Rådets yttrande

av den 9 mars 2004

om Spaniens uppdaterade stabilitetsprogram, 2003-2007

(2004/C 68/01)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR AVGETT FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken(1), särskilt artikel 5.3 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

HÄRIGENOM FRAMFÖRS FÖLJANDE.

Den 9 mars 2004 granskade rådet Spaniens uppdaterade stabilitetsprogram, som täcker perioden 2003-2007. Det uppdaterade programmet uppfyller i stort sett informationskraven i den reviderade "uppförandekoden för stabilitets- och konvergensprogrammens innehåll och utformning". Däremot bör det noteras att programmet utan någon uppenbar anledning lades fram sex veckor senare än vad som anges i uppförandekoden.

Den finanspolitiska strategi som beskrivs i uppdateringen är mer eller mindre oförändrad i förhållande till det föregående programmet och syftar till att bibehålla stabila offentliga finanser som ligger nära balans eller uppvisar överskott. Enligt programmet har Spanien föresatt sig att såväl de offentliga inkomsterna som de offentliga utgifterna exklusive räntor skall hållas konstanta under hela programperioden såsom andelar av BNP, på 40 % respektive 37,4 %. Man lämnar dock ett visst utrymme för en ökning av kapitalrelaterade utgifter och en motsvarande minskning av primära löpande utgifter. Det primära överskott som följer av detta är tillräckligt för att det totala saldot skall hållas i överskott eller nära balans, samtidigt som skuldkvoten stadigt minskar och väntas falla från 51,8 % av BNP 2003 till 43,8 % 2007.

Enligt prognosen i programmet förväntas BNP-tillväxten öka från 2,3 % 2003 till 3 % från och med 2004. Sysselsättningstillväxten förväntas tillta något, från 1,8 % 2003 till något över 2 % i genomsnitt över perioden. Inflationen mätt med deflatorn för privat konsumtion förväntas minska från 3,2 % 2003 till 2,7 % 2004, varefter den beräknas plana ut kring 2,4 %. Utifrån tillgängliga uppgifter förefaller det makroekonomiska scenario som presenteras i programmet realistiskt. Den ekonomiska tillväxten på medellång sikt ligger i stort sett i linje med de senaste beräkningarna av potentiell tillväxt.

Efter det beräknade överskottet för 2003 är målet enligt det uppdaterade programmet fortfarande att de offentliga finanserna skall vara i balans 2004 och därefter uppvisa ett långsamt stigande överskott för de följande åren (0,1 % av BNP 2005, 0,2 % 2006 och 0,3 % 2007), på samma sätt som i tidigare prognoser. Enligt kommissionens beräkningar förväntas det konjunkturrensade överskottet minska med en halv procentenhet till 0,1 % av BNP 2004. Detta återspeglar det faktum att resultatet för 2003 blev bättre än väntat och att fjolårets mål att hålla de offentliga finanserna i balans kvarstår. För återstoden av programperioden förväntas det konjunkturrensade överskottet förbättras med sammanlagt 0,2 procentenheter, och således hamna på ca 0,3 % av BNP 2007.

De mål för de offentliga finanserna som sätts upp i programmet är förenliga med den samlade målsättningen att hålla saldot nära balans eller i överskott, och detta gäller vidare för varje enskilt år under perioden. Risksituationen förefaller relativt balanserad: några av målen är tämligen försiktigt satta, t.ex. det faktum att man endast siktar på jämvikt 2004, och det finns en betydande möjlighet att sådana mål kan överträffas och således ge en viss marginal om ekonomin skulle utvecklas mindre gynnsamt. Det bedöms därför att läget i de offentliga finanserna är tillräckligt stabilt för att Spanien under hela perioden skall kunna uppfylla stabilitets- och tillväxtpaktens krav på offentliga finanser nära balans eller i överskott. Det finns således också en tillräcklig säkerhetsmarginal ned till referensvärdet, dvs. att ett underskott inte får överstiga 3 % av BNP.

Med utgångspunkt i nuvarande politik såsom den avspeglas i de offentliga finansernas ställning och förväntade utveckling på medellång sikt och de långsiktiga beräkningarna för den belastning på budgeten som följer av befolkningens ökande medelålder förefaller Spanien vara relativt väl rustat att möta dessa åldersrelaterade kostnader. Eftersom långsiktiga utgiftsprognoser alltid omgärdas av betydande risker och med tanke på att pensionskostnaderna på mycket lång sikt förväntas öka mycket kraftigt bör den nuvarande politiken kompletteras med åtgärder för att förhindra att ohållbara trender uppkommer. Framför allt behövs det en genomgripande reform av själva pensionssystemet i linje med rekommendationerna i flerpartsöverenskommelsen "Toledopakten".

Den ekonomiska politik som beskrivs i det uppdaterade programmet är i stort sett i linje med rekommendationerna i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken, särskilt de rekommendationer som berör de offentliga utgifterna. När det gäller de rekommendationer som handlar om att garantera att de offentliga finanserna förblir hållbara på lång sikt med tanke på kostnaderna för befolkningens stigande medelålder, har man dock inte tagit några konkreta steg för att genomföra en mer genomgripande reform av det offentliga pensionssystemet, även om ett antal välkomna åtgärder vidtagits nyligen.

(1) EGT L 209, 2.8.1997.