RÅDETS DIREKTIV av den 15 oktober 1968 om att uppnå etableringsfrihet som egenföretagare inom filmdistribution (68/369/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 54.2 och 54.3 i detta,

med beaktande av Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten (1), särskilt avdelning IV i detta,

med beaktande av rådets direktiv av den 15 oktober 1963 (2) med tillämpning på filmindustrin av bestämmelserna i Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av friheten att tillhandahålla tjänster och rådets andra direktiv av den 13 maj 1965 (3) med tillämpning på filmindustrin av bestämmelserna i de allmänna handlingsprogrammen för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (4),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (5), och

med beaktande av följande:I avdelning IV E i Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten föreskrivs att den gemensamma marknaden inom filmindustrin skall ha uppnåtts före utgången av övergångsperioden.

Vad gäller det progressiva genomförandet av etableringsfrihet inom filmindustrin bör de båda direktiv som redan antagits av rådet följas av ytterligare ett direktiv avseende egenföretagares verksamhet inom filmdistributionen.

För att se till att detta direktiv tillämpas på rätt sätt är det nödvändigt att definiera dess räckvidd genom att närmare ange vad som menas med egenföretagares verksamhet inom filmdistributionen.

Vad gäller rätten att erbjuda tjänster upphävdes inte begränsningarna av distributörernas rätt att erbjuda tjänster genom rådets direktiv av den 15 oktober 1963 enligt vilket bestämmelserna som begränsar importen av filmer upphävdes. Genomförandet av friheten att erbjuda tjänster ger upphov till vissa ekonomiska problem i medlemsstaterna. I syfte att lösa dessa problem pågår en utredning om samordning av de bestämmelser som rör borgenärernas garantier genom upprättande av filmregister; liberaliseringen av rätten att erbjuda tjänster bör därför uppskjutas tills vidare och detta direktivs räckvidd bör begränsas till genomförande av etableringsfrihet för verksamhetsformerna i fråga.

I Allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten föreskrivs att begränsningarna för friheten att ansluta sig till yrkes- eller handelsorganisationer skall upphävas i de fall då vederbörandes yrkesverksamhet oundvikligen medför att denna rätt utövas.

Särskilda direktiv har antagits eller kommer att antas, som är tillämpliga på alla former av verksamhet som egenföretagare, med bestämmelser om förmånstagarnas fria rörlighet och vistelse och, där så krävs, ett direktiv om samordning av de garantier som i medlemsstaterna avkrävs bolag och enskilda firmor till skydd för medlemsstaternas och tredje mans intressen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Medlemsstaterna skall i fråga om de fysiska personer och bolag eller enskilda firmor (här nedan kallade förmånstagarna) som nämns i avdelning I i de allmänna handlingsprogrammen för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster upphäva de begränsningar som avses i avdelning III i dessa handlingsprogram, vilka påverkar rätten att påbörja och utöva den verksamhet som närmare anges i artikel 2 i detta direktiv.

Artikel 2

1. Detta direktiv skall tillämpas på de former av verksamhet som egenföretagare inom filmdistribution som avses i bilaga 4 till handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten, ur grupp 841, ur huvudgrupp 84.

Distribution skall anses omfatta uthyrning av filmer.

2. Distribution och uthyrning av filmer skall anses inbegripa all verksamhet som innebär överförande av rättigheterna till ett kommersiellt utnyttjande av en film vad gäller distribution på kommersiell basis på en viss bestämd marknad och temporär överlåtelse av rätten till offentlig visning på någon som direkt organiserar visning av filmer i värdlandet.

Artikel 3

1. Medlemsstaterna skall i synnerhet upphäva följande begränsningar:a) De som hindrar förmånstagarna från att etablera sig eller erbjuda tjänster i värdlandet på samma villkor och med samma rättigheter och skyldigheter som medborgarna i den staten.

b) De som härrör från förvaltningspraxis som innebär att förmånstagarna utsätts för särbehandling jämfört med medborgarna i staten i fråga.

2. Till de begränsningar som skall upphävas hör i synnerhet de som härrör från åtgärder som hindrar eller begränsar förmånstagarnas möjligheter att etablera sig eller erbjuda tjänster på följande sätt:a) I Belgien

- skyldigheten att inneha ett carte professionnelle (artikel 1 i lagen av den 19 februari 1965).

b) I Frankrike

- skyldigheten att inneha ett carte d'identité d'étranger commerçant (décret-loi av den 12 november 1938, décret av den 2 februari 1939, lagen av den 8 oktober 1940, lagen av den 14 april 1954, décret nr 59-852 av den 9 juli 1959).

c) I Luxemburg

- den begränsade giltighetstiden för tillstånd som beviljas utländska medborgare (artikel 21 i lagen av den 2 juni 1962).

Artikel 4

1. I de fall då ett värdland av de egna medborgarna, som vill påbörja någon form av verksamhet som avses i artikel 2, kräver skötsamhetsbevis och bevis om att de inte har varit försatta i konkurs eller ettdera av dessa bevis, skall den staten i fråga om medborgare i andra medlemsstater som tillräckligt bevis på detta godta utdrag ur kriminalregistret eller, om något sådant intyg inte kan uppvisas, motsvarande handling utfärdad av behörig rättsinstans eller förvaltningsmyndighet i utlänningens ursprungsland eller senaste hemvistland, av vilken det framgår att dessa villkor är uppfyllda.

I de fall då det i utlänningens ursprungsland eller senaste hemvistland inte utfärdas bevis om att denne inte har varit försatt i konkurs kan ett sådant intyg ersättas av en försäkran under ed, som vederbörande avgett inför rättsinstans eller förvaltningsmyndighet, notarius publicus eller behörig yrkes- eller handelsorganisation i ursprungslandet eller det senaste hemvistlandet.

2. Handlingar som utfärdats i överensstämmelse med punkt 1 får inte vara äldre än tre månader.

3. Medlemsstaterna skall inom den tid som anges i artikel 7 utse de myndigheter och organ som är behöriga att utfärda ovannämnda handlingar och genast underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om detta.

4. I de fall då det i värdlandet krävs bevis om den ekonomiska ställningen skall den staten godta intyg utfärdade av banker i utlänningens ursprungsland eller senaste hemvistland som likvärdiga med de intyg som utfärdas inom dess eget territorium.

Artikel 5

1. Medlemsstaterna skall se till att förmånstagarna har rätt att ansluta sig till yrkes- eller handelsorganisationer på samma villkor och med samma rättigheter och skyldigheter som de egna medborgarna.

2. Rätten att ansluta sig till yrkes- eller handelsorganisationer skall innebära möjlighet att bli vald eller utnämnd till högre befattningar i sådana organisationer. Dessa befattningar kan dock förbehållas de egna medborgarna i de fall då organisationen i fråga har myndighetsutövande uppgifter i enlighet med en lag eller en förordning.

3. I Luxemburg skall medlemskap i chambre de commerce eller chambre des métiers inte medföra rätt för förmånstagarna att delta i valet av förvaltningsorgan inom dessa handelskammare.

Artikel 6

Medlemsstaterna skall inte ge de egna medborgarna, som beger sig till en annan medlemsstat i syfte att där utöva sådan verksamhet som avses i artikel 2, något stöd som kan snedvrida etableringsvillkoren.

Artikel 7

Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom sex månader från dagen för anmälan och genast underrätta kommissionen om detta.

Artikel 8

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Luxemburg den 15 oktober 1968.

På rådets vägnar

G. SEDATI

Ordförande

(1) EGT nr 2, 15.1.1962, s. 36/62.

(2) EGT nr 159, 2.11.1963, s. 2661/63.

(3) EGT nr 85, 19.5.1965, s. 1437/65.

(4) EGT nr 307, 18.12.1967, s. 27.

(5) EGT nr 302, 13.12.1967, s. 10.