SV Europeiska unionens officiella tidning L 148/1

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 20 december 2011

om det statliga stöd C 40/2009 och C 43/2008 som Tyskland har genomfört till förmån för omstruktureringen av WestLB AG

[delgivet med nr C(2011) 9395]

(Endast den tyska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2013/245/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket (1),

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (2), och

av följande skäl:

I. FÖRFARANDET

(1) Genom sitt beslut av den 12 maj 2009 i ärende C 43/2008 (3) (nedan kallat beslutet från maj 2009) godkände kommissionen på grundval av den omstruktureringsplan som hade lagts fram den 30 april 2009 (nedan kallad omstruktureringsplanen från april 2009) på vissa villkor ett riskskydd på 5 miljarder euro till förmån för WestLB AG (4) (nedan kallat WestLB), Landesbank Nordrhein-Westfalen, för en portfölj strukturerade värdepapper (nedan kallad Phoenixportföljen).

(2) Den 23 september 2009 anmälde Tyskland till kommissionen ytterligare stöd till förmån för WestLB i form av ett tidsbegränsat riskskydd på 6,4 miljarder euro för bestämda trancher i Phoenixportföljen och åtog sig att anmäla en ändrad omstruktureringsplan.

(3) Genom sitt beslut av den 7 oktober 2009 i ärende N 531/2009 (5) förklarade kommissionen att det tidsbegränsade riskskyddet kunde anses utgöra ett undsättningsstöd som var förenligt med den inre marknaden.

(4) Den 10 december 2009 anmälde Tyskland en räddningsåtgärd för WestLB i form av överföring av tillgångar till den nybildade avvecklingsenheten (Erste Abwicklungsanstalt, nedan kallad EAA). Denna åtgärd kallas nedan den första överföringen av tillgångar. Samtidigt överlämnade Tyskland också en ändrad omstruktureringsplan för WestLB (nedan kallad omstruktureringsplanen från december 2009). Den första överföringen av tillgångar ersatte åtgärden av den 23 september 2009 och innebar att beslutet av den 7 oktober 2009 förlorade sitt syfte.

(5) För att säkra den finansiella stabiliteten godkände kommissionen genom beslut av den 22 december 2009 i ärende C 40/2009 (6) (nedan kallat beslutet från december 2009) den första överföringen av tillgångar för en period av sex månader. Genom samma beslut inledde kommissionen på grund av sina tvivel beträffande huruvida denna åtgärd var förenlig med den inre marknaden det formella granskningsförfarandet enligt artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).

(6) I december 2009 överlät kommissionen åt externa experter att värdera de värdeminskade tillgångar som WestLB hade överfört till EAA. Experterna utgjordes av Société Générale, Bangert Research och professor Wim Schoutens.

(7) Den 1 februari 2010 överlämnade Tyskland sina kommentarer till kommissionens resonemang i beslutet från december 2009.

(8) Genom beslut av den 22 juni 2010 i ärende N 249/2010 (7) (nedan kallat beslutet från juni 2010) förlängde kommissionen det tillfälliga godkännandet av den första överföringen av tillgångar för att säkra den finansiella stabiliteten fram till antagandet av det slutliga beslutet om den första överföringen av tillgångar och omstruktureringsplanen från december 2009.

(9) Den 29 oktober 2010 överlämnade kommissionen till Tyskland en utförlig rapport om värderingen av de tillgångar som omfattades av den första överföringen.

(10) Den 5 november 2010 antog kommissionen ett beslut om att utvidga det formella granskningsförfarandet beträffande den första överföringen i ärende C 40/2009 (8) (nedan kallat beslutet från november 2010). I beslutet från november 2010 uppgav kommissionen att den hyste ytterligare tvivel om huruvida den första överföringen av tillgångar var förenlig med den inre marknaden.

(11) I november 2010 överlämnande Tyskland sina synpunkter i ärendet, vilka kompletterades den 21 december 2010. Kommissionen mottog inga synpunkter från berörda parter.

(12) Den 21 december 2010 beslutade kommissionen att skjuta fram datumet för när Westdeutsche ImmobilienBank AG (9) (nedan kallad WestImmo) inte skulle få inleda någon ny affärsverksamhet (10).

(13) Den 15 februari 2011 överlämnade Tyskland en ändrad omstruktureringsplan för WestLB (nedan kallad omstruktureringsplanen från februari 2011).

(14) Den 15 april 2011 överlämnade Tyskland till kommissionen en resultatrapport från den avyttringsförvaltare som hade tillsats efter beslutet från maj 2009, och en ny omstruktureringsplan för WestLB (nedan kallad den nya omstruktureringsplanen).

(15) Den 23 juni 2011 enades den tyska myndigheten för stabilisering av finansmarknaderna (Bundesanstalt für Finanzmarktstabilisierung, nedan kallad FMSA), samtliga WestLB:s aktieägare och EAA om alla detaljer beträffande avvecklingen av WestLB och ansvarsfördelningen mellan aktieägarna (nedan kallad principöverenskommelsen (11)).

(16) Den 30 juni 2011 överlämnade Tyskland till kommissionen en slutlig version av den nya omstruktureringsplanen som grundades på principöverenskommelsen (nedan kallad omstruktureringsplanen från juni 2011).

(17) Den 28 oktober 2011 begärde Tyskland att kommissionen skulle skjuta upp fristen för när WestLB var tvunget att upphöra med ny affärsverksamhet till den 29 februari 2012 (WestLB fick enligt beslutet från maj 2009 inte inleda någon ny affärsverksamhet efter den 1 januari 2012). Denna begäran framfördes av försiktighetsskäl om beslutet från maj 2009 inte skulle komma att ersättas av ett nytt beslut senast den 1 januari 2012.

(18) Den 28 oktober 2011 överlämnade Tyskland utförliga upplysningar om ytterligare en stödåtgärd till förmån för WestLB i form av en andra överföring av tillgångar till EAA (nedan kallat påfyllningen).

(19) Den 21 november 2011 överlämnade Tyskland uppdaterade uppgifter om omstruktureringsplanen från juni 2011.

(20) Den 1 december [2011] överlämnade Tyskland upplysningar om storleken på det tillfälliga kortfristiga likviditetsstöd som WestLB hade beviljats fram till och med den 30 juni 2012.

(21) Den 8 december 2011 anmälde Tyskland en slutlig åtagandekatalog till kommissionen.

(22) Den 13 december 2011 bekräftade Tyskland att Helaba Landesbank Hessen-Thüringen (nedan kallad Helaba) skulle överta den s.k. Verbundbank, en enhet som inom ramen för omstruktureringen som ska avskiljas från WestLB.

II. SAKFÖRHÅLLANDEN

1. STÖDMOTTAGAREN

(23) Stödmottagare är WestLB, dvs. Landesbank Nordrhein-Westfalen med säte i Düsseldorf. Aktieägare är Sparkassenverband Westfalen-Lippe (nedan kallad SVWL), Rheinische Sparkassen- und Giroverband (nedan kallad RSGV, tillsammans kallas nedan SVWL och RSGV sparbanksföreningarna), delstaten Nordrhein-Westfalen (nedan även kallad NRW) och Landschaftsverband Rheinland (nedan kallat LVR) och Landschaftsverband Westfalen-Lippe (nedan kallat LWL). Fonden för stabilisering av det finansiella systemet i Tyskland (nedan kallad SoFFin), som förvaltas av FMSA, har ett passivt ägande i WestLB AG.

(24) WestLB:s viktigaste finansdata har sammanfattas i nedanstående tabell: Tabell 1 WestLB:s viktigaste finansdata 31.12.2008 31.12.2009 31.12.2010 30.6.2011 Bokfört värde (i miljarder euro) Summa tillgångar 288,1 242,3 191,5 160,4 Eget kapital 3,8 3,7 4,1 4,2 Lagstadgade kapitaltäckningskrav (SolvV) Primärkapital i miljarder euro 5,7 5,3 5,5 4,9 Eget kapital i miljarder euro 8,9 7,6 7,7 7,3 Riskvägda tillgångar i miljarder euro 88,5 83,0 48,6 45,4 Primärkapitalkvot i % 6,4 6,4 11,4 10,7 Kapitaltäckningsgrad i % 10,1 9,1 15,9 16,0 Anställda Antal anställda 5 957 5 214 4 712 4 622 Heltidsanställda 5 663 4 971 4 473 4 376

(25) WestLB är ålagd att fungera som centralbank för sparbankerna och ska utgöra en länk till finansmarknaderna för de regionalt verksamma sparbankerna i delstaterna Nordrhein-Westfalen och Brandenburg. Banken erbjuder sina tyska och internationella kunder, som består av såväl företagskunder som institutionella och offentliga kunder, ett stort utbud av produkter och tjänster, bl.a. utlåning, skräddarsydd strukturerad finansiering, kapitalmarknadsverksamhet, kapitalförvaltning och betaltjänster.

(26) Tyngdpunkten i WestLB:s verksamhet har förändrats över tid. Ursprungligen inskränktes WestLB:s verksamhet till dess roll som girocentral för sparbanker, men banken har sedan dess mer och mer blivit en investeringsbank. Sedan 2001, då dess offentliga verksamhet skildes från dess konkurrensutsatta verksamhet, har WestLB genomgått en omstruktureringsfas (12).

(27) På senare tid har omfattande investeringar i strukturerade värdepapper, som fram till 2007 till viss del utfördes av okonsoliderade specialföretag, lett till stora förluster och ett stigande behov av kapital, trots att redovisningsstandarderna blev mindre strikta till följd av finanskrisen. Därför beviljade Tyskland och aktieägarna WestLB ett riskskydd för Phoenixportföljen (13) 2008 och kom i november 2009 överens om att inrätta en avvecklingsenhet (EAA) och till denna överföra tillgångar till ett nominellt värde av cirka 77,5 miljarder euro och kapital på cirka 3 miljarder euro.

2. STÖDÅTGÄRDERNA

a. DET FÖRSTA ÅTGÄRDSPAKETET – RISKSKYDDET FÖR PHOENIXPORTFÖLJEN

(28) År 2008 överförde WestLB en portfölj strukturerade värdepapper till ett specialföretag med namnet Phoenix Light, ett bolag med begränsat ansvar bildat enligt irländsk rätt, och avlägsnade därmed värdepapper (14) till ett nominellt värde av totalt cirka 23 miljarder euro ur WestLB:s balansräkning. Specialföretaget säkrades med hjälp av garantier från WestLB, som meddelades den 8 februari 2008, om täckning av eventuella betalningsinställelser på upp till 5 miljarder euro (nedan kallat riskskyddet för Phoenixportföljen), och godkändes genom beslutet från maj 2009 (15). Riskskyddet består av två separata garantier: — En garanti där samliga WestLB:s aktieägare, i en utsträckning som motsvarar deras aktieinnehav, åtar sig att täcka fordringar mot Phoenix Light på upp till 2 miljarder euro. — En kompletterande garanti från NRW som åtar sig att täcka ytterligare fordringar mot Phoenix Light på upp till 3 miljarder euro.

b. DET ANDRA ÅTGÄRDSPAKETET – DEN FÖRSTA ÖVERFÖRINGEN AV TILLGÅNGAR TILL EAA

(29) Den 24 november 2009 kom Tyskland och WestLB:s aktieägare överens om de praktiska detaljerna för att inrätta en avvecklingsenhet (EAA) i enlighet med den tyska lagen om stabilisering av finansmarknaderna (Finanzmarktstabilisierungsfondsgesetz, nedan kallad FMStFG) för att kunna avknoppa en portfölj med riskexponeringar och icke-strategiska affärsområden. WestLB:s aktieägare godkände formellt avtalet den 11 december 2009.

(30) Den första åtgärden för att överföra tillgångar (16) bestod av ett kapitaltillskott på 3 miljarder euro, fortsatta garantier från WestLB:s aktieägare och en överföring av tillgångar som helst ska delas upp. Dessutom avslutades inte riskskyddet för Phoenixportföljen på 5 miljarder euro, utan skyddet överfördes till EAA. Hade riskskyddet inte överförts hade EAA behövt ytterligare kapital på 5 miljarder euro för att överta Phoenixportföljen.

i) SoFFins kapitaltillskott till förmån för WestLB

(31) För att bilda EAA var SoFFin tvunget att ge WestLB ett kapitaltillskott på 3 miljarder euro (nedan kallat kapitaltillskottet). Kapitaltillskottet genomfördes i tre trancher: en den 23 december 2009 (672 miljoner euro), en den 4 januari 2010 (1,5 miljarder euro) och en den 30 april 2010 (828 miljoner euro). Kapitalet sköts till i form av ett passivt innehav, som efter den 1 juli 2010 kan omvandlas till stamaktier. Enligt avtalet får SoFFin inte inneha en majoritet av aktierna i företaget.

(32) Enligt avtalsvillkoren betalas en årlig ersättning på 10 % för det passiva ägandet om WestLB uppvisar en tillräckligt stor vinst under året enligt HGB (17). Vid en förlust betalas ingen ersättning ut, och det passiva ägandet bidrar på samma villkor till att täcka förlusten. Sedan tillskottet av det passiva ägandet har WestLB enligt HGB antingen uppvisat förlust (2009) eller inte uppvisat någon vinst (2010). Därför har hittills ingen ersättning betalats ut, och det passiva ägandet har bidragit till att täcka förluster på cirka 1 miljard euro.

ii) Aktieägarnas garantier

(33) Samtidigt som EAA bildades garanterade WestLB:s aktieägare att de skulle täcka de förluster som uppstod till följd av överföringen av tillgångar. Alla EAA:s förluster som överstiger det överförda kapitalet måste enligt lagen om inrättandet av en marknadsstabiliseringsfond (nedan kallad FMStFG) täckas av WestLB:s aktieägare och av FMSA.

(34) Därför beviljade WestLB:s aktieägare en uttrycklig garanti på totalt 1 miljard euro, fördelat på NRW (482 miljoner euro), sparbanksföreningarna (501 miljoner euro), LVR och LWL (17 miljoner euro). Mot bakgrund av att det eventuellt kunde bli nödvändigt att täcka ytterligare förluster kom WestLB:s aktieägare överens om att begränsa RSGV:s och WLSGV:s skyldigheter till en ersättning av förluster på upp till 4 miljarder euro. Med tanke på den garanti på 501 miljoner euro som sparbanksföreningarna har beviljat begränsas således RSGV:s och WLSGV:s del av ansvaret för att täcka förlusterna till högst 4,5 miljarder euro. För tillhandahålla dessa 4 miljarder euro kan RSVG och WLSGV under en period av 25 år bygga upp lämpliga reserver för denna skyldighet. De eventuella förluster som överstiger såväl EAA:s eget kapital som garantierna ska bäras av FMSA och NRW (18).

iii) Den första överföringen av tillgångar

(35) Överföringen av giftiga och icke-strategiska tillgångar (och skulder) skedde i två steg. I ett första steg överfördes värdepapper (särskilt mezzaninpapper och andra strukturerade värdepapper) till ett totalt bokfört värde på cirka 6,2 miljarder euro och skulder till ett bokfört värde på cirka 5,5 miljarder euro till EAA inom ramen för en uppdelning som hade förtecknats i handelsregistret den 23 december 2009 (19). I ett andra steg överfördes den 30 april 2010 de resterande portföljerna var för sig eller tillsammans till EAA (20).

(36) Transaktionen var utformad på ett sådant sätt att WestLB retroaktivt gynnades av överföringen. Det bokförda värdet på de värdepapper som överfördes den 23 december 2009 fastställdes på grundval av överföringsbalansdagen (den 31 december 2008/den 1 januari 2009), medan det bokförda värdet för de resterande delar av portföljen som överfördes den 30 april 2010 beräknades på grundval av överföringsbalansdagen (den 31 december 2009/den 1 januari 2010).

(37) Portföljen består av tillgångar till ett nominellt värde av 77 miljarder euro (bokfört värde den 31 december 2009 på 68,117 miljarder euro (21)) och utgörs av en rad olika kreditinstrument, vanliga lån (22), strukturerade värdepapper och derivat. Portföljen består även av skulder på 22,1 miljarder euro som omfattas av äldre regler (s.k. grandfathering) som bokförts enligt det s.k. uppdelningsavtalet. Tre grundläggande typer av tillgångar överfördes till EAA: — Portföljen med strukturerade värdepapper, som omfattar Phoenixportföljen (22,9 miljarder euro), portföljen European Super Senior (2,8 miljarder euro) och andra värdepapper med bakomliggande tillgångar (Asset-Backed-Securities, nedan kallade ABS) (3,4 miljarder euro). — Värdepappersportföljen med obligationer (17,7 miljarder euro), som delvis är säkrade genom negativa kreditswappar (Credit Default Swaps, nedan kallade CDS) (så kallad Negative Basis Trade) (23), — Kreditportföljen, som omfattar krediter och (inte bokförda) kreditåtaganden till ett nominellt värde av totalt cirka 30,6 miljarder euro och som utgörs av kvarvarande exponeringar från WestLB:s olika verksamheter och driftställen. Dessutom var tillgångarna delvis föremål för derivathandel (dvs. en ränte- och/eller valutaswapp är knuten till värdepapperet eller krediten). Vissa rena CDS-exponeringar överfördes och utgör andelen derivat i portföljen.

(38) Medan några av tillgångarna, utgivarna, motparterna eller delmarknaderna kunde klassificeras som värdeminskade respektive störda, var detta i många fall inte möjligt. Tyskland har klassificerat 4,2 miljarder euro (cirka 6 % av de totala tillgångarna) som ”likvida medel”, vilket betyder att de fortfarande tillhör fungerande marknader (24).

(39) När EAA bildades hade det nettotillgångar på totalt 3,267 miljarder euro. Dessa tillgångar bestod i sin tur av 3 miljarder euro i kapital och av 267 miljoner euro i form av en intern skuld till följd av kreditlänkade obligationer (CLN) inom portföljen European Super Senior.

(40) För att kunna förvalta tillgångarna ingick EAA och WestLB ett serviceavtal för en period av tre år. Inom ramen för detta avtal tillhandahåller WestLB portföljförvaltningstjänster till EAA. Huvudsyftet är att hela portföljen så småningom ska upplösas och riskerna minimeras. Inledningsvis är WestLB EAA:s enda refinansierings- och derivatmotpart.

iv) Värdering av tillgångarna

(41) Tyskland gjorde en värdering av båda delarna av den avknoppade portföljen, den första delen på balansdagen den 30 september 2009 och den andra delen på balansdagen den 31 mars 2010 (se tabell 2 för en översikt). Enligt Tysklands uppgifter uppgick det verkliga ekonomiska värdet av de totala tillgångarna till 62,727 miljarder euro, vilket låg 5,389 miljarder euro under tillgångarnas bokförda värde (25). Både Blackrock (26) och Deutsche Bundesbank (27) betecknade denna värdering som tillräckligt försiktig. För fastställa storleken på det beviljade statliga stödet drog Tyskland av skillnaden mellan det verkliga värdet och det bokförda värdet (5,389 miljarder euro) från EAA:s startkapital (28) (3,267 miljarder euro, skillnaden mellan de bokförda tillgångarna och skulderna), vilket resulterade i en nettodifferens mellan överföringsvärdet och det verkliga ekonomiska värdet på 2,123 miljarder euro.

(42) I likhet med Tyskland koncentrerade kommissionen sig i sin beräkning av stödbeloppet på nettodifferensen mellan överföringsvärdet och de överförda tillgångarnas och skuldernas verkliga ekonomiska värde (nedan kallat transferdeltavärdet).

(43) Kommissionen gjorde i samarbete med externa experter (Société Générale, Bangert Research och professor Wim Schoutens) en bedömning av Tysklands värdering. Resultatet av bedömningen, som närmare beskrivs i beslutet från november 2010 (29), ledde till slutsatsen att transferdeltavärdet vid en försiktig beräkning låg 1,606 miljarder euro högre än vad Tyskland hade angett (5,389 miljarder euro). Det verkliga ekonomiska värdet på 6,949 miljarder euro låg med andra ord under överföringsvärdet (30). Vid värderingen av vissa låns verkliga ekonomiska värde noterade experterna vissa skillnader, särskilt på delportföljsnivå (för den totala värdepappersportföljen cirka 600 miljoner euro), vilket tillskrevs en avvikande uppskattning av hur stora störningarna var på dessa marknader. Till skillnad från WestLB klassificerade exempelvis experterna flera marknader för vanliga lån som fungerande marknader, så att marknadsvärdet följaktligen antogs vara det verkliga ekonomiska värdet. För det andra konstaterades skillnader i samband med de lån som WestLB hade överfört, vilket berodde på stora skillnader vid värderingen av förlustandelen vid fallissemang (LGD) (i hela kreditportföljen på 1 miljard euro). Stora skillnader konstaterades även i fråga om vissa delkategorier av portföljen med strukturerade värdepapper, men nettoeffekterna av dessa verkar ha kompenserats.

(44) Tyskland överlämnade dessutom potentiella minusposter och argument för att visa att transferdeltavärdet var lägre än noll. Följande tabell från beslutet från november 2010 innehåller en sammanfattning av resultatet för varje delportfölj. Tabell 2 Resultat av den första överföringen av tillgångar enligt beslutet från november 2010 Tysklands ståndpunkt Kommissionens ståndpunkt Överförd portfölj Bokfört värde dec. (överföringsv ärde) WestLB dec. verkligt ekonomiskt värde "härlett" WestLB dec. verkligt ekonomiskt värde – överföringsvärde "härlett" EU-expert dec. verkligt ekonomiskt värde uppskattning EU-expert verkligt ekonomiskt värde – överföringsvärde uppskattning Portfölj med strukturerade värdepapper Phoenix 22 764 20 323 (2 441) 1 786 (2 978) European Super Seniors 2 918 1 751 (1 167) 2 276 (642) Andra ABS 3 188 3 182 (6) 3 178 (10) Värdepappersportfölj Obligationer 16 501 16 323 (178) 15 762 (739) Banque D'Orsay-portföljen 2 749 2 733 (16) 2 770 21 CDS och derivat (65) (45) 20 (102) (37) Kreditportfölj Utnyttjade positioner 20 061 18 666 (1 395) 17 807 (2 254) Outnyttjade kreditmöjlighet — (205) (205) (310) (310) Summa 68 116 62 727 (5 389) 61 167 (6 949) Källa 22 febr. 2010 8 juli 2010 8 juli 2010 23 sept. 2010 23 sept. 2010 Minusposter EAA:s kapital (skillnaden mellan överföringsvärdet för tillgångarna och skulderna) 3 267 3 267 Överföring av skulder som omfattas av äldre regler 882 i. u. Framtida kassaflöden från den överförda portföljen 880 i. u. Överföring av kreditlänkade obligationer 268 268 Korrigering för förväntad förlust från outnyttjade kreditmöjligheter 205 i. u. Korrigering för förväntad förlust från diskontering 75 i. u. Totalt "transferdeltavärde" = överföringspris – verkligt ekonomiskt värde – avdrag – 188 3 414

c. DET TREDJE ÅTGÄRDSPAKETET – LIKVIDATIONSÅTGÄRDERNA

(45) I omstruktureringsplanen från juni 2011 presenteras en kontrollerad avveckling av WestLB, för vilken det krävs en rad undsättningsåtgärder. För det första planerar Tyskland att överföra WestLB:s resterande tillgångar och skulder till EAA. För det andra planerar man att ersätta kapital, överta WestLB:s och i förekommande fall dess efterföljares (nedan kallad SPM-Bank) driftskostnader och likvidationskostnader. För det tredje planerar man att vidta lämpliga åtgärder för att trygga likviditeten under omvandlingsfasen.

i) Den andra överföringen av tillgångar till EAA

(46) I omstruktureringsplanen från 2011 planeras en fortsatt överföring av resterande tillgångar och skulder, inklusive exponeringar och derivat utanför balansräkningen, från WestLB till EAA (nedan kallad den andra överföringen av tillgångar). Samtliga WestLB:s tillgångar och skulder, som antingen har sålts till tredje part eller har blivit en del av Verbundbank, kommer den 30 juni 2012 att övertas av EAA (31). Efter överföringen kommer WestLB inte att ha några banktillgångar där man själv står för risken (med undantag av det egna kapitalet i SPM-Bank).

(47) Hela portföljen diskuterades med kommissionen och sammanfattades sedan av Tyskland på grundval av följande detaljerade siffror: Tabell 3 Resultatet av den andra överföringen av tillgångar (miljarder euro) Portfölj (32) Bokfört värde enligt HGB Portföljens marknadsvärde Skillnad Tillgångar [120–150] (33) [120–150] [0,8–1,3] Skulder [120–150] [120–150] [0,2–0,5] Summa [1,0–1,8]

(48) Vad gäller marknadsvärdet på de tillgångar och skulder som är föremål för den andra överföringen av tillgångar till EAA konstaterar Tyskland att marknadsvärdet är högre än de värden som anges i tabell 3. Tyskland uppger bland annat att marknadsvärdet på tillgångarna uppgår till totalt [120–150] miljarder euro och marknadsvärdet på skulderna till [120–150] miljarder euro. Tyskland hävdar att WestLB:s resterande portfölj redan sanerades genom den första överföringen och endast innehåller tillgångar som verkligen kan återvinnas. Tyskland bekräftar i synnerhet att portföljen uteslutande består av värdepapper och derivat, som ska värderas till sitt respektive marknadsvärde, respektive lån och andra finansiella instrument, för vilka det inte finns någon etablerad marknad och som därför ska värderas enligt den diskonterade kassaflödesmetoden. Portföljen består endast i begränsad omfattning (mindre än 1 miljard euro) av värdepapper som kan klassificeras som internationell statsfinansiering eller internationella statspapper.

(49) Efter samråd med kommissionen hävdade Tyskland likväl att blotta storleken på hela portföljen gjorde att man för vissa delar av portföljen, nämligen för kreditportföljen och andra jämförbara illikvida tillgångar på cirka [40–70] miljarder euro, var tvungen att ta hänsyn till en portföljeffekt. Om WestLB verkligen var tvungen av sälja hela portföljen senast den 30 juni 2012 skulle ett allt för stort utbud påverka det enskilda marknadsvärdet. På grundval av den information som erhållits ansåg Tyskland att man i så fall skulle beräkna portföljens marknadsvärde genom att göra ett påslag på 2–5 % på det enskilda marknadsvärdet.

(50) Enligt omstruktureringsplanen från juni 2011 kunde den andra överföringen av tillgångar till EAA omfatta WestImmo, som för att förbättra sin egen ställning på marknaden kommer att överföra tillgångar till EAA. WestImmo kommer i fortsättningen endast att bedriva pantbrevsverksamhet under namnet Pfandbriefbank (preliminär arbetsbeskrivning). Mot bakgrund av förverkligandet av dessa planer skulle en stor del av WestImmos tillgångar och skulder kunna avskiljas och överföras till EAA under första halvåret 2012. Denna s.k. Carve-out-portfölj skulle uppgå till cirka [5–10] miljarder euro och – på delportföljnivå – omfatta en portfölj med kommersiella fastigheter utan säkerhet, en portfölj med tillgångar i Japan och en portfölj med obligationer och hypotekslån till privatkunder på [2–4] miljarder euro som redan gemensamt hade överförts till EAA inom ramen för den första överföringen och som för tillfället fungerar som säkerhet i en pantbrevspool. Efter överföringen kommer WestImmo att bli en betydligt mindre bank och inledningsvis ha tillgångar på cirka [16–23] miljarder euro. Kan Westimmo inte avyttras före den 30 juni 2012 kommer även dessa resterande tillgångar att överföras till EAA. Därför måste hänsyn även tas till det belopp som anges i skäl 51.

(51) Den s.k. Carve-out-portföljen diskuterades med kommissionen och lades sedan fram av Tyskland grundat på detaljerade uppgifter. Den kan sammanfattas på följande sätt: Tabell 4 Värdering av WestImmos tillgångar i form av den s.k. Carve-out-portföljen (i miljarder euro) Portfölj Bokfört värde enligt HGB Marknadsvärde Skillnad Internationella fastigheter [3,5–4,0] [3,0–4,0] [0,1–0,4] Tyska fastigheter [1,1–1,6] [1,1–1,6] [0,01–0,05] Portfölj med statsobligationer till fast ränta [0,7–1,3] [0,5–1,25] [0,1–0,3] Summa [5,3–6,9] [4,6–6,85] [0,3–0,8]

(52) Tyskland förklarade ingående varför värderingen av tillgångarna i WestImmos s.k. Carve-out-portfölj bör betraktas som tillräckligt försiktig. Tyskland uppgav 1) att cirka en tredjedel av portföljen bestod av kortfristiga exponeringar, 2) att de underliggande säkerheterna var stabila och 3) att värderingen av tillgångarna hade skett nyligen.

(53) WestLB planerar dessutom att avyttra WestImmos pantbrevsbank senast den 30 juni 2012. Lyckas inte avyttringen måste samtliga WestImmos tillgångar och skulder överföras till EAA. Det uppskattade riskrelevanta redovisade värdet (inklusive Carve-out-portföljen) uppgick i juni 2011 till [20–26] miljarder euro. Denna portfölj består i huvudsak av hypotekslån för kommersiella fastigheter och till privatkunder. Enligt Tyskland täcktes stora delar av den ursprungliga portföljen redan av den första överföringen av tillgångar av urvalsprocessen för påfyllning, vilket innebar att den resterande delen har sanerats och marknadsvärdet motsvarar det bokförda värdet. Dessutom användes portföljen med kommersiella fastigheter i första hand för emittering av pantbrev och har därmed ett marknadsvärde som räcker för att täcka överföringsvärdet.

(54) Beträffande överföringen av WestImmos tillgångar och den andra överföringen av WestLB:s tillgångar hävdade Tyskland dessutom att tillgångarnas verkliga ekonomiska värde måste motsvara överföringsvärdet.

ii) Det kompletterande kapitalinstrumentet till förmån för SPM-Bank

(55) Enligt principöverenskommelsen ska NRW den 30 juni 2012 överta hela ägandet och det fulla ansvaret för WestLB. Eftersom WestLB inom ramen för omstruktureringen ska betala tillbaka 1 miljard av SoFFin:s passiva ägande, måste denna del av kapitalet ersättas. NRW har därför gått med på att i överensstämmelse med principöverenskommelsen (34) i gengäld skapa ett kompletterande kapitalinstrument på 1 miljard euro (nedan kallat det kompletterande kapitalinstrumentet till förmån för SPM-Bank).

iii) Övertagande av ytterligare drifts- och likvidationskostnader hos SPM-Bank

(56) I omstruktureringsplanen från juni 2011 angavs två olika scenarier för WestLB/SPM-Bank, ett grundscenario (”Base Case”) och ett alternativt scenario (”Bad Case”). I grundscenariot beräknades driftsförlusterna och likvidationskostnaderna för likvidationen av SPM-Bank under en femårsperiod (omvandlingskostnader) inklusive övertagandet av pensionsskyldigheter till totalt [3–6] miljarder euro. I det alternativa scenariot, som grundades på andra antaganden beträffande minskningen av personalstyrkan, storleken på nödvändiga nedskrivningar av fastigheter och it-investeringar, pensionsskyldigheter och andra avvecklingskostnader, beräknades förlusten under femårsperioden till totalt [4–7] miljarder euro. NRW övertar hela ägandet av och det fulla ansvaret för WestLB. Såväl i grundscenariot som i det alternativa scenariot utgår man från att det kapitalinstrument på 1 miljard euro som NRW tillhandahåller kommer att uttömmas. I det alternativa scenariot måste NRW i överensstämmelse med principöverenskommelsen tillhandahålla ytterligare medel.

iv) Åtagande om att tillhandahålla likviditet under omstruktureringsperioden

(57) I omstruktureringsplanen från juni 2011 anges dessutom att sparbanksföreningarnas, NRW:s och EAA:s likviditetsgaranti kvarstår under omstruktureringsperioden. Om ytterligare likvida medel behövs fram till den 30 juni 2012 ska WestLB, ägarna och EAA enligt principöverenskommelsen komma överens om lämpliga åtgärder för att säkra likviditeten under omvandlingsfasen. Enligt de upplysningar som Tyskland överlämnande den 1 december 2011 är utnyttjandet av den kompletterande likviditetsgarantin i händelse av ett stresscenario […].

3. OMSTRUKTURERINGSPLANERNA

a. INLEDNING

(58) Tyskland har lagt fram flera omstruktureringsplaner för kommissionen, vilka rör olika statliga stöd och olika omstruktureringskoncept. En första uppsättning underlag, som uteslutande avsåg riskskyddet på 5 miljarder euro, resulterade i omstruktureringsplanen från april 2009 (35).

(59) De två centrala inslagen i omstruktureringsplanen från april 2009 (36) var en minskning av WestLB:s balansomslutning från 250 miljarder euro till 125 miljarder euro (inklusive avyttring av flera tillgångar till WestImmo) och den nya inriktningen på all verksamhet och de lägre riskerna kopplade till detta, följt av en avyttring av WestLB inom ramen för ett offentligt anbudsförfarande som präglas av öppenhet, insyn och icke-diskriminering. Lyckas inte avyttringen av WestLB får WestLB inte inleda någon ny affärsverksamhet efter 2011. Även om såväl WestLB:s aktieägare som en avyttringsförvaltare och en investeringsbank gavs i uppdrag att leda avyttringsprocessen och den 30 september 2010 utlyste en öppen anbudsinfordran kom det inte in några anbud som WestLB:s aktieägare kunde godta.

(60) I december 2009 (37) och i februari 2011 lades ytterligare omstruktureringsplaner fram. I omstruktureringsplanen från februari 2011 föreslogs en ytterligare minskning av bankens balansomslutning på cirka 80 miljarder euro, men ingen återbetalning. I juni 2011 anmäldes en slutlig omstruktureringsplan. Tyskland har uttryckligen bekräftat att omstruktureringsplanen från februari 2011 har dragits tillbaka. I föreliggande beslut kommer därför endast omstruktureringsplanen från juni 2011 att prövas.

b. OMSTRUKTURERINGSPLANEN FRÅN JUNI 2011

(61) Omstruktureringsplanen från juni 2011 har fyra centrala inslag: (a) Under 2011, och senast den 30 juni 2012, ska verksamheten i den så kallade Verbundbank – dvs. affärsverksamhet som är inriktad på samarbete med de regionala sparbankerna – upphöra och Verbundbank integreras i nätet av sparbanker. Helaba har tillkännagett att man är beredd att ta över Verbundbank. (b) Ansträngningarna för att avyttra alla övriga delar av WestLB kommer att fortsätta så länge som det går att ingå ett avtal om en avyttring senast den 30 juni 2012. (c) EAA ska den 30 juni 2012 överta de portföljer som inte har tilldelats Verbundbank, inte ska övertas av medlemmarna i sparbankernas finansgrupp och som WestLB inte före den 30 juni 2012 har avyttrat till tredje man. Efter den 30 juni 2012 kommer WestLB inte längre att göra några nya bankaffärer (med undantag för affärer inom ramen för kapitalförvaltningsverksamheten) och omvandlas till en serviceplattform med ett avvecklingsverktyg som innehar de resterande exponeringar som överförts till eller säkerställts av EAA, som är ansvarig för minskningen av personalstyrkan och som tillhandahåller kapitalförvaltningstjänster (kallad SPM-Bank). (d) Den del av SPM-Bank (nedan kallad servicebolaget) som tillhandahåller kapitalförvaltningstjänster åt EAA, Verbundbank och tredje man ska knoppas av.

(62) Planen kan sammanfattas på följande sätt: Tabell 5 Eftersträvad grundstruktur i omstruktureringsplanen från juni 2011 Nuvarande struktur < 30 juni 2011 Målstruktur > 30 juni 2012 WestLB Balansomslutning: 160 miljarder euro Riskvägda tillgångar: 88,5 miljarder euro (2008, se tabell 1) Eget kapital: 4 miljarder euro Anställda: 4 400 Aktieägare: NRW 48 %, regionala myndigheter (s.k. Landschaftsverbände) 2 %, sparbanker 50 % SPM-Holding/Bank Balansomslutning: återstår att bekräfta (syntetiskt överförda tillgångar till EAA) Riskvägda tillgångar: < 1 miljard euro Anställda: 4 400, < 400 år 2016 i holding- resp. driftsbolaget Eget kapital: […] Aktieägare: NRW 100 % WestImmo och andra av WestLB:s dotterbolag Dotterbolag = SPM:s driftsbolag Balansomslutning: återstår att bekräfta (syntetiskt överförda tillgångar till EAA) Anställda: se holdingbolaget Dotterbolag = SPM:s servicebolag Balansomslutning: < 1 miljard euro Anställda: högst 1 000 år 2016 Ska avyttras senast 2016 Överföring av Verbundbank till Helaba Balansomslutning: 40–45 miljarder euro Eget kapital: 1 miljard euro genom sparbankerna Anställda: ~ 400 Aktieägare: Överföring till Helaba Avyttring av tillgångar fram till den 30 juni 2012 Särskilt WestImmo (pantbrevsbank) WestImmos balansomslutning: [16–23] miljarder euro EAA – Avvecklingsenhet april 2010 Nominella volymer: 77,5 miljarder euro (oktober 2011: 53) Eget kapital: 3 miljarder euro Aktieägare: NRW 48 %, regioner 2 %, sparbanksföreningar 50 % EAA (påfyllt) – Avvecklingsenhet Balansomslutning: ~ [100–250] miljarder euro Eget kapital: Eget kapital per juni 2012 samt kompletterande nödvändigt eget kapital för förlustfri avveckling av de tillgångar som har överförts den 30 juni 2012 Aktieägare: NRW 48 %, regioner 2 %, sparbanksföreningar 50 %

i) Verbundbank

(63) Verbundbanks affärsverksamhet ska avskiljas och bilda en enhet som ska slås samman med en annan bank. Under det förfarande som har föregått detta beslut har sparbanksföreningarna gett upp sina tidigare planer på att bilda en ny självständig bank. Verbundbank kommer att uppträda som förmedlare av tjänster åt och som centralbank för sparbankerna i Brandenburg och överta omkring 400 av WestLB:s tidigare medarbetare. Under en övergångsperiod kan Verbundbank utföra vissa av de tjänster som WestLB/SPM-Bank tillhandahåller.

(64) Verbundbank kommer att ha en affärsmodell med låg risk. Den kommer att erbjuda tjänster och produkter till sparbankerna och deras kunder, små och medelstora företagskunder samt offentliga institutioner och institutionella kunder. Utbudet av produkter kommer huvudsakligen att begränsas till företagsfinansiering och enkla kapitalmarknadsprodukter. Till Verbundbanks viktigaste finansdata hör riskvägda tillgångar på 8,3 miljarder euro och en balansomslutning på 40–45 miljarder euro. Inledningsvis kommer Verbundbank att kapitaliseras med 1 miljard euro, för att uppfylla den lagstadgade kapitaltäckningskvoten på 12 %. Kapitalet tillhandahålls av sparbanksföreningarna i NRW (50 %) och Deutschen Sparkassen- und Giroverband (DSGV – 50 %) (38). Skulderna kommer att bestå av sparbanksinlåning, obligationer och pantbrev samt internationella investerares inlåning. Den största delen av de finansiella medlen kommer att tillhandahållas av medlemmarna i sparbankernas så kallade finansgrupp.

(65) På grundval av omstruktureringsplanen från juni 2011 tillkännagav Landesbank Helaba att man var beredd att ta över Verbundbanks verksamhet. Den 12 december 2011 meddelade Helaba att dess ingående prövning av valda tillgångar och skulder i WestLB i princip hade gett ett positivt resultat och upprepade att den var beredd att ta över Verbundbank och att Helabas ägare hade gett styrelsen i uppdrag att inleda konkreta förhandlingar om integreringen av Verbundbanks verksamhet (39). Sparbankerna ska genomföra en integrering av Verbundbank i Helaba eller sparbankssektorn på ett sätt som tydligt visar att lönsamheten för – den självständiga – Verbundbank blir förhållandevis lägre och att avkastningen på eget kapital förväntas uppgå till mellan [2,0–3,0] % och [4,0–5,0] %. Lägre totalkostnader och synergieffekter från integreringen av Verbundbanks verksamhet i Helaba eller sparbankssektorn kommer att förbättra den förväntade lönsamheten och göra att denna når en acceptabel nivå.

ii) Avyttring eller överföring av tillgångar

(66) Fram till den 30 juni 2012 (undertecknandet av avtalen) ska enligt omstruktureringsplanen från juni 2011 så många som möjligt av de delar av WestLB avyttras som inte behövs för avknoppningen av Verbundbank. För att uppfylla villkoren i beslutet från maj 2009 stämdes denna process av med de avyttringsåtgärder som redan hade inletts. Det är […].

(67) WestLB har bjudit ut stora enheter till försäljning, exempelvis områdena företagskunder och strukturerad finansiering samt kapitalmarknadsverksamheten. Dessa utgör betydande avkastningskällor för WestLB och består av mindre affärsområden som Corporates, Structured Finance, Equity Markets, Debt Markets eller depåbankverksamhet som alla kan förvärvas – i förekommande fall med tillhörande it-plattformar och tillhörande infrastruktur.

(68) WestLB kommer att bedöma anbuden utifrån bl.a. följande kriterier: köppris inklusive köpprisjusteringsmekanismer och -komponenter, en försäljnings inverkan på WestLB:s balans- och vinst- och förlusträkning, transaktionssäkerhet (exempelvis med beaktande av hur transaktionen finansieras eller köparens erfarenhet av liknande processer), rättsliga aspekter av en transaktion och påfyllning av EAA.

(69) Den 30 juni 2012 överfördes alla de av WestLB:s tillgångar och skulder som inte hade sålts eller överförts till Verbundbank till EAA. Det tillämpliga regelverket (40) tillät en kompletterande påfyllning av EAA såvida det – bland annat – fanns tillräckligt med eget kapital, alla risker kopplade till tillgångarna offentliggjordes och en detaljerad avvecklingsplan lades fram.

(70) Den överföringsmetod som tillämpades vid den andra överföringen av tillgångar är samma metod som användes redan i december 2009 respektive april 2010 vid överföringen av de båda första delarna av den första överföringen av tillgångar från WestLB till EAA. Även här är uppdelning den överföringsmetod som föredras, och endast om andra lämpliga överföringsmetoder som avyttring eller minoritetsägande inte är rättsligt eller tekniskt möjligt eller innebär risker som inte är ekonomiskt försvarbara ersätter en syntetisk överföring av de underliggande riskerna en fysisk överföring.

(71) Genom överföringen ska det säkerställas att WestLB eller SPM-Bank inte gör några nya bankaffärer (med undantag från affärsverksamhet i samband med tillhandahållandet av servicetjänster) och inte själva längre utsätts för någon kredit- eller marknadsrisk, som ska täckas av de lagstadgade kapitaltäckningskrav som gällde vid den aktuella tidpunkten (41).

(72) När det gäller bedömningen av tillgångarna och skulderna kommer överföringen att resultera i riskrelevanta redovisade värden, vilket innebär […].

iii) SPM-Bank

(73) Efter den 30 juni 2012 kommer WestLB inte att göra några nya bankaffärer (med undantag av affärsverksamhet i samband med tillhandahållandet av servicetjänster, ges firmanamnet WestLB och ombildas till SPM-Bank (preliminärt arbetsnamn). WestLB kommer att överföras som en enda enhet, som innehar de till EAA överförda resterande exponeringarna i avvecklingssyfte och som är ansvarig för de kvarvarande medarbetarna, liksom som en serviceplattform som uteslutande kommer att tillhandahålla kapitalförvaltningstjänster.

(74) […].

(75) SPM-Bank kommer huvudsakligen att bli ett holdingbolag (nedan kallat SPM-Holding/Bank) med två dotterbolag, SPM:s driftsbolag (SPM-Betriebsgesellschaft), och SPM:s servicebolag (SPM-Servicegesellschaft, nedan kallat servicebolaget).

(76) Tillgångar som på grund av skattemässiga skäl, rättsliga skäl eller regleringsskäl inte kan överföras till EAA kommer endast att överföras syntetiskt. Sådana tillgångar kommer att bokföras i SPM:s holdingbolags eller driftsbolags balansräkningar, men inte i servicebolagets balansräkning.

(77) Efter avslutad påfyllning kommer WestLB och SPM-Bank inte längre att inneha några riskvägda tillgångar för kredit- och marknadsrisker (42), och endast i förhållandevis liten utsträckning riskvägda tillgångar för att uppfylla lagstadgade kapitaltäckningskrav för rent driftsmässiga risker (mindre än 1 miljard euro vid en beräkning som grundas på grundindikatormetoden) (43).

(78) SPM:s driftsbolag kommer att inneha de resterande pensionsskyldigheterna gentemot WestLB:s nuvarande och tidigare medarbetare. Huvuduppgiften för SPM:s holdingbolag/driftsbolag består i att till 2016 minska antalet anställda från nuvarande 4 400 till 1 400 (varav 1 000 kommer att vara sysselsatta inom servicebolaget) och stänga de driftställen eller system som inte är absolut nödvändiga för verksamheten. SPM:s driftsbolag kommer endast att tillhandahålla grundläggande kärntjänster, t.ex. underhåll av fastigheter och kontor.

(79) Servicebolaget kommer att knoppas av under perioden 1 januari 2012–31 december 2014, så att det kan tillhandahålla kapitalförvaltningstjänster för WestLB:s kvarvarande tillgångar och skulder. På grund av överföringen av portföljer med tillgångar till EAA (och Verbundbank) uppstår ett behov av kapitalförvaltningstjänster, eftersom varken EAA eller Verbundbank själva kan tillhandahålla servicetjänster för portföljerna. Servicebolaget kommer att erbjuda EAA (och Verbundbank) dessa tjänster till marknadspris. Alla begränsningar i servicebolagets affärsmodell (se även skälen 80–85) bortfaller vid avyttringen av servicebolaget.

(80) SPM:s holdingbolag och dess dotterbolag kommer att ha de bankoktrojer som krävs för verksamheten. Tyskland går dock med på att omfattningen av och antalet bankoktrojer ska begränsas till det absoluta minimum som behövs för att kunna tillhandahålla kapitalförvaltningstjänster.

(81) Betydande delar av EAA-portföljen har bokförts på utlandskontor, vilket även i framtiden kommer att bli nödvändigt. Den 31 oktober 2011 innehade WestLB exponeringar i New York på cirka [5–15] miljarder euro, i London på cirka [15–25] miljarder euro och i Asien på [5–10] miljarder euro. På grund av skattemässiga skäl, rättsliga skäl eller regleringsskäl var det varken möjligt eller ekonomiskt meningsfullt att fysiskt överföra dessa portföljer till EAA (och det kommer det inte heller att vara i framtiden). Därför var det endast möjligt att genomföra en syntetisk överföring. Tillgångarna innehades av SPM:s holding- respektive driftsbolag, delvis i utlandskontor eller i dotterbolag i utlandet. Tyskland förklarade att utlandskontor eller dotterbolag i utlandet inte omedelbart kan stängas eller läggas ned men går med på att SPM:s holding- och driftsbolag ska stänga respektive lägga ned alla kontor och dotterbolag i utlandet senast 2016, om tillsynskrav omöjliggör en stängning.

(82) Servicebolaget måste dessutom tillhandahålla lämplig service beträffande dessa portföljer. För att behålla fackkompetensen på kapitalförvaltningsområdet kommer servicebolaget att ha kontor i New York och London och ett driftställe i Asien. Cirka en tredjedel av de anställda vid servicebolaget kommer att arbeta på ett av utlandskontoren. Kommissionen konstaterar därför att SPM-Bank efter en försäljning av servicebolaget 2016 inte längre kommer att ha kvar några utlandskontor och dotterbolag i utlandet, om tillsynskrav omöjliggör en stängning av enskilda kontor.

(83) Servicebolaget ska inte bara knoppas av utan ska dessutom ha avyttras senast 2016. För att underlätta avyttringen av servicebolaget kan SPM-Bank under perioden 2012–2014 ingå avtal om förvaltning av tredjemansportföljer, dvs. tredjemansaffärsverksamhet utanför WestLB-portföljen. Avkastningen från denna verksamhet får emellertid inte överstiga [40–60] % av servicebolagets bruttointäkter. Denna begränsning bortfaller vid avyttring av servicebolaget.

(84) Servicebolaget får ha en moderat avkastning på försäljning på cirka [8–12] %, som precis ska räcka för att garantera dess konkurrenskraft (44). Av vinst- och förlustberäkningen, vilken låg till grund för bedömningen av servicebolagets lönsamhet, framgår att betydande kostnadsbesparingar måste genomföras fram till 2016 (45).

(85) Om SPM-Bank inte har avyttrat servicebolaget den 31 december 2016 går Tyskland med på att servicebolaget ska avvecklas. I så fall upphör alla kvarvarande avtalsmässiga förpliktelser den 31 december 2017, då fristen för avveckling av servicebolaget löper ut (om det inte säljs).

4. TYSKLANDS ÅTAGANDEN

(86) Utöver omstruktureringsplanen från juni 2011 har Tyskland även överlämnat en katalog över åtaganden (se bilagan till detta beslut). Åtagandena kan sammanfattas på följande sätt: a) FIRMANAMN — Tyskland garanterar att namnet WestLB efter den 30 juni 2012 inte längre kommer att användas som firmanamn (såvida inte tekniska problem gör det nödvändigt att skjuta upp namnändringen i en till tre månader). b) VERBUNDBANK — Tyskland garanterar att de begränsningar av Verbundbanks affärsverksamhet som anges i omstruktureringsplanen från 2011 gäller fram till och med den 31 december 2016, om inte Verbundbank integreras i annan delstatsbank före den 31 december 2016. — Tyskland garanterar att NRW i framtiden inte förvärvar några aktier i Verbundbank eller på annat sätt ger finansiellt stöd till Verbundbank. — Tyskland garanterar att en fristående lösning inte längre tillämpas för Verbundbank och att ansvaret för Verbundbanks tillgångar och skulder senast den 30 juni 2012 övergår från WestLB till sparbanksföreningarna och sparbankernas finansgrupp. — Tyskland garanterar att alla parter utan ändringar och i rätt tid uppfyller sina skyldigheter enligt principöverenskommelsen, så att det särskilt med tanke på transaktionssyfte och ”företagsvärde noll” ges tillräcklig transaktionssäkerhet och Verbundbank avskiljs senast den 30 juni 2012. — Om företagsbesiktningen (i form av en s.k. due diligence-granskning) ger ett positivt resultat åtar sig Tyskland att se till att Landesbank Hessen-Thüringen (Helaba) står till Verbundbanks förfogande som dockningspartner. c) SPM-BANK — Tyskland garanterar att SPM-Banks affärsverksamhet begränsas till följande tjänster: i) Servicetjänster för EAA:s, Verbundbanks och tredjemäns portföljer, inklusive vid behov workout-förvaltning, värdepappersclearing, avveckling och utnyttjande, analys av kreditrisker, bearbetning och övervakning av kreditrisker, kontroll av kreditrisker, rapportering till tillsynsmyndigheter (Regulatory Reporting), förvaltning av säkerheter för företag inklusive tillhörande datahantering, hantering av marknadsrisker, it- och backoffice-tjänster, finansiering, risksäkring (hedging), kontanthantering, finansrapportering, ekonomistyrning, efterlevnad och förvaltning av ägarintressen. ii) Vid syntetisk överföring av tillgångar till EAA kan EAA inom ramen för sin avvecklingsstrategi även utnyttja förlängning, försäljning eller värdepapperisering av sådana tillgångar. I så fall agerar SPM-Bank uteslutande på uppdrag av EAA och i enlighet med dess instruktioner (46). — Tyskland har överlämnat en beskrivning av den bankoktroj som krävs och garanterat att alla andra oktrojer kommer att dras in senast den 31 december 2012. — Tyskland garanterar att SPM-Banks personalstyrka fram till 2016 kommer att minska från nuvarande 4 400 anställda till 1 000 anställda i servicebolaget. Hur personalstyrkan ska minskas under denna period illustreras med hjälp av preliminära siffror. — Om SPM-Bank erbjuder banktjänster till tredje man åtar sig Tyskland att se till att banken uppfyller vissa villkor. Affärerna med tredje man får inte stå för mer än [40–60] % av bruttointäkterna. Serviceavtal övertas enbart av en fristående enhet (det avknoppade servicebolaget), vars bankoktroj begränsas till den lägsta nivå som krävs. — Tyskland garanterar att servicebolaget säljs senast den 31 december 2016. Serviceavtal som löper längre än till 2017 är tillåtna om uppdragsgivaren vid otillräcklig kapacitet kan säga upp avtalet med verkan från och med den 31 december 2017. — Om servicebolaget inte kan säljas inom ovanstående frist åtar sig Tyskland att se till att servicebolaget från och med den 31 december 2017 upphör med sin verksamhet eller överlåter alla sina aktier. Vid avyttring av servicebolaget bortfaller alla begränsningar av bolagets affärsverksamhet. — Tyskland garanterar att framför allt följande aktiviteter inte längre kommer att ingå i SPM-Banks affärsverksamhet: egenhandel, emission av alla typer av certifikat, projekt- och handelsfinansiering, tillgångsbaserad finansiering, värdepapperisering och syndikerade kreditaffärer samt affärer med internationella företagskunder. När det gäller de tillgångar som syntetiskt har överförts till EAA och som EAA har ställt säkerhet för är SPM-Bank extern gäldenär, och det kan därför bli nödvändigt att genomföra förlängningar, försäljningar eller värdepapperiseringar – dock endast på uppdrag av EAA och i enlighet med dess instruktioner. — Tyskland garanterar att SPM-Bank uteslutande erbjuder sina kapitalförvaltningstjänster till marknadspriser och att servicebolagets prissättning täcker samtliga kostnader. — Tyskland garanterar att SPM-Bank stänger alla filialer och dotterbolag i utlandet senast vid utgången av 2016, såvida inte banken till följd av lagstadgade krav är skyldig att upprätthålla vissa utländska driftställen efter 2016. För att behålla sin lokala fackkompetens, för att täcka in olika tidszoner, för att minska driftsriskerna och av konkurrensskäl får SPM-Bank företrädas av ett kontor i vardera London, New York och Asien. — Tyskland garanterar att SPM-Bank övervakas av en övervakningsförvaltare. d) EAA — Om EAA:s serviceavtal utsträcks och förlängs fram till den 31 december 2016 åtar sig Tyskland att se till att EAA utför de kapitalförvaltningstjänster som man har behov av till marknadsmässiga priser samt att avtalet blir föremål för en öppen anbudsinfordran. e) ÖVERVAKNING — Tyskland åtar sig att fyra gånger om året lämna en utförlig rapport om de åtgärder som vidtagits på grundval av den överenskommelse som kommissionen och Tyskland ingick den 16 december 2011.

III. INLEDNING AV DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET ENLIGT ARTIKEL 108.2 I EUF-FÖRDRAGET

1. BESLUTET FRÅN DECEMBER 2009

(87) I beslutet från december 2009 uppgav kommissionen att man hyste tvivel om huruvida räddningsåtgärderna till förmån för värdeminskade tillgångar var förenliga med kommissionens meddelande om behandlingen av värdeminskade tillgångar inom gemenskapens banksektor (47) (nedan kallat meddelandet om värdeminskade tillgångar). Till skillnad från kraven i kommissionens meddelande om återställandet av lönsamheten och bedömningen av omstruktureringsåtgärder inom finanssektorn under den rådande krisen enligt reglerna om statligt stöd (48) (nedan kallat omstruktureringsmeddelandet) framgick det enligt kommissionen dessutom inte heller tillräckligt tydligt huruvida det fanns garantier för bankens utsikter att återställa lönsamheten, huruvida ansvarsfördelningen var lämplig och huruvida den snedvridning av konkurrensen som (det ytterligare) stödet gav upphov till blev mindre.

(88) Kommissionen påpekade att man inte bara undersökte det nya stöd som avsåg överföring av tillgångar till EEA, utan även på nytt måste pröva det stöd som godkändes i beslutet från maj 2009 (49).

(89) Kommissionen betvivlade dessutom att sparbanksföreningarnas eget bidrag var tillräckligt stort, eftersom det i undsättningsåtgärden angavs en övre gräns för sparbanksföreningarnas skyldigheter och det kapital som krävdes för att inrätta EAA uteslutande tillhandahölls av Tyskland och inte av sparbanksföreningarna (50).

(90) Tyskland ålades att lägga fram en ändrad omstruktureringsplan som tog hänsyn till hela det belopp som hade beviljats i statligt stöd och i vilken såväl planer på en lämplig ersättning som en genomgripande kompletterande omstrukturering måste ingå.

2. BESLUTET FRÅN NOVEMBER 2010

(91) Genom beslutet från november 2010 utvidgade kommissionen det formella granskningsförfarandet eftersom man i allt högre grad betvivlade att överföringen av tillgångar var förenlig med meddelandet om värdeminskade tillgångar. Enligt kommissionen hade Tyskland i omstruktureringsplanen inte tillräckligt övertygande kunnat visa att stödet var ändamålsenligt för att återställa bankens lönsamhet och garantera en lämplig ansvarsfördelning och en minimering av den snedvridning av konkurrensen som stödet hade gett upphov till.

(92) När det gäller den första överföringen uppgav kommissionen att man hyste särskilda tvivel beträffande vilka värdeminskade tillgångar som omfattades av räddningsåtgärden. Kommissionen konstaterade att det rörde sig om statligt stöd, fastställde stödbeloppet och kom fram till att stödet på grund av sin storlek endast kunde anses förenligt med meddelandet om värdeminskade tillgångar om det återkrävdes eller kompenserades av fortsatt omstrukturering enligt punkt 41 i meddelandet om värdeminskade tillgångar.

(93) I beslutet från november 2010 beräknade kommissionen med stöd av rapporten från kommissionens expert det stödbelopp som kunde kopplas till den första överföringen till cirka 6,9 miljarder euro. Detta belopp beräknades som skillnaden mellan de berörda tillgångarnas överföringsvärde och marknadsvärde (cirka 11 miljarder euro) (51), korrigerat med EEA:s ursprungliga egna kapital (cirka 3,3 miljarder euro) (52), det bokförda värdet för vissa kreditlänkade obligationer (cirka 0,3 miljarder euro) (53) och avdrag för överföringen av skulder som omfattas av äldre regler (cirka 0,9 miljarder euro) (54).

(94) Kommissionen godkände dessutom det transferdeltavärde som dess expert hade fastställt, vilket avsåg skillnaden mellan tillgångarnas och skuldernas överföringsvärde och verkliga ekonomiska värde. Enligt kommissionen uppgår transferdeltavärdet efter avdrag för relevanta egetkapital- och kreditfaktorer till 3,4 miljarder euro (55). I fråga om värdepappersportföljen vidhöll kommissionen att det krävs ytterligare bevis för att styrka att marknaderna för dessa tillgångar inte fungerade på grund av en brist på köpare och säljare och att denna portfölj därför ska klassificeras som värdeminskad (56). Dessutom höll kommissionen med experten om att de räntefaktorer som WestLB har lagt fram för att fastställa det verkliga ekonomiska värdet enligt kommissionens beslutspraxis var för låga, och att det verkliga ekonomiska värdet därför har överskattats. Dessutom höll kommissionen med experten om att det verkliga ekonomiska värdet på grund av en inte tillräckligt försiktig bedömning vid uppskattningen av förlustandelen vid fallissemang (LGD) låg cirka 1,0 miljarder euro under WestLB:s uppskattning. Kommissionen vidhöll att dessa siffror var förenliga med kommissionens beslutspraxis på sektorsnivå (57). Dessutom prövade kommissionen på nytt andra minusposter som hade lagts fram. Man beslutade emellertid att det inte fanns något skäl att beakta dessa vid bedömningen av det verkliga ekonomiska värdet.

(95) Kommissionen hyste dessutom tvivel beträffande förvaltningen av de värdeminskade tillgångarna, eftersom det precis som tidigare är WestLB som ansvarar för denna förvaltning. Kort efter bildandet redovisade EAA en förlust på 1 miljard euro. Kommissionen drog därför slutsatsen att förluster redan kunde ha uppkommit vid tidpunkten för överföringen. Därför ifrågasatte kommissionen om de berörda tillgångarna omfattades av tillämpningsområdet för punkt 32 i meddelandet om värdeminskade tillgångar.

(96) Tyskland uppmanades på nytt att lägga fram en ändrad omstruktureringsplan och i denna ta hänsyn till det ytterligare stöd som hade beviljats WestLB samt åtgärda de brister som anfördes i beslutet.

IV. TYSKLANDS STÅNDPUNKT

(97) Tyskland bestrider inte att åtgärderna är föremål för statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

1. DEN FÖRSTA ÖVERFÖRINGEN AV TILLGÅNGAR TILL EAA

(98) Tyskland ifrågasätter några av kommissionens slutsatser beträffande den första överföringen av tillgångar till EAA.

a. HURUVIDA MEDDELANDET OM VÄRDEMINSKADE TILLGÅNGAR KAN TILLÄMPAS

(99) För det första vidhåller Tyskland den uppfattning man gav uttryck för i sina synpunkter av den 1 februari 2010 och hävdar att meddelandet om värdeminskade tillgångar inte kan tillämpas på den första överföringen av tillgångar. Även om WestLB överförde eget kapital till EAA övertog banken därmed det ansvar som är kopplat till räddningsåtgärden. Tyskland hävdar att enligt fotnot 8 i skäl 16 i beslutet från maj 2009 kan meddelandet om värdeminskade tillgångar inte tillämpas om en åtgärd genomförs av offentliga aktieägare i deras egenskap av ägare.

b. FASTSTÄLLANDE AV DET VERKLIGA EKONOMISKA VÄRDET PÅ DEN FÖRSTA ÖVERFÖRINGEN AV TILLGÅNGAR

(100) För det andra anför Tyskland att kommissionen har gjort sig skyldig till fel vid värderingen av de överförda tillgångarna och användningen av skalbarhetsfaktorer.

(101) Tyskland hävdar att kommissionen har varit alldeles för försiktig i sin värdering och tar upp enskilda aspekter av tillgångskategorierna ”strukturerade värdepapper”, ”andra värdepapper” och ”kreditportfölj”.

(102) Enligt Tyskland ansåg Deutsche Bundesbank till skillnad från kommissionen att WestLB hade använt sig av en godtagbar metod för att värdera portföljen ”strukturerade krediter”. Tyskland påpekade dessutom att Black Rock Solutions, som Tyskland anlitade som extern expert, hade fastställt ett högre verkligt ekonomiskt värde på portföljen än WestLB, vilket tyder på att WestLB hade varit tillräckligt försiktig i sin bedömning.

(103) För portföljen ”andra värdepapper” hävdar Tyskland att den största skillnaden mellan värderingarna beror på huruvida ett marknadsvärde kan användas. Medan WestLB har föreslagit sina egna (framför allt likviditetsinriktade) kriterier för att fastställa om marknadens funktion störs, har kommissionens expert, enligt Tysklands kritik, inte gett någon tillfredsställande förklaring till sin slutsats att nästan alla tillgångar hör till fungerande marknader. Till stöd för sitt argument anför Tyskland statsobligationer, som utgör en stor del av värdepappersportföljen, vars prisnedgång sedan 2009 är ett tecken på marknadsstörningar.

(104) När det gäller värderingen av ”kreditportföljen” förklarar Tyskland att rapporten från kommissionens expert, som dessutom avfattades utan tillgång till detaljerad kreditdokumentation, inte kan användas för att bestrida WestLB:s värdering. Rent konkret kritiserar Tyskland bristen på insyn i vilka värderingsparametrar som har använts, innehållsmässiga motsägelser och att kommissionens expert har använt sig av en alltför försiktig metod. Enligt Tyskland måste värderingen grundas på de parametrar som Europeiska banktillsynskommittén (CEBS) använder i sitt stresstest och inte expertens egna parametrar. Tyskland kritiserar framför allt det stresscenario där kommissionens expert utgår från en sannolikhet för fallissemang på 70 % och en förlustkvot på 30 %.

(105) Tyskland bemötte även de tvivel som kommissionen uttryckte beträffande vilka tillgångar som omfattades av räddningsåtgärden och hävdade att det av EAA:s första verksamhetsberättelse (30 juni 2010) inte går att styrka några portföljförluster. Tyskland tillbakavisade kommissionens tvivel om att den förväntade förlusten kunde ha underskattats inom ramen för EAA-strukturen med argumentet att omfattningen av EAA:s verkliga avsättningar för risker framför allt inriktades på Phoenixportföljen. Omfattningen av avsättningarna för risker låg [0,5–1,5] miljarder euro lägre än det belopp som hade beräknats i avvecklingsplanen. EAA:s avsättningar för risker stod därför inte i motsättning till WestLB:s uppskattning av den förväntade förlusten.

c. MINUSPOSTER

(106) Tyskland hävdar vidare att man vid värderingen av den överförda portföljen måste beakta minusposter, framför allt när det gäller i) överföring av skulder som omfattas av äldre regler (s.k. grandfathering), ii) framtida kassaflöden, iii) outnyttjade godkända krediter och iv) diskontering av förväntad förlust.

(107) När det gäller de skulder som omfattas av äldre regler hävdar Tyskland att WestLB genom att överföra sådana skulder (58) till EAA går miste om en ekonomisk fördel på 882 miljoner euro och att denna omständighet måste beaktas.

(108) När det gäller framtida kassaflöden hävdar Tyskland att WestLB genom överföringen av portföljen till EAA gick miste om ett framtida kassaflöde (räntebetalningar osv.) på 880 miljoner euro och att denna omständighet måste beaktas.

(109) När det gäller de outnyttjade godkända krediterna hävdar Tyskland att det krävs en korrigering för överföringen av de krediter till EAA som inte har utnyttjats, eftersom deras potentiella risker måste beaktas vid beräkningen av det verkliga ekonomiska värdet medan deras avkastningspotential inte påverkar den totala beräkningen.

(110) När det gäller diskonteringen av förväntad förlust hävdar Tyskland att den diskonterade förväntade förlusten bör ligga till grund för värderingen av portföljerna, eftersom den kolliderande försiktighetsprincipen redan har utnyttjats tillräckligt vid beräkningen av det verkliga ekonomiska värdet.

2. FÖRDEL FÖR SPARBANKERNA TILL FÖLJD AV STÖDET

(111) Kommissionens påstående att sparbanksföreningarna eventuellt kan ha beviljat ytterligare olagligt stöd bemötte Tyskland på följande sätt:

(112) För det första påpekade Tyskland att WestLB:s aktieägare, till vilka även sparbanksföreningarna hör, inte var skyldiga att bilda en avvecklingsenhet. Bildandet tillkom snarare efter ett självständigt beslut från ägarnas sida.

(113) För det andra påpekar Tyskland att det i FMStFG inte stadgas någon obegränsad skyldighet att kompensera förluster. Enligt FMStFG måste ägare av affärsbanker enbart bära de risker som är knutna till avvecklingsenheten i en utsträckning som motsvarar deras egen affärsandel. För att kunna ta hänsyn till olika finansiella resurser hävdar Tyskland att det enligt FMStFG är tillåtet att i avtal reglera fördelningen av skyldigheten att bära en förlust på ett sätt som avviker från en fördelning grundad på kapitaltäckningskvoten.

(114) Enligt Tyskland bär de båda sparbanksföreningarna med den befintliga skyldigheten att ersätta förluster på totalt 4,5 miljarder euro en lämplig del av ansvaret.

V. BEDÖMNING AV STÖDET TILL FÖRMÅN FÖR WESTLB

(115) Vid bedömningen av omstruktureringsstödet till förmån för WestLB måste alla stöd som har beviljats WestLB sedan 2008 beaktas, eftersom de stöd som har beviljats efter beslutet från maj 2009 har beviljats för den omstruktureringsprocess som godkändes genom beslutet från maj 2009. Mot bakgrund av att stödbeloppet har ökat och att omstruktureringsplanen flera gånger har ändrats måste allt stöd prövas på nytt på grundval av omstruktureringsplanen från 2011.

1. STATLIGT STÖD I DEN MENING SOM AVSES I ARTIKEL 107.1 I EUF-FÖRDRAGET

(116) Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

(117) En åtgärd anses utgöra statligt stöd om följande villkor är uppfyllda: a) stödet måste ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, b) det måste gynna vissa företag eller viss produktion, c) åtgärden måste snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen och d) åtgärden måste kunna påverka handeln mellan medlemsstaterna.

(118) Kommissionen vidhåller att samtliga åtgärder i det aktuella ärendet uppfyller dessa villkor, även om hänsyn tas till den omständigheten att WestLB ska upphöra med sin bankverksamhet, eftersom WestLB kommer att fortsätta att bedriva ekonomisk verksamhet (t.ex. kapitalförvaltningstjänster). Eftersom denna verksamhet dessutom bedrivs i internationell konkurrens riskerar åtgärderna enligt kommissionen att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna (59).

a. RISKSKYDDET FÖR PHOENIXPORTFÖLJEN

(119) Kommissionen konstaterade redan i sitt beslut från maj 2009 att riskskyddet utgjorde statligt stöd. Tyskland har förklarat att riskskyddet fortfarande ska ses som egetkapitalandel i den Phoenixportfölj som har överförts till EAA.

b. KAPITALTILLSKOTTET

(120) Kommissionen kom redan i sitt beslut från december 2009 fram till att kapitaltillskottet på 3 miljarder euro utgjorde statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

c. DET KOMPLETTERANDE KAPITALINSTRUMENTET TILL FÖRMÅN FÖR SPM-BANK

(121) Enligt omstruktureringsplanen från 2011 kommer NRW att emittera ett kompletterande kapitalinstrument till förmån för SPM-Bank på 1 miljard euro, som ska ersätta den del som utgörs av WestLB:s eget kapital (60) och som ska återbetalas till SoFFin. Eftersom det i samband med det kompletterande kapitalinstrumentet till förmån för SPM-Bank rör sig om ersättning av kapital måste hela förlusten fångas upp, eftersom en sådan transaktion annars inte skulle godkännas av tillsynsmyndigheten. I det nya instrumentets fall rör det sig därför även om kapital. Kapitalet kommer att tillhandahållas av NRW, och det rör sig således om statliga medel. Kapitalinstrumentet överbryggar en enskild banks brist på kapital så att SPM-Bank ges en selektiv fördel. Eftersom SPM-Bank är verksam inom en sektor där det även finns företag från andra medlemsstater riskerar åtgärden att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna. Det rör sig följaktligen om ett statligt stöd. En analys av liknande kapitalåtgärder bekräftar detta (61).

d. NRW:S FORTSATTA TÄCKNING AV SPM-BANKS FÖRLUSTER

(122) Enligt omstruktureringsplanen från juni 2011 ska NRW under en period av fem år överta förlusterna från driften och likvidationen av SPM-Bank samt alla pensionsskyldigheter. För SPM-Banks operativa driftsperiod beräknas förlusterna uppgå till totalt [3–6] miljarder euro (grundscenariot) respektive [4–7] miljarder euro (det alternativa scenariot). Dessa förluster ska täckas av […]. Övertagandet av SPM-Banks förluster kan därför jämställas med ett kapitaltillskott på mellan [100–700] miljoner euro och [0,5–2,0] miljarder euro. Precis som det kompletterande kapitalinstrumentet till förmån för SPM-Bank täcker även den fortsatta förlusttäckningen SPM-Banks brist på kapital och ger banken en selektiv fördel eftersom det inte finns något som tyder på att banken hade kunnat dra in detta kapital på marknaden. Eftersom kapitalinstrumentet tillhandahålls av NRW rör det sig om statligt stöd. Med beaktande av banksektorns specifika särdrag, som förklaras närmare i skäl 118, kan åtgärden snedvrida marknaden och påverka handeln mellan medlemsstaterna. Det rör sig följaktligen om ett statligt stöd.

e. DEN FÖRSTA ÖVERFÖRINGEN AV TILLGÅNGAR

(123) Kommissionen kom redan i sitt beslut från december 2009 fram till att räddningsåtgärden i form av inrättandet av en avvecklingsenhet utgjorde statligt stöd (62).

(124) Kommissionen delar inte Tysklands uppfattning att meddelandet om värdeminskade tillgångar inte kan tillämpas. Kommissionen hänvisar i detta avseende till att det enligt kommissionens beslutspraxis även ska beaktas att kommissionen i meddelandet om värdeminskade tillgångar förklarar hur medlemsstaternas undsättningsåtgärder enligt artikel 107.3 b i EUF-fördraget ska bedömas. Kommissionen utgick från följande: ”Värdeminskade tillgångar är tillgångar som medför förluster för banker. Enligt kommissionens uppfattning ska meddelandet om värdeminskade tillgångar tillämpas på alla undsättningsåtgärder som avser värdeminskade tillgångar och som faktiskt undsätter det finansinstitut som gynnas av åtgärden, eftersom det enligt meddelandet vid undsättningsåtgärder handlar om åtgärder med vars hjälp banker kan undvika vissa kategorier av tillgångar.” (63) Den första överföringen tillhör också denna kategori av åtgärder eftersom WestLB genom överföringen inte behöver ta konsekvenserna av en korrigering av värdet på sina tillgångar. Tyskland har redan tidigare bekräftat att WestLB inte längre hade kunnat uppfylla det lagstadgade kapitaltäckningskravet om den inte hade erhållit stöd i form av statliga åtgärder (64).

(125) Även när det gäller giltighetsperioden måste meddelandet om värdeminskade tillgångar tillämpas på överföringen av tillgångar. Kommissionen erinrar om att man oberoende av när åtgärden utformades eller anmäldes måste tillämpa de bestämmelser och meddelanden som gällde när beslutet antogs (65). På grund av den rådande finanskrisen har kommissionen redan tillämpat meddelandet om värdeminskade tillgångar på åtgärder som anmäldes innan detta meddelande offentliggjordes (66).

(126) Kommissionen har inte ändrat sin bedömning, trots Tysklands invändningar om att kommissionen inte har låtit meddelandet om värdeminskade tillgångar ligga till grund för kommissionens beslut från maj 2009. Även om kommissionen gjorde fel då den vid den aktuella tidpunkten inte tillämpade meddelandet om värdeminskade tillgångar finns det inget som stöder Tysklands antagande att kommissionen även i fortsättningen bör göra på det viset. I alla händelser lät kommissionen i beslutet från 2009 garantins nominella värde ligga till grund för fastställandet av stödbeloppet, vilket inte är ovanligt vid garantier för värdeminskade tillgångar (67). Skulle denna metod emellertid tillämpas i det aktuella stödärendet skulle detta resultera i ett belopp som klart skulle överstiga det belopp som skulle ha fastställts med stöd av meddelandet om värdeminskade tillgångar.

(127) Den viktigaste aspekten är därför fortfarande fastställandet av stödbeloppets storlek. Enligt punkt 39 i meddelandet om värdeminskade tillgångar är det alltid fråga om statligt stöd när överföringsvärdet överstiger hela portföljens marknadsvärde.

(128) I beslutet från november 2010 beräknade kommissionen preliminärt stödbeloppet till 11 miljarder euro, utan att beakta några minusposter. Därför gjorde kommissionen tillsammans med sin expert en värdering av det sannolika marknadsvärdet för de tillgångar som inte var föremål för någon handel på marknaden. Med hjälp av en ingående analys av portföljen och med stöd av de detaljerade uppgifterna i den slutliga expertrapporten kunde kommissionen dock förfina sin värdering.

(129) I tabell 6 ges en översikt över marknadsvärdet uppdelat efter delportfölj. Tabell 6 Marknadsvärdet för den första överföringen av tillgångar (i miljarder euro) Portfölj med överförda tillgångar Bokfört värde dec. (överförings värde) Kommissionens uppskattade marknadsvärde Portfölj med strukturerade värdepapper Phoenix 22 764 13 200 European Super seniors 2 918 1 750 Andra ABS 3 188 2 900 Värdepappersportfölj Obligationer 16 501 – 722 Banque D'Orsay-portföljen 2 749 23 749 CDS och derivat –65 – 102 Kreditinstrument Utnyttjade positioner 20 061 17 355 Outnyttjade kreditmöjligheter 0 – 748 Summa 68 116 57 382

(130) För värdepappersportföljen liksom för ABS-delportföljen i portföljen med strukturerade värdepapper kan marknadsvärdet lätt fastställas eller härledas från värderingar av jämförbara tillgångar med lättillgängliga marknadsvärden (marknadsvärdet låg på 18,430 miljarder euro (dvs. ) respektive 2,9 miljarder euro).

(131) För kreditportföljen beaktades ett scenario med kraftig stress ( 68 ) som referensvärde för marknadsvärdet, vilket ledde till ett avdrag på 748 miljoner euro i outnyttjade fordringar (totalt 16,607 miljarder euro, dvs. ).

(132) Den förväntade kapitalförlust som WestLB ursprungligen beräknade för delportföljen med European Super senior-poster är mycket försiktig och ligger mycket nära det fastställda marknadsvärdet. Följaktligen kan det av WestLB härledda verkliga ekonomiska värdet för ESS-portföljen betraktas som ett uppskattat marknadsvärde (1,750 miljarder euro) (69). För Phoenix-portföljen, där det rör sig om strukturerade värdepapper med en komplicerad kaskadliknande återbetalningsstruktur (vattenfallsstruktur), kan marknadsvärdet uppskattas enligt följande: För det första beräknades Mark-to-Market-värdet (nedan kallat MtM-värdet) på de underliggande säkerheterna till cirka 54 % (12,375 miljarder euro). Med beaktande av tillgängliga likvida medel (plus 1,325 miljarder euro) och det troliga utflödet av likvida medel (minus cirka 0,5 miljarder euro vid ett svårt MtM-liknande scenario) kan marknadsvärdet uppskattas till cirka 13,2 miljarder euro (70).

(133) Man får fram stödbeloppet genom att jämföra det totala beloppet (52,887 miljarder euro) med överföringsvärdet (68,116 miljarder euro). Från detta värde måste man sedan dra av minusposterna. Minusposterna är de poster som nämns i skäl 93, dvs. 3,267 miljarder euro för EEA:s eget kapital, 882 miljoner euro på grund av ingångna skulder som omfattas av äldre regler och 268 miljoner euro på grund av överföring av kreditlänkade obligationer inom Phoenixstrukturen. Det statliga stödet uppgår följaktligen till 10,812 miljarder euro, dvs. 15,229 miljarder euro – 4,417 miljarder euro.

(134) Stödbeloppet innefattar de garantier som WestLB:s aktieägare har ställt för att täcka EAA:s förluster (se skälen 33–40) eftersom dessa garantier ersätter det åtagande som staten gjorde när den förvärvade WestLB:s tillgångar via EAA. Kommissionen erinrar om att aktieägarna enligt FMStFG är skyldiga att kompensera staten för eventuella framtida förluster. Statens ansvar ersätts av WestLB:s aktieägares interna ansvar. Den stödmottagande banken påverkas dock inte av detta. Att behandla garantierna som separata stödkällor skulle leda till dubbel ersättning. Garantierna ökar därför inte omfattningen av stödet i den första överföringen av tillgångar till EAA.

f. DEN ANDRA ÖVERFÖRINGEN AV TILLGÅNGAR – PÅFYLLNING AV EAA

(135) Den andra överföringen av tillgångar rör den potentiella påfyllningen av EAA med alla WestLB:s resterande tillgångar och skulder. Det bör påpekas att det hittills endast är WestImmos s.k. Carve-out-portfölj som med säkerhet har överförts. Överföringen av Verbundbanks och pantbrevsbankens tillgångar och skulder har endast övervägts. Dessutom är samtliga WestLB:s avdelningar och affärsområden till salu, så att de aktuella tillgångarna och skulderna fortfarande kan säljas till marknadspris före den 30 juni 2012 och i så fall inte kommer att överföras till EAA. Nedanstående bedömning utgår dock från det försiktiga antagandet att alla resterande tillgångar och skulder har överförts till EAA den 30 juni 2012.

(136) I WestImmos fall kommer en Carve-out-portfölj med tillgångar och skulder på cirka [5,3–6,9] miljarder euro (bokfört värde enligt HGB) att avknoppas och överföras till EAA. Marknadsvärdet fastställs på det sätt som beskrivs i tabell 4. Kommissionen har prövat de siffror som har beaktats för att fastställa marknadsvärdet och anser att det ges en tänkbar förklaring till varför marknadsvärdet kan anses tillräckligt försiktigt. För WestImmos andel av den andra överföringen av tillgångar uppgår stödet följaktligen till [300–800] miljoner euro – dvs. skillnaden mellan överföringsvärdet och marknadsvärdet.

(137) Om det inte går att avyttra WestImmo (från vilken den s.k. Carve-out-portföljen har knoppats av) som pantbrevsbank, utan det blir nödvändigt att överföra WestImmo till EAA, anser Tyskland att marknadsvärdet motsvarar överföringsvärdet. Detta påstående verkar sannolikt eftersom pantbrevsbanken medvetet skulle ha befriats från värdeminskade tillgångar.

(138) I WestLB:s fall ska tillgångar och skulder på [120–150] miljarder euro (bokfört värde enligt HGB) knoppas av. Portföljvärdet ligger [1,0–1,8] miljarder euro under det bokförda HGB-värdet (se tabell 3 efter skäl 47). Kommissionen har prövat de siffror som beaktas för att fastställa marknadsvärdet för WestLB:s resterande tillgångar och skulder. Några motsägelser i värderingen av marknadsvärdet har inte upptäckts. Kommissionen erinrar om att WestLB i samband med den första överföringen av tillgångar befriades från sina värdeminskade tillgångar och därför blev föremål för en omfattande kapitalundsättning. Därför är det inte överraskande att kvaliteten på portföljen och följaktligen dess marknadsvärde är mycket bättre än vid den första överföringen. Kommissionen godtar således att marknadsvärdet i portföljen med tillgångar och skulder ligger [1,0–1,8] miljarder euro under överföringsvärdet (bokfört värde enligt HGB) och att stödbeloppet i WestLB-delen av den andra överföringen av tillgångar följaktligen uppgår till [1,0–1,8] miljarder euro.

(139) Totalt ligger marknadsvärdet på tillgångarna i den andra överföringen [1,3–2,6] miljarder euro under överföringsvärdet. Stödbeloppet vid den andra överföringen uppgår följaktligen till totalt [1,3–2,6] miljarder euro.

g. WESTLB:S AKTIEÄGARES TILLHANDAHÅLLANDE AV LIKVIDITET UNDER FÖRSTA HALVÅRET 2012

(140) Så snart alla WestLB:s tillgångar har överförts till EAA ansvarar EAA för finansieringen av dem. Fram till och med den 30 juni 2012 (dvs. fram till den faktiska överföringen) kommer WestLB:s aktieägare att vidta åtgärder för att garantera den likviditet som krävs och på så sätt säkerställa att överföringen av tillgångarna till EAA kan äga rum. Detta kan betraktas som en integrerad del av det allmänna likvidationsscenariot eftersom syftet endast är att ge skydd under omvandlingsfasen i händelse av turbulens på marknaden före den 30 juni 2012. Detta förfarande ger emellertid WestLB ytterligare en tidsbegränsad fördel (71), som […]. Eftersom aktieägarna i WestLB:s fall är offentligträttsliga organ, och i slutändan statligt kontrollerade bolag som ska tillhandahålla likviditet under omvandlingen, beviljades statliga medel för åtgärden. Med tanke på de särdrag som utmärker banksektorn kan, vilket redan påpekades i skäl 118, beviljandet av en sådan fördel snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna. WestLB:s aktieägares tillhandahållande av kapital under första halvåret 2012 utgör följaktligen statligt stöd.

h. SLUTSATSER

Sammantaget har WestLB beviljats följande statliga stöd:

Tabell 7

Statligt stöd till förmån för WestLB

Kapitalåtgärder eller kapitalliknande åtgärder Stödinslaget (i miljarder euro) Riskskydd för Phoenixportföljen 5 Kapitaltillskott i samband med den första överföringen av tillgångar 3 Kompletterande kapitalinstrument till förmån för SPM-Bank 1 NRW:s fortsatta täckning av SPM-Banks förluster [0,5–2,0] Den första överföringen av tillgångar 10,812 Den andra överföringen av tillgångar – påfyllning av EAA med WestImmos tillgångar och skulder (den s.k. Carve-out-portföljen) [0,3–0,8] Den andra överföringen av tillgångar – påfyllning av EAA med WestLB:s tillgångar och skulder [1,0–1,8] Summa [21,6–24,4] Stödets procentandel i förhållande till de riskvägda tillgångarna på 88,5 miljarder euro (per 30.12.2008) [24,4–27,6] % Likviditetsåtgärder […]

2. STÖDETS FÖRENLIGHET MED DEN INRE MARKNADEN

a. TILLÄMPNING AV ARTIKEL 107.3 B I EUF-FÖRDRAGET

(141) Enligt artikel 107.3 b i EUF-fördraget är kommissionen behörig att förklara ett stöd förenligt med den inre marknaden om syftet med stödet är att ”avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi”. Kommissionen är medveten om att den globala finanskrisen kan innebära stora störningar i en medlemsstats ekonomi och att åtgärder för att stödja bankerna kan avhjälpa en sådan störning. Denna uppfattning bekräftas i kommissionens meddelande – Rekapitalisering av finansinstitut under den rådande finanskrisen: begränsning av stödet till minsta möjliga och garantier mot otillbörlig snedvridning av konkurrensen (72) (nedan kallat rekapitaliseringsmeddelandet), meddelandet om värdeminskade tillgångar och omstruktureringsmeddelandet. Kommissionen anser att det tryck som finansmarknaderna utsätts för gör att villkoren för att godkänna statligt stöd enligt artikel 107.3 b i EUF-fördraget fortsatt är uppfyllda. Kommissionen bekräftade denna uppfattning genom att i december 2010 anta ett meddelande som förlängde tillämpningen av reglerna om statligt stöd på stödåtgärder till förmån för banker med anledning av finanskrisen fram till och med den 31 december 2011 (73). Sedan dess har kommissionen förlängt tillämpningen av reglerna ytterligare en gång, fram till och med den 31 december 2012 (74).

(142) Att denna analys är relevant för den tyska ekonomin bekräftas i kommissionens beslut om att godkänna den tyska regeringens olika åtgärder för att lösa finanskrisen, framför allt besluten om att godkänna och förlänga de tyska bankräddningspaketen (75).

(143) Ett okontrollerat sammanbrott av en bank som WestLB kan få direkta konsekvenser på finansmarknaderna och följaktligen påverka en medlemsstats ekonomi. Med tanke på hur sårbara finansmarknaderna är för tillfället grundar kommissionen fortfarande sin prövning av stödåtgärder inom banksektorn på artikel 107.3 b i EUF-fördraget.

b. HURUVIDA UNDSÄTTNINGSÅTGÄRDEN FÖR VÄRDEMINSKADE TILLGÅNGAR ÄR FÖRENLIG MED DEN INRE MARKNADEN

(144) Av de orsaker som anges i skälen 125 och 126 måste den första överföringen av tillgångar till EAA bedömas enligt meddelandet om värdeminskade tillgångar. Prövningen av stödets förenlighet inriktas på frågan huruvida överföringen av tillgångarna skedde till marknadsvärdet, utan att det verkliga ekonomiska värde som anges i punkt 40 i meddelandet om värdeminskade tillgångar överskreds. Enligt punkt 41 i meddelandet om värdeminskade tillgångar är en stödåtgärd förenlig med den inre marknaden om överföringsvärdet inte är högre än det verkliga ekonomiska värdet och transferdeltavärdet uppgår till noll. I nedanstående bedömning prövas därför transferdeltavärdets storlek (se skälen 144–159). Om transferdeltavärdet inte är noll, dvs. är högre än det verkliga ekonomiska värdet, ska det betalas tillbaka respektive återkrävas (se skälen 161–162).

i) Huruvida den första överföringen av tillgångar till EAA är förenlig med den inre marknaden

(145) När det gäller den första överföringen av tillgångar ifrågasatte Tyskland beräkningen av det verkliga ekonomiska värdet. Tyskland försökte i sina synpunkter visa att det transferdeltavärde på 3,414 miljarder euro som fastställdes i beslutet från november 2010 är felaktigt. Kommissionen har prövat Tysklands påstående och har kommit fram till följande:

– Värderingen i allmänhet

(146) När det gäller den samlade värderingen för att fastställa det verkliga ekonomiska värdet av de tillgångar som ska överföras vidhåller kommissionen att dess värdering inte var för försiktig utan genomfördes i överensstämmelse med punkt 37 i meddelandet om värdeminskade tillgångar. För att undvika otillbörlig snedvridning av konkurrensen och stödkapplöpning mellan medlemsstaterna är det enligt punkt 37 i meddelandet om värdeminskade tillgångar av största vikt att tillämpa en korrekt och konsekvent metod för värdering av tillgångar, även tillgångar som är mer komplexa och mindre likvida. Kommissionen har i sitt beslut från november 2010 visat att dess metod följer vedertagen beslutspraxis. De metoder som används av andra organ som Europeiska banktillsynskommittén (CEBS) är säkert lika sannolika, men inte relevanta för denna värdering.

(147) Kommissionen är fortfarande inte övertygad om att den metod som WestLB har föreslagit är förenlig med vedertagen beslutspraxis på området statligt stöd. Kommissionen konstaterar att Bundesbank inte har bekräftat det verkliga ekonomiska värde som WestLB har föreslagit, utan snarare kritiserat såväl värderingsmetoden som de parametrar som WestLB har beaktat (76). Bundesbanks kritiska inställning motsäger Tysklands påståenden att WestLB:s värderingsmetod är en vedertagen metod på området. Därför vidhåller kommissionen att WestLB:s värderingsmetod avviker från vedertagen beslutspraxis (77).

— Värderingen av delportföljerna

(148) När det gäller den enskilda värderingen konstaterar kommissionen att det inte finns några större avvikelser vid värderingen av ”strukturerade värdepapper”. Det verkliga ekonomiska värde som kommissionen har fastställt för hela kategorin av tillgångar och det verkliga ekonomiska värde som låg till grund för WestLB:s bedömning ligger mycket nära varandra. Kommissionen har alltid undvikit försiktiga antaganden om detta skulle ha bekräftat eller motsagt värderingen av enskilda portföljer. I stället har kommissionen följt sin experts råd att på nytt pröva West LB:s alltför försiktiga metod för delportföljen ”European Super Senior”. Kommissionen har studerat den utförliga expertrapporten, som även tog upp de viktigaste delkategorierna av tillgångar (ABS CDO (78), andra CDO (79), US RMBS (80), US CMBS (81), US ABS (82), EUR ABS (83) och Financials), och kommit fram till att de metoder och resultat som anges i rapporten överensstämmer med andra fall, t.ex. de som citeras i beslutet att inleda förfarandet.

(149) När det gäller kreditportföljen bestrider kommissionen för det andra Tysklands påstående att expertens värdering inte är tillräckligt genomsynlig och innehåller motsägelser. Kommissionen påpekar att den har hänvisat till hur lämpliga olika metoder för att värdera verkligt ekonomiskt värde är. För att värdera lämpligheten i det befintliga kreditvärderingssystemet, sannolikheten för fallissemang (PD) och förlustkvoten vid fallissemang (LGD) har kommissionen på grundval av ett stort stickprovsurval således rekommenderat att garantier på nytt ska ställas för kreditportföljerna. Tyskland har inte följt denna rekommendation. Kommissionen har dessutom betonat att den i överensstämmelse med artikel 41 i meddelandet om värdeminskade tillgångar måste grunda värderingen på stresscenarier för förlustkvoten vid fallissemang och sannolikheten för fallissemang och att dessa måste grundas på tillräckligt försiktiga antaganden. Enligt kommissionens beslutspraxis ska värderingen av en överföring av tillgångar grundas på de berörda tillgångarnas verkliga ekonomiska värde. Kommissionen bekräftar därför sitt tidigare resultat, dvs. att värderingen måste korrigeras med cirka 1 miljard euro.

(150) När det gäller värdepappersportföljen håller kommissionen för det tredje med Tyskland att avvikelserna i denna portfölj grundas på, eller utgår från, huruvida det råder störningar på de berörda marknaderna. Det går visserligen att ifrågasätta om denna del av portföljen över huvud taget kan omfattas av undsättningsåtgärder enligt meddelandet om värdeminskade tillgångar. Även om en viss flexibilitet är tänkbar kan man argumentera för att om banker avlastas från de tillgångar som inte första hand berördes av den första fasen av finanskrisen, bör de inte kunna utnyttja någon undsättningsordning för de tillgångar som vid tidpunkten för överföringen inte kan betraktas som värdeminskade. Undsättningsåtgärder för värdeminskade tillgångar får enligt detta synsätt inte tolkas som en form av tidsmässigt obegränsad försäkring mot finanskrisens följder. I annat fall skulle avknoppningen av stora portföljer på flera miljarder euro kunna snedvrida konkurrensen på dessa marknader. Såväl för att ta hänsyn till målet om att trygga den finansiella stabiliteten som nödvändigheten av att förhindra snedvridning av konkurrensen gör meddelandet om värdeminskade tillgångar det möjligt att överföra sådana tillgångar. Eftersom marknaden för sådana tillgångar trots allt fungerar (dvs. inte är störd) motsvarar det verkliga ekonomiska värdet helt eller nästan helt marknadsvärdet.

(151) Medan WestLB prövar om marknaden fungerar på grundval av ett rent likviditetskriterium anser kommissionen (84) att en bedömning av en marknadsstörning bör ske med hjälp av en jämförelse med en väl fungerande marknad för de berörda tillgångarna. På en normalt fungerande marknad sker en transaktion mellan en villig köpare och en villig säljare. Med begreppet villig köpare och säljare avses att transaktion sker frivilligt och utan tvång.

(152) Kommissionens expert har presenterat tydliga kriterier för en normalt fungerande marknad (85). Medan lämplig likviditet eller låg kursdifferens tyder på en fungerande marknad är motsatsen inte alltid fallet. Privat placerade värdepapper från en solvent och stabil utgivare behöver inte vara likvida. Vid behov skulle det emellertid vara lätt att uppfylla ett konkurrenskraftigt marknadserbjudande som ligger nära ett MtM-värde som beräknats på grundval av likvida jämförbara värdepapper. De kriterier som WestLB har föreslagit är därför för snäva för att värdera en normalt fungerande marknad.

(153) Det bör således uppmärksammas att om tillgångar felaktigt klassificeras som inte värdeminskade tillgångar utgör detta inte i sig något problem när det gäller att fastställa det verkliga ekonomiska värdet. För sådana positioner får det verkliga ekonomiska värde som ska fastställas ligga nära marknadsvärdet för de berörda tillgångarna, förutsatt att en lämplig metod och kalibrering används. Vid en fungerande marknad bör varje metod för att fastställa det verkliga ekonomiska värdet ge ett värde som ligger nära marknadspriset. Felaktig klassificering är i grund och botten ett slags test på hur lämplig den valda beräkningsmetoden och parametern är för att beräkna det verkliga ekonomiska värdet.

(154) Beträffande Tysklands påstående att vissa marknader för statsobligationer inte fungerade normalt i slutet av 2009 vidhåller kommissionen att kriterierna för en fungerande marknad uppfylldes vid den dåvarande tidpunkten. Däremot fanns det tecken på marknadsstörningar i slutet av andra kvartalet 2010 (86) och på enskilda delmarknader för statsobligationer, särskilt med beaktande av ECB:s ingripanden och med beaktande av andra ingripandena på EU-nivå. Den 31 december 2009 och den 31 mars 2010, som användes som balansdagar för värderingen, var detta emellertid inte fallet.

(155) Därför vidhåller kommissionen sin uppfattning att WestLB antingen använde en felaktig beräkningsmetod eller grundade värderingen på felaktiga parametrar, och att värderingen därför måste korrigeras med 600 miljoner euro.

(156) Kommissionen konstaterar avslutningsvis att den betraktar expertrapportens värdering av det verkliga ekonomiska värdet för de tre delportföljerna som korrekt och i överensstämmelse med kommissionens beslutspraxis. Därför uppgår skillnaden mellan överföringsvärdet och det verkliga ekonomiska värdet i portföljen enligt kommissionen till 6,949 miljarder euro (87).

(157) I beslutet från november 2010 uttryckte kommissionen tvivel beträffande huruvida alla tillgångar kom i fråga för överföring. Kommissionen betraktade förklaringarna i EAA:s första verksamhetsberättelse som bevis på detta, eftersom det i samband med vissa tillgångar uppstod förluster redan vid tidpunkten för överföringen, även om dessa tillgångar inte omfattades av tillämpningsområdet för skäl 32 i meddelandet om värdeminskade tillgångar. Tyskland överlämnade emellertid kompletterande upplysningar och förklarade omfattningen av EAA:s övertagande av avsättning för risker och storleken på förlusten från de tillgångar som hade överförts till EAA. Denna förklaring var trovärdig och skingrade kommissionens tvivel. Därför behöver inga ytterligare korrigeringar göras för de tillgångar som inte kan bli föremål för undsättningsåtgärder.

— Minusposter

(158) Kommissionen accepterar inga andra minusposter än dem som erkändes i november 2010. Även kompensationseffekten av kapitaltillskottet (3,267 miljarder euro) och kreditlänkade obligationer (268 miljoner euro) har redan erkänts (88) (se skäl 44, tabell 2). Kommissionen uppmanade Tyskland att inhämta ett yttrande från Bundesbank beträffande kompensationseffekterna och pröva och bekräfta huruvida de eventuella ändringar av portföljvärderingen som gjorts av en tillsynsmyndighet som Bundesbank är förenliga med meddelandet om värdeminskade tillgångar. Tillsynsmyndigheten har inte gjort någon sådan prövning eller lämnat något sådant bekräftande.

(159) När det gäller skulder som omfattas av äldre regler konstaterar kommissionen att värderingen av skulderna inte behandlas i meddelandet om värdeminskade tillgångar. Kommissionen måste därför pröva hur en överföring som den i det aktuella fallet, som berör både tillgångar och skulder, genomförs. Kommissionen medger visserligen att överföringen av skulder med lägre spread kan ge en ekonomisk nackdel, men att den måste återställa en jämvikt mellan de avtalade tillgångarna och skulderna. Vid prövningen av det totala stödbeloppet beaktar kommissionen därför effekterna av de skulder som omfattas av äldre regler (se skäl 133). Kommissionen anser dock att dessa inte ska beaktas vid värderingen av det verkliga ekonomiska värdet.

(160) När det gäller de överförda tillgångarnas framtida positiva resultat håller kommissionen inte med Tyskland utan vidhåller att man så fort tillgångar har överförts inte längre bör beakta framtida vinster. Denna metod för att fastställa kreditportföljens verkliga ekonomiska värde är förenlig med kommissionens beslutspraxis (89).

(161) Beträffande outnyttjade beviljade krediter bekräftar kommissionen att sådana krediter i praktiken kan ha ett redovisningsvärde lika med noll. Denna möjlighet utesluter emellertid inte att en outnyttjad beviljad kredit kan påverka det verkliga ekonomiska värdet på ett negativt sätt. Det går inte att utesluta att krediten kommer att utnyttjas eftersom den inte går att förhindra genom avtal. Därför ändrar det faktum att en kredit ännu inte har utnyttjats, inte ens om det bokförda värdet för en sådan post är lika med noll, inte det verkliga ekonomiska värdet.

(162) Beträffande diskonteringen av förväntade förluster konstaterar kommissionen att WestLB på detta sätt helt enkelt ändrar sitt eget beräkningskoncept, och detta utan Bundesbanks stöd. Tyskland motsäger sin egen uppskattning av det verkliga ekonomiska värdet, men framför inga ytterligare argument mot kommissionens uppfattning.

(163) Eftersom det verkliga ekonomiska värdet antogs och står i överensstämmelse med punkterna 40 och 41 i meddelandet om värdeminskade tillgångar anser kommissionen att varken den förväntade förlusten eller någon annan av de tre minusposter som Tyskland har anfört har någon betydelse för värderingen av det verkliga ekonomiska värdet.

— Kapitalförvaltning

(164) Kommissionens hyser inte längre några tvivel om att förvaltningen av värdeminskade tillgångar inte kommer att ske på ett kontrollerat sätt efter överföringen av tillgångar. Kommissionen hade förbehåll mot att WestLB fortsatte förvaltningen av värdeminskade tillgångar, eftersom en bank bör koncentrera sig på nya aktiviteter och undvika varje form av konflikt mellan avvecklade och nya verksamheter. Eftersom WestLB/SPM-Bank efter den 30 juni 2012 emellertid inte längre ska bedriva någon ny bankverksamhet, utan endast tillhandahålla kapitalförvaltningstjänster, är kommissionens tvivel inte längre relevanta.

(165) Trots alla minusposter och argument som Tyskland har framfört måste det avslutningsvis konstateras att kommissionens tvivel består. Kommissionen anger därför fortfarande transferdeltavärdet till 3,414 miljarder euro.

ii) Återkrav (Claw-Back)

(166) För att begränsa den snedvridning av konkurrensen som har uppstått genom en överföring av tillgångar till ett pris som är högre än det värde som kan godtas som ersättning för marknadsbristen kan banken enligt punkt 41 i meddelandet om värdeminskade tillgångar åläggas att ersätta transferdeltavärdet. Kan en sådan återbetalning inte göras med en gång ska den ske gradvis i form av en mekanism för återbetalning (en s.k. clawback-mekanism). Går det inte heller att göra en återbetalning via en sådan mekanism, utan att detta leder till teknisk insolvens, måste snedvridningen kompenseras genom genomgripande omstruktureringsåtgärder, vilka i sin tur kan leda till en avveckling av verksamheten (90).

(167) WestLB var enligt egen utsago i omstruktureringsplanen från februari 2011 inte i stånd att betala tillbaka de 3,4 miljarder euro som den hade överfört till EAA i form av den första överföringen av tillgångar, utan att riskera bankens överlevnad. Dessutom skulle det knappast gå att sälja WestLB eftersom en potentiell köpare skulle vara tvungen att ersätta Tyskland med 3,4 miljarder euro. Tyskland lade därför fram omstruktureringsplanen från juni 2011, med en planerad avveckling av WestLB inom 12 månader. Avvecklingen av WestLB räcker enligt kommissionen för att kompensera snedvridningen av konkurrensen. Med förbehåll för avvecklingsplanens trovärdighet, som kommer att behandlas i avsnitt c, konstaterar kommissionen därför att stödet står i överensstämmelse med meddelandet om värdeminskade tillgångar och är förenligt med den inre marknaden enligt artikel 107.3 b i EUF-fördraget.

iii) Huruvida påfyllningen är förenlig med den inre marknaden

(168) I princip ska även överföringen av den andra tranchen prövas enligt meddelandet om värdeminskade tillgångar. På grund av omstruktureringsplanen från juni 2011 anser kommissionen emellertid att resultatet av en sådan prövning skulle bli betydelselös. Eventuella ytterligare snedvridningar av konkurrensen till följd av ett transferdeltavärde tillsammans med den andra överföringen skulle i alla händelser ha begränsats av den planerade avvecklingen enligt omstruktureringsplanen från juni 2011. I detta specialfall anser kommissionen därför att eftersom redan det totala stödbeloppet kan anses förenligt med den inre marknaden enligt punkt 41 i meddelandet om värdeminskade tillgångar är det inte nödvändigt att göra en ingående prövning av värderingen, dvs. beräkna det verkliga ekonomiska värdet.

(169) Överföringen av tillgångar är följaktligen förenlig med den inre marknaden och står i överensstämmelse med punkt 41 i meddelandet om värdeminskade tillgångar, eftersom de potentiella snedvridningarna av konkurrensen kommer att begränsas genom avvecklingen av WestLB.

c. HURUVIDA OMSTRUKTURERINGS-/LIKVIDITETSSTÖDET ÄR FÖRENLIGT MED DEN INRE MARKNADEN

(170) Kommissionen måste pröva alla stödåtgärders förenlighet med den inre marknaden utifrån sina riktlinjer för banker i finanskrisen, särskilt omstruktureringsmeddelandet och kommissionens meddelande – Tillämpning av reglerna om statligt stöd på åtgärder till förmån för finansinstitut med anledning av den globala finanskrisen (91) (nedan kallat bankmeddelandet).

(171) Omstruktureringsplanen från juni 2011 måste visa att de stödåtgärder som anges i tabell 7 är förenliga med den inre marknaden.

(172) Dessa åtgärder omfattar stöd på totalt [21,6–24,4] miljarder euro, vilket den 31 december 2009 motsvarade ett förhållande mellan stödbelopp och riskvägda tillgångar på [24,4–27,6] %. Stödbeloppet måste betraktas som en mycket stor andel av stödmottagarens balansomslutning och kräver följaktligen en genomgripande omstrukturering eller likvidation. I omstruktureringsplanen måste man även beakta den ytterligare sn