RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 3922/91 av den 16 december 1991 om harmonisering av tekniska krav och administrativa förfaranden inom området civil luftfart

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 84.2 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag (),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (), och

med beaktande av följande:

Som anges i artikel 8a i fördraget bör åtgärder beslutas i syfte att gradvis upprätta den inre marknaden under en period som utgår den 31 december 1992. Den inre marknaden kommer att omfatta ett område utan inre gränser där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital är garanterad.

En hög allmän säkerhetsnivå inom civil luftfart i Europa bör upprätthållas och gällande tekniska krav samt administrativa förfaranden i medlemsstaterna bör höjas till den högsta standard som för närvarande har uppnåtts i gemenskapen.

Säkerhet är en grundläggande faktor för gemenskapens lufttransporter. Hänsyn bör tas till konventionen för internationell civil luftfart som träffades i Chicago den 7 december 1944 och som ger förutsättningar för genomförande av nödvändiga åtgärder för att säkerställa en säker drift av luftfartyg.

De nuvarande restriktionerna för överföring av luftfartyg och flygmaterial och vissa tjänster inom luftfarten mellan medlemsstaterna kan förorsaka en snedvridning av den inre marknaden.

De gemensamma luftfartsmyndigheterna JAA (Joint Aviation Authorities), ett organ associerat till den europeiska konferensen för civil luftfart ECAC (European Civil Aviation Conference), har utarbetat avtal för samarbete vid utveckling och genomförande av gemensamma luftfartsbestämmelser (JAR) på alla områden som berör flygsäkerheten.

Enligt den gemensamma transportpolitiken bör tekniska krav och administrativa förfaranden som berör flygsäkerheten harmoniseras på grundval av JAA:s JAR-regler.

En sådan harmonisering skulle underlättas av att alla medlemsstater var anslutna till JAA och av att kommissionen deltog i JAA:s överläggningar.

För att uppnå gemenskapens mål beträffande fri rörlighet för personer och varor och även beträffande den gemensamma transportpolitiken bör medlemsstaterna utan ytterligare tekniskt arbete eller utvärdering acceptera godkännande av varor och av organ och personer som arbetar med konstruktion, tillverkning, underhåll och drift av produkter, när produkten, organisationen eller personen har blivit godkänd enligt de gemensamma tekniska kraven och administrativa förfarandena.

Säkerhetsproblem kan uppstå och medlemsstaterna bör om så sker skyndsamt vidta alla lämpliga åtgärder. Sådana åtgärder måste vara berättigade och när de gemensamma tekniska kraven och administrativa förfarandena visar sig vara otillräckliga bör kommissionen genom att utöva sina genomförandebefogenheter besluta om nödvändiga ändringar.

Det är önskvärt att bidrag från medlemsstaterna till forskning för att förbättra flygsäkerheten samordnas för att garantera ett optimalt utnyttjande av resurserna och för att möjliggöra att maximal nytta erhålls.

Det är lämpligt att ge kommissionen befogenhet att med bistånd av en kommitté av experter, som utses av medlemsstaterna, göra de ändringar som utvecklats av JAA beträffande de gemensamma tekniska krav och administrativa förfaranden som antagits av rådet.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Denna förordning skall tillämpas på harmoniseringen av tekniska krav och administrativa förfaranden inom den civila luftfarten såsom anges i bilaga 2 och särskilt med avseende på

- konstruktion, tillverkning, drift och underhåll av luftfartyg,

- personer och organisationer som sysslar med dessa uppgifter.

2. De harmoniserade tekniska krav och administrativa förfaranden som anges i punkt 1 skall tillämpas på alla luftfartyg som drivs av operatörer enligt definitionen i artikel 2a, vare sig de är registrerade i en medlemsstat eller i ett tredje land.

Artikel 2

I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a) operatör: en fysisk person bosatt i en medlemsstat eller en juridisk person, med säte i en medlemsstat, och som använder ett eller flera luftfartyg i enlighet med de bestämmelser som är tillämpliga i denna medlemsstat eller ett EG-lufttrafikföretag som det definieras i gemenskapsrätten.

b) produkt: ett civilt luftfartyg, en motor, en propeller eller ett tillbehör.

c) tillbehör: varje instrument, utrustning, mekanism, apparat eller annan tillsats som används eller är avsett att användas vid drift av luftfartyg under flygning, vare sig de är installerade i, avsedda att installeras i, eller fästade vid ett civilt luftfartyg, men som inte utgör en del av ett skrov, en motor eller en propeller.

d) komponent: ett material, en beståndsdel eller ett halvfabrikat som inte omfattas av definitionerna i b eller c för användning på civila luftfartyg, motorer, propellrar eller tillbehör.

e) certifiering (av en produkt, tjänst, organisation eller person): varje form av rättsligt bindande erkännande av att en sådan produkt, tjänst, organisation eller person uppfyller gällande krav. Sådan certifiering består av två led:

i) Kontroll av att produkten, tjänsten, organisationen eller personen tekniskt uppfyller gällande krav. Detta led kallas "genomförande av teknisk undersökning".

ii) Formellt erkännande av sådan kravuppfyllelse genom utfärdande av en licens, ett certifikat, ett godkännande eller något annat dokument på det sätt som krävs enligt nationell lagstiftning och nationella förfaranden. Detta led kallas "genomförande av rättslig undersökning".

f) underhåll: alla inspektioner, serviceåtgärder, ändringar och reparationer under ett luftfartygs hela livslängd som behövs för att säkerställa att luftfartyget fortfarande överensstämmer med typcertifikatet och erbjuder en hög säkerhetsnivå under alla förhållanden. Underhållet omfattar särskilt modifieringar som föreskrivs av de myndigheter som enligt h ingått överenskommelser enligt kraven för kontroll och luftvärdighet.

g) nationell variant: ett nationellt krav eller en nationell föreskrift som införts av ett land som tillägg till eller i stället för en JAR-regel.

h) överenskommelser: överenskommelser som träffats under den europeiska konferensens för civil luftfart ECAC (European Civil Aviation Conference) auspicier för samarbete vid utveckling och införande av gemensamma krav inom alla områden som rör flygsäkerhet. Dessa bestämmelser finns redovisade i bilaga 1.

Artikel 3

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 11 skall de gemensamma tekniska krav och administrativa förfaranden som är tillämpliga inom gemenskapen på de områden som är förtecknade i bilaga 2 vara de relevanta regler som anges i den bilagan och som gäller den 1 januari 1992.

Artikel 4

1. Vad avser områden som inte finns förtecknade i bilaga 2 skall rådet anta gemensamma tekniska krav och administrativa förfaranden på grundval av artikel 84.2 i fördraget. Kommissionen skall i tillämpliga fall och så snart som möjligt överlämna lämpliga förslag inom dessa områden.

2. I avvaktan på att de förslag som anges i punkt 1 blir antagna kan medlemsstaterna tillämpa relevanta bestämmelser i sina befintliga nationella författningar.

Artikel 5

Medlemsstaterna skall säkerställa att deras ansvariga civila luftfartsmyndigheter uppfyller de villkor för medlemskap i JAA som anges i överenskommelserna och skall underteckna dessa överenskommelser utan reservationer före den 1 januari 1992.

Artikel 6

1. Medlemsstaterna skall utan ytterligare tekniska krav eller utvärderingar erkänna produkter som är konstruerade, tillverkade, hållna i drift eller underhållna i överensstämmelse med de gemensamma tekniska kraven och administrativa förfarandena då sådana produkter har certifierats av en annan medlemsstat. Om det ursprungliga erkännandet är avsett för ett eller flera speciella ändamål, skall varje följande erkännande omfatta samma ändamål.

2. Befintliga produkter och andra produkter som utvecklats ur dem som inte är certifierade i enlighet med de gemensamma tekniska kraven och administrativa förfarandena får godkännas av en medlemsstat enligt medlemsstatens gällande nationella författningar i avvaktan på att gemensamma tekniska krav och administrativa förfaranden för sådana produkter antas enligt denna förordning.

Artikel 7

Medlemsstaterna skall erkänna en certifiering av organ eller personer under dess jurisdiktion, som är sysselsatta med konstruktion, tillverkning och underhåll av produkter och drift av luftfartyg och som utfärdats enligt denna förordning av en annan medlemsstat eller av ett organ som handlar på dess uppdrag.

Artikel 8

1. Ingen av ovanstående bestämmelser skall hindra en medlemsstat från att omedelbart reagera på ett säkerhetsproblem som uppmärksammas genom en olycka, olyckstillbud eller underhållserfarenhet och som innefattar antingen en produkt som är konstruerad, tillverkad, hållen i drift eller underhållen i enlighet med denna förordning eller en person, ett förfarande eller ett organ som hanterar sådana uppgifter. Om säkerhetsproblemet beror på

- en otillräcklig säkerhetsnivå som motsvarar tillämpningen av de gemensamma tekniska kraven och administrativa förfarandena, eller

- brister i de gemensamma tekniska kraven och administrativa förfarandena,

skall medlemsstaten genast meddela kommissionen och de andra medlemsstaterna om de åtgärder som vidtagits och skälen till detta.

2. I de fall som anges i punkt 1 skall kommissionen snarast möjligt samråda med medlemsstaterna. Om en otillräcklig säkerhetsnivå eller brister i de gemensamma tekniska kraven och administrativa förfarandena bekräftas, skall kommissionen lägga fram lämpliga förslag i enlighet med de förfaranden som anges i artikel 4 och artikel 11.

Artikel 9

Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att samordna sina forskningsprogram för att höja säkerheten för civila luftfartyg och driften av dem och underrätta kommissionen om dessa. Kommissionen kan efter samråd med medlemsstaterna ta alla relevanta initiativ för att främja sådana nationella forskningsprogram.

Artikel 10

Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om

a) alla nya eller ändrade krav eller förfaranden som utvecklats eller antagits i enlighet med de förfaranden som fastställts i överenskommelserna, och

b) alla ändringar i överenskommelserna, och

c) resultaten av samråd med industrin och andra intressenter.

Artikel 11

1. Enligt det förfarande som fastställts i artikel 12 skall kommissionen göra de ändringar som blivit nödvändiga på grund av vetenskapliga och tekniska framsteg i de gemensamma tekniska krav och administrativa förfaranden som anges i bilaga 2 eller som antagits av rådet i enlighet med artikel 4.

2. Om de ändringar som anges i punkt 1 innehåller en nationell variant för en medlemsstat, skall kommissionen följa det förfarande som fastställts i artikel 12 och bestämma om den varianten skall tas med i de gemensamma tekniska kraven och administrativa förfarandena eller inte.

Artikel 12

1. För tillämpningen av artiklarna 8, 9 och 11 skall kommissionen biträdas av en kommitté, sammansatt av företrädare för medlemsstaterna och med en företrädare för kommissionen som ordförande.

2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Rösterna från företrädarna för medlemsstaterna inom kommittén skall vägas på det sätt som anges i denna artikel. Ordföranden får inte rösta.

3. a) Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.

b) Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.

c) Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat förslaget.

Artikel 13

1. Medlemsstaterna skall hjälpa varandra vid genomförandet av denna förordning och vid övervakningen av dess genomförande.

2. Som del av den ömsesidiga hjälp som anges i punkt 1 skall medlemsstaternas behöriga myndigheter regelbundet utväxla all tillgänglig information om

- överträdelser mot denna förordning av medborgare i annan stat och påföljder som dömts ut i samband med dessa,

- påföljder som dömts ut beträffande en medborgare i en medlemsstat i samband med sådana överträdelser som begåtts i en annan medlemsstat.

Artikel 14

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1992.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 16 december 1991.

På rådets vägnar

H. MAIJ-WEGGEN

Ordförande

() EGT nr C 270, 26.10.1990, s. 3.

() EGT nr C 267, 14.10.1991, s. 154.

() EGT nr C 159, 17.6.1991, s. 28.

BILAGA 1

Överenskommelser som avses i artikel 2.1 h

"Överenskommelser om utveckling, godtagande och införande av gemensamma krav för civilflyg JAR (Joint Aviation Requirements)" träffade på Cypern den 11 september 1990.

BILAGA 2

Förteckning över gällande regler som innehåller de gemensamma tekniska krav och

administrativa förfaranden som avses i artikel 3

1. Allmänt och förfaranden

JAR 1 Definitioner och förkortningar

2. Typcertifiering av produkter och delar

JAR 22 Sailplanes and Powered Sailplanes (segelflygplan och motorsegelflygplan)

JAR 25 Large Aeroplanes (flygplan i transportkategori)

JAR AWO All Weather Operations (allvädersoperationer)

JAR E Engines (motorer)

JAR P Propellers (propellrar)

JAR APU Auxiliary Power Units (hjälpkraftaggregat)

JAR TSO Technical Standards Orders (materialstandard för utrustningsenhet)

JAR VLA Very light Aeroplanes (mycket lätta flygplan)

JAR 145 Approved Maintenance Organisations (godkända underhållsorganisationer)