BILAGA

SLUTSATSER OM BÄSTA TILLGÄNGLIGA TEKNIK (BAT)

TILLÄMPNINGSOMRÅDE

Dessa BAT-slutsatser avser följande verksamheter som specificeras i bilaga I till direktiv 2010/75/EU:

— 1.1: Förbränning av bränsle i anläggningar med en sammanlagd installerad tillförd effekt på minst 50 MW, förutsatt att verksamheten äger rum i förbränningsanläggningar med en sammanlagd installerad tillförd effekt på minst 50 MW.

— 1.4: Förgasning av stenkol eller andra bränslen i anläggningar med en sammanlagd installerad tillförd effekt på minst 20 MW, förutsatt att verksamheten är direkt kopplad till en förbränningsanläggning.

— 5.2: Bortskaffande eller återvinning av avfall i samförbränningsanläggningar för icke-farligt avfall med en kapacitet överstigande 3 ton per timme, eller för farligt avfall med en kapacitet överstigande 10 ton per dygn, förutsatt att verksamheten äger rum i förbränningsanläggningar som omfattas av punkt 1.1.

Dessa BAT-slutsatser omfattar särskilt verksamheter som befinner sig uppströms och nedströms ovannämnda verksamheter och som är direkt förbundna med dessa, inklusive metoder för förebyggande och begränsning av utsläpp.

De bränslen som beaktas i dessa BAT-slutsatser är alla typer av fasta, flytande och/eller gasformiga brännbara material, inklusive

— fasta bränslen (t.ex. stenkol, brunkol och torv),

— biomassa (enligt definitionen i artikel 3.31 i direktiv 2010/75/EU),

— flytande bränslen (t.ex. tung eldningsolja och dieselbrännolja),

— gasformiga bränslen (t.ex. naturgas, syntesgas och gas som innehåller vätgas),

— branschspecifika bränslen (t.ex. biprodukter från den kemiska industrin eller järn- och stålindustrin),

— avfall, med undantag av blandat kommunalt avfall enligt definitionen i artikel 3.39 och andra typer av avfall som förtecknas i artikel 42.2 a ii och iii i direktiv 2010/75/EU.

Dessa BAT-slutsatser omfattar inte följande:

— Förbränning av bränsle i enheter med en installerad tillförd effekt på mindre än 15 MW.

— Förbränningsanläggningar som omfattas av undantag avseende begränsad livstid eller undantag för fjärrvärmeverk enligt artiklarna 33 och 35 i direktiv 2010/75/EU, till dess att de undantag som anges i förbränningsanläggningarnas tillstånd upphör att gälla, när det gäller utsläppsnivåerna motsvarande bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för de föroreningar som omfattas av undantaget, liksom för andra föroreningar vars utsläpp skulle ha minskats genom de tekniska åtgärder som inte behövs till följd av undantaget.

— Förgasning av bränslen när denna inte är direkt kopplad till förbränningen av den resulterande syntesgasen.

— Förgasning av bränslen och efterföljande förbränning av syntesgas, när detta är direkt kopplat till raffinering av mineralolja och gas.

— De verksamheter uppströms och nedströms som inte är direkt kopplade till förbränning eller förgasning.

— Förbränning i processugnar eller processvärmare.

— Förbränning i efterförbränningsanläggningar.

— Fackling.

— Förbränning i återvinningspannor och starkgaspannor (TRS-brännare) inom anläggningar för produktion av massa och papper, eftersom detta omfattas av BAT-slutsatserna för produktion av massa, papper och kartong.

— Förbränning av raffinaderibränslen på raffinaderier, eftersom detta omfattas av BAT-slutsatserna för raffinering av mineralolja och gas.

— Bortskaffande eller återvinning av avfall i — avfallsförbränningsanläggningar (enligt definitionen i artikel 3.40 i direktiv 2010/75/EU), — samförbränningsanläggningar för avfall där mer än 40 % av den alstrade värmen kommer från farligt avfall, — samförbränningsanläggningar som förbränner enbart avfall, utom då detta avfall åtminstone delvis består av biomassa enligt definitionen i artikel 3.31 b i direktiv 2010/75/EU

eftersom detta omfattas av BAT-slutsatserna för avfallsförbränning.

Andra BAT-slutsatser och referensdokument som kan vara av betydelse för de verksamheter som omfattas av dessa BAT-slutsatser är följande:

— Rening och hantering av avloppsvatten och avgaser inom den kemiska sektorn (CWW)

— Referensdokumenten för bästa tillgängliga teknik på kemiområdet (t.ex. LVOC)

— Ekonomi och tvärmediaeffekter (ECM)

— Utsläpp från lagring (EFS)

— Verkningsgrad (ENE)

— Industriella kylsystem (ICS)

— Järn- och ståltillverkning (IS)

— Övervakning av utsläpp till luft och vatten från IED-anläggningar (ROM)

— Produktion av massa, papper och kartong (PP)

— Raffinering av mineralolja och gas (REF)

— Avfallsförbränning (WI)

— Avfallsbehandling (WT)

DEFINITIONER

I dessa BAT-slutsatser gäller följande definitioner:

Använd term Definition Allmänna termer Panna Alla förbränningsanläggningar utom motorer, gasturbiner, processugnar och processvärmare Gaskombiverk (CCGT) Ett gaskombiverk är en förbränningsanläggning där två termodynamiska cykler används (Braytoncykeln och Rankinecykeln). I ett gaskombiverk omvandlas värme från rökgaserna från en gasturbin (som arbetar enligt Braytoncykeln och producerar el) till användbar energi i en ånggenerator för värmeåtervinning, där energin används för att producera ånga som sedan expanderar i en ångturbin (som arbetar enligt Rankinecykeln och producerar ytterligare el). Vid tillämpningen av dessa BAT-slutsatser ska gaskombiverk omfatta konfigurationer både med och utan tillsatseldning för ånggeneratorn för värmeåtervinning Förbränningsanläggning Alla typer av tekniska anordningar i vilka bränslen oxideras för att utnyttja den frigjorda värmen. I dessa BAT-slutsatser betraktas en kombination av — två eller flera separata förbränningsanläggningar där rökgaserna släpps ut genom en gemensam skorsten, eller — separata förbränningsanläggningar som har meddelats tillstånd för första gången den 1 juli 1987 eller senare, eller för vilka verksamhetsutövarna har lämnat in en fullständig ansökan om tillstånd den 1 juli 1987 eller senare, och som är installerade på ett sådant sätt att den behöriga myndigheten, med beaktande av tekniska och ekonomiska förutsättningar, bedömer att rökgaserna kan släppas ut genom en gemensam skorsten som en enda förbränningsanläggning. Den sammanlagda installerade tillförda effekten hos en sådan kombination erhålls genom att man lägger samman kapaciteten hos alla enskilda berörda förbränningsanläggningar som har en installerad tillförd effekt på minst 15 MW Förbränningsenhet Enskild förbränningsanläggning Kontinuerlig mätning Mätning som görs med ett automatiskt mätsystem som är permanent installerat på platsen. Direkta utsläpp Utsläpp (till en vattenrecipient) vid den punkt där utsläppen lämnar anläggningen utan vidare behandling nedströms System för avsvavling av rökgaser Ett system som utnyttjar en eller flera reningstekniker och vars syfte är att minska utsläppen av SOX från en förbränningsanläggning System för avsvavling av rökgaser – befintligt Ett system för avsvavling av rökgaser som inte är ett nytt sådant system System för avsvavling av rökgaser – nytt Antingen ett system för avsvavling av rökgaser i en ny förbränningsanläggning eller ett system för avsvavling av rökgaser som omfattar minst en reningsteknik som införts eller helt ersatts i en befintlig förbränningsanläggning efter offentliggörandet av dessa BAT-slutsatser Dieselbrännolja Alla petroleumbaserade flytande bränslen som omfattas av KN-nummer 2710 19 25 , 2710 19 29 , 2710 19 47 , 2710 19 48 , 2710 20 17 eller 2710 20 19 . Eller alla petroleumbaserade flytande bränslen av vilka mindre än 65 volymprocent (inklusive förluster) destillerar vid 250 °C, och av vilka minst 85 volymprocent (inklusive förluster) destillerar vid 350 °C enligt ASTM D86-metoden. Tung eldningsolja Alla petroleumbaserade flytande bränslen som omfattas av KN-nummer 2710 19 51 till 2710 19 68 , 2710 20 31 , 2710 20 35 , 2710 20 39 . Eller alla petroleumbaserade flytande bränslen, utom dieselbrännolja, som på grund av sina destillationsgränser tillhör kategorin tunga oljor avsedda för användning som bränsle och av vilka mindre än 65 volymprocent (inklusive förluster) destillerar vid 250 °C enligt ASTM D86-metoden. Om destillationen inte kan fastställas med ASTM D86-metoden klassas petroleumprodukten också som tung eldningsolja. Elverkningsgrad netto (förbränningsenhet och IGCC) Förhållandet mellan elektrisk uteffekt netto (el som produceras på huvudtransformatorns högspänningssida minus importerad energi – t.ex. för hjälpsystemens förbrukning) och energin i bränslet/den tillförda råvaran (uttryckt som bränslets/råvarans lägre värmevärde) vid förbränningsenhetens yttre gräns under en viss tidsperiod Mekanisk verkningsgrad netto Förhållandet mellan den mekaniska effekten vid påkopplad belastning och den termiska effekten från bränslet Totalverkningsgrad netto (förbränningsenhet och IGCC) Förhållandet mellan producerad energi netto (el, hetvatten, ånga, mekanisk energi minus importerad elektrisk energi och/eller värmeenergi (t.ex. för hjälpsystemens förbrukning)) och energin i tillfört bränsle (uttryckt som bränslets lägre värmevärde) vid förbränningsenhetens yttre gräns under en viss tidsperiod Totalverkningsgrad netto (förgasningsenhet) Förhållandet mellan producerad energi netto (el, hetvatten, ånga, mekanisk energi och syntesgas (uttryckt som syntesgasens lägre värmevärde) minus importerad elektrisk energi och/eller värmeenergi (t.ex. för hjälpsystemens förbrukning)) och energin i bränslet/den tillförda råvaran (uttryckt som bränslets/råvarans lägre värmevärde) vid förgasningsenhetens yttre gräns under en viss tidsperiod Drifttimmar Den tid, uttryckt i timmar, under vilken en förbränningsanläggning helt eller delvis är i drift och ger upphov till luftutsläpp, med undantag av start- och stopperioder Periodisk mätning Fastställande av en mätstorhet (en viss kvantitet som ska mätas) med bestämda tidsintervall Förbränningsanläggning – befintlig En förbränningsanläggning som inte är en ny förbränningsanläggning Förbränningsanläggning – ny En förbränningsanläggning inom anläggningen för vilken det ursprungliga tillståndet beviljas efter offentliggörandet av dessa BAT-slutsatser, eller en förbränningsanläggning som efter offentliggörandet av dessa BAT-slutsatser helt ersätter en tidigare förbränningsanläggning på befintlig plats Efterförbränningsanläggning System som är avsett att rena rökgaser genom förbränning, som inte drivs som en separat förbränningsanläggning, t.ex. en efterförbrännare (dvs. förbränningsugn för slutgas), och som används för att avlägsna föroreningar (t.ex. VOC) från rökgaserna med eller utan återvinning av den värme som genereras. Tekniker för stegvis förbränning, där de olika förbränningsstegen sker i separata kammare som kan ha olika förbränningstekniska egenskaper (t.ex. bränsle/luftförhållande, temperaturprofil), anses vara integrerade i förbränningsprocessen och anses inte utgöra efterförbränningsanläggningar. Då gaser som bildats i en processvärmare eller processugn eller vid en annan förbränningsprocess sedan oxideras i en separat förbränningsanläggning så att deras energiinnehåll tas tillvara (med eller utan användning av tillsatsbränsle) för att producera el, ånga eller mekanisk energi eller för att värma vatten/olja, betraktas inte heller den senare anläggningen som en efterförbränningsanläggning Prediktivt utsläppsövervakningssystem (PEMS) System som används för att kontinuerligt fastställa utsläppskoncentrationen av en förorening från en utsläppskälla, baserat på dess förhållande till ett antal karakteristiska och kontinuerligt övervakade processparametrar (t.ex. förbrukningen av gasbränsle, luft–bränsleförhållande) och kvalitetsdata för bränslet eller råvaran (t.ex. svavelhalt) Processbränslen från den kemiska industrin Gasformiga och/eller flytande biprodukter som genereras av den (petro)kemiska industrin och används som icke-kommersiella bränslen i förbränningsanläggningar Processugnar eller processvärmare Processugnar eller processvärmare är — förbränningsanläggningar där rökgaserna används för termisk behandling av föremål eller råvaror genom uppvärmning via direkt kontakt (t.ex. cement- och mesaugnar, glasugnar, asfaltugnar, torkprocesser, reaktorer som används i den (petro)kemiska industrin, ugnar för bearbetning av järnmetaller), eller — förbränningsanläggningar vars strålningsvärme och/eller ledningsvärme överförs till föremål eller råvaror genom en fast vägg utan användning av en intermediär värmebärare i vätskeform (t.ex. koksugnsblock, cowperapparat, ugn eller reaktor som värmer en procesström som används i den (petro)kemiska industrin, t.ex. en krackningsugn, processvärmare som används för återförgasning av flytande naturgas (LNG) i LNG-terminaler). Som en följd av tillämpningen av god energiåtervinning kan processvärmare/-ugnar vara anslutna till ett system för ång- eller elproduktion. Ett sådant system anses vara en integrerad del av processvärmaren/-ugnen som inte kan betraktas isolerat Raffinaderibränslen Fast, flytande eller gasformigt brännbart material från destillations- och omvandlingssteg vid raffineringen av råolja. Som exempel kan nämnas raffinaderibränngas (RFG), syntesgas, raffinaderioljor och petroleumkoks Restprodukter Ämnen eller föremål som genereras av de verksamheter som omfattas av detta dokument, i form av avfall eller biprodukter Start- och stopperiod Tidsperioden för förbränningsanläggningens drift, fastställd i enlighet med kommissionens genomförandebeslut 2012/249/EU (1) Enhet – befintlig En förbränningsenhet som inte är en ny enhet Enhet – ny En förbränningsenhet inom förbränningsanläggningen för vilken det ursprungliga tillståndet beviljas efter offentliggörandet av dessa BAT-slutsatser, eller en förbränningsenhet som efter offentliggörandet av dessa BAT-slutsatser helt ersätter en tidigare förbränningsenhet på befintlig plats i förbränningsanläggningen. Giltigt (timmedelvärde) Ett timmedelvärde anses vara giltigt när det inte gjorts något underhåll av det automatiska mätsystemet och detta fungerar normalt





Använd term Definition Föroreningar/parametrar As Summan av arsenik och arsenikföreningar, uttryckt som As C3 Kolväten med tre kolatomer C4+ Kolväten med minst fyra kolatomer Cd Summan av kadmium och kadmiumföreningar, uttryckt som Cd Cd+Tl Summan av kadmium, tallium och deras föreningar, uttryckt som Cd+Tl CH4 Metan CO Kolmonoxid COD Kemisk syreförbrukning. Den mängd syre som krävs för fullständig oxidation av det organiska materialet till koldioxid COS Karbonylsulfid Cr Summan av krom och kromföreningar, uttryckt som Cr Cu Summan av koppar och kopparföreningar, uttryckt som Cu Stoft Alla typer av partiklar (i luft) Fluorid Löst fluorid, uttryckt som F- H2S Vätesulfid HCl Alla oorganiska gasformiga klorföreningar, uttryckt som HCl HCN Vätecyanid HF Alla oorganiska gasformiga fluorföreningar, uttryckt som HF Hg Summan av kvicksilver och kvicksilverföreningar, uttryckt som Hg N2O Dikväveoxid NH3 Ammoniak Ni Summan av nickel och nickelföreningar, uttryckt som Ni NOX Summan av kvävemonoxid (NO) och kvävedioxid (NO2), uttryckt som NO2 Pb Summan av bly och blyföreningar, uttryckt som Pb PCDD/F Polyklorerade dibenso-p-dioxiner och -furaner RCG Halten i obehandlad rökgas. Halten av SO2 i den obehandlade rökgasen som årsmedelvärde (vid de standardförhållanden som anges under ”Allmänna överväganden”) vid inloppet till reningssystemet för SOX, uttryckt vid en referenssyrgashalt på 6 volymprocent Sb+As+Pb+Cr+Co+Cu+Mn+Ni+V Summan av antimon, arsenik, bly, krom, kobolt, koppar, mangan, nickel, vanadin och deras föreningar, uttryckt som Sb+As+Pb+Cr+Co+Cu+Mn+Ni+V SO2 Svaveldioxid SO3 Svaveltrioxid SOX Summan av svaveldioxid (SO2) och svaveltrioxid (SO3), uttryckt som SO2 Sulfat Löst sulfat, uttryckt som SO4 2- Sulfid, som lätt frigörs Summan av löst sulfid och sådana olösta sulfider som lätt frigörs vid surgörning, uttryckt som S2- Sulfit Löst sulfit, uttryckt som SO3 2- TOC Totalt organiskt kol, uttryckt som C (i vatten) TSS Totalt suspenderat material Masskoncentrationen av allt suspenderat fast material (i vatten), mätt genom filtrering genom glasfiberfilter och gravimetri. TVOC Totalt flyktigt organiskt kol, uttryckt som C (i luft) Zn Summan av zink och zinkföreningar, uttryckt som Zn

FÖRKORTNINGAR

I dessa BAT-slutsatser används följande förkortningar:

Förkortning Definition ASU Lufttillförselenhet CCGT Gaskombiverk, med eller utan tillsatseldning CFB Cirkulerande fluidiserad bädd CHP Kraftvärme COG Koksugnsgas COS Karbonylsulfid DLN Torra låg-NOX-brännare DSI Sorbentinsprutning i rökgaskanalen ESP Elfilter FBC Förbränning i fluidiserad bädd FGD Rökgasavsvavling HFO Tung eldningsolja HRSG Ånggenerator för värmeåtervinning IGCC Förgasning med kombicykel LHV Lägre värmevärde LNB Låg-NOX-brännare LNG Flytande naturgas OCGT Gasturbin i öppen cykel OTNOC Andra förhållanden än normala driftsförhållanden PC Pulverförbränning PEMS Prediktivt utsläppsövervakningssystem SCR Selektiv katalytisk reduktion SDA Sprayabsorption SNCR Selektiv icke-katalytisk reduktion

ALLMÄNNA ÖVERVÄGANDEN

Bästa tillgängliga teknik

Det finns inget krav på att använda de tekniker som anges och beskrivs i dessa BAT-slutsatser, och de ska inte heller betraktas som fullständiga eller heltäckande. Andra tekniker kan användas om de ger åtminstone ett likvärdigt miljöskydd.

Om inget annat anges är dessa BAT-slutsatser allmänt tillämpliga.

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL)

Om utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) anges för olika tidsperioder för medelvärdesberäkning måste samtliga dessa BAT-AEL följas.

De BAT-AEL som anges i dessa BAT-slutsatser kan eventuellt inte tillämpas på turbiner och motorer som drivs med flytande eller gasformiga bränslen, som är avsedda att användas i nödsituationer och som är i drift mindre än 500 timmar per år, när sådan användning i nödsituationer inte är förenlig med de utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik.

BAT-AEL för utsläpp till luft

De utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för utsläpp till luft, som anges i dessa BAT-slutsatser, avser koncentrationsvärden, uttryckta som massa utsläppt ämne per volym rökgas under följande standardförhållanden: torr gas vid en temperatur på 273,15 K och ett tryck på 101,3 kPa, uttryckt i enheterna mg/Nm3, μg/Nm3 eller ng I-TEQ/Nm3.

Den övervakning som är kopplad till BAT-AEL för utsläpp till luft anges i BAT 4.

Referensförhållanden för syrgas som används för att uttrycka BAT-AEL i detta dokument anges i tabellen nedan.

Verksamhet Referenssyrgasnivå (OR) Förbränning av fasta bränslen 6 volymprocent Förbränning av fasta bränslen i kombination med flytande och/eller gasformiga bränslen Samförbränning av avfall Förbränning av flytande och/eller gasformiga bränslen när denna inte sker i en gasturbin eller motor 3 volymprocent Förbränning av flytande och/eller gasformiga bränslen när denna sker i en gasturbin eller motor 15 volymprocent Förbränning i IGCC-anläggningar

Formeln för beräkning av utsläppskoncentrationen vid referenssyrgasnivån är

där

ER : utsläppskoncentrationen vid referenssyrgasnivån OR OR : referenssyrgasnivån i volymprocent EM : uppmätt utsläppskoncentration OM : uppmätt syrgasnivå i volymprocent

För tidsperioder för medelvärdesberäkning tillämpas följande definitioner:

Tidsperiod för medelvärdesberäkning Definition Dygnsmedelvärde Medelvärde för en 24-timmarsperiod av giltiga timmedelvärden som erhållits genom kontinuerliga mätningar Årsmedelvärde Medelvärde för en ettårsperiod av giltiga timmedelvärden som erhållits genom kontinuerliga mätningar Medelvärde under provtagningsperioden Medelvärde för tre på varandra följande mätningar på minst 30 minuter vardera (2) Medelvärde för prover som erhållits under ett år Genomsnittet av de värden som erhållits under ett år vid de periodiska mätningar som gjorts med den övervakningsfrekvens som fastställts för varje parameter

BAT-AEL för utsläpp till vatten

De utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för utsläpp till vatten, som anges i dessa BAT-slutsatser, avser koncentrationsvärden, uttryckta som massa utsläppt ämne per volym vatten, uttryckt i μg/l, mg/l eller g/l. BAT-AEL gäller dygnsmedelvärden, dvs. 24-timmars flödesproportionella samlingsprov. Tidsproportionella samlingsprov kan användas om det kan visas att flödesstabiliteten är tillräckligt hög.

Den övervakning som är kopplad till BAT-AEL för utsläpp till vatten anges i BAT 5.

Verkningsgrader som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEEL)

En verkningsgrad som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEEL) avser förhållandet mellan förbränningsenhetens energiproduktion netto och energin i förbränningsenhetens bränsle/tillförda råvara, utifrån enhetens faktiska utformning. Energiproduktionen netto bestäms vid förbrännings-, förgasnings- eller IGCC-enhetens yttre gränser, inklusive hjälpsystem (t.ex. system för rökgasrening), och när enheten körs vid full last.

För kraftvärmeverk gäller följande:

— BAT-AEEL för totalverkningsgrad netto innebär att förbränningsenheten körs vid full last och med inställningar som maximerar i första hand värmeproduktionen och i andra hand den återstående elenergi som kan produceras.

— BAT-AEEL för elverkningsgrad netto innebär att förbränningsenheten producerar enbart el vid full last.

BAT-AEEL uttrycks i procent. Energin i bränslet/den tillförda råvaran uttrycks som det lägre värmevärdet (LHV).

Den övervakning som är kopplad till BAT-AEEL anges i BAT 2.

Kategorisering av förbränningsanläggningar/-enheter efter sammanlagd installerad tillförd effekt

När det i dessa BAT-slutsatser anges ett intervall av värden för sammanlagd installerad tillförd effekt ska detta förstås som ’lika med eller större än det lägre värdet i intervallet och lägre än det högre värdet i intervallet’. Förbränningsanläggningskategorin 100–300 MWth ska t.ex. förstås som förbränningsanläggningar vars sammanlagda installerade tillförda effekt är minst 100 MW men lägre än 300 MW.

Om en del av en förbränningsanläggning som släpper ut rökgaser genom en eller flera separata rökgaskanaler i en gemensam skorsten är i drift mindre än 1 500 timmar per år får den delen av förbränningsanläggningen betraktas separat vid tillämpningen av dessa BAT-slutsatser. För alla delar av förbränningsanläggningen ska BAT-AEL tillämpas i förhållande till förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt. I sådana fall ska utsläppen genom var och en av dessa kanaler övervakas separat.

1. ALLMÄNNA BAT-SLUTSATSER

Utöver de allmänna BAT-slutsatserna i detta avsnitt ska också de bränslespecifika BAT-slutsatserna i avsnitten 2 till 7 tillämpas.

1.1 Miljöledningssystem

BAT 1. Bästa tillgängliga teknik för att förbättra totala miljöprestanda är att införa och följa ett miljöledningssystem som omfattar samtliga följande delar:

i. Ett åtagande och engagemang från ledningens sida, inklusive den högsta ledningen.

ii. Ledningens fastställande av en miljöpolicy som innefattar löpande förbättring av anläggningens miljöprestanda.

iii. Planering och framtagning av nödvändiga rutiner och övergripande och detaljerade mål, tillsammans med finansiell planering och investeringar.

iv. Införande av rutiner, särskilt i fråga om a) struktur och ansvar, b) rekrytering, utbildning, medvetenhet och kompetens, c) kommunikation, d) de anställdas delaktighet, e) dokumentation, f) effektiv processkontroll, g) planerade och regelbundna underhållsprogram, h) beredskap och agerande vid nödsituationer, i) säkerställande av att miljölagstiftningen efterlevs.

v. Kontroll av prestanda och vidtagande av korrigerande åtgärder, särskilt i fråga om a) övervakning och mätning (se även JRC:s referensrapport om övervakning av utsläpp till luft och vatten från IED-anläggningar – ROM), b) korrigerande och förebyggande åtgärder, c) dokumentation, d) oberoende (om möjligt) intern och extern revision för att fastställa om miljöledningssystemet fungerar som planerat och har genomförts och upprätthållits på korrekt sätt.

vi. Företagsledningens översyn av miljöledningssystemet och dess fortsatta lämplighet, tillräcklighet och effektivitet.

vii. Bevakning av utvecklingen av renare teknik.

viii. Beaktande av miljöpåverkan vid slutlig avveckling av en anläggning i samband med projektering av en ny förbränningsanläggning och under hela dess livslängd, inklusive att a) undvika underjordiska konstruktioner, b) införliva lösningar som underlättar nedmontering, c) välja ytbeläggningar som är enkla att dekontaminera, d) använda utrustning som är så utformad att den reducerar mängden kemikalier som fastnar till ett minimum och underlättar avrinning och rengöring, e) konstruera flexibel, fristående utrustning som möjliggör etappvis avveckling, f) använda biologiskt nedbrytbara och återvinningsbara material när så är möjligt.

ix. Regelbunden jämförelse med andra företag inom samma sektor. Särskilt för denna sektor är det också viktigt att beakta följande delar i miljöledningssystemet, som i tillämpliga fall beskrivs i relevant BAT:

x. Program för kvalitetssäkring/kvalitetskontroll för att säkerställa att egenskaperna hos alla bränslen är helt fastställda och kontrollerade (seBAT 9).

xi. En förvaltningsplan för att minska utsläppen till luft och/eller vatten under andra förhållanden än normala driftsförhållanden, inklusive start- och stopperioder (se BAT 10 och BAT 11).

xii. En avfallshanteringsplan för att säkerställa att uppkomsten av avfall förhindras och att avfall förbereds för återanvändning, materialåtervinns eller återvinns på annat sätt, inklusive användning av de tekniker som anges i BAT 16.

xiii. En systematisk metod för att identifiera och hantera potentiella okontrollerade och/eller oplanerade utsläpp till miljön, särskilt a) utsläpp till mark och grundvatten från hantering och lagring av bränslen, tillsatser, biprodukter och avfall, b) utsläpp i samband med självupphettning och/eller självantändning av bränslet under lagring och hantering.

xiv. En stofthanteringsplan för att förebygga eller, när detta inte är möjligt, minska diffusa utsläpp från lastning, lossning, lagring och/eller hantering av bränslen, restprodukter och tillsatser.

xv. En bullerhanteringsplan – om bullerstörningar i närheten av känsliga mottagare förväntas uppstå eller redan finns – inklusive a) ett protokoll för bullerövervakning vid förbränningsanläggningens yttre gräns, b) ett bullerbekämpningsprogram, c) ett protokoll som ska användas vid bullerhändelser, med lämpliga åtgärder och tidsfrister, d) en genomgång av tidigare bullerhändelser och avhjälpande åtgärder samt spridning av kunskap om bullerhändelser till berörda parter.

xvi. För förbränning, förgasning eller samförbränning av illaluktande ämnen: en lukthanteringsplan som inkluderar a) ett protokoll för genomförande av luktövervakning, b) vid behov ett luktelimineringsprogram för att kartlägga och undanröja eller minska luktutsläpp, c) ett protokoll för att registrera lukthändelser med angivande av lämpliga åtgärder och tidsfrister, d) en genomgång av tidigare lukthändelser och avhjälpande åtgärder samt spridning av kunskap om lukthändelser till berörda parter.

Om en bedömning visar att något eller några av de element som anges under x till xvi inte är nödvändiga ska ett protokoll upprättas över beslutet vari också skälen ska anges.

Tillämplighet

Miljöledningssystemets omfattning (t.ex. detaljnivå) och beskaffenhet (t.ex. standardiserat eller icke-standardiserat) hänger i allmänhet samman med anläggningens typ, storlek och komplexitet samt de olika typer av miljöpåverkan den kan ha.

1.2 Övervakning

BAT 2. Bästa tillgängliga teknik är att fastställa elverkningsgrad netto och/eller totalverkningsgrad netto och/eller mekanisk verkningsgrad netto för förgasnings-, IGCC- och/eller förbränningsenheterna genom att utföra ett lastprov vid full last (1), i enlighet med EN-standarder, efter idriftsättning av enheten och efter varje förändring som avsevärt kan påverka enhetens elverkningsgrad netto och/eller totala bränsleutnyttjande netto och/eller mekaniska verkningsgrad netto. Bästa tillgängliga teknik om EN-standarder saknas är att använda ISO-standarder, nationella standarder eller andra internationella standarder som säkerställer att uppgifterna är av likvärdig vetenskaplig kvalitet.

(1) Om lastprov av en kraftvärmeenhet av tekniska skäl inte kan utföras då enheten arbetar vid full värmelast kan testet kompletteras eller ersättas med en beräkning utifrån parametrar för full last.

BAT 3. Bästa tillgängliga teknik är att övervaka viktiga processparametrar som är relevanta för utsläpp till luft och vatten, inklusive dem som anges nedan.

Ström Parametrar Övervakning Rökgas Flöde Periodisk eller kontinuerlig bestämning Syrehalt, temperatur och tryck Periodisk eller kontinuerlig mätning Halten av vattenånga (3) Avloppsvatten från rökgasrening Flöde, pH och temperatur Kontinuerlig mätning

BAT 4. Bästa tillgängliga teknik är att övervaka utsläpp till luft med minst den frekvens som anges nedan och i enlighet med EN-standarder. Bästa tillgängliga teknik om EN-standarder saknas är att använda ISO-standarder, nationella standarder eller andra internationella standarder som säkerställer att uppgifterna är av likvärdig vetenskaplig kvalitet.

Ämne/ parameter Bränsle/process/typ av förbränningsanläggning Förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt Standard(er) (4) Lägsta övervakningsfrekvens (5) Övervakning som gäller NH3 — När SCR och/eller SNCR används Alla storlekar Generiska EN-standarder Kontinuerlig (6) (7) BAT 7 NOX — Stenkol och/eller brunkol inklusive samförbränning med avfall — Fast biomassa och/eller torv inklusive samförbränning med avfall — Pannor och motorer som drivs med tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja — Gasturbiner som drivs med dieselbrännolja — Naturgaseldade pannor, motorer och turbiner — Processgaser från järn- och ståltillverkning — Processbränslen från den kemiska industrin — IGCC-anläggningar Alla storlekar Generiska EN-standarder Kontinuerlig (6) (8) BAT 20 BAT 24 BAT 28 BAT 32 BAT 37 BAT 41 BAT 42 BAT 43 BAT 47 BAT 48 BAT 56 BAT 64 BAT 65 BAT 73 — Förbränningsanläggningar på havsplattformar Alla storlekar EN 14792 En gång per år (9) BAT 53 N2O — Stenkol och/eller brunkol i pannor med cirkulerande fluidiserad bädd — Fast biomassa och/eller torv i pannor med cirkulerande fluidiserad bädd Alla storlekar EN 21258 En gång per år (10) BAT 20 BAT 24 CO — Stenkol och/eller brunkol inklusive samförbränning med avfall — Fast biomassa och/eller torv inklusive samförbränning med avfall — Pannor och motorer som drivs med tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja — Gasturbiner som drivs med dieselbrännolja — Naturgaseldade pannor, motorer och turbiner — Processgaser från järn- och ståltillverkning — Processbränslen från den kemiska industrin — IGCC-anläggningar Alla storlekar Generiska EN-standarder Kontinuerlig (6) (8) BAT 20 BAT 24 BAT 28 BAT 33 BAT 38 BAT 44 BAT 49 BAT 56 BAT 64 BAT 65 BAT 73 — Förbränningsanläggningar på havsplattformar Alla storlekar EN 15058 En gång per år (9) BAT 54 SO2 — Stenkol och/eller brunkol inklusive samförbränning med avfall — Fast biomassa och/eller torv inklusive samförbränning med avfall — Pannor som eldas med tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja — Motorer som drivs med tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja — Gasturbiner som drivs med dieselbrännolja — Processgaser från järn- och ståltillverkning — Processbränslen från den kemiska industrin i pannor — IGCC-anläggningar Alla storlekar Generiska EN-standarder och EN 14791 Kontinuerlig (6) (11) (12) BAT 21 BAT 25 BAT 29 BAT 34 BAT 39 BAT 50 BAT 57 BAT 66 BAT 67 BAT 74 SO3 — När SCR används Alla storlekar EN-standard saknas En gång per år — Gasformiga klorider, uttryckt som HCl — Stenkol och/eller brunkol — Processbränslen från den kemiska industrin i pannor Alla storlekar EN 1911 Var tredje månad (6) (13) (14) BAT 21 BAT 57 — Fast biomassa och/eller torv Alla storlekar Generiska EN-standarder Kontinuerlig (15) (16) BAT 25 — Samförbränning av avfall Alla storlekar Generiska EN-standarder Kontinuerlig (6) (16) BAT 66 BAT 67 HF — Stenkol och/eller brunkol — Processbränslen från den kemiska industrin i pannor Alla storlekar EN-standard saknas Var tredje månad (6) (13) (14) BAT 21 BAT 57 — Fast biomassa och/eller torv Alla storlekar EN-standard saknas En gång per år BAT 25 — Samförbränning av avfall Alla storlekar Generiska EN-standarder Kontinuerlig (6) (16) BAT 66 BAT 67 Stoft — Stenkol och/eller brunkol — Fast biomassa och/eller torv — Pannor som eldas med tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja — Processgaser från järn- och ståltillverkning — Processbränslen från den kemiska industrin i pannor — IGCC-anläggningar — Motorer som drivs med tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja — Gasturbiner som drivs med dieselbrännolja Alla storlekar Generiska EN-standarder samt EN 13284-1 och EN 13284-2 Kontinuerlig (6) (17) BAT 22 BAT 26 BAT 30 BAT 35 BAT 39 BAT 51 BAT 58 BAT 75 Samförbränning av avfall Alla storlekar Generiska EN-standarder och EN 13284-2 Kontinuerlig BAT 68 BAT 69 Metaller och halvmetaller utom kvicksilver (As, Cd, Co, Cr, Cu, Mn, Ni, Pb, Sb, Se, Tl, V, Zn) — Stenkol och/eller brunkol — Fast biomassa och/eller torv — Pannor och motorer som drivs med tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja Alla storlekar EN 14385 En gång per år (18) BAT 22 BAT 26 BAT 30 — Samförbränning av avfall < 300 MWth EN 14385 Var sjätte månad (13) BAT 68 BAT 69 ≥ 300 MWth EN 14385 Var tredje månad (13) (19) — IGCC-anläggningar ≥ 100 MWth EN 14385 En gång per år (18) BAT 75 Hg — Stenkol och/eller brunkol inklusive samförbränning med avfall < 300 MWth EN 13211 Var tredje månad (20) (13) BAT 23 ≥ 300 MWth Generiska EN-standarder och EN 14884 Kontinuerlig (16) (21) — Fast biomassa och/eller torv Alla storlekar EN 13211 En gång per år (22) BAT 27 — Samförbränning av avfall med fast biomassa och/eller torv Alla storlekar EN 13211 Var tredje månad (13) BAT 70 — IGCC-anläggningar ≥ 100 MWth EN 13211 En gång per år (23) BAT 75 TVOC — Motorer som drivs med tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja — Processbränslen från den kemiska industrin i pannor Alla storlekar EN 12619 Var sjätte månad (13) BAT 33 BAT 59 — Samförbränning av avfall med stenkol, brunkol, fast biomassa och/eller torv Alla storlekar Generiska EN-standarder Kontinuerlig BAT 71 Formaldehyd — Naturgas i gas- och tvåbränslemotorer med gnisttändning och mager förbränning Alla storlekar EN-standard saknas En gång per år BAT 45 CH4 — Motorer som drivs med naturgas Alla storlekar EN ISO 25139 En gång per år (24) BAT 45 PCDD/F — Processbränslen från den kemiska industrin i pannor — Samförbränning av avfall Alla storlekar EN 1948-1, EN 1948-2, EN 1948-3 Var sjätte månad (13) (25) BAT 59 BAT 71

BAT 5. Bästa tillgängliga teknik är att övervaka utsläpp till vatten från rening av rökgaser med minst den frekvens som anges nedan och i enlighet med EN-standarder. Bästa tillgängliga teknik om EN-standarder saknas är att använda ISO-standarder, nationella standarder eller andra internationella standarder som säkerställer att uppgifterna är av likvärdig vetenskaplig kvalitet.

Ämne/parameter Standard(er) Lägsta övervakningsfrekvens Övervakning som gäller Totalt organiskt kol (TOC) (26) EN 1484 En gång i månaden BAT 15 Kemisk syreförbrukning (COD) (26) EN-standard saknas Totalt suspenderat material (TSS) EN 872 Fluorid (F-) EN ISO 10304-1 Sulfat (SO4 2-) EN ISO 10304-1 Sulfid, som lätt frigörs (S2-) EN-standard saknas Sulfit (SO3 2-) EN ISO 10304-3 Metaller och halvmetaller As Det finns flera olika EN-standarder (t.ex. EN ISO 11885 och EN ISO 17294-2) Cd Cr Cu Ni Pb Zn Hg Det finns flera olika EN-standarder (t.ex. EN ISO 12846 och EN ISO 17852) Klorid (Cl-) Det finns flera olika EN-standarder (t.ex. EN ISO 10304-1 och EN ISO 15682) — Totalkväve EN 12260 —

1.3 Allmänna miljö- och förbränningsprestanda

BAT 6. Bästa tillgängliga teknik för att förbättra förbränningsanläggningars allmänna miljöprestanda och minska utsläppen till luft av kolmonoxid och oförbrända ämnen är att säkerställa optimal förbränning och att använda en lämplig kombination av de tekniker som anges nedan.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Blandning och homogenisering av bränslet Säkerställande av stabila förbränningsförhållanden och/eller minskning av utsläppen av föroreningar genom blandning av olika kvaliteter av en och samma bränsletyp Allmänt tillämpligt b. Underhåll av förbränningssystemet Regelbundet, planerat underhåll i enlighet med leverantörernas rekommendationer c. Avancerat kontrollsystem Se beskrivning i avsnitt 8.1. Tillämpligheten för äldre förbränningsanläggningar kan begränsas av behovet att reinvestera i förbränningssystemet och/eller kontroll- och styrsystemet d. Lämplig utformning av förbränningsutrustningen En lämplig utformning av ugnen, förbränningskamrarna, brännarna och tillhörande anordningar Allmänt tillämpligt för nya förbränningsanläggningar e. Bränsleval Val av eller hel/delvis övergång till ett eller flera andra bränslen med bättre miljöegenskaper (t.ex. med låg svavel- och/eller kvicksilverhalt) bland de bränslen som finns tillgängliga, även under uppstart eller då reservbränslen används Tillämpligt inom de begränsningar som beror på tillgången på lämpliga typer av bränslen med generellt sett bättre miljöegenskaper; denna kan påverkas av medlemsstatens energipolitik eller av den integrerade anläggningens bränslebalans när det gäller förbränning av industriella processbränslen. För befintliga förbränningsanläggningar kan valet av bränsletyp begränsas av förbränningsanläggningens utformning och konstruktion

BAT 7. Bästa tillgängliga teknik för att minska utsläppen av ammoniak till luft från användning av selektiv katalytisk reduktion (SCR) och/eller selektiv icke-katalytisk reduktion (SNCR) för minskning av NOX-utsläpp är att optimera utformningen och/eller utförandet av SCR och/eller SNCR (t.ex. optimalt förhållande mellan reagens och NOX, homogen fördelning av reagens och optimal storlek på reagensdropparna).

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för utsläpp av ammoniak till luft från användning av SCR och/eller SNCR är < 3–10 mg/Nm3 som ett årsmedelvärde eller som ett medelvärde under provtagningsperioden. Den nedre gränsen för intervallet kan uppnås vid användning av SCR och den övre gränsen för intervallet kan uppnås vid användning av SNCR utan våt reningsteknik. För förbränningsanläggningar som förbränner biomassa och som drivs med varierande last liksom för motorer som förbränner tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja är den övre gränsen för BAT-AEL-intervallet 15 mg/Nm3.

BAT 8. Bästa tillgängliga teknik för att förebygga eller minska utsläpp till luft under normala driftsförhållanden är att genom lämplig utformning och drift samt lämpligt underhåll av de utsläppsbegränsande systemen säkerställa att dessa används med optimal kapacitet och tillgänglighet.

BAT 9. Bästa tillgängliga teknik för att förbättra allmänna miljöprestanda hos förbrännings- och/eller förgasningsanläggningar och minska utsläppen till luft är att, som en del av miljöledningssystemet (se BAT 1), ta med följande element i programmen för kvalitetssäkring/kvalitetskontroll för alla bränslen som används:

i. En första fullständig karakterisering av det bränsle som används, inklusive åtminstone de parametrar som förtecknas nedan och i enlighet med EN-standarder. ISO-standarder, nationella standarder eller andra internationella standarder får användas om de säkerställer att uppgifterna är av likvärdig vetenskaplig kvalitet.

ii. Regelbunden testning av bränslekvaliteten för att kontrollera att den överensstämmer med den första karakteriseringen och med specifikationerna för förbränningsanläggningens utformning. Testfrekvensen och de parametrar som väljs från tabellen nedan ska baseras på bränslets variabilitet och en bedömning av relevansen av utsläpp av föroreningar (t.ex. halten i bränslet, utförd rökgasrening).

iii. Efterföljande anpassning av förbränningsanläggningens inställningar när så behövs och är möjligt (t.ex. integrering av bränslekarakteriseringen och kontrollen i avancerade kontrollsystem (se beskrivning i avsnitt 8.1)).

Beskrivning

Den första karakteriseringen och de regelbundna testerna av bränslet kan utföras av operatören och/eller bränsleleverantören. Om detta utförs av leverantören ska de fullständiga resultaten överlämnas till operatören i form av en specifikation och/eller garanti från produktleverantören (bränsleleverantören).

Bränsle(n) Ämnen/parametrar som ska karakteriseras Biomassa/torv — LHV — Fukt — Aska — C, Cl, F, N, S, K, Na — Metaller och halvmetaller (As, Cd, Cr, Cu, Hg, Pb, Zn) Stenkol/brunkol — LHV — Fukt — Flyktiga ämnen, aska, fast kol, C, H, N, O, S — Br, Cl, F — Metaller och halvmetaller (As, Cd, Co, Cr, Cu, Hg, Mn, Ni, Pb, Sb, Tl, V, Zn) HFO — Aska — C, S, N, Ni, V Dieselbrännolja — Aska — N, C, S Naturgas — LHV — CH4, C2H6, C3, C4+, CO2, N2, Wobbetal Processbränslen från den kemiska industrin (27) — Br, C, Cl, F, H, N, O, S — Metaller och halvmetaller (As, Cd, Co, Cr, Cu, Hg, Mn, Ni, Pb, Sb, Tl, V, Zn) Processgaser från järn- och ståltillverkning — LHV, CH4 (för koksugnsgas), CXHY (för koksugnsgas), CO2, H2, N2, totalsvavel, stoft, Wobbetal Avfall (28) — LHV — Fukt — Flyktiga ämnen, aska, Br, C, Cl, F, H, N, O, S — Metaller och halvmetaller (As, Cd, Co, Cr, Cu, Hg, Mn, Ni, Pb, Sb, Tl, V, Zn)

BAT 10. Bästa tillgängliga teknik för att minska utsläppen till luft och/eller vatten under andra förhållanden än normala driftsförhållanden (OTNOC) är att upprätta och genomföra en förvaltningsplan som en del av miljöledningssystemet (se BAT 1). Denna plan ska stå i proportion till relevansen hos potentiella förorenande utsläpp och innehålla följande:

— Lämplig utformning av de system som anses relevanta för uppkomsten av OTNOC och som kan påverka utsläppen till luft, vatten och/eller mark (t.ex. utformning för låg last för att sänka minimilasten vid start och stopp för stabil produktion i gasturbiner).

— Utarbetande och genomförande av en särskild förebyggande underhållsplan för de berörda systemen.

— Granskning och registrering av utsläpp orsakade av OTNOC och därmed sammanhängande omständigheter samt genomförande av korrigerande åtgärder när så krävs.

— Periodisk utvärdering av de totala utsläppen under OTNOC (t.ex. olika händelsers frekvens och varaktighet samt beräkning/uppskattning av utsläpp) och genomförandet av korrigerande åtgärder när så krävs.

BAT 11. Bästa tillgängliga teknik är att på lämpligt sätt övervaka utsläppen till luft och/eller vatten under OTNOC.

Beskrivning

Övervakningen kan utföras genom direkta mätningar av utsläpp eller genom övervakning av alternativa parametrar om detta tillvägagångssätt har lika eller bättre vetenskaplig kvalitet än direkta utsläppsmätningar. Utsläppen under start- och stopperioder (SU/SD) kan bedömas på grundval av en detaljerad mätning av utsläpp som för ett typiskt SU/SD-förfarande görs minst en gång om året; resultaten av denna mätning används sedan för att uppskatta utsläppen för varje enskild SU/SD under hela året.

1.4 Verkningsgrad

BAT 12. Bästa tillgängliga teknik för att öka verkningsgraden hos förbrännings-, förgasnings- och/eller IGCC-enheter som är i drift ≥ 1 500 h/år är att använda en lämplig kombination av de tekniker som anges nedan.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Optimerad förbränning Se beskrivning i avsnitt 8.2. Optimerad förbränning minimerar innehållet av oförbrända ämnen i rökgaserna och i fasta förbränningsrester. Allmänt tillämpligt b. Optimering av parametrarna för arbetsmediet Drift vid högsta möjliga tryck och temperatur hos arbetsmediet i form av gas eller ånga, inom de begränsningar som hänger samman med t.ex. begränsning av NOX-utsläpp eller egenskaperna hos den energi som efterfrågas c. Optimering av ångcykeln Drift vid lägre turbinavgastryck genom användning av lägsta möjliga temperatur på kondensorns kylvatten, inom de ramar som sätts av utformningen d. Minimering av energiförbrukningen Minimering av den interna energiförbrukningen (t.ex. effektivare matarvattenpump) e. Förvärmning av förbränningsluften Återanvändning av en del av den värme som återvinns från förbränningsrökgaserna för att förvärma den luft som används vid förbränningen Allmänt tillämpligt inom de begränsningar som är kopplade till behovet att minska NOX-utsläppen f. Förvärmning av bränslet Förvärmning av bränslet med återvunnen värme Allmänt tillämpligt inom de begränsningar som beror på pannans utformning och behovet att minska NOX-utsläppen g. Avancerat kontrollsystem Se beskrivning i avsnitt 8.2. Datoriserad kontroll av de viktigaste förbränningsparametrarna gör det möjligt att förbättra förbränningseffektiviteten Allmänt tillämpligt för nya enheter. Tillämpligheten för äldre enheter kan begränsas av behovet att göra reinvesteringar i förbränningssystemet och/eller kontroll- och styrsystemet h. Förvärmning av matarvatten med återvunnen värme Ångkondensorn producerar förvärmt vatten med återvunnen värme, och detta vatten återanvänds sedan i pannan Endast tillämpligt på ångkretsar, inte på hetvattenpannor. Tillämplighet för befintliga enheter kan begränsas till följd av förbränningsanläggningens utformning och mängden återvinningsbar värme i. Värmeåtervinning genom kraftvärmeproduktion (CHP) Återvinning av värme (huvudsakligen från ångsystemet) för produktion av hetvatten/ånga som används i industriella processer/verksamheter eller i ett allmänt fjärrvärmenät. Ytterligare värmeåtervinning kan göras från — rökgaser — kylning av rosten — cirkulerande fluidiserad bädd Tillämpligt inom de begränsningar som beror på den lokala efterfrågan på värme och el. Tillämpligheten kan vara begränsad för gaskompressorer med en oförutsägbar operativ värmeprofil j. Kraftvärmeberedskap Se beskrivning i avsnitt 8.2. Endast tillämpligt för nya enheter om det finns realistiska möjligheter att i framtiden använda värmen i närheten av enheten k. Rökgaskondensor Se beskrivning i avsnitt 8.2. Allmänt tillämpligt för kraftvärmeenheter förutsatt att det finns tillräcklig efterfrågan på lågtemperaturvärme l. Värmeackumulering Lagring av ackumulerad värme vid kraftvärmeproduktion (CHP) Endast tillämpligt på kraftvärmeverk. Tillämpligheten kan vara begränsad vid låg efterfrågan på värme m. Våt skorsten Se beskrivning i avsnitt 8.2. Allmänt tillämpligt för nya och befintliga enheter som tillämpar våt avsvavling av rökgaser n. Utsläpp från kyltorn Utsläpp till luft genom ett kyltorn och inte via en särskild skorsten Endast tillämpligt för enheter som tillämpar våt avsvavling av rökgaser där rökgaserna måste återuppvärmas innan de släpps ut och där enhetens kylsystem består av ett kyltorn o. Förtorkning av bränsle Minskning av ett bränsles fukthalt före förbränning i syfte att förbättra förbränningsförhållandena Tillämpligt på förbränning av biomassa och/eller torv inom de begränsningar som beror på risken för självantändning (t.ex. fukthalten i torv ska hållas över 40 % under hela leveranskedjan). Reinvesteringar i befintliga förbränningsanläggningar kan begränsas av det extra värmevärde som kan erhållas från torkning och av begränsade möjligheter till reinvesteringar i pannor eller förbränningsanläggningar med viss utformning p. Minimering av värmeförluster Minimering av förluster av spillvärme, t.ex. sådana som sker via slagg eller sådana som kan minskas genom isolering av strålande källor Endast tillämpligt på förbränningsenheter för fasta bränslen samt på förgasningsenheter och IGCC-enheter q. Avancerade material Användning av avancerade material som visat sig kunna motstå höga driftstemperaturer och -tryck vilket ökar effektiviteten hos ång-/förbränningsprocesser Endast tillämpligt på nya förbränningsanläggningar r. Uppgraderingar av ångturbinen Detta innefattar tekniker för att bl.a. höja temperaturen och trycket hos ånga med medelhögt tryck, lägga till en lågtrycksturbin och ändra turbinrotorbladens geometri Tillämpligheten kan begränsas av efterfrågan, ångförhållanden och/eller begränsad livstid för förbränningsanläggningen s. Superkritiska och ultrasuperkritiska ångförhållanden Användning av en ångkrets, inklusive system för återuppvärmning av ånga, där ångan kan nå tryck över 220,6 bar och temperaturer över 374 °C vid superkritiska förhållanden, respektive tryck över 250–300 bar och temperaturer över 580–600 °C vid ultrasuperkritiska förhållanden Bara tillämpligt för nya enheter på ≥ 600 MWth som är i drift > 4 000 h/år. Ej tillämpligt när syftet med enheten är att producera ånga med låg temperatur och/eller lågt tryck inom processindustrin. Ej tillämpligt för gasturbiner och motorer som genererar ånga vid kraftvärmeproduktion. För enheter som förbränner biomassa kan tillämpligheten begränsas av högtemperaturkorrosion då vissa typer av biomassa används

1.5 Vattenanvändning och utsläpp till vatten

BAT 13. Bästa tillgängliga teknik för att minska vattenanvändningen och volymen förorenat avloppsvatten som släpps ut är att använda en eller båda av de tekniker som anges nedan.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Återvinning av vatten Avloppsvattenströmmar, inklusive dag- och lakvatten, från förbränningsanläggningen återanvänds för andra ändamål. Graden av återvinning begränsas av kvalitetskraven för den mottagande vattenströmmen och förbränningsanläggningens vattenbalans Inte tillämpligt för avloppsvatten från kylsystem som innehåller kemikalier från vattenrening och/eller höga koncentrationer av salter från havsvatten b. Hantering av torr bottenaska Torr, het bottenaska faller ned från ugnen till ett mekaniskt transportband och kyls ned av omgivande luft. Inget vatten används i processen. Endast tillämpligt på förbränningsanläggningar för förbränning av fasta bränslen. Det kan finnas tekniska begränsningar som förhindrar reinvesteringar i befintliga förbränningsanläggningar.

BAT 14. Bästa tillgängliga teknik för att förhindra förorening av ej förorenat avloppsvatten och minska utsläppen till vatten är att avskilja avloppsvattenströmmar och behandla dem separat, beroende på föroreningshalten.

Beskrivning

Avloppsvattenströmmar som normalt åtskils och renas omfattar dag- och lakvatten, kylvatten och avloppsvatten från rökgasrening.

Tillämplighet

Tillämpligheten kan vara begränsad för befintliga förbränningsanläggningar på grund av dräneringssystemens utformning.

BAT 15. Bästa tillgängliga teknik för att minska utsläpp till vatten från rökgasrening är att använda en lämplig kombination av de tekniker som anges nedan och att använda sekundära tekniker så nära källan som möjligt för att undvika utspädning.

Teknik Typiska föroreningar som förebyggs/minskas Tillämplighet Primära tekniker a. Optimerade system för förbränning (se BAT 6) och rökgasrening (t.ex. SCR/SNCR, se BAT 7) Organiska föreningar, ammoniak (NH3) Allmänt tillämpligt Sekundära tekniker (29) b. Adsorption på aktivt kol Organiska föreningar, kvicksilver (Hg) Allmänt tillämpligt c. Aerob biologisk rening Biologiskt nedbrytbara organiska föreningar, ammonium (NH4 +) Allmänt tillämpligt för behandling av organiska föreningar. Aerob biologisk rening av ammonium (NH4 +) är inte alltid möjlig vid höga koncentrationer av klorid (cirka 10 g/l) d. Anoxisk/anaerob biologisk rening Kvicksilver (Hg), nitrat (NO3 -), nitrit (NO2 -) Allmänt tillämpligt e. Koagulering och flockning Suspenderat material Allmänt tillämpligt f. Kristallisering Metaller och halvmetaller, sulfat (SO4 2-), fluorid (F-) Allmänt tillämpligt g. Filtrering (t.ex. sandfiltrering, mikrofiltrering, ultrafiltrering) Suspenderat material, metaller Allmänt tillämpligt h. Flotation Suspenderat material, fri olja Allmänt tillämpligt i. Jonbyte Metaller Allmänt tillämpligt j. Neutralisering Syror, alkalier Allmänt tillämpligt k. Oxidation Sulfid (S2-), sulfit (SO3 2-) Allmänt tillämpligt l. Utfällning Metaller och halvmetaller, sulfat (SO4 2-), fluorid (F-) Allmänt tillämpligt m. Sedimentering Suspenderat material Allmänt tillämpligt n. Strippning Ammoniak (NH3) Allmänt tillämpligt

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik avser direkta utsläpp till en recipient vid den punkt där utsläppen lämnar anläggningen.

Tabell 1

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik för direkta utsläpp från rökgasrening till en recipient

Ämne/Parameter BAT-AEL Dygnsmedelvärde Totalt organiskt kol (TOC) 20 –50 mg/l (30) (31) (32) Kemisk syreförbrukning (COD) 60 –150 mg/l (30) (31) (32) Totalt suspenderat material (TSS) 10 –30 mg/l Fluorid (F-) 10 –25 mg/l (32) Sulfat (SO4 2-) 1,3 –2,0 g/l (32) (33) (34) (35) Sulfid (S2-), som lätt frigörs 0,1 –0,2 mg/l (32) Sulfit (SO3 2-) 1 –20 mg/l (32) Metaller och halvmetaller As 10 –50 μg/l Cd 2 –5 μg/l Cr 10 –50 μg/l Cu 10 –50 μg/l Hg 0,2 –3 μg/l Ni 10 –50 μg/l Pb 10 –20 μg/l Zn 50 –200 μg/l

1.6 Avfallshantering

BAT 16. Bästa tillgängliga teknik för att minska mängden avfall som skickas iväg för bortskaffande från förbrännings- och/eller förgasningsprocessen och olika reningsprocesser är att organisera driften i syfte att maximera, i prioritetsordning och med hänsyn till livscykelperspektivet

a. förebyggande av avfall, t.ex. maximering av andelen restsubstanser som uppkommer som biprodukter,

b. förbehandling av avfall för återanvändning, t.ex. enligt specifika begärda kvalitetskriterier,

c. materialåtervinning av avfall,

d. annan återvinning av avfallet (t.ex. energiåtervinning)

genom att använda en lämplig kombination av tekniker, t.ex.:

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Produktion av gips som biprodukt Kvalitetsoptimering av de kalciumbaserade reaktionsrester som produceras vid den våta avsvavlingen av rökgaser, så att dessa kan användas som ersättning för gips som brutits i gruvor (t.ex. som råvara i gipsskiveindustrin). Kvaliteten hos den kalksten som används vid våt avsvavling av rökgaser påverkar renheten hos det gips som produceras Allmänt tillämpligt inom de begränsningar som beror på erforderlig gipskvalitet och hälsokraven för varje särskild användning, samt på förhållandena på marknaden b. Återvinning av restprodukter i bygg- och anläggningssektorn Återvinning av restprodukter (t.ex. från halvtorra processer för avsvavling, flygaska, bottenaska) som bygg- och anläggningsmaterial (t.ex. för vägbyggen, som ersättning för sand i betong eller i cementindustrin) Allmänt tillämpligt inom de begränsningar som beror på erforderlig materialkvalitet (t.ex. fysiska egenskaper, innehåll av skadliga ämnen) för varje särskild användning, och på förhållandena på marknaden c. Energiåtervinning genom användning av avfall i bränslemixen Det återstående energiinnehållet i kolrik aska och slam som bildas vid förbränningen av stenkol, brunkol, tung eldningsolja, torv eller biomassa kan återvinnas genom t.ex. blandning med bränslet Allmänt tillämpligt för förbränningsanläggningar som kan ta emot avfall i bränslemixen och i vilka det är tekniskt möjligt att mata in bränslena i förbränningskammaren d. Behandling av förbrukad katalysator för återanvändning Behandling av en katalysator för återanvändning (t.ex. upp till fyra gånger för SCR-katalysatorer) återställer hela eller delar av den ursprungliga prestandan och förlänger katalysatorns livslängd till flera årtionden. Behandling av förbrukade katalysatorer för återanvändning ingår i förvaltningsplanen för katalysatorer Tillämpligheten kan begränsas av katalysatorns mekaniska tillstånd och den prestanda som krävs när det gäller att begränsa utsläppen av NOX och NH3

1.7 Buller

BAT 17. Bästa tillgängliga teknik för att minska bullerutsläpp är att använda en eller flera av de tekniker som anges nedan.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Driftsåtgärder Dessa omfattar bland annat — bättre inspektion och underhåll av utrustning, — stängning av dörrar och fönster i avgränsade områden, om detta är möjligt, — driften av utrustningen sköts av erfaren personal, — bullrande verksamhet undviks om möjligt nattetid, — bestämmelser om bullerbekämpning i samband med underhåll. Allmänt tillämpligt b. Utrustning med låg ljudnivå Detta kan inbegripa kompressorer, pumpar och skivor Allmänt tillämpligt när utrustningen är ny eller ersatt c. Bullerdämpning Utbredningen av buller kan minskas genom att hinder sätts upp mellan bullerkällan och mottagaren. Lämpliga hinder kan vara skärmar, vallar och byggnader. Allmänt tillämpligt för nya förbränningsanläggningar För befintliga förbränningsanläggningar kan möjligheterna att montera bullerskydd begränsas av platsbrist. d. Utrustning för bullerbekämpning Detta innefattar — bullerdämpare, — isolering av utrustning, — inbyggnad av bullrig utrustning, — ljudisolering av byggnader. Tillämpligheten kan begränsas av brist på utrymme e. Lämplig placering av utrustning och byggnader Bullernivåerna kan minskas genom att man ökar avståndet mellan bullerkällan och mottagaren och genom att man använder byggnader som bullerskärmar. Allmänt tillämpligt för nya förbränningsanläggningar För befintliga förbränningsanläggningar kan möjligheten att flytta utrustning och produktionsenheter begränsas av platsbrist eller alltför höga kostnader.

2. BAT-SLUTSATSER FÖR FÖRBRÄNNING AV FASTA BRÄNSLEN

2.1 BAT-slutsatser för förbränning av stenkol och/eller brunkol

Om inget annat anges är BAT-slutsatserna i detta avsnitt allmänt tillämpliga för förbränning av stenkol och/eller brunkol. De ska tillämpas utöver de allmänna BAT-slutsatserna i avsnitt 1.

2.1.1 Allmänna miljöprestanda

BAT 18. Bästa tillgängliga teknik för att förbättra allmänna miljöprestanda vid förbränning av stenkol och/eller brunkol är att använda BAT 6 samt den teknik som anges nedan.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Integrerad förbränningsprocess som säkerställer en hög verkningsgrad för pannor och som omfattar primära tekniker för minskning av NOX (t.ex. stegvis lufttillförsel, stegvis bränsletillförsel, låg-NOX -brännare (LNB) och/eller återföring av rökgaser) Förbränningsprocesser som pulverförbränning, förbränning i fluidiserad bädd eller förbränning i rostpanna med rörlig rost möjliggör denna integration Allmänt tillämpligt

2.1.2 Verkningsgrad

BAT 19. Bästa tillgängliga teknik för att öka verkningsgraden vid förbränning av stenkol och/eller brunkol är att använda en lämplig kombination av de tekniker som anges i BAT 12 och nedan.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Hantering av torr bottenaska Torr, het bottenaska faller ned från ugnen till ett mekaniskt transportband och kyls ned av omgivande luft efter att ha letts tillbaka till ugnen för återförbränning. Användbar energi återvinns från både återförbränningen av aska och kylningen av aska Det kan finnas tekniska begränsningar som förhindrar reinvesteringar i befintliga förbränningsenheter





Tabell 2

Verkningsgrader som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEEL) för förbränning av stenkol och/eller brunkol

Typ av förbränningsenhet BAT-AEEL (36) (37) Elverkningsgrad netto (%) (38) Totalverkningsgrad netto (%) (38) (39) (40) Ny enhet (41) (42) Befintlig enhet (41) (43) Ny eller befintlig enhet Stenkolseldad, ≥ 1 000 MWth 45 –46 33,5 –44 75 –97 Brunkolseldad, ≥ 1 000 MWth 42 –44 (44) 33,5 –42,5 75 –97 Stenkolseldad, < 1 000 MWth 36,5 –41,5 (45) 32,5 –41,5 75 –97 Brunkolseldad, < 1 000 MWth 36,5 –40 (46) 31,5 –39,5 75 –97

2.1.3 Utsläpp av NOX, N2O och kolmonoxid till luft

BAT 20. Bästa tillgängliga teknik för att förebygga eller minska utsläppen av NOX till luft och samtidigt begränsa utsläppen av kolmonoxid och N2O till luft från förbränning av stenkol och/eller brunkol är att använda en eller flera av nedanstående tekniker.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Optimerad förbränning Se beskrivning i avsnitt 8.3. Används vanligen i kombination med andra tekniker Allmänt tillämpligt b. Kombination av andra primära tekniker för minskning av NOX (t.ex. stegvis lufttillförsel, stegvis bränsletillförsel, återföring av rökgaser, låg-NOX-brännare (LNB)) Se beskrivningen i avsnitt 8.3 för varje enskild teknik. Valet av lämplig primär teknik (eller en kombination av flera sådana), liksom prestanda hos denna teknik, kan påverkas av pannans utformning c. Selektiv icke-katalytisk reduktion (SNCR) Se beskrivning i avsnitt 8.3. Kan tillämpas med ”slip-SCR” Tillämpligheten kan vara begränsad för pannor med stor tvärsnittsarea som förhindrar homogen blandning av NH3 och NOX. Tillämpligheten kan vara begränsad för förbränningsanläggningar som är i drift < 1 500 h/år där pannlasten varierar kraftigt d. Selektiv katalytisk reduktion (SCR) Se beskrivning i avsnitt 8.3. Ej tillämpligt för förbränningsanläggningar på < 300 MWth som är i drift < 500 h/år. Ej allmänt tillämpligt för förbränningsanläggningar på < 100 MWth. Det kan finnas tekniska och ekonomiska begränsningar för reinvesteringar i befintliga förbränningsanläggningar som är i drift mellan 500 och 1 500 h/år och för befintliga förbränningsanläggningar på ≥ 300 MWth som är i drift < 500 h/år. e. Kombinerade tekniker för minskning av NOX och SOX Se beskrivning i avsnitt 8.3. Tillämpas från fall till fall, beroende på bränslets egenskaper och förbränningsprocessen





Tabell 3

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för utsläpp av NOX till luft från förbränning av stenkol och/eller brunkol

Förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt (MWth) BAT-AEL (mg/Nm3) Årsmedelvärde Dygnsmedelvärde eller medelvärde under provtagningsperioden Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (47) Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (48) (49) < 100 100 –150 100 –270 155 –200 165 –330 100 –300 50 –100 100 –180 80 –130 155 –210 ≥ 300, FBC-panna som eldas med stenkol och/eller brunkol samt PC-panna som eldas med brunkol 50 –85 < 85 –150 (50) (51) 80 –125 140 –165 (52) ≥ 300, stenkolseldad PC-panna 65 –85 65 –150 80 –125 < 85 –165 (53)

Som vägledning kan nämnas att de årliga genomsnittliga kolmonoxidutsläppen för befintliga förbränningsanläggningar som är i drift ≥ 1 500 h/år och för nya förbränningsanläggningar normalt sett kommer att vara följande:

Förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt (MWth) Vägledande utsläppsnivå för kolmonoxid (mg/Nm3) < 300 < 30 –140 ≥ 300, FBC-panna som eldas med stenkol och/eller brunkol samt PC-panna som eldas med brunkol < 30 –100 (54) ≥ 300, stenkolseldad PC-panna < 5 –100 (54)

2.1.4 Utsläpp av SOX, HCl och HF till luft

BAT 21. Bästa tillgängliga teknik för att förebygga eller minska utsläppen av SOX, HCl och HF till luft från förbränning av stenkol och/eller brunkol är att använda en eller flera av nedanstående tekniker.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Sorbentinsprutning i panna (i ugnen eller bädden) Se beskrivning i avsnitt 8.4. Allmänt tillämpligt b. Sorbentinsprutning i rökgaskanalen (DSI) Se beskrivning i avsnitt 8.4. Tekniken kan användas för att avlägsna HCl/HF när ingen särskild teknik för avsvavling av rökgaser i slutet av processen tillämpas c. Sprayabsorption (SDA) Se beskrivning i avsnitt 8.4. d. Torrskrubber med cirkulerande fluidiserad bädd e. Våtskrubbning Se beskrivning i avsnitt 8.4. Teknikerna kan användas för att avlägsna HCl/HF när ingen särskild teknik för avsvavling av rökgaser i slutet av processen tillämpas f. Våt avsvavling av rökgaser (våt FGD) Se beskrivning i avsnitt 8.4. Ej tillämpligt för förbränningsanläggningar som är i drift < 500 h/år. Det kan finnas tekniska och ekonomiska begränsningar för att tillämpa tekniken på förbränningsanläggningar på < 300 MWth, och för reinvesteringar i befintliga förbränningsanläggningar som är i drift mellan 500 och 1 500 h/år g. Avsvavling av rökgaser med havsvatten h. Kombinerade tekniker för minskning av NOX och SOX Tillämpas från fall till fall, beroende på bränslets egenskaper och förbränningsprocessen i. Ersättande eller borttagning av gas-gasvärmaren nedströms den våta avsvavlingen av rökgaser Ersättande av gas-gasvärmaren nedströms systemet för våt avsvavling av rökgaser med ett värmeutsug med flera rör, eller avlägsnande och utsläpp av rökgaserna via ett kyltorn eller en våt skorsten Endast tillämpligt när värmeväxlaren behöver modifieras eller ersättas i förbränningsanläggningar med våt avsvavling av rökgaser och en gas-gasvärmare nedströms j. Bränsleval Se beskrivning i avsnitt 8.4. Användning av bränsle med låg svavelhalt (t.ex. ned till 0,1 viktprocent (torrvikt)), klorhalt eller fluorhalt Tillämpligt inom de begränsningar som beror på tillgången till olika typer av bränslen, vilket kan påverkas av medlemsstatens energipolitik. Tillämpligheten kan vara begränsad till följd av utformningen av förbränningsanläggningar som förbränner mycket specifika inhemska bränslen





Tabell 4

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för utsläpp av SO2 till luft från förbränning av stenkol och/eller brunkol

Förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt (MWth) BAT-AEL (mg/Nm3) Årsmedelvärde Dygnsmedelvärde Dygnsmedelvärde eller medelvärde under provtagningsperioden Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (55) Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (56) < 100 150 –200 150 –360 170 –220 170 –400 100 –300 80 –150 95 –200 135 –200 135 –220 (57) ≥ 300 , PC-panna 10 –75 10 –130 (58) 25 –110 25 –165 (59) ≥ 300 , fluidbäddpanna (60) 20 –75 20 –180 25 –110 50 –220

När det gäller förbränningsanläggningar med en sammanlagd installerad tillförd effekt på mer än 300 MW som är särskilt utformade för att förbränna inhemska brunkolsbränslen och för vilka man kan visa att de, av tekniska och ekonomiska skäl, inte kan uppnå de BAT-AEL som nämns i Table 4 är de BAT-AEL för dygnsmedelvärden som anges i Table 4 inte tillämpliga, och den övre gränsen för BAT-AEL intervallet avseende årsmedelvärden är:

i) för ett nytt system för avsvavling av rökgaser: RCG x 0,01 med ett maxvärde på 200 mg/Nm3,

ii) för ett befintligt system för avsvavling av rökgaser: RCG x 0,03 med ett maxvärde på 320 mg/Nm3, där RCG motsvarar halten av SO2 i den obehandlade rökgasen som årsmedelvärde (vid de standardförhållanden som anges under ”Allmänna överväganden”) vid inloppet till reningssystemet för SOX, uttryckt vid en referenssyrgashalt på 6 volymprocent.

iii) Om sorbentinsprutning i pannan används som en del av FGD-systemet kan RCG anpassas genom att man beaktar teknikens effektivitet när det gäller att reducera SO2 (ηΒSI), enligt följande: RCG (anpassad) = RCG (uppmätt) / (1-ηΒSI).

Tabell 5

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för utsläpp av HCl och HF till luft från förbränning av stenkol och/eller brunkol

Förorening Förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt (MWth) BAT-AEL (mg/Nm3) Årsmedelvärde eller medelvärde för prover som erhållits under ett år Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (61) HCl < 100 1 –6 2 –10 (62) ≥ 100 1 –3 1 –5 (62) (63) HF < 100 < 1 –3 < 1 –6 (64) ≥ 100 < 1 –2 < 1 –3 (64)

2.1.5 Utsläpp av stoft och partikelbundna metaller till luft

BAT 22. Bästa tillgängliga teknik för att minska utsläppen av stoft och partikelbundna metaller till luft från förbränning av stenkol och/eller brunkol är att använda en eller flera av nedanstående tekniker.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Elfilter (ESP) Se beskrivning i avsnitt 8.5. Allmänt tillämpligt b. Påsfilter c. Sorbentinsprutning i panna (i ugnen eller bädden) Se beskrivningar i avsnitt 8.5. Teknikerna används framför allt för reducering av SOX, HCl och/eller HF d. System för torr eller halvtorr avsvavling av rökgaser e. Våt avsvavling av rökgaser (våt FGD) Se tillämpligheten i BAT 21





Tabell 6

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för utsläpp av stoft till luft från förbränning av stenkol och/eller brunkol

Förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt (MWth) BAT-AEL (mg/Nm3) Årsmedelvärde Dygnsmedelvärde eller medelvärde under provtagningsperioden Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (65) Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (66) < 100 2 –5 2 –18 4 –16 4 –22 (67) 100 –300 2 –5 2 –14 3 –15 4 –22 (68) 300 –1 000 2 –5 2 –10 (69) 3 –10 3 –11 (70) ≥ 1 000 2 –5 2 –8 3 –10 3 –11 (71)

2.1.6 Kvicksilverutsläpp till luft

BAT 23. Bästa tillgängliga teknik för att förebygga eller minska utsläppen av kvicksilver till luft från förbränning av stenkol och/eller brunkol är att använda en eller flera av nedanstående tekniker.

Teknik Beskrivning Tillämplighet Positiva sidoeffekter med tekniker som främst används för att minska utsläppen av andra föroreningar a. Elfilter (ESP) Se beskrivning i avsnitt 8.5. Kvicksilver avskiljs effektivare vid rökgastemperaturer under 130 °C. Tekniken används framför allt för reducering av stoft Allmänt tillämpligt b. Påsfilter Se beskrivning i avsnitt 8.5. Tekniken används framför allt för reducering av stoft c. System för torr eller halvtorr avsvavling av rökgaser Se beskrivningar i avsnitt 8.5. Teknikerna används framför allt för reducering av SOX, HCl och/eller HF d. Våt avsvavling av rökgaser (våt FGD) Se tillämpligheten i BAT 21 e. Selektiv katalytisk reduktion (SCR) Se beskrivning i avsnitt 8.3. Används bara i kombination med andra tekniker för att öka eller minska oxidationen av kvicksilver före avskiljningen i ett efterföljande system för avsvavling av rökgaser eller stoftavskiljning. Tekniken används framför allt för reducering av NOX Se tillämpligheten i BAT 20 Särskilda tekniker för att minska utsläppen av kvicksilver f. Insprutning av sorbent i form av kol (t.ex. aktivt kol eller halogenerat aktivt kol) i rökgasen Se beskrivning i avsnitt 8.5. Används vanligen i kombination med ett elfilter eller påsfilter. Användningen av denna teknik kan kräva fler behandlingssteg för att ytterligare separera den kvicksilverhaltiga kolfraktionen innan flygaskan återanvänds Allmänt tillämpligt g. Användning av halogenerade ämnen som tillsatser till bränslet eller för insprutning i ugnen Se beskrivning i avsnitt 8.5. Allmänt tillämpligt om bränslet har låg halogenhalt h. Förbehandling av bränsle Tvättning, blandning och homogenisering av bränslen för att begränsa/minska kvicksilverinnehållet eller förbättra kvicksilveravskiljningen i reningsutrustningen Tillämpligheten beror på en föregående undersökning i syfte att karakterisera bränslet och bedöma teknikens potentiella effektivitet i. Bränsleval Se beskrivning i avsnitt 8.5. Tillämpligt inom de begränsningar som beror på tillgången till olika typer av bränslen, vilket kan påverkas av medlemsstatens energipolitik





Tabell 7

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för utsläpp av kvicksilver till luft från förbränning av stenkol och brunkol

Förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt (MWth) BAT-AEL (μg/Nm3) Årsmedelvärde eller medelvärde för prover som erhållits under ett år Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (72) Stenkol Brunkol Stenkol Brunkol < 300 < 1 –3 < 1 –5 < 1 –9 < 1 –10 ≥ 300 < 1 –2 < 1 –4 < 1 –4 < 1 –7

2.2 BAT-slutsatser för förbränning av fast biomassa och/eller torv

Om inget annat anges är BAT-slutsatserna i detta avsnitt allmänt tillämpliga för förbränning av fast biomassa och/eller torv. De ska tillämpas utöver de allmänna BAT-slutsatserna i avsnitt 1.

2.2.1 Verkningsgrad

Tabell 8

Verkningsgrader som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEEL) för förbränning av fast biomassa och/eller torv

Typ av förbränningsenhet BAT-AEEL (73) (74) Elverkningsgrad netto (%) (75) Totalverkningsgrad netto (%) (76) (77) Ny enhet (78) Befintlig enhet Ny enhet Befintlig enhet Panna för fast biomassa och/eller torv 33,5 till > 38 28 –38 73 –99 73 –99

2.2.2 Utsläpp av NOX, N2O och kolmonoxid till luft

BAT 24. Bästa tillgängliga teknik för att förebygga eller minska utsläppen av NOX till luft och samtidigt begränsa utsläppen av kolmonoxid och N2O till luft från förbränning av fast biomassa och/eller torv är att använda en eller flera av nedanstående tekniker.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Optimerad förbränning Se beskrivningar i avsnitt 8.3. Allmänt tillämpligt b. Låg-NOX-brännare (LNB) c. Stegvis lufttillförsel d. Stegvis bränsletillförsel e. Återföring av rökgaser f. Selektiv icke-katalytisk reduktion (SNCR) Se beskrivning i avsnitt 8.3. Kan tillämpas med ”slip-SCR” Ej tillämpligt för förbränningsanläggningar som är i drift < 500 h/år där pannlasten varierar kraftigt. Tillämpligheten kan vara begränsad för förbränningsanläggningar som är i drift mellan 500 och 1 500 h/år där pannlasten varierar kraftigt För befintliga förbränningsanläggningar är tekniken tillämplig inom de begränsningar som beror på nödvändigt temperaturfönster och uppehållstid för insprutade reaktanter g. Selektiv katalytisk reduktion (SCR) Se beskrivning i avsnitt 8.3. Användning av högalkaliska bränslen (t.ex. halm) kan kräva att SCR installeras nedströms stoftreningssystemet Ej tillämpligt för förbränningsanläggningar som är i drift < 500 h/år. Det kan finnas ekonomiska begränsningar för reinvesteringar i befintliga förbränningsanläggningar på < 300 MWth. Ej allmänt tillämpligt för befintliga förbränningsanläggningar på < 100 MWth





Tabell 9

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för utsläpp av NOX till luft från förbränning av fast biomassa och/eller torv

Förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt (MWth) BAT-AEL (mg/Nm3) Årsmedelvärde Dygnsmedelvärde eller medelvärde under provtagningsperioden Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (79) Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (80) 50 –100 70 –150 (81) 70 –225 (82) 120 –200 (83) 120 –275 (84) 100 –300 50 –140 50 –180 100 –200 100 –220 ≥ 300 40 –140 40 –150 (85) 65 –150 95 –165 (86)

Som vägledning kan nämnas att årsmedelvärdena för utsläpp av kolmonoxid normalt sett ligger på

— < 30–250 mg/Nm3 för befintliga förbränningsanläggningar på 50–100 MWth som är i drift ≥ 1 500 h/år, eller nya förbränningsanläggningar på 50–100 MWth,

— < 30–160 mg/Nm3 för befintliga förbränningsanläggningar på 100–300 MWth som är i drift ≥ 1 500 h/år, eller nya förbränningsanläggningar på 100–300 MWth,

— < 30–80 mg/Nm3 för befintliga förbränningsanläggningar på ≥ 300 MWth som är i drift ≥ 1 500 h/år, eller nya förbränningsanläggningar på ≥ 300 MWth.

2.2.3 Utsläpp av SOX, HCl och HF till luft

BAT 25. Bästa tillgängliga teknik för att förebygga eller minska utsläppen av SOX, HCl och HF till luft från förbränning av fast biomassa och/eller torv är att använda en eller flera av nedanstående tekniker.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Sorbentinsprutning i panna (i ugnen eller bädden) Se beskrivningar i avsnitt 8.4. Allmänt tillämpligt b. Sorbentinsprutning i rökgaskanalen (DSI) c. Sprayabsorption (SDA) d. Torrskrubber med cirkulerande fluidiserad bädd e. Våtskrubbning f. Rökgaskondensor g. Våt avsvavling av rökgaser (våt FGD) Ej tillämpligt för förbränningsanläggningar som är i drift < 500 h/år. Det kan finnas tekniska och ekonomiska begränsningar för reinvesteringar i befintliga förbränningsanläggningar som är i drift mellan 500 och 1 500 h/år. h. Bränsleval Tillämpligt inom de begränsningar som beror på tillgången till olika typer av bränslen, vilket kan påverkas av medlemsstatens energipolitik





Tabell 10

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för utsläpp av SO2 till luft från förbränning av fast biomassa och/eller torv

Förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt (MWth) BAT-AEL för SO2 (mg/Nm3) Årsmedelvärde Dygnsmedelvärde eller medelvärde under provtagningsperioden Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (87) Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (88) < 100 15 –70 15 –100 30 –175 30 –215 100 –300 < 10 –50 < 10 –70 (89) < 20 –85 < 20 –175 (90) ≥ 300 < 10 –35 < 10 –50 (89) < 20 –70 < 20 –85 (91)





Tabell 11

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för utsläpp av HCl och HF till luft från förbränning av fast biomassa och/eller torv

Förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt (MWth) BAT-AEL för HCl (mg/Nm3) (92) (93) BAT-AEL för HF (mg/Nm3) Årsmedelvärde eller medelvärde för prover som erhållits under ett år Dygnsmedelvärde eller medelvärde under provtagningsperioden Medelvärde under provtagningsperioden Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (94) (95) Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (96) Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (96) < 100 1 –7 1 –15 1 –12 1 –35 < 1 < 1,5 100 –300 1 –5 1 –9 1 –12 1 –12 < 1 < 1 ≥ 300 1 –5 1 –5 1 –12 1 –12 < 1 < 1

2.2.4 Utsläpp av stoft och partikelbundna metaller till luft

BAT 26. Bästa tillgängliga teknik för att minska utsläppen av stoft och partikelbundna metaller till luft från förbränning av fast biomassa och/eller torv är att använda en eller flera av nedanstående tekniker.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Elfilter (ESP) Se beskrivning i avsnitt 8.5. Allmänt tillämpligt b. Påsfilter c. System för torr eller halvtorr avsvavling av rökgaser Se beskrivningar i avsnitt 8.5. Teknikerna används framför allt för reducering av SOX, HCl och/eller HF d. Våt avsvavling av rökgaser (våt FGD) Se tillämpligheten i BAT 25 e. Bränsleval Se beskrivning i avsnitt 8.5. Tillämpligt inom de begränsningar som beror på tillgången till olika typer av bränslen, vilket kan påverkas av medlemsstatens energipolitik





Tabell 12

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för utsläpp av stoft till luft från förbränning av fast biomassa och/eller torv

Förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt (MWth) BAT-AEL för stoft (mg/Nm3) Årsmedelvärde Dygnsmedelvärde eller medelvärde under provtagningsperioden Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (97) Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (98) < 100 2 –5 2 –15 2 –10 2 –22 100 –300 2 –5 2 –12 2 –10 2 –18 ≥ 300 2 –5 2 –10 2 –10 2 –16

2.2.5 Kvicksilverutsläpp till luft

BAT 27. Bästa tillgängliga teknik för att förebygga eller minska utsläppen av kvicksilver till luft från förbränning av fast biomassa och/eller torv är att använda en eller flera av nedanstående tekniker.

Teknik Beskrivning Tillämplighet Särskilda tekniker för att minska utsläppen av kvicksilver a. Insprutning av sorbent i form av kol (t.ex. aktivt kol eller halogenerat aktivt kol) i rökgasen Se beskrivningar i avsnitt 8.5. Allmänt tillämpligt b. Användning av halogenerade ämnen som tillsatser till bränslet eller för insprutning i ugnen Allmänt tillämpligt om bränslet har låg halogenhalt c. Bränsleval Tillämpligt inom de begränsningar som beror på tillgången till olika typer av bränslen, vilket kan påverkas av medlemsstatens energipolitik Positiva sidoeffekter med tekniker som främst används för att minska utsläppen av andra föroreningar d. Elfilter (ESP) Se beskrivningar i avsnitt 8.5. Teknikerna används framför allt för reducering av stoft Allmänt tillämpligt e. Påsfilter f. System för torr eller halvtorr avsvavling av rökgaser Se beskrivningar i avsnitt 8.5. Teknikerna används framför allt för reducering av SOX, HCl och/eller HF g. Våt avsvavling av rökgaser (våt FGD) Se tillämpligheten i BAT 25

Den utsläppsnivå som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för utsläpp av kvicksilver till luft från förbränning av fast biomassa och/eller torv är < 1–5 μg/Nm3 som ett genomsnitt under provtagningsperioden.

3. BAT-SLUTSATSER FÖR FÖRBRÄNNING AV FLYTANDE BRÄNSLEN

BAT-slutsatserna i detta avsnitt ska inte tillämpas på förbränningsanläggningar på havsplattformar; dessa omfattas av avsnitt 4.3.

3.1 Pannor som eldas med tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja

Om inget annat anges är BAT-slutsatserna i detta avsnitt allmänt tillämpliga för förbränning av tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja i pannor. De ska tillämpas utöver de allmänna BAT-slutsatserna i avsnitt 1.

3.1.1 Verkningsgrad

Tabell 13

Verkningsgrader som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEEL) för förbränning av tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja i pannor

Typ av förbränningsenhet BAT-AEEL (99) (100) Elverkningsgrad netto (%) Totalverkningsgrad netto (%) (101) Ny enhet Befintlig enhet Ny enhet Befintlig enhet Panna som eldas med tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja > 36,4 35,6 –37,4 80 –96 80 –96

3.1.2 Utsläpp av NOX och kolmonoxid till luft

BAT 28. Bästa tillgängliga teknik för att förebygga eller minska utsläppen av NOX till luft och samtidigt begränsa utsläppen av kolmonoxid till luft från förbränning av tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja i pannor är att använda en eller flera av nedanstående tekniker.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Stegvis lufttillförsel Se beskrivningar i avsnitt 8.3. Allmänt tillämpligt b. Stegvis bränsletillförsel c. Återföring av rökgaser d. Låg-NOX-brännare (LNB) e. Tillförsel av vatten/ånga Tillämpligt inom de begränsningar som tillgången på vatten kan medföra f. Selektiv icke-katalytisk reduktion (SNCR) Ej tillämpligt för förbränningsanläggningar som är i drift < 500 h/år där pannlasten varierar kraftigt. Tillämpligheten kan vara begränsad för förbränningsanläggningar som är i drift mellan 500 och 1 500 h/år där pannlasten varierar kraftigt g. Selektiv katalytisk reduktion (SCR) Se beskrivningar i avsnitt 8.3. Ej tillämpligt för förbränningsanläggningar som är i drift < 500 h/år. Det kan finnas tekniska och ekonomiska begränsningar för reinvesteringar i befintliga förbränningsanläggningar som är i drift mellan 500 och 1 500 h/år. Ej allmänt tillämpligt för förbränningsanläggningar på < 100 MWth h. Avancerat kontrollsystem Allmänt tillämpligt för nya förbränningsanläggningar. Tillämpligheten för äldre förbränningsanläggningar kan begränsas av behovet att reinvestera i förbränningssystemet och/eller kontroll- och styrsystemet i. Bränsleval Tillämpligt inom de begränsningar som beror på tillgången till olika typer av bränslen, vilket kan påverkas av medlemsstatens energipolitik





Tabell 14

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för utsläpp av NOX till luft från förbränning av tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja i pannor

Förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt (MWth) BAT-AEL (mg/Nm3) Årsmedelvärde Dygnsmedelvärde eller medelvärde under provtagningsperioden Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (102) Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (103) < 100 75 –200 150 –270 100 –215 210 –330 (104) ≥ 100 45 –75 45 –100 (105) 85 –100 85 –110 (106) (107)

Som vägledning kan nämnas att årsmedelvärdena för utsläpp av kolmonoxid normalt sett ligger på

— 10–30 mg/Nm3 för befintliga förbränningsanläggningar på < 100 MWth som är i drift ≥ 1 500 h/år, eller nya förbränningsanläggningar på < 100 MWth,

— 10–20 mg/Nm3 för befintliga förbränningsanläggningar på ≥ 100 MWth som är i drift ≥ 1 500 h/år, eller nya förbränningsanläggningar på ≥ 100 MWth.

3.1.3 Utsläpp av SOX, HCl och HF till luft

BAT 29. Bästa tillgängliga teknik för att förebygga eller minska utsläppen av SOX, HCl och HF till luft från förbränning av tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja i pannor är att använda en eller flera av nedanstående tekniker.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Sorbentinsprutning i rökgaskanalen (DSI) Se beskrivning i avsnitt 8.4. Allmänt tillämpligt b. Sprayabsorption (SDA) c. Rökgaskondensor d. Våt avsvavling av rökgaser (våt FGD) Det kan finnas tekniska och ekonomiska begränsningar för att tillämpa tekniken på förbränningsanläggningar på < 300 MWth. Ej tillämpligt för förbränningsanläggningar som är i drift < 500 h/år. Det kan finnas tekniska och ekonomiska begränsningar för reinvesteringar i befintliga förbränningsanläggningar som är i drift mellan 500 och 1 500 h/år. e. Avsvavling av rökgaser med havsvatten Det kan finnas tekniska och ekonomiska begränsningar för att tillämpa tekniken på förbränningsanläggningar på < 300 MWth. Ej tillämpligt för förbränningsanläggningar som är i drift < 500 h/år. Det kan finnas tekniska och ekonomiska begränsningar för reinvesteringar i befintliga förbränningsanläggningar som är i drift mellan 500 och 1 500 h/år. f. Bränsleval Tillämpligt inom de begränsningar som beror på tillgången till olika typer av bränslen, vilket kan påverkas av medlemsstatens energipolitik





Tabell 15

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för utsläpp av SO2 till luft från förbränning av tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja i pannor

Förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt (MWth) BAT-AEL för SO2 (mg/Nm3) Årsmedelvärde Dygnsmedelvärde eller medelvärde under provtagningsperioden Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (108) Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (109) < 300 50 –175 50 –175 150 –200 150 –200 (110) ≥ 300 35 –50 50 –110 50 –120 150 –165 (111) (112)

3.1.4 Utsläpp av stoft och partikelbundna metaller till luft

BAT 30. Bästa tillgängliga teknik för att minska utsläppen av stoft och partikelbundna metaller till luft från förbränning av tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja i pannor är att använda en eller flera av nedanstående tekniker.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Elfilter (ESP) Se beskrivning i avsnitt 8.5. Allmänt tillämpligt b. Påsfilter c. Multicykloner Se beskrivning i avsnitt 8.5. Multicykloner kan användas i kombination med andra tekniker för stoftavskiljning. d. System för torr eller halvtorr avsvavling av rökgaser Se beskrivningar i avsnitt 8.5. Tekniken används framför allt för reducering av SOX, HCl och/eller HF e. Våt avsvavling av rökgaser (våt FGD) Se beskrivning i avsnitt 8.5. Tekniken används framför allt för reducering av SOX, HCl och/eller HF Se tillämpligheten i BAT 29 f. Bränsleval Se beskrivning i avsnitt 8.5. Tillämpligt inom de begränsningar som beror på tillgången till olika typer av bränslen, vilket kan påverkas av medlemsstatens energipolitik





Tabell 16

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för utsläpp av stoft till luft från förbränning av tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja i pannor

Förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt (MWth) BAT-AEL för stoft (mg/Nm3) Årsmedelvärde Dygnsmedelvärde eller medelvärde under provtagningsperioden Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (113) Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (114) < 300 2 –10 2 –20 7 –18 7 –22 (115) ≥ 300 2 –5 2 –10 7 –10 7 –11 (116)

3.2 Motorer som drivs med tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja

Om inget annat anges är BAT-slutsatserna i detta avsnitt allmänt tillämpliga för förbränning av tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja i kolvmotorer. De ska tillämpas utöver de allmänna BAT-slutsatserna i avsnitt 1.

När det gäller motorer som drivs med tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja kan det hända att sekundära reningstekniker för NOX, SO2 och stoft, till följd av tekniska, ekonomiska och logistiska/infrastrukturbetingade begränsningar, inte är tillämpliga för motorer på öar som ingår i ett litet enskilt system (1) eller i ett enskilt mikrosystem (2) i väntan på att systemen ansluts till elnätet på fastlandet eller kan försörjas med naturgas. Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik för sådana motorer ska därför endast tillämpas i små enskilda system och enskilda mikrosystem från och med den 1 januari 2025 för nya motorer, och från och med den 1 januari 2030 för befintliga motorer.

(1) Enligt definitionen i artikel 2.26 i direktiv 2009/72/EG.

(2) Enligt definitionen i artikel 2.27 i direktiv 2009/72/EG.

3.2.1 Verkningsgrad

BAT 31. Bästa tillgängliga teknik för att öka verkningsgraden vid förbränning av tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja i kolvmotorer är att använda en lämplig kombination av de tekniker som anges i BAT 12 och nedan.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Kombinerad cykel Se beskrivning i avsnitt 8.2. Allmänt tillämpligt för nya enheter som är i drift ≥ 1 500 h/år. Tillämpligt för befintliga enheter inom de begränsningar som beror på ångcykelns utformning och tillgången på utrymme. Ej tillämpligt för befintliga enheter som är i drift < 1 500 h/år.





Tabell 17

Verkningsgrader som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEEL) för förbränning av tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja i kolvmotorer

Typ av förbränningsenhet BAT-AEEL (117) Elverkningsgrad netto (%) (118) Ny enhet Befintlig enhet Kolvmotor som drivs med tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja – en enda cykel 41,5 –44,5 (119) 38,3 –44,5 (119) Kolvmotor som drivs med tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja – kombinerad cykel > 48 (120) Ingen BAT-AEEL

3.2.2 Utsläpp av NOX, kolmonoxid och flyktiga organiska föreningar till luft

BAT 32. Bästa tillgängliga teknik för att förebygga eller minska utsläppen av NOX till luft från förbränning av tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja i kolvmotorer är att använda en eller flera av nedanstående tekniker.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Teknik för förbränning med låga NOX-utsläpp i dieselmotorer Se beskrivningar i avsnitt 8.3. Allmänt tillämpligt b. Återföring av avgaser (EGR) Ej tillämpligt för fyrtaktsmotorer c. Tillförsel av vatten/ånga Tillämpligt inom de begränsningar som tillgången på vatten kan medföra. Tillämpligheten kan vara begränsad om inga paket för reinvesteringar finns tillgängliga d. Selektiv katalytisk reduktion (SCR) Ej tillämpligt för förbränningsanläggningar som är i drift < 500 h/år. Det kan finnas tekniska och ekonomiska begränsningar för reinvesteringar i befintliga förbränningsanläggningar som är i drift mellan 500 och 1 500 h/år. Reinvesteringar i befintliga förbränningsanläggningar kan begränsas av tillgången på utrymme

BAT 33. Bästa tillgängliga teknik för att förebygga eller minska utsläppen av kolmonoxid och flyktiga organiska föreningar till luft från förbränning av tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja i kolvmotorer är att använda en eller båda av nedanstående tekniker.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Optimerad förbränning Allmänt tillämpligt b. Oxidationskatalysatorer Se beskrivningar i avsnitt 8.3. Ej tillämpligt för förbränningsanläggningar som är i drift < 500 h/år. Tillämpligheten kan begränsas av bränslets svavelhalt





Tabell 18

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för utsläpp av NOX till luft från förbränning av tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja i kolvmotorer

Förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt (MWth) BAT-AEL (mg/Nm3) Årsmedelvärde Dygnsmedelvärde eller medelvärde under provtagningsperioden Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (121) Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (122) (123) ≥ 50 115 –190 (124) 125 –625 145 –300 150 –750

Som vägledning kan nämnas att för befintliga förbränningsanläggningar som förbränner enbart tung eldningsolja och är i drift ≥ 1 500 h/år eller nya förbränningsanläggningar som förbränner enbart tung eldningsolja ligger normalt sett

— årsmedelvärdet för utsläpp av kolmonoxid på 50–175 mg/Nm3, och

— genomsnittet under provtagningsperioden för TVOC-utsläpp på 10–40 mg/Nm3.

3.2.3 Utsläpp av SOX, HCl och HF till luft

BAT 34. Bästa tillgängliga teknik för att förebygga eller minska utsläppen av SOX, HCl och HF till luft från förbränning av tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja i kolvmotorer är att använda en eller flera av nedanstående tekniker.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Bränsleval Se beskrivningar i avsnitt 8.4. Tillämpligt inom de begränsningar som beror på tillgången till olika typer av bränslen, vilket kan påverkas av medlemsstatens energipolitik b. Sorbentinsprutning i rökgaskanalen (DSI) Det kan finnas tekniska begränsningar för befintliga förbränningsanläggningar. Ej tillämpligt för förbränningsanläggningar som är i drift < 500 h/år. c. Våt avsvavling av rökgaser (våt FGD) Det kan finnas tekniska och ekonomiska begränsningar för att tillämpa tekniken på förbränningsanläggningar på < 300 MWth. Ej tillämpligt för förbränningsanläggningar som är i drift < 500 h/år. Det kan finnas tekniska och ekonomiska begränsningar för reinvesteringar i befintliga förbränningsanläggningar som är i drift mellan 500 och 1 500 h/år.





Tabell 19

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för utsläpp av SO2 till luft från förbränning av tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja i kolvmotorer

Förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt (MWth) BAT-AEL för SO2 (mg/Nm3) Årsmedelvärde Dygnsmedelvärde eller medelvärde under provtagningsperioden Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (125) Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (126) Alla storlekar 45 –100 100 –200 (127) 60 –110 105 –235 (127)

3.2.4 Utsläpp av stoft och partikelbundna metaller till luft

BAT 35. Bästa tillgängliga teknik för att förebygga eller minska utsläppen av stoft och partikelbundna metaller från förbränning av tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja i kolvmotorer är att använda en eller flera av nedanstående tekniker.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Bränsleval Se beskrivningar i avsnitt 8.5. Tillämpligt inom de begränsningar som beror på tillgången till olika typer av bränslen, vilket kan påverkas av medlemsstatens energipolitik b. Elfilter (ESP) Ej tillämpligt för förbränningsanläggningar som är i drift < 500 h/år. c. Påsfilter





Tabell 20

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEL) för utsläpp av stoft till luft från förbränning av tung eldningsolja och/eller dieselbrännolja i kolvmotorer

Förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt (MWth) BAT-AEL för stoft (mg/Nm3) Årsmedelvärde Dygnsmedelvärde eller medelvärde under provtagningsperioden Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (128) Ny förbränningsanläggning Befintlig förbränningsanläggning (129) ≥ 50 5 –10 5 –35 10 –20 10 –45

3.3 Gasturbiner som drivs med dieselbrännolja

Om inget annat anges är BAT-slutsatserna i detta avsnitt allmänt tillämpliga för förbränning av dieselbrännolja i gasturbiner. De ska tillämpas utöver de allmänna BAT-slutsatserna i avsnitt 1.

3.3.1 Verkningsgrad

BAT 36. Bästa tillgängliga teknik för att öka verkningsgraden vid förbränning av dieselbrännolja i gasturbiner är att använda en lämplig kombination av de tekniker som anges i BAT 12 och nedan.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Kombinerad cykel Se beskrivning i avsnitt 8.2. Allmänt tillämpligt för nya enheter som är i drift ≥ 1 500 h/år. Tillämpligt för befintliga enheter inom de begränsningar som beror på ångcykelns utformning och tillgången på utrymme. Ej tillämpligt för befintliga enheter som är i drift < 1 500 h/år.





Tabell 21

Verkningsgrader som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEEL) för gasturbiner som drivs med dieselbrännolja

Typ av förbränningsenhet BAT-AEEL (130) Elverkningsgrad netto (%) (131) Ny enhet Befintlig enhet Gasturbin i öppen cykel som drivs med dieselbrännolja > 33 25 –35,7 Gaskombiverk som drivs med dieselbrännolja > 40 33 –44

3.3.2 Utsläpp av NOX och kolmonoxid till luft

BAT 37. Bästa tillgängliga teknik för att förebygga eller minska utsläppen av NOX till luft från förbränning av dieselbrännolja i gasturbiner är att använda en eller flera av nedanstående tekniker.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Tillförsel av vatten/ånga Se beskrivning i avsnitt 8.3. Tillämpligheten kan begränsas av tillgången på vatten b. Låg-NOX-brännare (LNB) Bara tillämpligt på turbinmodeller för vilka det finns låg-NOX-brännare på marknaden c. Selektiv katalytisk reduktion (SCR) Ej tillämpligt för förbränningsanläggningar som är i drift < 500 h/år. Det kan finnas tekniska och ekonomiska begränsningar för reinvesteringar i befintliga förbränningsanläggningar som är i drift mellan 500 och 1 500 h/år. Reinvesteringar i befintliga förbränningsanläggningar kan begränsas av tillgången på utrymme

BAT 38. Bästa tillgängliga teknik för att förebygga eller minska utsläppen av kolmonoxid till luft från förbränning av dieselbrännolja i gasturbiner är att använda en eller flera av nedanstående tekniker.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Optimerad förbränning Se beskrivning i avsnitt 8.3. Allmänt tillämpligt b. Oxidationskatalysatorer Ej tillämpligt för förbränningsanläggningar som är i drift < 500 h/år. Reinvesteringar i befintliga förbränningsanläggningar kan begränsas av tillgången på utrymme

Som vägledning kan nämnas att utsläppen av NOX till luft från förbränning av dieselbrännolja i gasturbiner som använder två bränslen, som är avsedda för nödsituationer och som är i drift < 500 h/år normalt sett ligger på 145–250 mg/Nm3, som ett dygnsmedelvärde eller medelvärde under provtagningsperioden.

3.3.3 Utsläpp av SOX och stoft till luft

BAT 39. Bästa tillgängliga teknik för att förebygga eller minska utsläppen av SOX och stoft till luft från förbränning av dieselbrännolja i gasturbiner är att använda nedanstående teknik.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Bränsleval Se beskrivning i avsnitt 8.4. Tillämpligt inom de begränsningar som beror på tillgången till olika typer av bränslen, vilket kan påverkas av medlemsstatens energipolitik





Tabell 22

Utsläppsnivåer som motsvarar bästa tillgängliga teknik för utsläpp av SO2 och stoft till luft från förbränning av dieselbrännolja i gasturbiner, inklusive gasturbiner som använder två bränslen

Typ av förbränningsanläggning BAT-AEL (mg/Nm3) SO2 Stoft Årsmedelvärde (132) Dygnsmedelvärde eller medelvärde under provtagningsperioden (133) Årsmedelvärde (132) Dygnsmedelvärde eller medelvärde under provtagningsperioden (133) Nya och befintliga förbränningsanläggningar 35 –60 50 –66 2 –5 2 –10

4. BAT-SLUTSATSER FÖR FÖRBRÄNNING AV GASFORMIGA BRÄNSLEN

4.1 BAT-slutsatser för förbränning av naturgas

Om inget annat anges är BAT-slutsatserna i detta avsnitt allmänt tillämpliga för förbränning av naturgas. De ska tillämpas utöver de allmänna BAT-slutsatserna i avsnitt 1. De ska inte tillämpas på förbränningsanläggningar på havsplattformar; dessa omfattas av avsnitt 4.3.

4.1.1 Verkningsgrad

BAT 40. Bästa tillgängliga teknik för att öka verkningsgraden vid förbränning av naturgas är att använda en lämplig kombination av de tekniker som anges i BAT 12 och nedan.

Teknik Beskrivning Tillämplighet a. Kombinerad cykel Se beskrivning i avsnitt 8.2. Allmänt tillämpligt för nya gasturbiner och motorer utom om dessa är i drift < 1 500 h/år. Tillämpligt för befintliga gasturbiner och motorer inom de begränsningar som beror på ångcykelns utformning och tillgången på utrymme. Ej tillämpligt för befintliga gasturbiner och motorer som är i drift < 1 500 h/år. Ej tillämpligt på gasturbiner för mekaniska drivanordningar som körs icke-kontinuerligt med stora lastvariationer och täta starter och stopp. Ej tillämpligt på pannor





Tabell 23

Verkningsgrader som motsvarar bästa tillgängliga teknik (BAT-AEEL) för förbränning av naturgas

Typ av förbränningsenhet BAT-AEEL (134) (135) Elverkningsgrad netto (%) Totalverkningsgrad netto (%) (136) (137) Mekanisk verkningsgrad netto (%) (137) (138) Ny enhet Befintlig enhet Ny enhet Befintlig enhet Gasmotor 39,5 –44 (139) 35 –44 (139) 56 –85 (139) Ingen BAT-AEEL. Gaspanna 39 –42,5 38 –40 78 –95 Ingen BAT-AEEL. Gasturbin i öppen cykel, ≥ 50 MWth 36 –41,5 33 –41,5 Ingen BAT-AEEL 36,5 –41 33,5 –41 Gaskombiverk (CCGT) Gaskombiverk, 50–600 MWth 53 –58,5 46 –54 Ingen BAT-AEEL Ingen BAT-AEEL Gaskombiverk ≥ 600 MWth 57 –60,5 50 –60 Ingen BAT-AEEL Ingen BAT-AEEL Gaskombiverk för kraftvärmeproduktion, 50–600 MWth 53 –58,5 46 –54 65 –95 Ingen BAT-AEEL Gaskombiverk för kraftvärmeproduktion, ≥ 600 MWth 57 –60,5 50 –60 65 –95 Ingen BAT-AEEL

4.1.2 Utsläpp av NOX, kolmonoxid, NMVOC oc