallet med programmet Med-Urbs inkluderade mötena folkvalda och kommunanställda, antingen separat eller tillsammans, vilket oundgängligen ökade kostnaderna. Utöver mötena för varje nätverk tillkom dessutom programkonferens(er). De projektledare som revisorerna mötte vid besöken på platsen klagade vanligtvis över att antalet konferenser var för högt. De finansiella resurserna för det faktiska projektet reducerades följaktligen i motsvarande grad. I extrema fall kan nätverkets existens till och med utgöra ett mål i sig. Bortsett från den omfattande kritik som förvaltningen av nätverket Med-Urbs 38 gett upphov till har det praktiskt taget nått denna punkt (se punkt 103 b).

Finansieringsvolym

121. Varje finansieringsbeslut berör ett relativt stort antal bidragsmottagare. Eftersom finansieringsramen för varje program bara uppgår till några miljoner ecu, är beloppet för enskilda bidrag som beviljas nätverken oundvikligen begränsat till några hundratusen eller till och med tiotusen ecu.

122. Detta relativt låga belopp utgör i sig inte ett hinder när det projekt som finansieras avser en utbildningsåtgärd, en genomförbarhetsstudie eller andra liknande åtgärder av begränsad omfattning. När kommissionen finansierar sådana studier måste den dock noggrant kontrollera att stödmottagarna sedan kommer att kunna erhålla nödvändiga anslag från andra finansieringskällor för att slutföra den planerade åtgärden och att detta inte kommer att blockeras på något sätt av den lokala myndigheten. Man kan i detta sammanhang nämna fallet Med-Urbs 30, där kostnaden för att genomföra en av de planerade åtgärderna beräknades till omkring 230 miljoner ecu. Det är tveksamt om nätverket har möjlighet att anskaffa ett sådant belopp och mottagarstaden möjlighet att ta på sig motsvarande skuldbörda, juridiskt och finansiellt.

Den årliga ramen

123. De tidsfrister som hänger samman med urvalsprocessen, kombinerat med nödvändigheten att rådgöra med Med-kommittén före finansieringsbeslut, gör det nästan omöjligt att genomföra projekten på ett tillfredsställande sätt och inom den årliga ram som initialt planerats för Med-programmen. För alla de nätverk som besökts angavs tidplanen som en av de största svårigheterna som måste övervinnas vid genomförandet av projekten. Problemet är särskilt akut beträffande nätverken Med-Campus på grund av de begränsningar som hänger samman med universitetsåret.

Förvaltningsinstrument

Svårigheter vid tillämpningen av viktiga kontraktsklausuler

124. Som ovan rapporterats har de kontraktsklausuler på vilka ARTM velat bygga sitt kontrollsystem i allmänhet inte respekterats av nätverken. Förklaringen till denna situation ligger mindre i bristande vilja hos förvaltarna än i att det är lagligen omöjligt att respektera dem på grund av att den nationella lagstiftningen förbjuder det.

125. Ändå kan samordnarna inte hållas helt fria från ansvar. I samband med revision på platsen har det framkommit att de varit fullt medvetna om denna konflikt i lagstiftningen och följaktligen om omöjligheten att följa dessa klausuler. Detta har emellertid inte hindrat dem från att underteckna kontrakt som teoretiskt sett var förpliktande, utan att dessa motsägelser någonsin officiellt förts på tal i kontakter med ARTM och/eller kommissionen.

126. Strukturen, omfattningen och profilen på personalen ger inte ARTM möjlighet att känna till alla de juridiska hinder som förvaltarna av nätverken, vars medlemmar kommer från olika medlemsländer och från länder söder om Medelhavet, ställs inför. Däremot kan kommissionen, som har skyldighet att kontrollera att alla åtgärder som den vidtar är fullt lagliga, inte vara okunnig om dessa och den besitter dessutom nödvändiga befogenheter. Enbart detta skäl borde vara tillräckligt för att man skulle ifrågasätta, om inte lagligheten, så i varje fall det berättigade i att delegera befogenheter till ARTM.

127. Det faktum att samordnarna för projektet har undertecknat kontrakt vars klausuler de inte kan iaktta kan förmodligen delvis förklaras med att den klausul som ger den civila domstolen i Bryssel behörighet i händelse av tvist sannolikt inte kan tillämpas. Man kan ifrågasätta denna domstols behörighet vad gäller kontrakt som gäller verkställandet av gemenskapspolitik och där en av kontraktsparterna kan vara ett offentligt organ i en av EU:s medlemsstater.

Svagheten i det finansiella kontrollsystemet

128. Förutom bristen på tillförlitlighet i den ekonomiska information som här ovan har påpekats, har ARTM:s ekonomiska kontroll en annan stor svaghet. Den grundar sig i allt väsentligt på en jämförelse mellan de sammanställningar av utgifter som görs av samordnaren för nätverken och de budgetdokument som biläggs kontrakten. Dessa två typer av dokument är uppställda på ett sådant sätt att jämförelsen är lätt att göra. Eftersom inga verifikationer finns över de utgiftsbelopp som upptagits, leder jämförelsen i själva verket bara till att man kan bilda sig en uppfattning om rimligheten, utan att för den skull kunna uttala sig om utgifternas existens eller beloppens exakthet.

Gränserna för den kontroll som byråerna för tekniskt bistånd utövar

129. Verksamheten vid byråerna för tekniskt bistånd har utformats för att uppfylla en dubbel målsättning: att bistå nätverken och att informera kommissionen om projektens genomförande. Ur denna dubbla synpunkt synes resultaten av deras insatser, med vissa skillnader från program till program, totalt sett medelmåttiga med tanke på kostnaderna för dem. Däremot utmärker sig kontrollen av Med-Avicenna-programmen, som direkt handhas av kommissionen, genom sin höga kvalitet.

130. Referensvillkoren i de kontrakt som slutits med byråer för tekniskt bistånd innehåller ingen skyldighet att uttala sig om huruvida de summor som begärs i form av återbetalning är välgrundade eller inte.

SLUTSATSER

131. Systemet för administration och förvaltning av Med-programmen infördes utan att kommissionens avdelningar gjort en tillräcklig analys av vad som kunde utföras inom nuvarande juridiska ramar och utan att man ordentligt undersökte konsekvenserna av förslagen. Kommissionens grundläggande administrativa förfaranden, som är avsedda att säkerställa att oegentligheter förhindras, fungerade därför inte korrekt (punkterna 39 till 45).

132. Strukturen och kommissionens förfaranden för att övervaka och kontrollera genomförandet av Med-programmen, och för att utöva kontroll över deras decentraliserade administration, var otillräckliga och bristfälliga. Delvis beror detta på att tillräckliga resurser inte fanns tillgängliga för uppgiften.

133. Allvarliga sammanblandningar av intressen uppstod vid genomförandet av Med-programmen. Kommissionen misslyckades med att hejda dessa i tid (punkterna 50 till 57). Riskerna för att sådana situationer skulle kunna uppstå var uppenbara redan från början och skulle ha föranlett kommissionen att ifrågasätta systemet som sådant.

134. Avtal genom privat överenskommelse har förekommit i alltför stor utsträckning, utan vederbörligt anbudsförfarande. Avtal genom privat överenskommelse har genomsyrat hela strukturen inom Med-programmen. Detta var ett av de inslag som bidrog till utvecklingen av ovannämnda sammanblandning av intressen (punkterna 46 till 49).

135. På alla nivåer av den finansiella förvaltningen av Med-programmen förekommer allvarliga brister och oegentligheter (punkterna 62 till 80).

136. Vad gäller samordnarna av nätverken och själva projekten, förekommer det ofta att grundläggande krav på ordentlig finansiell förvaltning och kontroll av allmänna medel inte uppfyllts, och många av villkoren i kontrakten mellan kommissionen, ARTM och samordnarna av nätverken har inte efterlevts, delvis eftersom de inte är tillämpbara enligt nationell lagstiftning (punkterna 87 till 108 och 124 till 127).

137. På grundval av de uppgifter som för närvarande finns tillgängliga och de egna iakttagelserna på fältet anser revisionsrätten att Med-programmens effekt återstår att bevisa.

REKOMMENDATIONER

138. Kommissionen bör vidtaga omedelbara åtgärder för att förändra det sätt på vilket dessa program utformas, förvaltas och genomförs. Revisionsrätten noterar därför med tillfredställelse att kommissionen avser att till följd av revisionsrättens slutsatser vidta ett antal åtgärder som skulle gå i denna riktning.

139. Nya program eller instrument bör inte införas innan tillräckliga resurser är tillgängliga för förvaltningen av dem och strukturen och förfarandena för genomförandet vederbörligen har utvärderats.

140. Kommissionen måste säkerställa att den inte till utomstående organisationer, som anlitats för att medverka vid genomförandet av ett program, överför uppgifter och ansvar som den själv borde utöva; i synnerhet måste kommissionen behålla ansvaret för genomförandet av programmen och de budgetmedel som anslagits till dem. Anlitande av externa organisationer får inte leda till att kontrollen går förlorad.

141. En avsevärd förstärkning av nätverksbegreppet och nätverkens status är nödvändig om genomförandet av projekten skall kunna förbättras. Förpliktelserna för medlemmarna i nätverken bör definieras i ett kontrakt, och fullgörandet av dessa borde utgöra ett villkor för att man skall anslå medel till nätverken. Nätverken bör vara juridiska personer och ha finansiell autonomi, så att ett särskilt bankkonto kan öppnas och finansiell redovisning kan lämnas, med fullständiga underlag.

142. Åtgärder bör vidtas för att säkerställa att räkenskaperna för alla organisationer som på alla olika nivåer är inblandade i genomförandet av programmen årligen granskas av oberoende externa revisionsorgan, från den privata eller den offentliga sektorn.

143. Kommissionen behöver närmare undersöka frågan om nätverkens livsduglighet på längre sikt. Kommissionen bör i detta sammanhang definitivt besluta huruvida den skall stå fast vid principen om medfinansiering. Om kommissionen beslutar att bibehålla denna princip, bör den säkerställa att den avser verklig medfinansiering, med faktisk inbetalning av medel som anslagits av medlemmarna i nätverken.

144. Beträffande genomförandet av Med-programmen har revisionsrätten noterat kommissionens oförmåga att fullgöra sina skyldigheter med de resurser, speciellt vad gäller personal, som är tillgängliga för de berörda avdelningarna. Följaktligen kan revisionsrätten endast upprepa den rekommendation som gjordes i sammanfattningen av kapitel 10 i årsrapporten för budgetåret 1994 (15): kommissionen bör "precisera om den anser sig förfoga över tillräckligt stora mänskliga resurser för att klara av att utföra sina uppgifter, så att den inte systematiskt till tredje man eller till personal som inte omfattas av tjänsteföreskrifterna överlåter uppgifter som är ett led i förvaltningen av offentliga medel". Dessutom måste revisionsrätten uppmärksamma den budgetansvariga myndigheten på att klyftan mellan volymen och komplexiteten i det arbete som behövs för att genomföra de riktlinjer som GD IB skall förvalta och de medel som står till förfogande kan sätta i fara både sund användning av offentliga medel och gemenskapens och ibland medlemsstaternas lagstiftning. Denna punkt borde beaktas i samband med den avsevärda ökningen av de medel som inom ramen för Med-programmen anslagits till icke-medlemsländer i Medelhavsområdet.

Föreliggande rapport har antagits av revisionsrätten i Luxemburg vid dess möte den 30 maj 1996.

För revisionsrätten

Bernhard FRIEDMANN

Ordförande

(1) Vetenskapligt och tekniskt samarbete med Maghreb-länderna och andra länder runt Medelhavet inom områden som till exempel hälsovård och miljöskydd.

(2) EGT nr L 181, 1.7.1992, s. 5.

(3) Som lyder under lagen av den 25 oktober 1919.

(4) Med avseende på Med-Campus-programmen kallas urvalskommittén en vetenskaplig kommitté. Dessa kommittéer består av åtta experter från de berörda områdena.

(5) Den kommitté som avses i artiklarna 6 och 7 i rådets förordningar (EEG) nr 1762/92 och (EEG) nr 1763/92 av den 29 juni 1992.

(6) Åtagandekommittén, som består av representanter för ARTM och berörd byrå för tekniskt bistånd och som för vart och ett av de olika programmen leds av kommissionens ansvarige handläggare, är i själva verket en förvaltningskommitté.

(7) GD IB inväntade för övrigt inte detta yttrande, eftersom man undertecknade första kontraktet med ARTM den 25 november 1992. Den rådgivande kommittén för upphandling och avtal varnade också GD IB beträffande samma frågor i ett yttrande av den 6 december 1993.

(8) Beslut av domstolen den 23 september 1986, ärende 5/85, AKZO Chemie mot kommissionen, saml. s. 2585, 2614 ff.

(9) Till exempel artikel 157 punkt 2 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och artikel 12 andra stycket i tjänsteföreskrifterna.

(10) Budgetförordningen av den 21 december 1977 för Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

(11) Kommissionens handbok med arbetsinstruktioner, punkt 9.2, s. 17-18.

(12) Artikel 3 i bilaga I till avdelning II.

(13) "Evaluation à mi-parcours du Programme Med-Urbs", ABATON S.r.l., Italien, oktober 1994, och "Med-Media pilot phase evaluation", SPAN Consultants B.V., den 6 oktober 1994.

(14) "Rapport d`Evaluation-système de la phase pilote du programme Med-Campus", Euro-Perspective, den 15 juli 1993.

(15) Punkt 10.70 i kapitel 10 "Åtgärder till förmån för länderna i Central- och Östeuropa, de nya oberoende staterna i före detta Sovjetunionen samt Mongoliet".

BILAGA I

DEN FÖRNYADE MEDELHAVSPOLITIKEN SAMARBETE SOM RÖR SAMTLIGA ICKE-MEDLEMSLÄNDER I OMRÅDET

>Plats för tabell>

BILAGA II

SCHEMA FÖR TEORETISK FÖRVALTNING (1)

>Hänvisning till >

>Hänvisning till >

(1) Källa: ARTM.

BILAGA III

DOKUMENTATION KONTRAKTSBESTÄMMELSER FÖR FÖRVALTNINGEN AV NÄTVERKEN

>Plats för tabell>

BILAGA IV

ÖVERGRIPANDE SAMMANSTÄLLNING AV ANVÄNDNING AV MEDEL INOM MED-PROGRAMMEN PER DEN 31 DECEMBER 1994

>Plats för tabell>

BILAGA V

FINANSIERING AV ARTM-KONTRAKT

(UTBETALNINGAR)

>Plats för tabell>

BILAGA VI

MED-PROGRAMMEN - ARTM

FÖRÄNDRINGAR I RESERVERNA

>Plats för tabell>

KOMMISSIONENS SVAR

Inledning

1. Revisionsrättens preliminära observationer om de decentraliserade samarbetsprogrammen för Medelhavsområdet tar upp intressanta frågeställningar angående den juridiska grunden i Med-programmens förvaltningssystem, hur detta system infördes under programmens försöksstadium, speciella intressekonflikter och graden av kontroll som kommissionen har över de organ som har anförtrotts vissa uppgifter rörande genomförandet av programmen.

Det föreliggande svaret från kommissionen består av:

1. Allmänna observationer

2. Vidtagna åtgärder

3. Nya allmänna ramar

4. Detaljerade kommentarer

En rad allmänna observationer angående revisionsrättens rapport följs av en presentation av de åtgärder som har vidtagits för att stärka förvaltningen av alla Med-program. Dessa åtgärder vidtogs med anledning av det ständigt ökande antalet projekt inom ramarna för Med-programmen och av det politiska stöd som det decentraliserade samarbetet fick av EU:s utrikesministrar och deras Medelhavspartner under Europa-Medelhavskonferensen i Barcelona i november 1995.

Detta följs av en beskrivning av principerna för de nya övergripande ramar som kommissionen föreslår. Ett antal detaljerade kommentarer angående revisionsrättens preliminära iakttagelser beträffande Med-programmen återfinns i en bilaga.

Allmänna observationer

2. De första Med-programmen startade utifrån ingenting år 1992. De svarade mot en politisk prioritering, som genomgående stöddes av kommissionen, rådet och parlamentet, att införa ett element av regionalt, multilateralt samarbete och att engagera det civila samhället i den nya Medelhavspolitiken. Kommissionen var medveten om att den med hänsyn till de många olika momenten som det innebar att genomföra programmet inte hade tillräckliga personalresurser för att kunna åta sig alla delar av det administrativa.

Därför beslutade man att anförtro vissa delar av förvaltningen av programmen åt en utomstående organisation (ARTM) samtidigt som man såg till att kommissionen fortfarande hade kontroll över alla större beslut.

Revisionsrätten och kommissionen har skilda uppfattningar om artikel 105 i budgetförordningen tillsammans med förordning (EEG) nr 1763/92. Kommissionens uppfattning är att artikeln till fullo ger täckning för det kontrakt som anförtror ARTM vissa förvaltningsuppgifter under kommissionens kontroll. Förfaringssättet har följt av de finansieringsbeslut som antagits av kommissionen efter samråd med Med-kommittén. Därmed har också kollegialitetsprincipen avseende kommissionens beslut respekterats till fullo.

3. Kommissionen medger emellertid att vissa icke önskvärda situationer uppstod under uppbyggnads- och försöksfasen av dessa program. Kommissionens tjänstegrenar arbetade under extrem tidspress för att införa de nya programmen och för att bevilja medel. Rådet instämde 1991 i principerna för den nya Medelhavspolitiken för åren 1992 - 1996 men genomförandeförordningen (förordning (EEG) nr 1763/92) antogs inte förrän i slutet av juni 1992. Därför utsåg man en konsult med kända kvalifikationer och erfarenheter till att utföra uppgiften och anlitade samma konsult som chef för organisationen (ARTM) under försöksfasen. De två konsultbyråerna, Fere och Ismeri, som gjorde undersökningar inför utformningen av Med-programmen, var med i utformningen av ARTM med anledning av den sakkunskap de kunde tillföra.

4. Kommissionen insåg att dessa specialåtgärder borde ersättas av normala förfaringssätt. Vad gäller den organisation som anförtroddes förvaltningen av programmen startade kommissionens tjänstegrenar ett samrådsförfarande som ledde till att en anbudsinfordran publicerades den 30 mars 1994 och till att CCAM (Rådgivande kommittén för upphandling och avtal) den 15 juli 1994 godkände att ARTM tilldelades kontraktet såsom den ekonomiskt mest fördelaktiga kandidaten (undertecknat 1 september 1994).

Det bör också noteras att det i anbudsinfordran av den 30 mars 1994 angavs att den valda kandidaten inte skulle få något bistånd genom Med-programmen därför att man ville eliminera risken för eventuella intressekonflikter.

5. Dessa åtgärder undanröjde delvis de problem som hade uppstått. Kommissionen medger dock att en del missförhållanden kvarstod som det tog lite tid att rätta till. Nu har kommissionen vidtagit mer drastiska åtgärder (se nedan).

6. Vad gäller revisionsrättens iakttagelser angående ARTM:s självständiga agerande så vidtogs det under konsolideringsfasen av Med-programmen ett antal åtgärder (urval av mottagare av det ekonomiska biståndet, beslut om betalning till olika nätverk och ändringar i sammansättningen av de ekonomiska medlen inom de enskilda programmen) på en eller, i de flesta fall, flera kommissiontjänstemäns ansvar, även om det i praktiken var omöjligt att ha kontroll över programmets alla detaljer på grund av det stora antalet transaktioner de innebar.

7. På nästa plan menar revisionsrätten att det finns brister i nätverkens egen ekonomiska förvaltning. Men ungefär 200 nätverk i gång i hela Europeiska gemenskapen och i alla partnerländer i Medelhavsområdet, vilka alla består av minst fyra partner, är det omöjligt för kommissionen att individuellt kontrollera alla ekonomiska operationer. Kommissionen föreslår emellertid förbättringar i Med-programmens ekonomiska förvaltning, och dessa återges i detalj i avsnittet "Nya allmänna ramar".

8. Rätten skriver i sina slutsatser att "Med-programmens effekt återstår att bevisa". Av själva rapporten framgår det att det är svårt att mäta den faktiska effekten (punkt 111). Kommissionen har regelbundet genomfört oberoende utvärderingar och behovsprövningar av programmen och kommer att fortsätta med detta. Resultaten av dessa granskningar har använts till att anpassa programmens syften och riktlinjer; tidigare finansierades projekten på årsbasis, men de har gjorts om till fleråriga projekt för att bli mera effektiva, antalet tillåtna teman och nätverkspartner har begränsats, ansökningsprocedurerna har förändrats för att ge ett bättre urvalssystem och större tyngd har lagts på projektens konkreta resultat. Dessa utvärderingar och behovsprövningar har rört de enskilda programmens verksamhet och inte den övergripande principen om decentraliserat samarbete i Medelhavsområdet. Under tiden har en utvärderingsenhet skapats på GD IB där man drar upp nya parametrar för utvärderingen. En mer global utvärdering av de decentraliserade samarbetsåtgärderna kommer att genomföras i sinom tid i enlighet med MEDA-förordningen som uttryckligen nämner decentraliserat samarbete som ett av Medelhavspolitikens mål.

9. Effekten av ett decentraliserat samarbete är verkligen svår att utvärdera. Den är ofta långsiktig och bör snarare mätas i termer av övergripande förändringar i attityder och uppfattningar än i fysiska resultat. Programmens syfte är att öka den ömsesidiga förståelsen och främja det civila samhällets roll i de olika Medelhavsländerna, där det ofta befinner sig i en situation där det ännu inte kan utöva något inflytande på beslutsprocessen, vilket man kan förvänta sig i ett öppet samhälle. I detta avseende är stödet för programmen på många samhällsområden både inom gemenskapen och bland Med-länderna erkänt i vida kretsar. Detta erkännande kommer från nationella regeringar inom gemenskapen, från både regeringar och sociala och politiska krafter i Med-länderna, från medlemmar i Europaparlamentet, från lokala och regionala myndigheter, från internationella mediasammanslutningar och från den akademiska världen över hela Europa och Medelhavsområdet. Syftet är visserligen inte att koncentrera sig på konkreta projekt, men här skulle ändå kunna nämnas till exempel vattenreningssystemen som anlagts i städer i Syrien och Libanon, möjligheter till mediautbildning för över 200 journalister från Maghreb och Mashrek och ett flertal tillfällen till forskningssamarbete för forskare från gemenskapen och Medelhavsområdet gällande jordbruk, biologi och medicin.

Vidtagna åtgärder

10. Kommissionen medger att det uppstod vissa icke önskvärda situationer under programmens inledningsfas och att det finns utrymme för en åtstramning av deras ekonomiska och administrativa kontroll. Efter ett givande samtal med revisionsrätten har de också redan vidtagit ett antal åtgärder.

- Den 12 december 1995 skickades ett brev till ARTM om att alla kontrakt med kommissionen inte kommer att förnyas. Liknande brev skickades till alla kontor för tekniskt bistånd.

- Den 16 februari 1996 undertecknades ett kontrakt med ARTM som löper ut den 30 juni 1996. Där definieras alla villkor för uppfyllandet av de kontraktsenliga förpliktelser som ännu inte utförts. Detta är det enda kvarvarande kontraktet med ARTM.

- En granskning av ARTM:s räkenskaper har genomförts av GD XX och en granskning av räkenskaperna hos kontoren för tekniskt bistånd kommer att genomföras.

- Alla nätverk som utvalts för finansiering under nästa fas av Med-programmen informerades i början av januari 1996 om att inledningen av 1996 års fas skulle bli försenad i avvaktan på en granskning av förvaltningsformerna för de decentraliserade samarbetsprogrammen.

- Ett förslag på nytt förvaltningssystem för decentraliserat samarbete har lagts fram och diskuteras just nu inom kommissionen.

Nya allmänna ramar

Interna omplaceringar och ökade personalresurser kommer att förstärka budgetkontrollen och förvaltningen inom GD IB. Man håller på att bygga upp ett direktorat för finanser och resurser som skall ansvara för budget- och ekonomifrågor, kontrakt och anbudsförfaranden, utvärderingsmetoder och personaladministration. En avdelning med ansvar för intern revision och kontakter med revisionsrätten, direkt underställd generaldirektören, har också bildats. Inom direktoratet med ansvar för Medelhavsländerna har det skapats en horisontell enhet med ansvar för programplanering och ekonomiskt samarbete som inbegriper Med-programmen.

Det föreslås att nya ramar skall införas för ett decentraliserat samarbete inte bara för Medelhavsländerna utan också för Asien och Latinamerika, vilket avspeglar den politiska betydelse man nu lägger vid att stötta det civila samhällets roll i gemenskapens samarbetsprogram. Ett förfarande för kommissionens godkännande av dessa allmänna ramar pågår. Det kommer att vara grundat på följande principer:

1. Att kombinera den flexibilitet som krävs för att stötta initiativ från det civila samhället (ett mål som får särskilt stöd i uttalanden från ministerkonferensen om Europa-Medelhavssamarbetet i Barcelona och andra konferenser på ministernivå och hög nivå i Latinamerika och Asien) med bättre möjligheter för kommissionen att kontrollera hur politiken genomförs.

2. Att förse kontoren för tekniskt bistånd och de decentraliserade samarbetsnätverken med standardramar för att säkerställa övergripande konsekvens i verksamheten, särskilt genom en "förfarandehandbok" som också tar upp frågor om ekonomisk förvaltning.

3. Att utarbeta standardkontrakt med kontoren för tekniskt bistånd och nätverken för att undvika att det uppstår en mängd olika ad hoc-arrangemang.

Det stora antalet verksamheter som ingår i ett decentraliserat samarbete kräver ofta att man anlitar utomstående organisationer. I det sammanhanget kommer följande uppgifter att förbli enbart inom kommissionens ansvarsområde:

1. Beslut om kriterierna som berättigar till åtgärderna samt slutgiltiga beslut om vilka åtgärder som skall ges ekonomiskt stöd.

2. Undertecknande av finansieringskontrakt och kontrakt om tekniskt bistånd för att säkerställa stöd för att åtgärderna verkställs

3. Utvärdering av åtgärder som genomförts av understödstagarna och av kontoren för tekniskt bistånd.

4. Övergripande utvärdering av programmens resultat utifrån deras mål.

Kommissionen kommer att bibehålla den övergripande kontrollen över tillämpningen av programmen under gransknings- och godkännandefasen av de verksamhetsrapporter som lämnas in av utomstående organisationer och måste bibehålla möjligheten att genomföra ad hoc-kontroller på platsen gällande enskilda dokument.

Om inget annat följer av dessa bestämmelser kan följande uppgifter anförtros utomstående organisationer under kommissionens uppsikt och inom klart definierade juridiska ramar:

1. Information om åtgärder som förutses i programmen.

2. Mottagning, granskning och behandling av ansökningshandlingar.

3. Färdigställande av utkast till kontrakt som beslutats av kommissionen.

4. Uppföljning av åtgärderna och hur de genomförts samt utarbetande av regelbundna rapporter.

5. Utbetalningar från vederbörligen garanterade medel efter ett specifikt och detaljerat befullmäktigande från kommissionen.

Dessutom kommer den ekonomiska förvaltningen av projekten inom Med-programmens ramar att förbättras genom en omarbetning av nätverkens direktiv. Standardkontrakt kommer att utformas mellan kommissionen och nätverken så att alla projekt skall genomgå en oberoende, extern revision enligt de direktiv som fastställs av kommissionen för att upptäcka och rätta till det slags situationer som revisionsrätten uppmärksammat. En ökning av antalet anställda vid kommissionen skulle göra en bättre övervakning möjlig.

Om de väsentliga särdragen hos ett decentraliserat samarbete skall kunna bibehållas måste systemet även i fortsättningen bygga på att deltagarna respekterar sina skyldigheter som de har iklätt sig genom att underteckna kontraktet och på extern revision. I framtiden kommer alla medlemmar i ett nätverk att få förbinda sig att samarbeta och kommissionen kommer att med medlemsstaterna och partnerländerna i Medelhavsområdet att ta upp alla eventuella fall där den nationella lagstiftningen hindrar att det decentraliserade samarbetet genomförs på ett effektivt sätt.

Detaljerade kommentarer

Punkterna 33 och 34

Vad gäller breven för att underrätta samordnarna i varje nätverk om resultaten av urvalsproceduren så fungerade ARTM enbart som sekretariat. Efter försöksfasen fattades besluten i kommittéerna för godkännande, där kommissionens representant inte bara var ordförande utan även kunde lägga in sitt veto mot alla beslut.

Punkterna 39 till 45

Vad gäller principen om delegering av befogenheter anser kommissionen att artikel 6.1 i förordning (EEG) nr 1763/92 inte utesluter de alternativ som öppnar sig genom artikel 105 i budgetförordningen: hänvisningen till Europeiska investeringsbanken var kopplad till särskilda villkor rörande bankens inblandning. I vilket fall som helst föreslår kommissionen att situationen klargörs inom ramen för den nya MEDA-förordningen.

I enlighet med artikel 105.3 i budgetförordningen tilldelades ARTM genom kontraktet ansvar för särskilda förvaltningsuppdrag under kommissionens kontroll. Enligt kontraktsvillkoren anförtroddes ARTM särskilt uppgiften att teckna kontrakt med de understödstagare och kontor för tekniskt bistånd som kommissionen utnämnt, medan den ekonomiska förvaltningen av kontrakten med de understödstagare som kommissionen valt låg direkt under kommissionens kontroll, liksom fastställandet av beloppen, kontraktsvillkoren och utbetalningsformaliteterna.

Vad gäller förfarandet när ARTM tilldelades kontraktet konstaterar kommissionen att detta följer av finansieringsbesluten för Med-programmen som antagits av kommissionen.

Vad gäller användningen av reserverna, se punkterna 73 och 74.

Punkterna 46 till 48 och 52

På grund av politiska påtryckningar och tidspress slöt kommissionen kontrakt genom privat överenskommelse under Med-programmens försöksstadium. Enligt budgetförordningen är sådana förfaranden tillåtna i undta