SV Europeiska unionens officiella tidning L 15/1

EUROPEISKA CENTRALBANKENS FÖRORDNING (EG) nr 24/2009

av den 19 december 2008

om statistik över tillgångar och skulder hos finansiella företag som deltar i värdepapperiseringstransaktioner

(ECB/2008/30)

ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan), särskilt artikel 5,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter (1), särskilt artiklarna 5.1 och 6.4, och

av följande skäl:

(1) Av artikel 2.1 i förordning (EG) nr 2533/98 framgår att, för att ECB:s rapporteringskrav i fråga om statistiska uppgifter ska efterlevas har Europeiska centralbanken (ECB) rätt att med hjälp av de nationella centralbankerna insamla statistiska uppgifter inom ramen för referenspopulationen av uppgiftslämnare och för vad som krävs för att utföra Europeiska centralbankssystemets (ECBS) uppgifter. Av artikel 2.2 a i förordning (EG) nr 2533/98 följer att finansiella företag som deltar i värdepapperiseringstransaktioner (FVC) utgör en del av referenspopulationen för uppfyllandet av ECB:s statistikrapporteringskrav, bl.a. inom området för monetär och finansiell statistik. Enligt artikel 3 i förordning (EG) nr 2533/98 ska ECB specificera den faktiska rapporteringspopulationen inom ramarna för referenspopulationen av uppgiftslämnare och ECB har rätt att helt eller delvis befria särskilda klasser av uppgiftslämnare från sina krav på rapportering av statistiska uppgifter.

(2) Huvudsyftet med FVC-uppgifterna är att förse ECB med adekvat statistik över undersektorn FVC:s finansiella verksamhet i de deltagande medlemsstaterna, vilka ses som ett enda ekonomiskt område.

(3) Mot bakgrund av de nära kopplingar som finns mellan den värderpapperiseringsverksamhet som finansiella företag (FVC) och monetära finansinstitut (MFI) bedriver, är det nödvändigt med överensstämmande, kompletterande och integrerad rapportering från monetära finansinstitut och finansiella företag. Den statistiska information som lämnas enligt denna förordning måste betraktas tillsammans med de uppgifter som monetära finansinstitut ska lämna om värdepapperiserade lån enligt Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 25/2009 av den 19 december 2008 om balansräkningar för monetära finansinstitut (omarbetning) (ECB/2008/32) (2).

(4) Det integrerade rapporteringssättet för finansiella företag och monetära finansinstitut samt de undantag som fastställs enligt denna förordning syftar till att minimera rapporteringsbördan för uppgiftslämnare och undvika överlappning vid de finansiella företagens och monetära finansinstitutens rapportering av statistiska uppgifter.

(5) De nationella centralbankerna ska ha rätt att undanta finansiella företag från rapporteringskrav som skulle innebära orimligt höga kostnader i förhållande till den statistiska fördel som de skulle ge.

(6) Även om de förordningar som antas enligt artikel 34.1 i ECBS-stadgan inte medför några rättigheter eller påför några skyldigheter för de icke-deltagande medlemsstaterna, tillämpas artikel 5 i ECBS-stadgan på alla medlemsstater, vare sig de har infört euron eller inte. I skäl 17 i förordning (EG) nr 2533/98 klargörs att artikel 5 i ECBS-stadgan, tillsammans med artikel 10 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, medför en skyldighet att på nationell nivå utforma och genomföra alla de åtgärder som de icke-deltagande medlemsstaterna anser lämpliga för att kunna inhämta de statistiska uppgifter som behövs för att uppfylla ECB:s statistiska rapporteringskrav och för att i rätt tid fullborda förberedelserna på statistikområdet för att bli deltagande medlemsstater.

(7) ECB:s sanktionssystem i artikel 7 i förordning (EG) nr 2533/98 kommer att tillämpas på FVC.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Definitioner

I denna förordning avses med

1. finansiellt företag: ett företag som är bildat i enlighet med gemenskapsrätt eller nationell rätt enligt i) avtalsrätt som en gemensam fond som förvaltas av förvaltningsbolag, ii) trustlagstiftning, iii) bolagsrätt som ett privat eller publikt aktiebolag, iv) varje liknande mekanism, och vars huvudsakliga aktivitet uppfyller båda följande kriterier: a) Det avser att utföra eller utför en eller flera värdepapperiseringstransaktioner och skyddas mot risken för konkurs eller någon annan form av fallissemang från originatorns sida. b) Det emitterar eller avser att emittera värdepapper, andelar i värdepapperiseringsfonder, andra skuldförbindelser och/eller finansiella derivat och/eller rättsligt eller ekonomiskt äger eller kan äga underliggande tillgångar för emittering av värdepapper, andelar i värdepapperiseringsfonder, andra skuldförbindelser och/eller finansiella derivat som har bjudits ut till allmänheten eller sålts på basis av privatplaceringar. Följande inkluderas inte i definitionen av finansiella företag (FVC): — Monetära finansinstitut (MFI) enligt betydelsen i artikel 1 i förordning (EG) nr 25/2009 (ECB/2008/32). — Investeringsfonder (IF) enligt betydelsen i artikel 1 i Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 958/2007 av den 27 juli 2007 om statistik över tillgångar och skulder hos investeringsfonder (ECB/2007/8) (3),

2. värdepapperisering: en transaktion eller ett program där en tillgång eller en pool av tillgångar överförs till en enhet som är skild från originatorn och som har upprättats för eller har som ändamål värdepapperisering och/eller för att kreditrisk för en tillgång eller pool av tillgångar, eller del därav, överförs till investerare i värdepapper, andelar i värdepapperiseringsfonder, andra skuldförbindelser och/eller finansiella derivat emitterade av en enhet som är skild från originatorn och som har upprättats för eller fyller syftet när det gäller värdepapperisering och: a) vid överföring av kreditrisk uppnås överlåtelsen genom — ekonomisk överföring av de tillgångar som värdepapperiseras till en enhet som är skild från originatorn och som har upprättats för eller har som ändamål värdepapperisering. Detta uppnås genom att äganderätten till de värdepapperiserade tillgångarna överförs från originatorn, eller genom sekundärt deltagande (sub-participation), eller — genom användning av kreditderivat, garantier eller någon liknande mekanism, och b) i de fall då sådana värdepapper, andelar i värdepapperiseringsfonder, andra skuldförbindelser och/eller finansiella derivat emitteras, utgör de inte originatorns betalningsförpliktelser,

3. originator: den som överlåter tillgångar eller en pool av tillgångar och/eller kreditrisken för denna tillgång eller pool av tillgångar till värdepapperiseringsstrukturen,

4. deltagande medlemsstat: en medlemsstat som har infört euron,

5. icke-deltagande medlemsstat: en medlemsstat som inte har infört euron,

6. uppgiftslämnare: en uppgiftslämnare enligt betydelsen i artikel 1 i förordning (EG) nr 2533/98,

7. som har sin hemvist: den som har sin hemvist enligt betydelsen i artikel 1 i förordning (EG) nr 2533/98. I denna förordning ska, om det inte finns en fysisk dimension för en juridisk person, dess hemvist avgöras av det ekonomiska territorium enligt vars lagstiftning den är registrerad. Om enheten inte är registrerad, ska den juridiska hemvisten användas som kriterium, dvs. det land vars rättssystem styr upprättandet av enheten och dess fortsatta existens,

8. MFI: ett monetärt finansinstitut enligt betydelsen i artikel 1 i förordning (EG) nr 25/2009 (ECB/2008/32),

9. berörd nationell centralbank: den nationella centralbanken i den deltagande medlemsstat där det finansiella företaget har sin hemvist,

10. starta verksamhet: all verksamhet som rör värdepapperisering, inbegripet förberedande åtgärder, som sträcker sig längre än att upprätta en enhet som inte beräknas inleda värdepapperiseringsverksamhet under de närmaste sex månaderna. Att starta verksamhet omfattar all verksamhet som det finansiella företaget utför sedan värdepapperiseringsverksamheten har blivit förutsebar.

Artikel 2

Uppgiftslämnande population

1. Referenspopulationen av uppgiftslämnare ska utgöras av finansiella företag som har sin hemvist på en deltagande medlemsstats territorium. Referenspopulationen ska omfattas av den skyldighet som anges i artikel 3.2.

2. Den faktiska uppgiftslämnande populationen ska utgöras av referenspopulationen av uppgiftslämnare frånsett de finansiella företag som helt har undantagits enligt artikel 5.1 c. Den faktiska uppgiftslämnande populationen ska omfattas av rapporteringsskyldigheten enligt artikel 4 om inte annat följer av undantagen enligt artikel 5. Den faktiska uppgiftslämnande populationen ska även omfatta finansiella företag som ska rapportera sina årsredovisningar enligt artikel 5.3 eller som är skyldig att inkomma med ad hoc-rapportering enligt artikel 5.5.

3. Om ett finansiellt företag inte har rättskapacitet enligt den nationella lagstiftningen, ska de personer som har rättslig befogenhet att företräda det finansiella företaget, eller om en sådan formell representation saknas, personer som är ansvariga för det finansiella företagets handlingar enligt den tillämpliga nationella lagstiftningen, vara ansvariga för att rapportera de uppgifter som krävs enligt denna förordning.

Artikel 3

Förteckning över finansiella företag för statistiska ändamål

1. ECB:s direktion ska upprätta och föra en förteckning över finansiella företag som utgör referenspopulationen av uppgiftslämnare för statistiska ändamål. Finansiella företag ska lämna de uppgifter som krävs av de nationella centralbankerna till de nationella centralbankerna enligt riktlinje ECB/2008/31 av den 19 december 2008 om ändring av riktlinje ECB/2007/9 om monetär statistik samt statistik över finansinstitut och finansmarknader (omarbetning) (4). De nationella centralbankerna och ECB ska se till att förteckningen och uppdaterade versioner därav på lämpligt sätt hålls tillgänglig bland annat på elektronisk väg, över Internet eller – på begäran av berörda uppgiftslämnare – på papper.

2. Det finansiella företaget ska informera berörd nationell centralbank om sin existens inom en vecka räknat från den dag då det finansiella företaget startade verksamheten, oberoende av om det räknar med att omfattas av reguljära rapporteringskrav enligt denna förordning eller ej.

3. Om den senast tillgängliga elektroniska versionen av förteckningen enligt punkt 1 är felaktig, ska ECB emellertid inte besluta om sanktioner för enheter som underlåtit att på ett korrekt sätt fullgöra sin rapporteringsskyldighet i den mån som kravet enligt punkt 2 har uppfyllts och underlåtenheten beror på att enheten i god tro utgått från den felaktiga förteckningen.

Artikel 4

Kvartalsvisa statistikrapporteringskrav och rapporteringsregler

1. Den faktiska uppgiftslämnande populationen ska kvartalsvis lämna uppgifter till berörd nationell centralbank om de finansiella företagens utestående belopp vid kvartalsslut, finansiella transaktioner samt av- och nedskrivningar av tillgångar och skulder, i enlighet med bilagorna I och II.

2. De nationella centralbankerna får samla in statistiska uppgifter om de värdepapper som emitteras och innehas av FVC i enlighet med kraven under punkt 1 värdepapper för värdepapper, i den omfattning som de uppgifter som anges under punkt 1 kan härledas enligt de statistiska minimistandarder som anges i bilaga III.

3. Utan att det påverkar de rapporteringsregler som fastställs i bilaga II ska de finansiella företagens samtliga tillgångar och skulder rapporteras enligt denna förordning i enlighet med de rapporteringsregler som fastställs i relevant nationell lagstiftning som införlivar rådets direktiv 86/635/EEG av den 8 december 1986 om årsbokslut och sammanställd redovisning för banker och andra finansiella institut (5). Redovisningsreglerna i den relevanta nationella lagstiftningen som införlivar rådets fjärde direktiv 78/660/EEG av den 25 juli 1978 grundat på artikel 54.3 g i fördraget om årsbokslut i vissa typer av bolag (6) ska vara tillämpliga för finansiella företag som inte faller inom tillämpningsområdet för den nationella lagstiftningen som införlivar direktiv 86/635/EEG. Eventuella andra relevanta nationella eller internationella redovisningsstandarder eller redovisningsrutiner ska tillämpas för finansiella företag som inte faller under tillämpningsområdet för den nationella lagstiftning som införlivar något av dessa direktiv.

4. I de fall då instrumenten enligt punkt 3 ska rapporteras enligt marknadsvärdesprincipen (marked-to-market) kan de nationella centralbankerna undanta finansiella företag från kravet att rapportera dessa instrument enligt marknadsvärdesprincipen, om detta skulle medföra orimligt höga kostnader för det finansiella företaget. I så fall ska de finansiella företagen tillämpa den värdering som används för investerarrapporterna.

5. Om den nationella marknadspraxisen medför att de tillgängliga uppgifterna kan gälla vilken dag som helst under kvartalet, kan de nationella centralbankerna i stället låta uppgiftslämnarna rapportera dessa kvartalsuppgifter, under förutsättning att uppgifterna är jämförbara och att större transaktioner som har förekommit mellan detta datum och kvartalsslutet beaktas i samband med detta.

6. I stället för de avskrivningar/nedskrivningar som det hänvisas till under punkt 1 får ett finansiellt företag i samförstånd med den berörda nationella centralbanken lämna andra uppgifter som gör att den nationella centralbanken kan härleda de nödvändiga uppgifterna om av-/nedskrivningar.

Artikel 5

Undantag

1. De nationella centralbankerna får bevilja undantag från de rapporteringskrav som anges i artikel 4 enligt följande:

a) När det gäller lån som finansieras av MFI i euroområdet, som är uppdelade efter löptid, sektor och gäldenärernas hemvist och där MFI fortsätter att handha de värdepapperiserade lånen enligt betydelsen i förordning (EG) nr 25/2009 (ECB/2008/32), får de nationella centralbankerna bevilja de finansiella företagen undantag från att rapportera uppgifter om dessa lån. I förordning (EG) nr 25/2009 (ECB/2008/32) fastställs rapporteringen av dessa uppgifter.

b) De nationella centralbankerna får bevilja de finansiella företagen undantag från samtliga rapporteringskrav som anges i bilaga I, med undantag för kravet att kvartalsvis rapportera uppgifter om utestående belopp för totala tillgångar vid kvartalsslut, under förutsättning att de finansiella företagen som bidrar till de kvartalsvis aggregerade tillgångarna/skulderna står för minst 95 % av de finansiella företagens totala tillgångar i fråga om utestående belopp i respektive deltagande medlemsstat. De nationella centralbankerna ska i god tid kontrollera att detta villkor uppfylls för att bevilja eller om nödvändigt återkalla ett undantag med verkan från varje års början.

c) I den utsträckning som de uppgifter som anges i artikel 4 går att härleda från andra statistiska, offentliga eller tillsynsrelaterade uppgiftskällor i enlighet med de statistiska minimistandarder som fastställs i bilaga III och utan att detta påverkar styckena a och b, får de nationella centralbankerna efter samråd med ECB helt eller delvis undanta uppgiftslämnarna från de rapporteringskrav som anges i bilaga I till denna förordning.

2. De finansiella företagen kan välja att inte utnyttja de undantag som anges under punkt 1 utan i stället fullgöra de fullständiga rapporteringsskyldigheterna i artikel 4, om den berörda nationella centralbanken först har gett sitt medgivande till detta.

3. Finansiella företag som har medgivits undantag enligt betydelsen i punkt 1 c ska rapportera sina årsredovisningar (om dessa inte är tillgängliga från offentliga källor) till berörd nationell centralbank inom sex månader efter referensperiodens slut eller snarast möjligt efter detta, i enlighet med tillämplig nationell rättspraxis i den medlemsstat där det finansiella företaget har sin hemvist. Den berörda nationella centralbanken ska underrätta de finansiella företagen som omfattas av denna rapporteringsskyldighet.

4. Den berörda nationella centralbanken ska återkalla det undantag som anges under punkt 1 c, om uppgifterna som avser statistiska standarder och som är jämförbara med de uppgifter som föreskrivs enligt denna förordning inte i tid har tillgängliggjorts till berörd nationell centralbank under tre rapporteringsperioder i följd, oberoende av vilken skuld som kan tillskrivas det berörda finansiella företaget. De finansiella företagen ska börja rapportera uppgifter enligt artikel 4 senast tre månader räknat från den dag då den berörda nationella centralbanken informerade uppgiftslämnarna om att undantaget hade återkallats.

5. Utan att detta påverkar punkt 3 får de nationella centralbankerna kräva att finansiella företag som har beviljats undantag enligt betydelsen i punkt 1 c ska lämna ad hoc-rapportering, om detta krävs för att fullgöra de krav som fastställs i denna förordning. De finansiella företagen ska rapportera de begärda uppgifterna på ad hoc-basis inom 15 arbetsdagar efter den berörda nationella centralbankens begäran.

Artikel 6

Tidsramar

De nationella centralbankerna ska till ECB överföra uppgifter om aggregerade kvartalsvisa tillgångar och skulder för de finansiella företagens poster i varje deltagande medlemsstat senast vid affärsdagens slut den 28:e arbetsdagen efter utgången av det kvartal som uppgifterna avser. De nationella centralbankerna ska fastställa tidsfrister för mottagandet av uppgifter från uppgiftslämnarna.

Artikel 7

Minimistandarder och nationella rapporteringsarrangemang

1. De finansiella företagen ska fullgöra de rapporteringskrav som gäller för dem i enlighet med de minimistandarder för överföring, noggrannhet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering som anges i bilaga III.

2. De nationella centralbankerna ska fastställa och genomföra de rapporteringsförfaranden som ska följas av den faktiska uppgiftslämnande populationen i enlighet med nationella särdrag. De nationella centralbankerna ska säkerställa att dessa arrangemang medför att de begärda statistiska uppgifterna rapporteras och att de ger möjlighet till vederbörlig kontroll av att det föreligger en begreppsmässig överensstämmelse och att minimistandarderna enligt bilaga III för överföring, noggrannhet och revidering följs.

Artikel 8

Kontroll och obligatorisk insamling

De nationella centralbankerna ska utöva rättigheten att kontrollera eller att samla in de uppgifter som uppgiftslämnarna lämnar i enlighet med den här förordningen, utan att det påverkar ECB:s rätt att själv utöva dessa rättigheter. Denna rättighet ska särskilt utövas av de nationella centralbankerna då ett institut som ingår i den faktiska uppgiftslämnande populationen inte uppfyller de minimistandarder för överföring, noggrannhet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering som anges i bilaga III.

Artikel 9

Första rapporteringen

1. Ett finansiellt företag som har startat verksamhet fram till och med den 24 mars 2009 ska underrätta berörd nationell centralbank om sin existens senast den 31 mars 2009, oberoende av om det räknar med att omfattas av reguljära rapporteringskrav enligt denna förordning eller ej.

2. Ett finansiellt företag som har startat verksamhet efter den 24 mars 2009 ska underrätta berörd nationell centralbank om sin existens enligt artikel 3.2.

3. Den första rapporteringen i enlighet med de statistiska rapportingskrav som det finansiella företaget omfattas av enligt artiklarna 4 och 5 ska börja med kvartalsvisa uppgifter från och med december 2009. Vid den första uppgiftsrapporteringen ska endast utestående belopp rapporteras.

4. Finansiella företag som startar verksamhet efter den 31 december 2009 ska rapportera kvartalsvisa uppgifter som sträcker sig tillbaka till den ursprungliga värdepapperiseringstransaktionen vid sin första uppgiftsrapportering.

5. Finansiella företag som startar verksamhet sedan deras medlemsstat har infört euron efter den 31 december 2009 ska rapportera kvartalsvisa uppgifter som sträcker sig tillbaka till den ursprungliga värdepapperiseringstransaktionen vid sin första uppgiftsrapportering.

Artikel 10

Slutbestämmelse

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdad i Frankfurt am Main den 19 december 2008. På ECB-rådets vägnar Jean-Claude TRICHET ECB:s ordförande

(1) EGT L 318, 27.11.1998, s. 8.

(2) Se sidan 14 i detta nummer av EUT.

(3) EUT L 211, 11.8.2007, s. 8.

(4) Ännu ej offentliggjord i EUT.

(5) EGT L 372, 31.12.1986, s. 1.

(6) EGT L 222, 14.8.1978, s. 11.

BILAGA I STATISTIKRAPPORTERINGSKRAV Tabell 1: Utestående belopp och transaktioner A. Inhemska B. Övriga deltagande medlemsstater C. Utlandet D. Totalt Totalt MFI Icke-MFI – Totalt Totalt MFI Icke-MFI- Totalt Offentlig sektor (S.13) Övriga inhemska Offentlig sektor (S.13) Övriga inhemska Totalt Övriga finansinstitut + finansiella serviceföretag (S.123 + S.124) Försäkringsföretag och pensionsinstitut (S.125) lokefinansiella företag (S.11) Hushåll + hushållens ideella organisationer (S.14+S.15) Totalt Övriga finansinstitut + finansiella serviceföretag (S.123 + S.124) Försäkringsföretag och pensionsinstitut (S.125] Ickefinansiella företag (S.11) Hushåll + hushållens ideella organisationer (S.14+S.15) varav FVC varav FVC TILLGÅNGAR 1 Inlåning och lånefordringar 2 Värdepapperiserade län 2a MFI i euroområdet utgör originator upp till 1 år över 1 år och upp till 5 år över 5 år 2b offentlig sektor i euroområdet utgör originator 2c OFI (1) och ICPF (2) i euroområdet utgör originator 2d NFC (3) i euroområdet utgör originator 2e originator utanför euroområdet 3 Andra värdepapper än aktier ( 4 ) upp till 1 år över 1 år och upp till 2 år över 2 år 4 Övriga värdepapperiserade tillgångar 4a varav offentlig sektor i euroområdet utgör originator 4b varav NFC i euroområdet utgör originator 5 Aktier och andra ägarandelar 6 Finansiella derivat 7 Fasta tillgångar 8 Övriga tillgångar SKULDER 9 Lån och inlåning som erhållits 10 Emitterade skuldförbindelser ( 4 ) upp till 1 år över 1 år och upp till 2 år över 2 år 11 Kapital och reserver 12 Finansiella derivat 13 Övriga skulder

Tabell 2 Avskrivningar/nedskrivningar D. Totalt TILLGÅNGAR 2 Värdepapperiserade lån (1) Andra finansinstitut utom försäkringsföretag och pensionsinstitut. (2) Försäkringsföretag och pensionsinstitut. (3) Icke-finansiella företag. (4) Enligt artikel 4.2 kan NCB välja att sammanställa dessa poster värdepapper för värdepapper.

BILAGA II DEFINITIONER DEL 1 Definitioner av instrumentkategorier Denna tabell ger en detaljerad standardbeskrivning av de instrumentkategorier som de nationella centralbankerna (NCB) i enlighet med den här förordningen ska omvandla till kategorier som är tillämpliga på nationell nivå. Denna tabell utgör inte någon förteckning över enskilda finansiella instrument och beskrivningarna är inte uttömmande. Definitionerna hänvisar till det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen (nedan kallat ENS 95). Alla finansiella tillgångar och skulder måste rapporteras på bruttobasis, vilket innebär att finansiella tillgångar inte får rapporteras med avdrag för finansiella skulder. Tabell A Definitioner av instrumentkategorier av tillgångar och skulder för finansiella företag som deltar i värdepapperiseringstransaktioner KATEGORIER AV TILLGÅNGAR Kategori Beskrivning av viktigare egenskaper 1. Inlåning och lånefordringar I rapporteringsordningen omfattar denna post medel som finansiella företag som deltar i värdepapperiseringstransaktioner har lånat till låntagare och som inte förekommer i form av något dokument eller som förekommer i form av ett enda dokument även om det har blivit överlåtbart. Den omfattar följande: — Insättningar hos monetära finansinstitut (MFI). — Lån till finansiella företag. — Fordringar enligt omvända repor eller värdepappersbaserade lån mot likvidsäkerhet. Motposten till pengar betalade i utbyte mot värdepapper som köpts av finansiella företag eller värdepappersbaserade lån mot likvidsäkerhet (se kategori 9). Posten innefattar också innehav av utelöpande sedlar och mynt i euro och utländska valutor som allmänt används som betalningsmedel. 2. Värdepapperiserade lån I rapporteringsordningen omfattar denna post medel som har lånats till låntagare och som uppgiftslämnarna förvärvar från originatorn. Dessa medel förekommer inte i form av något dokument eller i form av ett enda dokument även om det har blivit överlåtbart. Detta omfattar även följande: — Finansiell leasing till tredje part. Finansiell leasing är avtal varigenom den lagliga ägaren till en kapitalvara (nedan kallad leasegivaren) hyr ut varan till tredje man (nedan kallad leasetagaren) för större delen av eller hela varans ekonomiska livslängd mot delbetalningar som täcker varukostnaden och en beräknad ränta. Avsikten är att alla med varan förbundna förmåner ska komma leasetagaren till del samt att denne ska stå för kostnader och risker som sammanhänger med äganderätten. I statistiksammanhang behandlas finansiell leasing som lån från leasegivaren till leasetagaren, vilka möjliggör för leasetagaren att förvärva kapitalvaran. Finansiell leasing som har beviljats av en originator i egenskap av leasegivare ska rapporteras under tillgångsposten ”värdepapperiserade lån”. Tillgångar (varaktiga varor) som har hyrts ut till leasetagaren ska inte rapporteras. — Osäkra fordringar som ännu inte har blivit återbetalda eller avskrivna. Med osäkra fordringar avses lån där återbetalningen är försenad eller på annat sätt bedöms som osäker. — Innehav av icke överlåtbara värdepapper. Innehav av obligationer och andra räntebärande värdepapper, som inte är överlåtbara och som inte har någon andrahandsmarknad, se även under överlåtbara lån. — Överlåtbara lån: Lån som de facto blivit överlåtbara ska tas upp under tillgångsposten ”värdepapperiserade lån” så länge de förekommer i form av ett enda dokument och som regel endast handlas tillfälligtvis. — Efterställda fordringar i form av insättningar eller lån: Efterställda fordringar medför en underordnad fordran på utställarinstitutet, som endast kan göras gällande sedan alla bättre ställda fordringar, exempelvis in- och utlåning, tillgodosetts, vilket gör att de får liknande egenskaper som aktier och andra andelar. I statistiksammanhang ska efterställda fordringar följa det finansiella instrumentet, dvs. de klassificeras som antingen värdepapperiserade lån eller värdepapper andra än aktier, beroende på vilket instrument det gäller. Om det i statistiken anges en enda siffra för FVC-innehav av samtliga former av efterställda fordringar, ska den tas upp under posten värdepapper andra än aktier, eftersom efterställda fordringar oftare utgörs av värdepapper än av lån. Värdepapperiserade lån måste rapporteras enligt följande regler: — Uppdelning efter löptid krävs för lån till icke-finansiella företag som finansieras av MFI i euroområdet. Detta innebär löptid vid den tidpunkt då lånet beviljades, dvs. ursprunglig löptid, och avser den fastställda period då lånet ska vara återbetalat. — Lån måste rapporteras till sitt nominella värde, även om de köps till ett annat pris från originatorn. Motposten till skillnaden mellan det nominella värdet och inköpspriset ska ingå under övriga skulder. Denna post omfattar värdepapperiserade lån, oberoende av om lån ska bokföras på uppgiftslämnarens balansräkning enligt gällande redovisningspraxis. 3. Värdepapper andra än aktier Innehav av värdepapper andra än aktier och andra ägarandelar, som är överlåtbara och vanligen har en andrahandsmarknad eller kan användas för avräkning på marknaden och som inte ger innehavaren någon form av äganderätt till det institut som har emitterat värdepapperen. I posten inräknas: — Innehav av värdepapper, vare sig dokumenterade eller odokumenterade, som ger innehavaren en ovillkorlig rätt till en fast eller avtalsenlig avkastning i form av kupongbetalningar och/eller en bestämd fast summa på en given dag eller givna dagar eller räknat från en vid emissionen bestämd dag. — Eftersatt skuld i form av räntebärande värdepapper. Värdepapper som lånas ut mot säkerhet eller säljs enligt ett repoavtal ska stå kvar i den ursprungliga ägarens balansräkning i stället för att överföras till den tillfälliga förvärvarens balansräkning i de fall det finns ett bindande åtagande att låta lånet gå tillbaka och inte endast en option att låta det återgå (se även kategori 9). Om den tillfälliga förvärvaren säljer de mottagna värdepapperen, ska den försäljningen ses som en direkt transaktion i värdepapper och tas upp i den tillfälliga förvärvarens balansräkning som en negativ post i portföljen för värdepapper. En uppdelning efter löptid behövs för innehav av värdepapper andra än aktier. Detta betyder ursprunglig löptid och hänför sig till den bestämda livslängd som ett finansiellt instrument har före vilken det inte kan inlösas. Denna post omfattar värdepapperiserade lån, oberoende av om lån ska bokföras på uppgiftslämnarens balansräkning enligt gällande redovisningspraxis. 4. Övriga värdepapperiserade tillgångar Denna post omfattar värdepapperiserade tillgångar som inte ingår under kategorierna 2 och 3, t.ex. utestående fordringar eller handelskrediter, oberoende av om tillgångar ska bokföras på uppgiftslämnarens balansräkning enligt gällande redovisningspraxis. 5. Aktier och andra ägarandelar Innehav av värdepapper som medför äganderätt till företag eller kvasibolag. Dessa värdepapper ger i allmänhet innehavaren rätt till en andel i företagens eller kvasibolagens vinst och till en andel i det egna kapitalet vid eventuell likvidation. 6. Finansiella derivat Under denna post ska följande finansiella derivat rapporteras: — Optioner. — Warrants. — Futures. — Swappar, särskilt s.k. credit default-swappar. Brutto framtida åtaganden som följer av derivatavtal ska inte tas upp som poster i balansräkningen. Denna post omfattar inte finansiella derivat som inte tas upp i balansräkningen enligt nationella bestämmelser. 7. Fasta tillgångar Denna post omfattar investeringar i materiella fasta tillgångar, t.ex. bostäder, andra byggnader och strukturer och övriga byggnader. 8. Övriga tillgångar Detta är den restpost på balansräkningens tillgångssida som definieras som ”tillgångar som inte kan hänföras till någon annan kategori”. Den här posten kan innefatta: — Upplupen ränta på in- och utlåning. — Upplupen ränta på värdepapper andra än aktier. — Upplupen ränta på fasta tillgångar. — Utestående fordringar som inte hänför sig till det finansiella företagets huvudsakliga verksamhet. KATEGORIER AV SKULDER Kategori Beskrivning av viktigare egenskaper 9. Lån och inlåning som erhållits Belopp som de finansiella företagen är skyldiga sina fordringsägare, exklusive belopp som hänför sig till emitterade överlåtbara värdepapper. Denna post omfattar: — Lån: Utlåning till rapporterande finansiella företag, som inte framgår av dokument eller motsvaras av ett enskilt dokument, även om det har blivit överlåtbart. — Icke-omsättningsbara skuldförbindelser emitterade av FVC: Instrument kan betecknas som icke-omsättningsbara i den meningen att det finns restriktioner för överlåtelse av äganderätten till instrumentet, vilket innebär att de inte kan handlas eller att de – även om de formellt sett är överlåtbara – inte kan omsättas eftersom det saknas en reglerad marknad. Icke-omsättningsbara instrument som emitterats av uppgiftslämnare och som i ett senare skede blir omsättningsbara och kan handlas på andrahandsmarknaden bör omklassificeras som skuldförbindelser. — Repor: Motposten till kontanter, som mottagits i utbyte mot värdepapper, som sålts av uppgiftslämnare till ett givet pris med ett bindande åtagande att återköpa samma (eller motsvarande) värdepapper till ett fast pris på en viss dag i framtiden. Belopp som uppgiftslämnare mottagit i utbyte mot värdepapper, som överlåtits till tredje man (tillfällig förvärvare) ska klassificeras här, om det finns ett bindande åtagande att låta transaktionen gå tillbaka och inte endast en option att låta den återgå. Detta innebär att uppgiftslämnarna bibehåller alla de underliggande värdepapperens risker och förmåner under transaktionen. Alla följande varianter av repo-liknande transaktioner klassificeras här: — Belopp som erhållits i utbyte mot värdepapper, som tillfälligt överlåtits till tredje man i form av obligationslån mot likvidsäkerhet. — Belopp som erhållits i utbyte mot värdepapper, som tillfälligt överlåtits till tredje man i form av ett återköpsavtal (”sale/buy-back”). Värdepapper som underligger repo-liknande transaktioner redovisas enligt reglerna för tillgångspost 3: Värdepapper andra än aktier. Transaktioner som omfattar tillfällig överlåtelse av guld mot likvidsäkerhet ingår också under denna post. 10. Emitterade skuldförbindelser Värdepapper – utom aktier och andra ägarandelar – som utgivits av finansiella företag, vilka är instrument som vanligen är överlåtbara och har en andrahandsmarknad, eller som kan användas för avräkning på marknaden och som inte ger innehavaren någon form av äganderätt till det institut som har emitterat värdepapperet. Detta omfattar bl.a. värdepapper som har emitterats i form av: — Värdepapper mot säkerhet av tillgångar (”asset-backed”). — Skuldförbindelser knutna till krediter (”credit-linked notes”). 11. Kapital och reserver I rapporteringsordningen omfattar denna post belopp som härrör från uppgiftslämnares emission av aktiekapital till aktieägare eller andra ägare och som för innehavaren medför äganderätt till det finansiella företaget och vanligen rätt till en del av företagets vinst och av dess egna kapital vid likvidation. Hit räknas också outdelade förmåner och medel som uppgiftslämnare avsatt för väntade framtida betalningar och åtaganden. Häri ingår: — Aktier eller andra ägarandelar. — Outdelade förmåner och medel. — Specifika och allmänna avsättningar för utlåning, värdepapper och andra tillgångsslag. — Andelar i värdepapperiseringsfonder. 12. Finansiella derivat Se kategori 6. 13. Övriga skulder Detta är den restpost på balansräkningens skuldsida som definieras som ”skulder som inte kan hänföras till någon annan kategori”. Den här posten kan innefatta: — Upplupen ränta som ska betalas på ut- och inlåning. — Belopp som ska utbetalas som inte hänför sig till det finansiella företagets huvudsakliga verksamhet (belopp som ska betalas till leverantörer, för skatter, löner, sociala avgifter etc.) — Bestämmelser för åtaganden gentemot tredje man (pensioner, utdelning, etc.). — Nettopositioner avseende utlåning av värdepapper utan likvidsäkerhet. — Nettobelopp att betala avseende framtida avvecklingar av värdepapperstransaktioner. — Motposter till värdereglering av lån, t.ex. det nominella priset minus inköpspriset. DEL 2 Definitioner av sektorer ENS 95 ligger till grund för sektorsindelningen. Motparter som befinner sig på de deltagande medlemsstaternas territorium identifieras efter deras sektor i enlighet med förteckningen över finansiella företag (FVC), investeringsfonder (IF) och MFI för statistiska ändamål och ledningen för den statistiska klassificeringen av motparter som anges i ECB:s handbok för statistiksektorn för monetära finansinstitut och marknader (Monetary financial institutions and markets statistics sector manual) (”Guidance for the statistical classification of customers”). Tabell B Definitioner av sektorer Sektor Definition 1. Monetära finansinstitut (MFI) Inhemska nationella centralbanker, inhemska kreditinstitut enligt gemenskapsrättens definition och andra inhemska finansinstitut vilkas verksamhet består i att ta emot inlåning och/eller nära substitut till inlåning från andra enheter än MFI och för att för egen räkning, åtminstone i ekonomisk bemärkelse, bevilja krediter och/eller placera i värdepapper (Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 25/2009 av den 19 december 2008 om balansräkningar för monetära finansinstitut (omarbetning) (ECB/2008/32)) 2. Offentlig sektor Inhemska enheter vilkas primära uppgift är att producera icke marknadsförda varor och tjänster som är avsedda för individuell och kollektiv konsumtion och/eller att omfördela nationella inkomster och förmögenhet (ENS 95, p. 2.68–2.70). 3. Övriga finansinstitut och finansiella serviceföretag Finansiella företag och kvasibolag, utom försäkringsföretag och pensionsinstitut, som främst ägnar sig åt finansförmedling genom att ta upp lån i andra former än sedlar och mynt, inlåning och/eller nära substitut till inlåning från andra institutionella enheter än MFI, eller försäkringstekniska reserver (ENS 95, p. 2.53–2.56). I denna sektor ingår investeringsfonder enligt definitionen i Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 958/2007 av den 27 juli 2007 om statistik över tillgångar och skulder hos investeringsfonder (ECB/2007/8) och finansiella företag enligt definitionen i denna förordning. Häri ingår även finansiella serviceföretag, som utgörs av alla finansiella företag och kvasibolag som främst ägnar sig åt finansiell serviceverksamhet (ENS 95, p. 2.57–2.59). 4. Försäkringsföretag och pensionsinstitut Finansiella företag och kvasibolag, som främst ägnar sig åt finansförmedling som en följd av riskpoolning (ENS 95, p. 2.60–2.67). 5. Icke-finansiella företag Företag och kvasibolag, som inte ägnar sig åt finansiella förmedlingstjänster utan främst åt produktion av marknadsförda varor och icke-finansiella tjänster (ENS 95, p. 2.21–2.31). 6. Hushåll och hushållens ideella organisationer Individer eller individgrupper i deras egenskap av konsumenter och producenter av varor och icke-finansiella tjänster uteslutande för egen slutlig användning, och som producenter av marknadsförda varor och icke-finansiella och finansiella tjänster, förutsatt att dessa aktiviteter inte utförs av kvasibolag. Hit räknas hushållens ideella organisationer som främst ägnar sig åt produktion av icke marknadsförda varor och tjänster avsedda för specifika grupper av hushåll (ENS 95, p. 2.75–2.88). DEL 3 Definition av finansiella transaktioner Finansiella transaktioner enligt ENS 95 definieras som nettoförvärv av finansiella tillgångar eller nettoåtagande av skulder för varje kategori av finansiellt instrument, dvs. summan av alla finansiella transaktioner som förekommer under en given rapporteringsperiod. Värderingsmetoden för varje transaktion består i att man tar det värde till vilket tillgångarna anskaffas/avyttras och/eller skulder uppstår, inlöses eller byts. Finansiella transaktioner ska i princip överensstämma med denna metod. Avskrivningar/nedskrivningar och värderingsförändringar utgör inte finansiella transaktioner. DEL 4 Definition av avskrivningar/nedskrivningar Avskrivningar/nedskrivningar definieras som effekten av förändringar i värdet av på balansräkningen upptagna lån som har förorsakats av avskrivning/nedskrivning av lån. Av- och nedskrivningar som noteras när lån säljs eller överförs till tredje man ska också tas upp om de är kända. Med avskrivningar avses händelser då lånet anses utgöra en värdelös tillgång och avlägsnas från balansräkningen. Med nedskrivningar avses händelser då lånet inte anses kunna återfås fullt ut, och lånet reduceras i balansräkningen.