KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 2264/91 av den 26 juli 1991 om ändring av förordning (EEG) nr 3076/78 om import av humle från tredje land

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1696/71 av den 26 juli 1971 om gemensam organisation av marknaden för humle(1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3577/90(2), särskilt artiklarna 5.3 och 18 i denna, och

med beaktande av följande:

I artikel 5 i förordning (EEG) nr 1696/71 anges att humle och humleprodukter från tredje land bara får importeras om kvaliteten minst motsvarar de minimikrav som gäller för motsvarande inom gemenskapen skördat humle eller därav framställda produkter.

Kommissionens förordning (EEG) nr 3076/78(3), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 4060/88(4), preciserar två typer av intyg som utgör bevis för att kraven i artikel 5.1 i förordning (EEG) nr 1696/71 är uppfyllda.

Erfarenheten har visat att importförfarandet blir effektivare och att gemenskapens regler om certifiering bättre följs om kontrollintygen slopas.

För att inte skapa onödiga svårigheter för vissa näringsgrenar inom sektorn bör kontrollintygen tillåtas under en övergångsperiod när det gäller humle från länder som inte bemyndigat särskilda organ att utfärda likvärdiga intyg. För att undvika missbruk av kontrollintyget bör det bara utfärdas i de fall då humlepartiets ursprung har bevisats.

För att se till att gemenskapens regler om certifiering av humle efterlevs bör medlemsstaterna kontrollera att importerat humle motsvarar minimikraven för avsättning.

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för humle.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EEG) nr 3076/78 ändras på följande sätt:

1. Artikel 1.2 skall ersättas av följande:

"2. Det bevis som avses i punkt 1 skall lämnas genom det intyg, nedan kallat likvärdigt intyg, som avses i artikel 5.2 i nämnda förordning."

2. I artikel 2.1 skall "i artikel 1.2 a första strecksatsen och 1.2 b" ändras till "i artikel 1.2".

3. Artikel 4 skall ersättas av följande:

"Artikel 4

1. För humle från tredje land som inte bemyndigat särskilda organ att utfärda likvärdiga intyg får intyget enligt artikel 1 fram till och med den 30 april 1992, när det gäller humlekottar som omfattas av KN-nummer 1210 10, lämnas genom sådant kontrollintyg som avses i punkt 2 nedan.

2. Kontrollintyget utfärdas för varje parti av de behöriga myndigheterna i medlemsstaten när det i enlighet med förfarandet i artikel 3.2 och 3.3 i förordning (EEG) nr 890/78 har kontrollerats att minimikraven för avsättning, vilka anges i bilagan till nämnda förordning, är uppfyllda.

3. Ett kontrollintyg kan bara utfärdas för ett humleparti under förutsättning att partiet åtföljs av en beskrivning som har upprättats av ett officiellt organ i ursprungslandet och som anger humlets ursprungsland.

4. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna namn och adress till de myndigheter som avses i punkt 2 tillsammans med avtryck av de officiella stämplarna och, i förekommande fall, av behöriga myndigheters präglingsstämplar.

5. Kontrollintyg skall upprättas i ett original och två kopior på ett formulär enligt förebilden i bilaga 3 och enligt instruktionerna i bilaga 4."

4. Följande artikel skall införas:

"Artikel 7a

Medlemsstaterna skall regelbundet genomföra stickprovskontroller för att avgöra om humle som importerats enligt artikel 5 i förordning (EEG) nr 1696/71 uppfyller de minimikrav för avsättning som anges i bilagan till förordning (EEG) nr 890/78. De skall varje år senast den 30 juni till kommissionen rapportera hur och när kontroller har gjorts samt resultaten av de kontroller som gjorts under det föregående året. Kontrollerna skall omfatta minst 5 % av det antal humlepartier som varje år förväntas importeras från tredje land till den berörda medlemsstaten."

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 1 september 1991.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 26 juli 1991.

På kommissionens vägnar

Ray MAC SHARRY

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr L 175, 4.8.1971, s. 1.

(2) EGT nr L 353, 17.12.1990, s. 23.

(3) EGT nr L 367, 28.12.1978, s. 17.

(4) EGT nr L 356, 24.12.1988, s. 42.