Tolkningsmeddelande från kommissionen om förfaranden för typgodkännande och registrering av motorfordon som tidigare har varit registrerade i en annan medlemsstat (96/C 143/04)

I. INLEDNING

Avsikten med detta tolkningsmeddelande är att ange de principer i gemenskapsrätten som i medlemsstaterna styr villkoren för typgodkännande och registrering av fordon som tidigare har varit registrerade i en annan medlemsstat samt att beskriva de rättigheter som privatpersoner har när gemenskapsrätten är direkt tillämplig och de garantier om förfaranden som de har rätt att förvänta sig på detta område. Meddelandet är en uppdatering av kommissionens meddelande 88/C 281/08 (1) och ersätter detta i sin helhet.

Meddelande 88/C 281/08 har visat sig vara ett mycket övertygande och nyttigt instrument som har tagits till hjälp för att lösa många ärenden. Genom att kommissionen fastställer och offentliggör sin tolkning av de principer i gemenskapsrätten som är tillämpliga inom detta område ger kommissionen de ekonomiska aktörerna, myndigheterna i medlemsstaterna och medborgarna i gemenskapen i allmänhet, vilka i sin egenskap av konsumenter i första hand berörs av detta meddelande, en tydlig vägledning om den ståndpunkt som kommissionen intar för att försvara gemenskapsintresset i enlighet med de skyldigheter och befogenheter som fastställs i artikel 155 i Romfördraget.

Nationella förfaranden för typgodkännande och registrering av motorfordon har under de senaste åren givit upphov till talrika klagomål till kommissionen med ifrågasättande av dessa förfarandens förenlighet med gemenskapsrätten och särskilt med artiklarna 30 och 36 i fördraget som handlar om fri rörlighet för varor.

Den erfarenhet som kommissionen har vunnit när den har kontaktat de berörda medlemsstaterna för att få till stånd en anpassning av dessa förfaranden har möjliggjort fastställandet av vissa allmänna principer för att bedöma de nämnda nationella förfarandenas förenlighet med bestämmelserna i artiklarna 30 och 36 fördraget.

Kommissionen stödjer sig på den rättspraxis som meddelas av Europeiska gemenskapernas domstol, som har till uppgift att säkerställa att lag och rätt följs vid tolkning och tillämpning av Romfördraget (artikel 164 i fördraget) och bevakar dess tillämpning. Domstolen har haft anledning att yttra sig om olika aspekter av dessa förfaranden i flera domar, bland annat dom den 12 juni 1986 i målet 50/85 (2) Schloh mot Auto contrôle technique, dom den 11 juni 1987 i målet 406/85 (3) Allmänne åklagaren mot Gofette och Gilliard och dom den 17 juni 1987 i målet 154/85 (4) Kommissionen mot Italien. Dessa avgöranden bekräftade i hög grad de principer som kommissionen själv hade upprättat och tillförde viktiga förtydliganden om vissa särskilda aspekter av frågan.

Kommissionen kan därför påminna om och systematisera de principer som styr tillämpningen av artiklarna 30 och 36 i fördraget och av gemenskapens sekundärrätt när det gäller medlemsstaternas förfaranden för typgodkännande och registrering av motorfordon som kommer från andra medlemsstater.

Detta meddelande avser således att göra gemenskapsrätten tillgänglig och gäller en aspekt som har praktisk betydelse för unionens medborgare. Det speglar hur gemenskapens inre marknad för närvarande faktiskt fungerar i det nya sammanhanget med den Europeiska union som har instiftats genom Maastrichtfördraget.

Från och med den första januari 1993 är den inre marknaden ett område utan inre gränser där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital är säkerställd. Från detta datum tillämpar medlemsstaterna rådets direktiv 70/156/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om typgodkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (5), ändrat genom direktiv 92/53/EEG (6). Direktiv 92/53/EEG medför att medlemsstaternas nationella system för typgodkännande av motorfordon gradvis ersätts med ett gemenskapsförfarande för typgodkännande.

I enlighet med de villkor och inom den tidsplan som fastställs i detta direktiv och om inte annat följer av skattetekniska hänsyn, möjliggör ett "EEG-typgodkännande" utfärdat i en medlemsstat, att registrering, försäljning och ibruktagande av nya fordon av den aktuella fordonstypen kan ske i alla andra medlemsstater mot uppvisande av ett giltigt intyg om överensstämmelse.

II. ALLMÄNT

1. Fordonskategorier som omfattas

Syftet med detta meddelande är att underlätta för medborgare i unionen att överföra och registrera privatfordon inom unionen. Meddelandet rör därför först och främst fordon i kategori M1, hädanefter kallade privatfordon, det vill säga motorfordon som används för personbefordran med högst åtta säten utöver förarsätet (7).

I praktiken ansöker varje år tusentals medborgare i unionen om registrering i den medlemsstat där de är bosatta av ett privatfordon som tidigare har varit registrerat i en annan medlemsstat.

Det kan bland annat röra sig om

- ett fordon som ägs av den person som ansöker om registrering och som denne tar med sig när han eller hon byter bosättningsort,

- ett begagnat fordon, som har inköpts i en annan medlemsstat antingen av en försäljare eller av den person som ansöker om registreringen,

- ett nytt fordon som är förvärvat i en annan medlemsstat och som den person som ansöker om registreringen antingen har köpt själv eller genom en mellanhand, oftast för att dra fördel av ett lägre inköpspris före skatt i den staten, varvid fordonet tillfälligt registreras där för att möjliggöra vägtransport.

De ovannämnda situationerna skiljer sig åt på flera viktiga punkter och särskilt när det gäller skattemässiga aspekter, men de uppvisar däremot liknande problem när det gäller villkor för typgodkännande och registrering i den medlemsstat som är destination.

Sedan den 1 januari 1993 fungerar systemet med EEG-typgodkännande på frivillig basis och efter den 1 januari 1996 blir det obligatoriskt för nya typer av privatfordon.

Principerna i detta meddelande gäller också för tunga motorfordon (lastbilar och bussar), andra fordonskategorier än de som omfattas av M1 och två- eller trehjuliga motorfordon (mopeder, motorcyklar, tre- och fyrhjuliga motorcyklar och minibilar). Privatpersoner i unionen berörs dock mera sällan av dessa fall. I enlighet med proportionalitetsprincipen bör vissa av dessa fordons egenskaper och särskilda användningsområde tas i beaktande när man tillämpar de principer som anges i detta meddelande.

När det gäller tunga motorfordon (lastbilar och bussar) och fordon i andra kategorier än M1 kvarstår det nationella typgodkännandet tills de sista särdirektiven har antagits och obligatorisk tillämpning av EEG-typgodkännande har genomförts.

När det gäller två- eller trehjuliga motorfordon (mopeder, motorcyklar, tre- och fyrhjuliga motorcyklar och minibilar) som omfattas av rådets direktiv 92/61/EEG (8) fortsätter de nationella typgodkännandena att gälla men begränsas till de system och komponenter som inte har varit föremål för harmonisering genom särdirektiv. De särdirektiv som har antagits på detta område skall obligatoriskt tillämpas i alla medlemsstater.

När EEG-typgodkännande införts för tunga motorfordon och för två- eller trehjuliga motorfordon kommer följaktligen de rättsprinciper som beskrivs nedan, och som baseras på det EEG-typgodkännande som redan finns för privatmotorfordon, också att gälla. Fram till dess gäller de riktlinjer för nationellt typgodkännande som anges i detta meddelande både för privata motorfordon med nationellt typgodkännande, för tunga fordon och två- och trehjuliga motorfordon.

2. Skillnad mellan nya och begagnade fordon

Kommissionen konstaterer att den skillnad som finns mellan de fordon som redan har varit registrerade i en annan medlemsstat och de som inte har varit registrerade inte nödvändigtvis sammanfaller med skillnaden mellan begagnade och nya fordon. Situationen varierar beroende på om den betraktas från en administrativ, kommersiell eller skattemässig utgångspunkt. I alla händelser avser detta meddelande de fordon som tidigare har varit registrerade i en annan medlemsstat oberoende av om de är nya eller begagnade.

Dessutom vill kommissionen understryka att det inte är logiskt att ett nytt fordon får en strängare behandling vid vissa kontroller som är nödvändiga av säkerhetsskäl, än ett begagnat fordon av samma modell. Om denna typ av kontroll grundas på omsorg om trafiksäkerheten borde i princip ett nytt fordon vara mer säkert.

3. Begreppet registrering

I detta meddelande avser dessutom kommissionen med registrerade fordon de fordon som har en permanent registreringsskylt som har utfärdats av de behöriga myndigheterna i en medlemsstat, liksom de fordon som har provisoriska skyltar, s.k. "transit-" eller "tull-" skyltar som används i särskilda sammanhang och visar att skattevillkor och säkerhetsnormer är uppfyllda.

Likaledes anser kommissionen att man inte bör tillmäta längden av den tid som ett fordon har varit registrerat i en medlemsstat innan det fördes över till en annan medlemsstat någon juridisk betydelse vid bedömning av om fordonet skall anses registrerat och således, för tillämpning av detta meddelande, undantaget de skattefrågor som behandlas i punkt V.

4. Mellanhänder

Detta tolkningsmeddelande avser statliga åtgärder, tolkade extensivt, och innefattar viss verksamhet som utövas av tillverkare eller deras företrädare när de genom delegering ålagts vissa offentligrättsliga funktioner. Däremot innefattas inte de rent privata åtgärder som vidtas av ekonomiska aktörer vilka kan behandlas enligt gemenskapens konkurrenslagstiftning (artikel 85 samt följande artiklar i Romfördraget liksom motsvarande sekundärrätt).

Det är dock lämpligt att klargöra de möjligheter som den nuvarande gemenskapsrätten erbjuder en medborgare i unionen som önskar förvärva ett nytt fordon i en annan medlemsstat än den där han eller hon är bosatt. Kommissionen kontaktas ofta angående dessa frågor. En medborgare i unionen har följande tre möjligheter:

a) Medborgaren kan själv förvärva fordonet hos en återförsäljare i ett annat medlemsland.

b) Medborgaren kan förvärva fordonet genom en agent. I detta fall vill kommissionen påminna om att meddelande 91/C 329/06 (9) innehåller föreskrifter för agenter och att de i förväg bör erhålla skriftligt bemyndigande av den slutliga köparen. Detta tolkningsmeddelande inverkar inte på til lämpningen av meddelandet om dessa agenter.

c) Medborgaren kan inköpa fordonet via transaktioner mellan återförsäljare som tillhör samma distributionsnät för ett visst bilmärke i de olika medlemsstaterna (en återförsäljare i köparens bosättningsmedlemsstat kan till exempel beställa fordonet hos en återförsäljare som för samma märke i en annan medlemsstat) (10).

Kommissionen önskar också förtydliga att de principer som läggs fram i detta meddelande och som baserar sig på artiklarna 30 och 36 i Romfördraget sedan den 1 januari 1994 på grund av ikraftträdandet av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, också skall tillämpas på produkter med ursprung i de medlemsländer i EFTA som är parter till avtalet.

Dessa bestämmelser i fördraget utgör en del av EG:s regelverk som återges ord för ord i artiklarna 11 och 13 i EES-avtalet. Utan att tillämpningen av framtida rättspraxis påverkas, tolkas dessa artiklar när de verkställs och tillämpas i enlighet med domstolens rättspraxis före det datum då avtalet undertecknades.

Det är dock lämpligt att påpeka att även om givetvis inte ordningen med fri rörlighet som gäller mellan gemenskapens medlemsstater påverkas, så begränsar EES-avtalet tillämpningen av de ovannämnda principerna till produkter med ursprung i något av de länder som är parter till avtalet. Följaktligen måste utvidgning av det system som gäller för produkter som härrör från gemenskapen begränsas till produkter som kommer från de medlemsländer i EFTA som är parter till EES-avtalet.

När det gäller tillämpning av den sekundärrätt som nämns i detta meddelande i de medlemsländer i EFTA som är parter till avtalet hänvisas till villkoren i EES-avtalet och särskilt till de särskilda bestämmelser om motorfordon som anges i bilaga II till avtalet. Parterna till avtalet har uttryckligen noterat kommissionens meddelande 88/C 281/08, som detta meddelande uppdaterar.

III. FÖRENLIGHET MELLAN NATIONELLA FÖRFARANDEN FÖR TYPGODKÄNNANDE OCH REGISTRERING AV MOTORFORDON SOM TIDIGARE HAR VARIT REGISTRERADE I EN ANNAN MEDLEMSSTAT OCH GEMENSKAPSRÄTTEN

Typgodkännande och registrering i en medlemsstat av ett motorfordon som tidigare har varit registrerat i en annan medlemsstat ger upphov till följande två problem som det finns anledning att skilja på:

- Det första gäller kontroll av fordonets tekniska egenskaper och av de handlingar som rör dessa (se nedan under punkt 1).

- Det andra rör kontroll av fordonets fysiska skick (se nedan under punkt 2).

Dessutom bör den som ansöker om registrering tillerkännas vissa processuella garantier för det fall registrering vägras (se nedan under punkt 3).

1. Kontroll av fordonets tekniska egenskaper och av de handlingar som rör dessa (typgodkännande)

Motorfordon skall som regel uppfylla vissa tekniska krav vilka fastställs i tvingande bestämmelser. Som nämnts ovan är bestämmelserna för privatfordon harmoniserade inom gemenskapen sedan den 1 januari 1993. För övriga kategorier motorfordon är de tekniska bestämmelserna i stort sett harmoniserade men inte helt och hållet. Följaktligen finns följande två olika möjligheter:

1.1. Nationellt typgodkännande

Sedan den 1 januari 1996 baseras typgodkännande av nya modeller av privatfordon på EEG-typgodkännandet. I avsaknad av ett komplett system för EEG-typgodkännande kvarstår det nationella typgodkännandet för övriga fordonskategorier. Detta slags typgodkännande omfattar doch inslag av EEG-typgodkännande (delvis EEG-typgodkännande), varav några inslag är obligatoriska, medan andra är frivilliga och beror på tillverkarens val.

När det gäller bilmodeller med nationellt typgodkännande ställs ofta privatpersoner inför olika problem.

Först och främst kan noteras att ett fordon som redan är registrerat i en medlemsstat när ansökan inlämnas om registrering i en annan medlemsstat, i princip redan har underkastats en kontroll av de tekniska egenskaperna i den första medlemsstaten. Om denna kontroll utfördes inom ramen för ett nationellt typgodkännande avsåg den att kontrollera om tillämpliga tekniska bestämmelser, harmoniserade eller nationella alltefter fall, har följts. Resultatet av kontrollen återfinns i det intyg om överensstämmelse för motsvarande modell som utfärdats av tillverkaren.

Som dock domstolen har meddelat i sin dom i målet Gofette och Gilliard är inte det faktum att en medlemsstat inför ett system för typgodkännande av motorfordon som har importerats (11) från en annan medlemsstat där de redan har typgodkänts i sig oförenligt med artiklarna 30 och 36 i fördraget under förutsättning att vissa villkor är uppfyllda. Även om medlemsstaterna, i de fall när nationellt typgodkännande har använts, har rätt att åberopa artikel 36 för att anta bestämmelser och föreskriva kontroller som syftar till att garantera trafiksäkerheten, får de endast göra detta på de villkor som anges i den artikeln så som de har tolkats av domstolen. I domen i målet Gofette och Gilliard, liksom i andra domar som nämns i detta tolkningsmeddelande, hade domstolen, när det gäller de särskilda svårigheter som överföring av motorfordon mellan medlemsstaterna medför, endast anledning att yttra sig om de undantag som anges i artikel 36 i fördraget, och särskilt det som rör skydd av människors hälsa och liv, och som eventuellt kan åberopas för vissa kontroller av tekniska bestämmelser eller fysiskt skick som görs när det gäller motorfordon. Enligt kommissionens åsikt och i enlighet med domstolens rättspraxis på andra områden, kan dock samma analys göras när medlemsstaterna vid införandet av vissa åtgärder åberopar andra målsättningar som är legitima enligt gemenskapsrätten. Dessa målsättningar, som inte återfinns i fördragets artikel 36, godkände domstolen såsom tvingande krav vilka kan rättfärdiga införande av vissa åtgärder som, i princip, hindrar handeln inom gemenskapen. Åtgärderna måste vara proportionerliga och får under inga omständigheter diskriminera fordon som kommer från andra medlemsstater.

Under alla omständigheter förtjänar följande två aspekter av systemen med typgodkännande och registrering av motorfordon som kommer från andra medlemsstater särskild uppmärksamhet:

- Den ena är ett grundläggande problem och gäller frågan om att veta vilka tekniska krav som fordonet skall uppfylla.

- Den andra aspekten är en fråga om bevis och gäller handlingar som rör fordonets tekniska egenskaper.

1.1.1. Tekniska krav som ett fordon som redan har varit registrerat i en annan medlemsstat skall uppfylla

När ett fordon som redan har varit typgodkänt och registrerat i en annan medlemsstat skall registreras, får en medlemsstat inte ställa som villkor att fordonet överensstämmer med en modell som är typgodkänd i det egna landet eller att det strikt uppfyller de bestämmelser som gäller på dess territorium. Härvid kan noteras att denna fråga endast är aktuell för nationellt typgodkännande eftersom fordon av modeller som har erhållit ett EEG-godkännande definitionsmässigt har ett typgodkännande som är giltigt i alla medlemsstater.

Som domstolen har angivit i domen den 28 januari 1986 i målet 188-84 (12) Kommissionen mot Frankrike, skulle nationella bestämmelser som kräver att importerade produkter till punkt och pricka uppfyller de krav och tekniska egenskaper som föreskrivs för de produkter som tillverkas i den aktuella medlemsstaten strida mot proportionalitetsprincipen om de importerade produkterna garanterar samma grad av säkerhet för användarna. Dessutom, och enligt domstolens konsekventa rättspraxis, åligger det de nationella myndigheter som åberopar fördragets artikel 36 att i varje enskilt fall visa att en åtgärd som hindrar handeln inom gemenskapen är nödvändig för att effektivt skydda ett intresse som avses i denna artikel och särskilt att import av produkten i fråga skulle utgöra en allvarlig risk för människors hälsa och liv.

I detta sammanhang skulle man inte rimligtvis kunna argumentera att det förhållande att ett motorfordon har blivit typgodkänt enligt bestämmelserna i en annan medlemsstat och eventuellt, men inte nödvändigtvis, har vissa tekniska egenskaper som avviker från dem som föreskrivs i destinationsmedlemsstatens lagstiftning eller från de egenskaper som den motsvarande modellen har som har typgodkänts i den staten, utgör en allvarlig risk för människors hälsa och liv eller för miljön.

Därav följer att en medlemsstat bara kan motsätta sig typgodkännande och registrering av ett fordon som redan har typgodkänts och registrerats i en annan medlemsstat med stöd av orsaker som har anknytning till fordonets tekniska egenskaper, om den åberopar ett av de skäl som anges i artikel 36 eller tvingande krav som det ankommer på medlemsstaten att precisera och motivera. Det förhållande att ett fordon som har typgodkänts och registrerats i en annan medlemsstat inte överensstämmer med en modell som har typgodkänts i destinationsmedlemsstaten eller har andra tekniska egenskaper än de som föreskrivs i den statens lagstiftning, utgör inte i sig tillräckligt skälför att vägra typgodkännande eller registrering av fordonet i fråga.

1.1.2. Handlingar som rör fordonets tekniska egenskaper

I den ovannämnda domen i målet Gofette och Gilliard uttalade domstolen att "artiklarna 30 och 36 i Romfördraget, på gemenskapsrättens nuvarande ståndpunkt skall tolkas så att inrättandet i en medlemsstat av ett system för typgodkännande av motorfordon som importerats från en annan medlemsstat där de redan har typgodkänts eller godkänts är förenligt med fördraget endast under förutsättning att:

- kontrollförfarandet inte medför orimliga kostnader eller förseningar och att de statliga myndigheterna garanterar att dessa villkor till fullo iakttas när tillverkaren eller dennes representanter åläggs att utföra de nödvändiga kontrollerna,

- importörern tillåts att istället för kontroller uppvisa handlingar som upprättats i den exporterande medlemsstaten om dessa handlingar innehåller de nödvändiga upplysningarna baserade på redan utförda kontroller."

a) Alternativ

När det gäller de handlingar om fordonets tekniska egenskaper som den ansökande skall bifoga sin begäran om registrering, följer härav att medlemsstaterna skall erbjuda de två följande alternativen:

- Uppvisande av en handling som har utfärdats av tillverkaren eller dennes representant i destinationsmedlemsstaten, som ger en beskrivning av fordonet jämfört med en identisk modell, eller i avsaknad av en sådan, jämfört med den modell som är mest lik som har godkänts i det landet.

- Uppvisande av handlingar (intyg om överensstämmelse) som har utfärdats i ursprungsmedlemsstaten, om dessa handlingar innehåller de nödvändiga upplysningarna.

Följande villkor måste dessutom vara uppfyllda för båda alternativen ovan:

b) Åtgärder vidtagna av tillverkaren eller dennes representant

Om en medlemsstat delegerar vissa funktioner inom offentlig rätt såsom utfärdande av de handlingar som behövs för typgodkännande och registrering av ett fordon som kommer från en annan medlemsstat till tillverkare eller till deras representanter måste den säkerställa att dessa personer utövar de nämnda funktionerna på ett sätt som är förenligt med kraven på fri rörlighet för varor inom gemenskapen. Framför allt bör tillverkarna eller deras representanter utfärda de handlingar som krävs av dem:

- utan att kräva att fordonet visas upp, eftersom uppgifterna rör fordonets tekniska egenskaper vid det tillfälle då det först togs i bruk och inte fordonets fysiska skick vid importtillfället,

- utan att kräva uppvisande av affärshandlingar som rör fordonet (inköpsfaktura, kvitto på skatt etc.) förutom i de fall då detta är absolut nödvändigt för att fastställa fordonets exakta modell (om de handlingar som upprättats i ursprungsstaten inte medger fastställande av detta),

- till rimliga kostnader och inom rimlig tid (som vägledning kan en kostnad på omkring 100 ecu och en tidsfrist som inte överstiger tre veckor anses rimlig).

Om de handlingar som upprättas i den medlemsstat som fordonet kommer ifrån innehåller den information som är nödvändig för registrering i destinationsmedlemsstaten, måste denna godta dessa handlingar i den form och på det sätt som de lagligen är giltiga i den medlemsstat där de upprättades. I synnerhet kan en medlemsstat inte ställa som villkor för godkännande av handlingar som utfärdats i övriga medlemsstater att dessa handlingar skall valideras eller autentifieras, eller att de överensstämmer med en förlaga som har fastställts av den importerande medlemsstaten (se domen i målet Kommissionen mot Italien. Om välgrundad misstanke om stöld föreligger kan en medlemsstat vidta de åtgärder som anses nödvändiga i enlighet med fördragets bestämmelser.

1.2. EEG-typgodkännande

Hörnstenen i harmoniseringen av denna sektor utgörs av direktiv 70/156/EEG, ändrat genom direktiv 92/53/EEG, som fastställer ett förfarande för typgodkännande (EEG-typgodkännande) på tillverkarens begäran. Som nämnts ovan är EEG-typgodkännande obligatoriskt sedan den 1 januari 1996 för fordon av kategori M1.

Det EEG-typgodkännande som införts genom det nämnda direktivet utgör sista ledet i det förfarande varigenom en medlemsstat konstaterar att en fordonstyp uppfyller de tekniska kraven i gemenskapens särdirektiv som utgör en integrerad del av detta förfarande.

De fordon som uppfyller de harmoniserade tekniska kraven kan således fritt omsättas inom hela gemenskapen med det intyg om överensstämmelse som utfärdats av den tillverkare som begärde EEG-typgodkännandet.

Enligt det system som inrättas genom det nämnda direktivet kan en medlemsstat inte hänvisa till skäl som rör konstruktion eller funktion för att vägra registrering eller förbjuda försäljning eller ibruktagande av ett nytt fordon som motsvarar en modell som har erhållit EEG-typgodkännande och som är försett med ett giltigt intyg om överensstämmelse. Kommissionen vill understryka att en sådan vägran eller ett sådant förbud skulle utgöra ett brott mot det nämnda direktivet.

När det gäller begagnade fordon som har ett intyg om överensstämmelse för en modell som har erhållit EEG-typgodkännande vore det inte heller berättigat för destinationsmedlemsstatens myndigheter att utföra kontroll vid registrering av fordonet: fordonet är registrerat på basis av ett EEG-typgodkännande som är giltigt i alla medlemsstater. Däremot kan kontroll av fordonets tekniska skick tillåtas om denna utförs på ett icke-diskriminerande sätt, dvs. på samma villkor och på samma sätt som den kontroll som görs av fordon som redan har registrerats i destinationsmedlemsstaten (se avsnitt 2).

I artikel 8 i direktiv 70/156/EEG anges likaledes vissa undantag från gemenskapsförfarandet för registrering av vissa fordonstyper, bland annat för fordon som tillverkas i små serier och fordon i slutserier. I dessa två fall kan det vara lämpligt att precisera villkoren för tillämpning av dessa undantag i syfte att säkra riktig tillämpning av direktivet.

I första hand och enligt artikel 8.2 i direktiv 70/156/EEG kan en medlemsstat på tillverkarens begäran bevilja undantag från ett eller flera av kraven i ett eller flera av särdirektiven.

- När det gäller fordon som tillverkas i små serier har medlemsstaterna en möjlighet att, efter att ha informerats av den medlemsstat som har utfärdat typgodkännande med undantag, erkänna eller vägra erkänna typgodkännandet för fordon som skall registreras inom deras territorium. Om medlemsstaten erkänner typgodkännandet, kan detta åtföljas av särskilda villkor om ändring av vissa bestämmelser. De ändringar som begärs av destinationsmedlemsstaten måste dock ha anknytning till krav som gäller trafiksäkerheten. Dessutom måste destinationsmedlemsstaten kunna visa att dessa ändringar är relevanta och de måste stå i proportion till den målsättning som åberopats.

- När det gäller fordon i slutserier tillämpas ett identiskt förfarande. Destinationsmedlemsstater har på detta sätt en möjlighet att, på tillverkarens begäran och efter att ha informerats av den medlemsstat som beviljade undantaget, bevilja eller vägra registrering och ibruktagande av dessa fordon. I detta fall kan godtagandet inte åtföljas av särskilda villkor.

2. Provning av fordonets fysiska skick (trafiksäkerhetsprovning)

I rådets direktiv 77/143/EEG (13), ändrat bland annat genom direktiven 88/449/EEG (14) och 91/328/EEG (15) föreskrivs att alla medlemsstater är skyldiga att utföra periodisk trafiksäkerhetsprovning av motorfordon inklusive privatfordon. Denna skyldighet gäller i fråga om privatfordon från den 1 januari 1995 eller från och med den 1 januari 1998 i de stater där det inte fanns några jämförbara system med periodisk trafiksäkerhetsprovning när direktiven i fråga antogs. På gemenskapsrättens nuvarande stadium genomförs eller kommer nationell trafiksäkerhetsprovning därför att genomföras på basis av vissa harmoniserade minimikrav (periodicitet, förteckning över komponenter som skall provas etc.) Även om detta direktiv inte helt och hållet är tillämpliga för de fall som avses i detta tolkningsmeddelande kan innehållet i det användas som källa för tolkning i det fall då man önskar kontrollera om en åtgärd är förenlig med gemenskapsrätten och särskilt när det gäller de punkter som redan har blivit föremål för särdirektiv (bromssystem, avgassystem och bromsarnas effektivitet).

Så länge som provning av motorfordons trafiksäkerhet inte är helt och hållet harmoniserad på gemenskapsnivå kan följande två fall uppstå när det gäller en sådan provnings förenlighet med gemenskapsrätten.

2.1. Fordon met nationellt typgodkännande

Domstolen har i sin dom i målet Schloh mot Auto contrôle technique framhållit att trafiksäkerhetsprovning är en formalitet som gör registrering av importerade fordon svårare och mer kostsam och som följaktligen har karaktär av åtgärder med motsvarande verkan som kvantitativa begränsningar enligt fördragets artikel 30. Bestämmelserna i artikel 36 kan dock rättfärdiga sådana formaliteter av skäl som rör skydd av människors hälsa och liv om det kan fastställs å ena sidan att den aktuella trafiksäkerhetsprovningen är nödvändig för att nå det avsedda målet och å andra sidan att den inte utgör vare sig en godtycklig diskriminering eller en förtäckt begränsning av handeln mellan medlemsstaterna.

När det gäller det första villkoret har domstolen påpekat att en trafiksäkerhetsprovning kan anses vara nödvändig för att skydda människors hälsa och liv om fordonet i fråga tidigare har varit i bruk (i praktiken: om det tidigare har varit registrerat i den medlemsstat det kommer ifrån, även om detta var i form av tillfällig registrering). Trafiksäkerhetsprovningen utgör då i själva verket en möjlighet att kontrollera att fordonet inte har skadats eller ändrats och att det är väl underhållet.

När det gäller det andra villkoret har domstolen understrukit att trafiksäkerhetsprovning av importerade fordon bara är berättigat enligt fördragets artikel 36 om denna provning också krävs för fordon av nationellt ursprung för vilka det under samma förhållanden inlämnas ansökan om registrering. Om detta inte är fallet är det uppenbart att åtgärden inte föranletts av omsorg om skyddet för människors hälsa och liv utan att den i själva verket utgör en godtycklig diskriminering i handeln mellan medlemsstaterna.

Därav följer att medlemsstaterna vid en registrering av ett fordon som tidigare har varit registrerat i en annan medlemsstat på gemenskapsrättens nuvarande stadium endast får genomföra kontroll av fordonets tekniska skick om sådan kontroll också genomförs, på samma villkor, när ett fordon som redan är registrerat i dess territorium omregistreras.

Slutligen anser kommissionen att det faktum att ett fordon inte har godkänts vid trafiksäkerhetsprovning som har utförts i en annan medlemsstat eller i ett tredje land kan utgöra en presumtion på att fordonet inte är trafiksäkert vilket skulle kunna berättiga krav på ytterligare trafiksäkerhetsprovning.

2.2. Fordon med EEG-typgodkännande

- Krav på trafiksäkerhetsprovning för nya motorfordon som har EEG-typgodkännande och för vilka ett giltigt intyg om överensstämmelse har utfärdats skulle utgöra ett brott mot direktivet om införande av EEG-typgodkännande.

- Uppställande av villkor om att en trafiksäkerhetsprovning genomförs i destinationsmedlemsstaten vid registrering av en begagnad bil som har EEG-typgodkännande och som har förvärvats i en annan medlemsstat, skulle endast vara förenligt med gemenskapsrätten om en sådan provning också utförs på samma villkor när fordon som tidigare har varit registrerade i destinationsmedlemsstaten omregistreras där. Det skulle alltså strida mot artikel 30 i fördraget om destinationsmedlemsstaten skulle ställa som villkor för registrering av begagnade fordon som redan har EEG-typgodkännande och som har inköpts i en annan medlemsstat att dessa fordon genomgick en trafiksäkerhetsprovning om fordon som uppfyller samma villkor men som har köpts och registrerats i destinationsmedlemsstaten inte skulle behöva underkastas provningen förrän efter utgången av en viss tidsperiod. De principer som domstolen fastställt i sin tolkning av fördragets artikel 30 och 36 och som anges i avsnitt 2.1 ovan är också tillämpliga i detta fall.

3. Garantier om förfaranden för den som ansöker om registrering

Kommissionen har vid ett flertal tillfällen kunnat konstatera att oavsett skälen för vägran att re-gistrera ett fordon som tidigare har varit registrerat i en annan medlemsstat, så har dessa skäl ofta inte framförts på ett tillräckligt tydligt sätt till den som ansökt om registreringen. Okunnighet om det exakta problem som ligger bakom myndigheternas vägran att registrera fordonet och därav följande oförmåga att rätta till problemet, utgör för den som ansöker om registrering en minst lika stor svårighet som själva avslaget på begäran om registrering.

Kommissionen önskar i detta avseende hänvisa till artikel 12 i direktiv 70/156/EEG, ändrat genom direktiv 92/53/EEG, som för nya fordon fastställer att "varje beslut som fattas enligt föreskrifter som meddelats vid tillämpningen av detta direktiv och som innebär att registrering vägras eller att försäljning förbjuds, skall i detalj ange de skäl på vilka beslutet grundas. Den berörda parten skall underrättas om beslutet och samtidigt upplysas om vilka möjligheter till prövning av beslutet som står till buds inom ramen för gällande lagstiftning i medlemsstaterna och inom vilken tid prövningen skall begäras".

Kommissionen anser därför att de garanterade förfaranden som föreskrivs i denna artikel måste utsträckas till att omfatta varje individ som ansöker om registrering oavsett de rättsliga grunderna för denna.

IV. EXEMPEL

I syfte att klargöra hur de ovan angivna principerna bör tillämpas i praktiken, lämnas följande exempel som illustration:

1. Förvärv av fordon med EEG-typgodkännande

1.1. Herr Perez, som är bosatt i medlemsstat A köper i medlemsstat B ett nytt fordon. Eftersom EEG-typgodkännande har givits för denna modell, kan fordonet registreras i medlemsstat A utan några formaliteter när det gäller fordonets tekniska egenskaper. Om fordonet inte förs till land A med något annat transportmedel (tåg, lastbil etc.) måste det förses med en tillfällig registreringsskylt ("transit"-skylt). Principerna i detta exempel gäller med nödvändiga ändringar också om fordonet köps av en agent för herr Perez räkning.

1.2. Om fru Dupont som är bosatt i medlemsstat A köper ett begagnat fordon i medlemsstat B och detta fordon har ett intyg om överensstämmelse vari anges att fordonet överensstämmer med en modell som har erhållit EEG-typgodkännande, har medlemsland A bara rätt att kräva en teknisk kontroll av fordonets fysiska skick om en sådan provning också krävs i jämförbara situationer (fordonets ålder, nyregistrering etc.) för transaktioner som äger rum inom medlemsstat A.

2. Förvärv av fordon med nationellt typgodkännande

2.1. Herr Smith som är bosatt i medlemsstat A beger sig till medlemsstat B för att där köpa en ny bil som överensstämmer med en modell som har erhållit nationellt typgodkännande i hans bosättningsland eller beställer fordonet hos en agent som är etablerad i medlemsstat B. Fordonet levereras alltså till honom med ett intyg om överensstemmelse med en modell som är typgodkänd i medlemsstat B. I detta fall måste myndigheterna i medlemsstat A registrera bilen på samma villkor som om fordonet hade köpts hos en agent som är etablerad i medlemsstat A.

2.2. Herr Maier som är bosatt i medlemsstat A, köper i medlemsland B en ny bil som är avsedd för marknaden i medlemsstat B och som överensstämmer med en modell som har erhållit nationellt typgodkännande i land B. Fordonet registreras i land B, i en tillfällig serie ("transit"-skyltar) och överförs till land A. Herr Maier kontaktar biltillverkarens officielle representant i medlemsstat A och begär ett intyg om överensstämmelse eller en likvärdig handling. Tillverkarens representant konstaterer att bilen är likadan som en modell som har godkänt i A frånsett några få detaljer, nämligen att fordonet har tre dörrar istället för fem. Tillverkarens representant utfärdar därför en handling som intygar att bilen motsvarar en modell som är godkänd i A, förutom på några punkter som han anger. Herr Maier bifogar denna handling till sin ansökan om registrering. Eftersom de punkter som tillverkarens representant har angivit inte utgör några säkerhetsproblem kan fordonet omedelbart registreras.

2.3. Om fordonet i de två föregående exemplen inte var nytt men begagnat skulle medlemsstat A ha rätt att kräva en trafiksäkerhetsprovning av fordonet före registreringen under förutsättning att denna kontroll inte är diskriminerande jämfört med fordon i samma situation i medlemsstat A.

V. OLIKA FRÅGOR SOM HAR ANKNYTNING TILL ÖVERFÖRING AV FORDON MELLAN MEDLEMSSTATER

Det kan vara lämpligt att komplettera detta meddelande med information i frågor som, utan att de har juridisk anknytning till ämnesområdet, oundvikligen inställer sig för privatpersoner som köper ett fordon i en annan medlemsstat.

1. I vilken medlemsstat bör man registrera ett fordon?

Skattesystemen som gäller för motorfordon varierar fortfarande avsevärt från en medlemsstat till en annan. En privatperson får därför inte registrera sitt fordon i vilken medlemsstat som helst eftersom detta skulle innebära att alla fordon skulle registreras i den medlemsstat som har de lägsta skattesatserna.

I princip skall alla registrera sitt motorfordon i den medlemsstat där de är bosatta. Om fordonet har förvärvats enligt de allmänna villkoren för beskattning som gäller på den medlemsstatens inhemska marknad, kan fordonet tillfälligt användas i de övriga medlemsstaterna och befrias från de skatter som tillämpas i dessa stater på de villkor som fastställts i rådets direktiv 83/182/EEG (16).

I direktiv 83/182/EEG avses med "normal hemvist" "den plats där en person stadigvarande vistas, dvs. åtminstone 185 dygn per kalenderår, på grund av personlig och yrkesmässig anknytning eller, då en person saknar yrkesmässig anknytning, på grund av personlig anknytning som visar på nära samband mellan personen och platsen". Mera detaljerade bestämmelser fastställs dessutom för de personer som har yrkesmässig anknytning till en annan plats än den till vilken han har personlig anknytning.

En medlemsstat som beviljar skattebefrielse för tillfälligt utnyttande av ett fordon kan givetvis inte begära att detta fordon registreras på dess territorium.

2. Vilka skatter skall betalas vid permanent överföring av ett motorfordon från en medlemsstat till en annan?

Svaret på denna fråga beror på under vilka förhållanden fordonet överförs. Man bör skilja mellan mervärdesskatt (moms) och de övriga skatter som kan behöva erläggas.

2.1. Moms

Sedan den 1 januari 1993 kan inte destinationsmedlemsstaten kräva moms för personliga ägodelar som en person medför vid flyttning från en annan medlemsstat. Denna princip gäller också för motorfordon.

När det gäller förvärv i en medlemsstat av ett motorfordon som avses registreras och användas i en annan medlemsstat gäller följande bestämmelser (se rådets direktiv 91/680/EEG (17).

Moms för nya motorfordon skall erläggas i destinationsmedlemsstaten, dvs. den moms skall tillämpas som gäller i den stat där fordonet skall användas. Följaktligen kan nya motorfordon som förvärvas i en annan medlemsstat än destinationsmedlemsstaten inköpas exklusive moms.

När det gäller begagnade motorfordon skall momsen erläggas i det land där fordonet köps.

För tillämpning av ovannämnda skatteprinciper avses med

- motorfordon sådana motordrivna landfordon vars cylindervolym överstiger 48 kubikcentimeter eller vars effekt är större än 7,2 kilowatt och som är avsedda för transport av personer eller gods,

- nya motorfordon sådana motorfordon som tillhandahålls mindre än sex månader efter det att de först tagits i bruk eller som har körts mindre än 6 000 kilometer (se direktiv 94/5/EG) (18).

2.2. Andra skatter än moms

Förutom moms kan medlemsstaterna påföra fordon andra skatter men endast under förutsättning att dessa skatter inte leder till gränsformaliteter i handeln mellan medlemsstaterna (se rådets direktiv 92/12/EEG) (19). Medlemsstaterna kan således exempelvis påföra skatter i samband med fordonsregistreringen.

Beroende på dessa skatters egenskaper kan undantag beviljas enligt gemenskapslagstiftningen om fordonet överförs från en medlemsstat till en annan i samband med att fordonets ägare flyttar. Fordonet måste i så fall ha förvärvats i enlighet med de allmänna villkor för beskattning som gäller på den inhemska marknaden i en annan medlemsstat, och ha utnyttjats för den berörda personens privata bruk i denna medlemsstat sedan minst sex månader (se rådets direktiv 83/183/EEG) (20).

3. Hur länge gäller den provisoriska registreringen?

Den medlemsstat som utfärdar en tillfällig registrering ("tull-", "transit-" skyltar etc.) bestämmer giltighetstiden för denna registrering, som därför kan variera i de olika medlemsstaterna och för de olika typerna av registrering. Kommissionen anser för övrigt att de myndigheter i fordonets destinationsmedlemsstat som tillåter att fordonet under en begränsad tid brukas med den ursprungliga registreringen eller med tillfällig registrering som myndigheterna själva har utfärdat, inte kan vidta rättsliga åtgärder om giltighetstiden för detta tillstånd överskrids om de själva är ansvariga för att den slutliga registreringen försenas.

4. Omfattas ett importerat fordon av tillverkningsgarantin?

Varje företag inom tillverkarens distributionsnät lämnar, mot uppvisande av garantihandlingar undertecknade av en medlem i det officiella distributionsnätet, garanti liksom kostnadsfri service och service i samband med återtagande av fordon i en omfattning som motsvarar tillverkarens minimikrav, oavsett var inom gemenskapen som fordonet förvärvades, se förordning (EG) nr 1475/95.

5. Vilka åtgärder kan vidtas om svårigheter uppstår vid import eller vid registrering?

Varje person som konstaterar att principerna i detta meddelande inte iakttas eller som möter svårigheter vid import eller vid registrering av ett fordon som kommer från en annan medlemsstat kan kontakta kommissionen

- antingen direkt under adress

Europeiska kommissionen

Generalsekretariatet

rue de la Loi/Wetstraat 200

B-1049 BRYSSEL

- eller kan ta kontakt med ett av kommissionens informationskontor. En förteckning över dessa kontor återfinns nedan.

Principerna i detta tolkningsmeddelande kan åberopas i alla ärenden som förs inför nationell domstol och som rör tvist som avser typgodkännande eller registrering av ett importerat motorfordon. Fördragets artiklar 30 och 36 tillhör de bestämmelser i fördraget som har direkt effekt och som tilldelar de enskilda medborgarna rättigheter som de nationella domstolarna är skyldiga att tillvarata (domstolens dom i målet 74/75 Iannelli och Volpi (21).

Kommissionens kontor

BELGIEN

Bruxelles/Brussel

Commission européenne

Bureau en Belgique

Rue Archimède 73

B-1040 Bruxelles

Tel. (32-2) 295 38 44

Fax (32-2) 295 01 66

Europese Commissie

Bureau in België

Archimedesstraat 73

B-1040 Brussel

Tel. (32-2) 295 38 44

Fax (32-2) 295 01 66

DANMARK

København

Europa Kommissionen

Repræsentation i Danmark

Højbrohus, Østergade 61

DK-1004 København K

Tel. (45-33) 14 41 40

Fax secrétariat: (45-33) 11 12 03, 14 13 92;

documentation: (45-33) 14 14 47

Postadress:

Postbox 144

DK-1004 København K

FINLAND

Helsinki

Euroopan komissio

Suomen edustusto

Pohjoisesplanadi 31

FIN-00131 Helsinki

Tel. (358-0) 65 64 20

Fax (358-0) 65 67 28; presse et information: (358-0) 62 68 71

Postadress:

Euroopan komissio

PO Box 234

FIN-00131 Helsinki

FRANKRIKE

Paris

Commission européenne

Représentation en France

288, boulevard Saint-Germain

F-75007 Paris

Tel. (33-1) 40 63 38 00

Fax (33-1) 45 56 94 17/18/19

Telex CCE BRF 20227 1 F

Marseille

Commission européenne

Représentation à Marseille

2, rue Henri-Barbusse (CMCI)

F-13241 Marseille Cedex 01

Tel. (33) 91 91 46 00

Fax (33) 91 90 98 07

Telex (042) 402538 EURMA

FÖRENADE KUNGARIKET

London

EC Representation in United Kingdom

Jean Monnet House

8, Storey's Gate

London SW 1P 3AT

United Kingdom

Tel. (44-71) 973 19 92

Fax (44-71), reception: 973 19 00;

policy and coordination: 973 19 10;

administration: 973 18 95; media: 973 19 07

Telex (051) 23208 EURUK G

Belfast

European Commission

Representation in Northern Ireland

Windsor House, 9/15 Bedford Street

Belfast BT2 7EG

United Kingdom

Tel. (44-1232) 24 07 08

Fax (44-1232) 24 82 41

Cardiff

European Commission

Representation in Wales

4 Cathedral Road

Cardiff CF1 9SG

United Kingdom

Tel. (44-1222) 37 16 31

Fax (44-1222) 39 54 89

Edinburgh

European Commission

Representation in Scotland

9 Alva Street

Edinburgh EH2 4 PH

United Kingdom

Tel. (44-131) 225 20 58

Fax (44-131) 226 41 05

GREKLAND

ÁèÞíá

ÅõñùðáúêÞ ÅðéôñïðÞ

Áíôéðñïóùðåßá óôçí ÅëëÜäá

2 Vassillissis Sofias

GR-10674 Athina

Tel. (30-1) 725 10 00

Fax (30-1) 724 46 20

Telex (0601) 219324 ECAT GR

IRLAND

Dublin

EC Representation in Ireland

Jean Monet Centre

39 Molesworth Street

Dublin 2

Ireland

Tel. (353-1) 671 22 44

Fax (353-1) 671 26 57

ITALIEN

Roma

Commissione europea

Rappresentanza in Italia

Via Poli, 29

I-00187 Roma

Tel. (39-6) 69 99 91

Fax (39-6) 679 16 58, 679 36 52

Milano

Commissione europea

Ufficio di Milano

Corso Magenta 59

I-20123 Milano

Tel. (39-2) 48 01 25 05

Fax (39-2) 481 85 43

Telex (043) 316200 EURMIL I

LUXEMBURG

Luxemburg

CE Représentation au Luxembourg

Bâtiment Jean Monnet

Rue Alcide de Gasperi

L-2920 Luxembourg

Tel. (352) 43 01-1

Fax (352) 43 01-344 33

Telex 3423, 3446, 3476 COMEUR LU

NEDERLÄNDERNA

Den Haag

Europese Commissie

Bureau in Nederland

Korte Vijverberg 5

NL-2513 AB Den Haag

Nederland

Tel. (31-70) 346 93 26

Fax (31-70) 364 66 19

Telex (044) 31094 EURCO NL

Postadress:

Europese Commissie

Postbus 30465

NL-2500 GL Den Haag

Nederland

PORTUGAL

Lisboa

CE Gabinete em Portugal

Centro Europeu Jean Monnet

Largo Jean Monnet 1-10º

P-1200 Lisboa

Tel. (351-1) 350 98 00

Fax (351-1) 350 98 01/02/03

Telex (0404) 18810 COMEUR P

SPANIEN

Madrid

Comisión Europea

Representación en España

Paseo de la Castellana, 46

E-28046 Madrid

Tel. (34-1) 431 57 11

Fax (34-1) 576 03 87, 577 29 23

Barcelona

Comisión Europea

Representación en Barcelona

Av. Diagonal, 407 bis. planta 18

E-08008 Barcelona

Tel. (34-3) 415 81 77 (5 lignes)

Fax (34-3) 415 63 11

SVERIGE

Stockholm

Europeiska kommissionens

delegation i Sverige

Hamngatan 6, Box 7323

S-10390 Stockholm

Tel. + 46-8 611 11 72

Fax +46-8 611 44 35

TYSKLAND

Bonn

Europäische Kommission

Vertretung in der BRD

Zitelmannstraße 32

D-53113 Bonn

Tel. (49-228) 530 09-0

Fax (49-228) 530 09-50, 530 09-12

Telex (041) 886648 EUROP D

Europäische Kommission

Postfach 53 106

D-53113 Bonn

Deutschland

Berlin

Europäische Kommission -

Vertretung in der BRD -

Vertretung in Berlin

Kurfürstendamm 102

D-10711 Berlin

Tel. (49-30) 896 09 30

Fax (49-30) 892 20 59

Telex (041) 184015 EUROP D

München

Europäische Kommission -

Vertretung in der BRD -

Vertretung München

Erhardtstraße 27

D-80331 München

Tel. (49-89) 202 10 11

Fax (49-89) 202 10 15

Telex (041) 5218135

ÖSTERRIKE

Wien

Europäische Kommission

Vertretung in Österreich

Hoyosgasse 5

A-1040 Wien

Tel. (43-1) 505 33 79; documentation: (43-1) 505 74 52

Fax (43-1) 5050 33 79-7

FÖRENTA STATERNA

Washington

2100 M Street, NW (7th floor)

DC 20037 Washington

United States of America

Tel. (1-202) 862 95 00, 862 95 01, 862 95 02

Fax (1-202) 429 17 66

New York

(United Nations)

3, Dag Hammarskjöld Plaza

305 East, 47th Street

NY 10017 New York

United States of America

Tel. (1-212) 371 38 04

Fax delegation: (1-212) 758 27 18,

press and public affairs: (1-212) 688 10 13

JAPAN

Europa House

9-15 Sanbancho-Chiyoda-Ku

102 Tokyo

Japan

Tel. direct line head of press and information:

(81-3) 32 39 04 61

Fax (81-3) 32 61 51 94, 32 39 93 37

Telex (072) 28567 COMEUTOK J

(1) EGT nr C 281, 4.11.1988, s. 9.

(2) Rec. 1986, s. 1855.

(3) Rec. 1987, s. 2525.

(4) Rec. 1987, s. 2717.

(5) EGT nr L 42, 23.2.1970, s. 1.

(6) EGT nr L 225, 10.8.1992, s. 1.

(7) Jfr bilaga II till direktiv 70/156/EEG.

(8) EGT nr L 225, 10.8.1992, s. 72.

(9) EGT nr C 329, 18.12.1991, s. 20.

(10) Se kommissionens förordning (EG) nr 1475/95 av den 28 juni 1995 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa typer av försäljnings- och serviceavtal för motorfordon (EGT nr L 145, 29.6.1995, s. 25).

(11) Eftersom den inre marknaden införts och gränskontoller avskaffats sedan den 1 januari 1993, är det inte längre riktigt att använda termerna import/export. Följaktligen används dessa termer endast vid citat av en dom som domstolen meddelade före det nämnda datumet.

(12) Rec. 1986, s. 419.

(13) EGT nr L 47, 18.2.1977, s. 47.

(14) EGT nr L 222, 12.8.1988, s. 10.

(15) EGT nr L 178, 6.7.1991, s. 29.

(16) EGT nr L 105, 23.4.1983, s. 59.

(17) EGT nr L 376, 31.12.1991, s. 1.

(18) EGT nr L 60, 3.3.1994, s. 16.

(19) EGT nr L 76, 23.3.1992, s. 1.

(20) EGT nr L 105, 23.4.1983, s. 64.

(21) Slg. 1977, s. 557.