KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 100/72 av den 14 januari 1972 om tillämpningsföreskrifter för denaturering av socker till djurfoder

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning nr 1009/67/EEG(1) av den 18 december 1967 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker, senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2727/71(2), särskilt artiklarna 9.8 och 38 i denna, och

med beaktande av följande:

Rådets förordning (EEG) nr 2049/69(3) av den 17 oktober 1969 om fastställande av allmänna bestämmelser för denaturering av socker till djurfoder, ändrad genom förordning (EEG) nr 2863/71(4), innehåller inga vidare bestämmelser om bidragslicenser för denaturering. Föreskrifterna för detta område finns i kommissionens förordning (EEG) nr 2061/69(5) av den 20 oktober 1969 om närmare bestämmelser om denaturering av socker till djurfoder, senast ändrad genom förordning (EEG) nr 772/71(6). Förordning (EEG) nr 2061/69 har redan ändrats flera gånger och andra viktiga ändringar har visat sig nödvändiga. För tydlighets skull bör därför föreskrifterna för denaturering av socker till djurfoder sammanställas i en ny förordning.

I förordning (EEG) nr 2049/69 anges två metoder för att fastställa denatureringsbidraget, dels ett enhetligt förfarande för hela gemenskapen, dels ett anbudsförfarande. Föreskrifterna för anbudsförfarandet kan utformas så att de till största delen motsvarar de föreskrifter som anges i förordning (EEG) nr 394/70(7) vad avser anbudsinfordran för att fastställa exportbidrag för socker.

Det är nödvändigt att fastställa på vilka villkor en bidragslicens för denaturering kan erhållas och att precisera vissa administrativa regler för sådana licenser.

Särskilt med hänsyn till den kvantitetsförlust som i allmänhet uppstår under en denatureringsprocess bör en viss toleransmarginal tillåtas mellan den kvantitet socker som denaturerats och den kvantitet som anges på bidragslicensen. En liknande marginal kan användas vid beräkning av hur stor del av den ställda säkerheten som förverkas om endast en del av den sockerkvantitet som anges på licensen har denaturerats.

En förutsättning för att en enhetlig marknad skall kunna fungera tillfredsställande är att marknaden är så flexibel som möjligt. Därför bör det anges att licensen för denatureringsbidrag får överföras eller bytas enligt vissa formella regler. Vidare bör en licens för denatureringsbidrag, som innebär rätt att erhålla bidraget och skyldighet att denaturera sockret i fråga, ha en så lång giltighetstid att foderproducenterna kan planera på lång sikt.

Endast socker avsett för djurfoder berättigar till denatureringsbidrag. Den särskilda denatureringsprocess som måste användas för att bidraget skall betalas ut behöver därför fastställas. Vidare måste bestämmelser anges om noggrann kontroll av de olika delmomenten i denatureringen, särskilt ett förhandsgodkännande av de platser där denatureringen skall genomföras.

Eftersom denaturerat socker bara får användas till djurfoder måste medlemsstaterna vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att det bara används till detta ändamål.

Kontroller av de denatureringsmedel som definieras i denna förordning har visat att resultaten för en och samma produkt ibland avviker från dem som anges i definitionen. Det kan hända att dessa resultat inte är helt korrekta. Därför bör en viss tekniskt baserad marginal tillåtas när det gäller de fastställda minimihalterna.

Näringsvärdet i råsocker beror i huvudsak på dess sackaroshalt. Därför bör bidraget för råsocker av annan kvalitet än standardkvalitet justeras med hänsyn till utbytet av sockret i fråga.

Det kan vara ekonomiskt försvarbart att justera bidragen i förhållande till förändringar av sockerpriserna under en given period.

För att säkerställa att alla bestämmelser om denaturering följs, bör bidraget inte betalas ut förrän efter det att denatureringen har genomförts i enlighet med bestämmelserna. För att undvika alltför omfattande dyrbar övervakning bör förskott på denatureringsbidraget inte beviljas.

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för socker.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVDELNING I

Anbudsförfaranden

Artikel 1

I de villkor som anges vid anbudsinfordran kan en maximikvantitet fastställas.

Artikel 2

1. Anbudsförfarandet för att fastställa bidrag skall hanteras av det berörda interventionsorganet.

2. Interventionsorganet skall utfärda anbudsinfordran.

Anbudsinfordran skall offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Interventionsorganet kan därutöver offentliggöra eller låta offentliggöra anbudsinfordran på annat sätt.

3. Offentliggörandet i Europeiska gemenskapernas officiella tidning skall ske minst 10 dagar innan tidsfristen för inlämning av anbud löper ut.

4. Anbudsinfordran skall innehålla villkoren för anbudsinfordran och i tillämpliga fall särskilt uppgift om maximibeloppet för denatureringsbidraget, minimikvantiteten per anbud och maximikvantiteten per anbudsgivare.

Artikel 3

1. Om situationen på gemenskapsmarknaden för socker så kräver kan en stående anbudsinfordran utfärdas.

Under den period då den stående anbudsinfordran gäller skall delanbudsinfordringar utfärdas.

2. Den stående anbudsinfordran skall offentliggöras endast i syfte att öppna förfarandet. En sådan anbudsinfordran kan ändras eller ersättas under giltighetstiden. Den skall ändras eller ersättas om villkoren för anbudsinfordran ändras under giltighetstiden.

3. Tidsfristen för inlämning av anbud i den första del anbudsinfordran skall

a) börja samma dag som den stående anbudsinfordran offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning och

b) utgå kl. 9.30 första onsdagen efter den tionde dagen efter offentliggörandet.

4. Tidsfristerna för inlämning av anbud vid den andra och de därpå följande delanbudsinfordringarna skall

a) börja den första arbetsdagen efter det att den föregående tidsfristen har löpt ut och

b) löpa ut kl. 9.30 onsdagen i veckan därefter.

5. Om en stående anbudsinfordran har utfärdats, gäller bestämmelserna i följande artiklar under denna avdelning för alla delanbudsinfordringar.

Artikel 4

1. Anbudsgivarna skall till interventionsorganet antingen lämna in anbuden skriftligen mot mottagningsbevis eller sända dem med rekommenderat brev, per telex eller telegram.

2. Anbudet skall innehålla uppgift om

a) vilken anbudsinfordran anbudet gäller,

b) anbudsgivarens namn och adress,

c) typ och total kvantitet av det socker som skall denatureras,

d) föreslaget denatureringsbidrag per 100 kg, angivet i valutan i den medlemsstat där det interventionsorgan finns som anbudet ställs till.

Interventionsorganen får begära ytterligare upplysningar.

3. Ett anbud är bara giltigt om

a) anbudsgivaren innan perioden för inlämning av anbud löper ut kan visa att han ställt den säkerhet som krävs för att få delta i anbudsförfarandet,

b) det innehåller ett åtagande från anbudsgivaren att han, om hans anbud om denatureringsbidrag, nedan kallat "bidraget", antas, kommer att ansöka om en bidragslicens för denaturering, nedan kallad "licensen", för den sockerkvantitet som skall denatureras och att han kommer att ställa den säkerhet som krävs i samband därmed.

4. Ett anbud kan innehålla villkor om att det skall anses som inlämnat bara om ett antagande av anbudet avser hela eller en preciserad del av den kvantitet som anges i anbudet.

5. Ett anbud som inte lämnas in i enlighet med bestämmelserna i denna artikel, eller som innehåller andra villkor än de som anges i anbudsinfordran, skall inte beaktas.

6. När ett anbud har lämnats in kan det inte återkallas.

Artikel 5

1. Den säkerhet som krävs i samband med anbudsinfordran skall vara 0,5 beräkningsenheter per 100 kg vitsocker eller råsocker.

2. Anbudsgivaren kan ställa säkerhet antingen i form av kontanta medel eller i form av en garanti genom en institution som uppfyller de kriterier som fastställs av den medlemsstat där anbudet lämnas in.

Varje medlemsstat skall meddela kommissionen vilka institutioner som är behöriga att utfärda sådana garantier och vilka kriterier som gäller i enlighet med föregående stycke och kommissionen skall i sin tur informera de övriga medlemsstaterna.

Artikel 6

1. Anbuden skall bedömas av interventionsorganet bakom lyckta dörrar. De personer som är närvarande vid bedömningen skall ha tystnadsplikt.

2. Kommissionen skall utan dröjsmål underrättas om inlämnade anbud.

Artikel 7

1. Förutom i de fall då det beslutas att inget anbud skall antas och utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkterna 2 och 3, skall varje anbud antas som inte överstiger bidragets maximibelopp.

2. Om en maximikvantitet har fastställts i anbudsinfordran, skall det anbud antas som anger lägst bidrag. Om maximikvantiteten inte helt tas i anspråk genom detta anbud, skall därefter i turordning de anbud antas som anger de näst lägsta bidragen.

3. Om maximikvantiteten skulle överskridas genom att ett anbud beaktas enligt förfarandet i punkt 2, skall emellertid ifrågavarande anbudsgivares anbud antas bara för den kvantitet som återstår tills maximikvantiteten tagits i anspråk.

Om deras sammanlagda kvantiteter skulle innebära att maximikvantiteten överskrids, skall anbud som innehåller förslag om samma bidragsbelopp beaktas i proportion till den kvantitet som varje anbud omfattar.

Artikel 8

1. Ett antaget anbud innebär

a) rätt att för den kvantitet som bidraget avser få utfärdat en licens som bland annat visar det i anbudet angivna bidraget,

b) skyldighet att för den angivna kvantiteten ansöka om sådan licens hos det interventionsorgan till vilket anbudet lämnades in.

2. Den rätt och den skyldighet som följer med ett antaget anbud kan inte överföras. Rätten skall tas i anspråk och skyldigheten uppfyllas inom 18 dagar efter det att tidsfristen för inlämning av anbud har löpt ut.

Artikel 9

1. Interventionsorganet skall genast underrätta alla anbudsgivare om resultatet av deras deltagande i anbudsförfarandet. Organet skall också sända meddelande om de antagna anbuden till berörda anbudsgivare.

2. Meddelanden om antagna anbud skall minst innehålla uppgift om

a) vilken anbudsinfordran som avses,

b) vilken kvantitet bidraget beviljas för,

c) vilket bidrag som skall betalas för den kvantitet som avses i b.

Artikel 10

1. Förutom vid force majeure skall den säkerhet som ställts i samband med anbudsinfordran endast frisläppas för den kvantitet

a) för vilken anbudsgivaren

- inte har återkallat sitt anbud

och

- har ansökt om licens inom angiven tidsfrist och i enlighet med angivna villkor,

eller

b) för vilken anbudet inte blivit antaget.

2. Säkerheten skall frisläppas omedelbart.

3. Vid force majeure skall interventionsorganet besluta vilka åtgärder som är nödvändiga med hänsyn till omständigheterna.

AVDELNING II

Licenser för denatureringsbidrag

Artikel 11

1. Licenser kan bara erhållas om ansökan om sådana sker innan denatureringen görs.

2. När en sådan ansökan inkommer skall medlemsstaternas behöriga myndigheter utfärda licenser på följande villkor:

a) När ansökan ges in

- gäller ett bidrag för gemenskapen som helhet,

eller

- har sökanden föreslagit ett bidrag som har godtagits

och

b) skall sökanden visa att han ställt en säkerhet som garanterar att denatureringen kommer att göras inom licensens giltighetstid.

Artikel 12

1. Ansökan om utfärdande av licens skall göras skriftligen.

2. Ansökan skall innehålla uppgift om

a) sökandens namn och adress,

b) typ och total kvantitet av det socker som skall denatureras,

c) i förekommande fall, referensnummer på meddelande om antaget anbud.

Medlemsstatens behöriga myndigheter kan begära ytterligare upplysningar.

Artikel 13

1. Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning skall medlemsstaternas behöriga myndigheter låta trycka licenserna i respektive land.

2. I licensen skall särskilt anges

a) licensinnehavarens namn och adress,

b) vilket datum ansökan lämnades in,

c) typ och total kvantitet av det socker som skall denatureras,

d) minimikvantitet som skall denatureras per dag på angiven plats,

e) i den berörda medlemsstatens valuta ettdera av följande, beroende på vilket som är tillämpligt:

- det bidrag som för sockerkvaliteten i fråga har fastställts för gemenskapen som helhet och som gäller den dag då ansökan lämnas in,

- det bidrag som har fastställts som resultat av en anbudsinfordran.

f) licensens sista giltighetsdag.

3. Licensen skall upprättas i minst två exemplar, varav ett till den bidragsberättigade och det andra till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där licensen upprättas.

Artikel 14

1. Att en licens utfärdas innebär

a) rätt att efter denatureringen erhålla det bidrag som framgår av licensen för kvantiteten i fråga,

b) skyldighet att denaturera sockret i enlighet med de villkor som anges i licensen.

2. Om den kvantitet socker som denatureras inte överstiger den kvantitet som anges i licensen med mer än 2 %, skall det anses att denatureringen har gjorts i överensstämmelse med angivna villkor.

3. Om den kvantitet socker som denatureras inte understiger den kvantitet som anges i licensen med mer än 2 %, skall skyldigheten att denaturera sockret anses vara fullgjord.

Artikel 15

1. Den skyldighet som licensen medför kan inte överlåtas.

Den rätt som licensen medför får överlåtas av innehavaren under licensens giltighetstid.

2. En överlåtelse av en licens får bara

a) göras till förmån för en enstaka mottagare,

och

b) avse den totala kvantitet som framgår av licensen.

3. Överlåtelsen är giltig när den behöriga myndigheten i den medlemsstat som utfärdade licensen fört in uppgift i den licensen om mottagarens namn och adress och vilket datum uppgiften förts in samt bekräftar detta med myndighetens stämpel.

Påförandet av uppgifterna skall ske efter ansökan från licensinnehavaren. Mottagaren av överlåtelsen får inte i sin tur överlåta licensen eller överföra den till den ursprungliga innehavaren.

Artikel 16

1. Licensen är giltig från och med den dag den utfärdas till och med sista dagen i den elfte månaden efter den månad då den utfärdades. Licensen skall anses vara utfärdad den dag ansökan inkom till den behöriga myndigheten i medlemsstaten i fråga.

2. Ansökningar om licenser som inkommer till myndigheten antingen på en icke-arbetsdag eller efter kl. 16.00 på en arbetsdag skall anses ha kommit in följande första arbetsdag.

3. Tidsfristen i punkt 2 skall förlängas med en timme i Italien under den period då man där tillämpar sommartid.

Artikel 17

1. Det belopp som skall ställas som säkerhet för denaturering skall vara en beräkningsenhet per 100 kg socker.

2. Sökanden kan ställa säkerhet antingen i form av kontanta medel eller i form av en garanti genom ett kreditinstitut som uppfyller de kriterier som fastställs av den medlemsstat där ansökan om certifikat lämnas in.

Bestämmelserna i artikel 5.2 andra stycket skall tillämpas.

Artikel 18

1. Om skyldigheten att genomföra denatureringen inte har uppfyllts skall, om inte annat följer av bestämmelserna i punkt 2, säkerheten förverkas. Det belopp som skall förverkas skall motsvara skillnaden mellan

a) 98 % av den sockerkvantitet som framgår av licensen

och

b) den sockerkvantitet som faktiskt har denaturerats.

I de fall då den denaturerade sockerkvantiteten understiger 2 % av den kvantitet som framgår av licensen, skall emellertid hela säkerheten förverkas.

2. Om denatureringen på grund av omständigheter som kan anses utgöra force majeure inte kan ske på de villkor som anges i licensen, och om sådana omständigheter åberopas som skäl, skall den berörda medlemsstaten besluta vilka åtgärder som skall vidtas med hänsyn till omständigheterna.

3. Säkerheten skall frisläppas omedelbart när sockret har denaturerats enligt de villkor som anges i licensen.

AVDELNING III

Denaturering

Artikel 19

1. Medlemsstaterna skall utse behöriga organ att övervaka denatureringen och säkerställa att det denaturerade sockret bara används till djurfoder.

2. Denaturering skall genomföras i anläggningar som har godkänts av den medlemsstat där denatureringen äger rum.

Medlemsstaterna skall bara godkänna sådana sockerfabriker, blandfoderfabriker eller lagerlokaler som medger en effektiv övervakning av denatureringen.

3. Den minimikvantitet som skall denatureras per dag på ett och samma ställe skall vara 20 ton.

Medlemsstaterna får dock fastställa en annan minimikvantitet.

4. I tillräckligt god tid för att övervakning skall kunna ske skall licensinnehavaren till det organ som anges i punkt 1 skriftligen lämna uppgifter om

a) sitt namn och sin adress,

b) typ och kvantitet av det socker som skall denatureras,

c) platsen där denatureringen skall genomföras,

d) beräknad tidsåtgång för denatureringen.

Medlemsstaterna kan begära ytterligare upplysningar.

Artikel 20

1. Om licensinnehavaren eller den som licensen överlåtits till avser att denaturera sockret i en annan medlemsstat än den som utfärdat licensen gäller följande:

a) Innehavaren skall återsända licensen till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där den utfärdades, nedan kallad "den utfärdande myndigheten", och skriftligen underrätta denna myndighet om sin avsikt.

b) Ansökan om en licens som skall ersätta det ursprungliga skall lämnas in till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där denatureringen skall ske, nedan kallad "den betalande myndigheten".

2. Vid tillämpning av punkt 1 gäller följande:

a) Efter att ha kontrollerat att licensen är äkta skall den utfärdande myndigheten utan dröjsmål sända den till den betalande myndigheten.

b) Den betalande myndigheten skall utfärda en ny licens som innehåller minst de upplysningar som finns på den licens som utfärdats av den utfärdande myndigheten, särskilt det datum då ansökan lämnades in. De upplysningar som avses i artikel 13.2 d skall dock ändras på det sätt som det behövs av den betalande myndigheten och bidraget skall anges i valutan i den medlemsstat där den betalande myndigheten finns.

c) Den betalande myndigheten skall, så snart sockerkvantiteten i fråga har denaturerats enligt de villkor som anges i licensen, meddela den utfärdande myndigheten detta så att artikel 18 kan tillämpas.

Artikel 21

1. Bidraget skall betalas ut av den medlemsstat i vilken denatureringen ägde rum.

2. Bidraget skall bara betalas ut om

a) sockret under övervakning i en godkänd anläggning har denaturerats genom en av de metoder som anges i bilagan,

b) den kvantitet socker som denaturerades per dag på ett och samma ställe var

- minst 20 ton, eller

- minst den minimikvantitet som fastställts av den medlemsstat som anges i punkt 1.

Artikel 22

1. Bidraget för råsocker av annan kvalitet än standardkvalitet skall multipliceras med en koefficient.

2. Denna koefficient skall vara lika med utbytet av råsockret i fråga delad med 92. Utbytet skall beräknas i enlighet med bestämmelserna i artikel 1 i rådets förordning (EEG) nr 431/68(8) av den 9 april 1968 om standardkvalitet på råsocker och fastställande av gränsövergång för beräkning av cif-pris på socker.

Artikel 23

Bidragen kan justeras om det sker någon förändring av de priser som fastställts i enlighet med förordning nr 1009/67/EEG, om förändringen sker under tiden mellan

- inlämnandet av ansökan om bidrag, i de fall då bidraget fastställs enhetligt, eller

- tidsfristen för inlämnande av anbud löper ut, i de fall då bidraget fastställs genom ett anbudsförfarande,

och denatureringen.

Artikel 24

1. Bidraget skall betalas ut

a) tidigast när det har bevisats att sockret har denaturerats enligt de villkor som anges i licensen,

b) senast vid utgången av månaden efter den månad då bevis enligt a lämnas.

2. Förskott på bidragen kan inte beviljas.

AVDELNING IV

Allmänna bestämmelser

Artikel 25

1. Om denaturerat socker skickas från en medlemsstat till en annan, kan det bara bevisas att sockret denaturerats genom en av de metoder som anges i bilagan genom att till den mottagande medlemsstaten sända in antingen ett T2-dokument i enlighet med artikel 39 i förordning (EEG) nr 542/69(9) eller ett T2L-dokument i enlighet med artikel 1 i förordning (EEG) nr 2313/69(10), i vilket under rubrik 31, förutom beskrivning av varan, anges någon av följande påteckningar:

"Denaturierter Zucker"

"Sucre dénaturé"

"Zucchero denaturato"

"Gedenatureerde suiker"

(Denaturerat socker)

2. Den i punkt 1 angivna påteckningen kan bara föras in av den behöriga myndigheten i den avsändande medlemsstaten om sockret i fråga har denaturerats enligt en av de metoder som anges i punkt 1. Påteckningen måste också visa typ och kvantitet av denatureringsmedel som använts för att denaturera 100 kg socker.

Artikel 26

Uppgifter om vilka kvantiteter som krävs enligt denna förordning skall, när det gäller råsocker, tillämpas oförändrade.

Artikel 27

Förordning (EEG) nr 2061/69 skall upphöra att gälla.

Förordningen skall emellertid fortfarande tillämpas i samband med denatureringar för vilka licenser utfärdades under dess giltighetstid.

Artikel 28

Denna förordning träder i kraft den 15 januari 1972.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 14 januari 1972.

På kommissionens vägnar

Franco M. MALFATTI

Ordförande

(1) EGT nr 308, 18.12.1967, s. 1.

(2) EGT nr L 282, 23.12.1971, s. 8.

(3) EGT nr L 263, 21.10.1969, s. 1.

(4) EGT nr L 288, 31.12.1971, s. 1.

(5) EGT nr L 263, 21.10.1969, s. 19.

(6) EGT nr L 85, 15.4.1971, s. 18.

(7) EGT nr L 50, 4.3.1970, s. 1.

(8) EGT nr L 89, 10.4.1968, s. 3.

(9) EGT nr L 77, 29.3.1969, s. 1.

(10) EGT nr L 295, 24.11.1969, s. 8.

BILAGA

I. Allmänna bestämmelser

Om det vid officiell kontroll av de produkter som används i denaturering och definieras i avsnitt III, skulle visa sig att kontrollresultatet skiljer sig från det minimiinnehåll som anges för ämnen i sådana produkter, skall följande toleranser (tekniska latituder) tillåtas:

a) För råprotein: 2 enheter.

b) För total fetthalt: 10 % av den fastställda minimihalten.

c) För vatten, kalcium och kalciumkarbonat: 1 enhet.

II. Denatureringsmetoder

1. Om sockret är avsett till kreatursfoder skall denatureringen ske genom homogen uppblandning av 100 kg socker med minst

antingen a) 2,5 kg fiskmjöl eller köttmjöl och 1 kg hydroliserad potatisstärkelse eller hydroliserad stärkelse med hög viskositet,

eller b) 4 kg krita och 1 kg bockhornsklöver.

Om fiskmjöl används kan i stället för 1 kg hydroliserad potatisstärkelse eller hydroliserad stärkelse med hög viskositet användas 1 kg denaturerat eller ej denaturerat salt.

2. Om sockret är avsett att användas i mjölknäringar och under förutsättning att det under framställningen av foderprodukten i fråga sker en fysisk kontroll, kan den berörda medlemsstaten efter ansökan av tillverkaren tillåta att sockret denatureras genom homogen uppblandning per 100 kg socker med minst 3,5 kg denaturerat eller ej denaturerat salt, om det på detta sätt denaturerade sockret löses upp med minst 25 kg potatisstärkelse eller hydroliserad stärkelse och sedan genast valstorkas.

3. Om sockret är avsett att användas som bifoder skall det denatureras genom homogen uppblandning per 100 kg socker med

antingen a) 0,050 kg okta-acetylsackaros,

eller b) 0,125 kg vitlökspulver med tillsats av 0,050 kg vegetabiliskt kol i pulverform,

eller c) 0,250 kg järnoxid.

4. Om sockret är avsett att användas till ensilering av grönfoder skall det denatureras

antingen a) i enlighet med punkt 1 a,

eller b) enligt punkt 1 b i detta fall kan de angivna 4 kg krita ersättas med 2 kg hydroliserad potatisstärkelse eller hydroliserad stärkelse med hög viskositet,

eller c) genom homogen uppblandning per 100 kg socker med 25 kg denaturerat eller ej denaturerat salt och 1,9 kg järnsulfat och 0,01 0,03 kg patentblått V (EEG nr E131).

III. Definitioner

I denna förordning avses med

1. fiskmjöl: en produkt som

a) framställts genom torkning och malning av olika sorters hel fisk eller fiskdelar,

b) har en råproteinhalt på minst 55 % för produkter med en vattenhalt på 12 %,

c) har en total fetthalt på minst 6 %, beräknad på grundval av torrsubstansen,

d) har en karakteristisk lukt.

2. köttmjöl: en produkt som

a) framställts genom torkning och malning av slaktkroppar eller delar av slaktkroppar av varmblodiga landdjur som behandlats med högtrycksånga och därefter eventuellt avfettats genom extraktion,

b) praktiskt taget är fri från hår, borst, fjädrar, horn, hovar, klövar och hud och utan maginnehåll och inälvor,

c) har en råproteinhalt på minst 50 % för produkter med en fukthalt på 12 %,

d) har en total fetthalt på minst 6 %, beräknad på grundval av torrprodukten.

3. krita: en produkt som

a) innehåller minst 90 % kalciumkarbonat (CaCO3),

b) vid analys uppvisar minst 35 % kalcium (Ca).

4. bockhornsklöver, trigonella phoenum graecum: en produkt som

a) har en karakteristisk lukt,

b) innehåller trigonellin,

c) vid analys uppvisar en råproteinhalt på minst 25 % och en total fetthalt på minst 5 %.

5. hydroliserad potatisstärkelse eller hydroliserad stärkelse med hög viskositet:

stärkelse, eventuellt modifierad, som har viss minimiresistans mot filtrering, vilket bekräftas genom följande test:

Lägg i en bägare

99 g kristalliserat vitsocker, 1 g av provet av den produkt som skall testas.

Tillsätt 200 ml vatten.

Skaka eller rör om blandningen under 3 timmar vid en temperatur av 25 °C.

Gör därefter filtreringstestet enligt följande:

Häll 20 ml av blandningen i en Büchner-tratt med 45 mm diameter, täckt med ett askfritt Schleicher-Schüll filterpapper (svart band Prolabo) och som har placerats på en kolv under ett tryck på 10 cm kvicksilver.

Den volym som filtreras på två minuter får inte överstiga 6 ml.

6. salt: natriumklorid (NaCl).

7. järnoxid: en produkt som innehåller minst 50 % Fe2O3, till färgen mörkröd till brun, och så fint pulveriserad att 90 % passerar genom en sil med en masktäthet på 0,10 mm.