RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 600/96 av den 25 mars 1996 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av kumarin med ursprung i Folkrepubliken Kina

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 3283/94 av den 22 december 1994 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), särskilt artikel 23 i denna,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2423/88 av den 11 juli 1988 om skydd mot dumpad eller subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska ekonomiska gemenskapen (2), särskilt artikel 12 i denna,

med beaktande av kommissionens förslag, framlagt efter samråd med rådgivande kommittén, och

med beaktande av följande:

A. PROVISORISKA ÅTGÄRDER

(1) Genom förordning (EG) nr 2352/95 (3), nedan kallad "förordningen om provisorisk tull" införde kommissionen en provisorisk antidumpingstull på import till gemenskapen av kumarin som omfattas av KN-nummer ex 2932 21 00 och har ursprung i Folkrepubliken Kina.

Genom förordning (EG) nr 212/96 (4) förlängde rådet giltighetstiden för denna tull med en tvåmånadersperiod som går ut den 9 april 1996.

B. DET FORTSATTA FÖRFARANDET

(2) Efter införandet av den provisoriska antidumpningstullen har följande berörda parter lämnat synpunkter skriftligen:

- CEFIC på gemenskapsindustrins vägnar.

- Parfymfabriken Tianjin nr 1, en exportör/producent från Folkrepubliken Kina.

- British Essential Oil Association och de importörer som tillhör denna sammanslutning (BEOA) på flertalet av gemenskapens användares och importörers vägnar.

- Vereinigung der am Drogen- und Chemikalien-Groß- und Aussenhandel beteiligten Firmen (VDC) på Paul Kaders GmbH:s vägnar, importör i Hamburg, Tyskland.

(3) De synpunkter som lämnats skriftligen av de berörda parterna har övervägts och när det har varit lämpligt beaktats av kommissionens avdelningar.

C. UNDERSÖKT VARA, LIKADAN VARA OCH GEMENSKAPSINDUSTRIN

(4) VDC har på nytt hävdat att kinesiskt kumarin och kumarin tillverkat av Rhône-Poulenc inte kan anses vara likadana varor. Det hävdade särskilt att den kinesiska varan och gemenskapsvaran framställs av olika råmaterial och genom olika produktionsprocesser och att den kinesiska varan är av sämre kvalitet och inte kan användas för lika många ändamål som gemenskapsvaran.

Dock hade det provisoriskt fastställts att de bägge varorna föreföll att vara nästan helt utbytbara och att skillnader i kvalitet inte har någon inverkan på definitionen av "likadan vara". Denna fråga behandlas ingående i punkterna 11 och 12 i ingressen till förordningen om provisorisk antidumpningstull. Eftersom VDC endast framlade samma synpunkter som lämnats före införandet av den provisoriska tullen och inte lämnade några nya bevis bekräftades det provisoriska undersökningsresultatet.

(5) Eftersom inga nya argument har framförts avseende den vara som är föremål för undersökningen, den likadana varan och gemenskapsindustrin bekräftas de undersökningsresultat som anges i punkterna 9-13 i ingressen till förordningen om provisorisk tull.

D. DUMPNING

1. Normalvärde

(6) Normalvärdet fastställdes provisoriskt på grundval av det genomsnittliga priset fritt fabrik på kumarin på marknaden i Förenta staterna, som hade valts som jämförbart land.

(7) VDC hävdade att kommissionen inte gjort tillräckliga ansträngningar för att erhålla uppgifter från Indien och att andra möjliga informationskällor borde ha utnyttjats. Rådet framhöll att kommissionens avdelningar hade kontaktat alla de fyra indiska företag som enligt vad som var känt producerade kumarin. Dock framgick det av de mottagna uppgifterna att endast en av dem verkligen producerat kumarin under undersökningsperioden. På begäran av kommissionens avdelningar hade denna lämnat allmänna upplysningar om den indiska marknaden men vägrat att fylla i frågeformuläret. Enligt tillgängliga uppgifter var den berörda indiska producentens inhemska försäljningspris dessutom väsentligt högre än för Rhône-Poulenc Inc. på grund av ett mycket högt tullskydd för den indiska kumarinmarknaden. Det har visat sig att detta fortfarande skulle vara fallet även vid en justering för tullrestitutioner på de råvavor som används vid produktion av kumarin. Om Indien hade valts som jämförbart land skulle detta på grundval av tillgängliga uppgifter därför ha lett till att ett högre normalvärde hade fastställts än om Amerikas förenta stater hade använts som jämförbart land. Följaktligen bekräftas slutsatserna i punkt 4 i ingressen till förordningen om provisorisk tull.

(8) Vad gäller valet av USA som jämförbart land hävdade VDC återigen att Förenta staterna var olämpligt som jämförbart land på grund av att den amerikanska producenten uppgavs inta en monopolställning på den amerikanska marknaden vilket gjorde att denna kunde styra marknadspriset. Till bevis för detta hänvisade VDC till en prisökning som producenten i fråga hade företagit i november 1991.

Rådet framhåll att den amerikanska producenten inta på något sätt kunde anses ha en monopolställning eftersom Kina hade en mycket stor marknadsandel under undersökningsperioden, vilket framgår av punkt 15 i ingressen till förordningen om provisorisk tull. Vad gäller prisökningen i fråga är det att märka att den var helt undanröjd i mitten av 1993 på grund av att lågprisimporten från Kina orsakat en prispress på den amerikanska marknaden.

(9) VDC hävdade återigen att USA var olämpligt som jämförbart land eftersom ett referensland skall ha likartade produktionsvillkor, metoder och standarder. Rådet påpekar att skillnaderna i produktionsprocessen mellan Rhône-Poulenc Inc. och de kinesiska producenterna undersöktes redan i samband med de provisoriska avgörandena. Som framgår av första och andra stycket i punkt 15 i ingressen till förordningen om provisorisk tull ansågs en justering i detta hänseende inte vara berättigad.

Eftersom inga nya argument framlagts i detta hänseende vidhåller rådet att valet av USA som jämförbart land har gjorts på ett lämpligt och rimligt sätt. Följaktligen bekräftas punkt 15 i ingressen till förordningen om provisorisk tull.

(10) Parfymfabriken Tianjin nr 1 hävdade att dess anläggningar after förändringar i produktionsprocessen nu har en högre avkastning än andra företag i Kina och Rhône-Poulenc och att dess produktionskostnader därför nu är jämförelsevis lägre. Det bör understrykas att detta påstående inte på något sätt styrkts. Dock framhåller rådet att kostnader och priser i Kina, som inte har marknadsekonomi, inte orsakas av de fria marknadskrafterna utan av statliga ingripanden. Eftersom parfymfabriken Tianijn nr 1 ägs av kinesiska staten, som följaktligen har ett väsentligt inflytande i företaget, är det omöjligt att fastställa tillförlitliga kostnader och priser så att man kan bedöma de komparativa fördelar som företaget i fråga påstår sig ha jämfört med andra kinesiska kumarinproducenter och Rhône-Poulenc. Härav följer att det i detta fall är omöjligt att fastställa enskilda normalvärden och därför även enskilda normalvärden och därför även enskilda antidumpningstullar.

(11) Med hänsyn till de slutgiltiga slutsatserna bekräftar rådet följaktligen det normalvärde för alla kinesiska producenter, som fastställts på grundval av inhemska försäljningspriser i ett land med marknadsekonomi, dvs. USA, i enlighet med de bestämmelser som anges i artikel 2.5 i förordning (EEG) nr 2423/88 (se punkterna 16 och 17 i ingressen till förordningen om provisorisk tull).

2. Exportpriser

(12) Inga nya argument har framlagts vad gäller de slutsatser som framkommer i förordningen om provisorisk tull rörande fastställande av exportpriser. Följaktligen bekräftas punkterna 18 och 19 i ingressen.

3. Jämförelse

(13) BEOA framhöll att vid jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset hade avdrag för transportkostnaderna i USA inte gjorts i enlighet med bestämmelserna i artikel 2.10 i förordning (EEG) nr 2423/88 (nedan kallad "grundförordningen"). Rådet anmärker att normalvärdet och de kinesiska exportpriserna för att en rättvis jämförelse skulle kunna göras fastställdes till priset fob den amerikanska respektive den kinesiska gränsen. Vad gäller den justering av det amerikanska normalvärdet som BEOA begärt borde transportkostnaderna ha lagts till och inte dragits från priset fritt fabrik vid fastställandet av normalvärdet fob den amerikanska gränsen. Emellertid har det visat sig att transportkostnaden för kumarin mellan Rhône-Poulencs produktionsanläggningar och närmaste utskeppningshamn är lägre än 0,5 % av normalvärdet. Enligt artikel 2.10 e i grundförordningen bedömdes denna justering som obetydlig och beaktades följaktligen inte. Följaktligen bekräftas de avgöranden som framgår av punkt 21 i ingressen till förordningen om provisorisk tull.

(14) Vad gäller justeringen nedåt av normalvärdet med hänsyn till fysiska olikheter hävdade CEFIC att inga verkliga kvalitetsskillnader finns mellan kinesiskt kumarin och Rhône-Poulencs kumarin. Enligt CEFIC rörde det sig om en skillnad som endast vissa användare anser finns, särskilt de som använder kumarin för framställning av exklusiva parfymer, som anser det lämpligare att använda Rhône-Poulencs kumarin.

I sin undersökning fann kommissionen att den kinesiska varan inte uppvisade jämn kvalitet och att affärsmännen måste genomföra systematiska kvalitetskontroller. I vissa fall avvek sändningar dessutom från godkända varuprover i en sådan utsträckning att de inte kunde användas till de ändamål de ursprungligen var avsedda för. Dessutom medger CEFIC att många tillverkare av exklusiva parfymer föredrar Rhône-Poulencs produkt. Följaktligen kan kinesiskt kumarin inte användas för flera ändamål på området för exklusiva parfymer. Mot bakgrund av detta anser rådet att en justering för skillnader i kvalitet är berättigad på grund av de merkostnader som uppstår i samband med kvalitetskontroller och icke-godkända varupartier samt att det kinesiska kumarinet har ett något mer begränsat användningsområde.

(15) CEFIC invände även mot den metod som kommissionen använt för att fastställa storleken på justeringen för skillnad i kvalitet (se punkt 22 i ingressen till förordningen om provisorisk tull). CEFIC hävdade i synnerhet att prisskillnaden för 1988 mellan kumarin från Rhône-Poulenc SA och kinesiskt kumarin grundade sig på ett försäljningspris från Rhône-Poulenc SA som medger en vinstmarginal som är 5 % högre än den som kommissionens tjänster grundat sig på för att beräkna underprissättningen under perioden. I huvudsak hävdade CEFIC att enligt kommissionens synsätt finns ett samband mellan värdet av kvalitetskillnaden och den uppnådda vinstnivån. Följaktligen föreslog CEFIC en justering av Rhône-Poulencs försäljningspris 1988 genom tillämpning av den vinstmarginal på 5 % som under undersökningsperioden använts för att fastställa nivån för undanröjande av skada på grund av underprissättningen.

Rådet påpekar att det inte finns något samband mellan metoden för beräkning av skillnader i kvalitet ur konsumentens synvinkel och fastställandet av en vinstmarginal som är tillräcklig för att undanröja skada. Å ena sidan förefaller skillnaderna i försäljningspriserna 1988 att återspegla den kvalitetsskillnad som aktörerna på gemenskapsmarknaden för kumarin ansåg finnas i ett läge då kinesisk lågprisimport inte utövade en prispress på denna marknad samtidigt som kinesiska exportörer hade en väsentlig marknadsandel (21,3 %) vilket återspeglar förekomsten av ett visst mått av konkurrens på marknaden. Å andra sidan köper användare och andra aktörer kumarin till ett pris som de anser motsvarar produktens kvalitet, oavsett vilken den för dem okända produktionskostnaden för produkten är.

(16) Eftersom inga nya argument framlagts avseende jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset bekräftar rådet punkterna 20-22 i ingressen till förordningen om provisorisk tull.

4. Dumpningsmarginal

(17) Dumpningsmarginalen som översteg 50 % och som anges i punkt 23 i ingressen till förordningen om provisorisk tull bekräftas därför.

E. SKADA

(18) Provisoriskt fastställdes att priserna på kumarin med ursprung i Kina sedan 1990 genomgående varit lägre än gemenskapsproducenternas priser. Under undersökningsperioden framkom att de kinesiska exportörernas priser var hela 28,7 % lägre än gemenskapsproducenternas kumarinpris. VDC hävdade att prissänkningarna på importerat kumarin från Kina mellan 1990 och undersökningsperioden inte kan anses utgöra underprissättning i enlighet med artikel 4.2 b i grundförordningen i den omfattning som de endast avser en överföring till konsumenterna av effekterna av prisminskningar på råmaterial, särskilt ortokresol som enbart används av de kinesiska kumarinproducenterna.

De kinesiska priserna som 1988 och 1989 låg på praktiskt taget samma nivå som gemenskapspriserna på produkten var lägre än Rhône-Poulencs priser under perioden 1990-1994, och detta oavsett prisutvecklingen för råmaterial, särskilt ortokresol, vars priser under undersökningsperioden (1990-1994) även om de var sjunkande, i själva verket var väsentligt högre än under åren före 1990 då ingen underprissättning konstaterats. Därför anses väsentlig prisundersättning ha förelegat mellan 1990 och undersökningsperioden i enlighet med artikel 4.2 b i grundförordningen. Punkt 29 i ingressen till förordningen om provisorisk tullbekräftas därför.

(19) Inga andra argument har framlagts rörande skada för gemenskapsindustrin. Undersökningsresultatet rörande skada och slutsatsen att gemenskapsproducenterna lidit väsentlig skada i enlighet med artikel 4.1 i grundförordningen, (se punkterna 24-38 i ingressen till förordningen om provisorisk tull) bekräftas därför, särskilt med hänsyn till den kraftiga förlusten av marknadsandelar och de ekonomiska förlusterna för gemenskapsindustrin under undersökningsperioden.

F. VÅLLANDE AV SKADA

(20) Vad gäller inverkan av dumpad import vidhöll VDC att det inte finns något klart samband mellan importen från Kina och skada för gemenskapsproducenten. Till stöd för detta påpekar VDC att importen från Kina minskade med 33 ton mellan 1991 och 1992 under det att importen från USA ökade med denna volym under samma tidsperiod.

Detta argument är emellertid inte övertygande. VDC underlät att beakta att dessa två skeenden endast är av tillfällig natur och begränsade fluktuationer som avviker från den mer långsiktiga utvecklingen mot en ökande import från Kina under den femåriga referensperioden och den i huvudsak oförändrade importen från USA. Importökningen från Kina med 132 ton mellan 1990 och undersökningsperioden (1 april 1993-31 mars 1994) som skedde till låga underpriser har haft en tydligt negativ inverkan på gemenskapsindustrin. Utvecklingen av importen från Kina måste ses i samband med gemenskapsmarknaden, som uppgår till ett par hundra ton om året, och på den marknaden minskade gemenskapsindustrins försäljning med 58,5 %. Följaktligen bekräftas punkt 39 i ingressen till förordningen om provisorisk tull.

(21) Vad gäller inverkan av andra faktorer hävdade VDC att import från tredje land var en väsentligt bidragande orsak till gemenskapsindustrins förlust av marknadsandelar. I detta hänseende påpekade VDC att importen från tredje land ökade från 38 ton 1990 til 71 ton under undersökningsperioden.

Det kan konstateras att endast importen från Ryssland och Japan som skedde till samma låga priser som importen från Kina, kan ha bidragit till den skada som gemenskapsindustrin lidit. Med hänsyn till de små volymerna, som uppgick till mindre än 7 % av den kinesiska importen, måste emellertid den slutsatsen dras att den kraftiga minskningen av gemenskapsindustrins försäljning och marknadsandel huvudsakligen kan tillskrivas den stora mängden dumpad import från Kina som ökade de kinesiska producenternas marknadsandel med 32 procentenheter mellan 1990 och undersökningsperioden, jämfört med en ökning med 1,8 procentenheter för Ryssland och 3,7 procentenheter för Japan under samma tidsperiod. Följaktligen anser rådet att den skada som gemenskapsindustrin kan ha lidit på grund av lågprisimport från andra tredje länder endast kan anses vara marginell med hänsyn till de små volymer denna import utgör i förhållande till den kinesiska importen. Följaktligen bekräftas punkt 43 i ingressen till förordningen om provisorisk tull.

(22) Eftersom inga andra faktorer som möjligen kan ha vållat skada eller några nya argument har lagts fram kan lågprisimporten av kumarin från Folkrepubliken Kina ensam anses ha vållat gemenskapsindustrin skada genom att den fortlöpande minskat gemenskapsindustrins marknadsandelar och pressat ner dess priser. Följaktligen bekräftas de provisoriska slutsatserna avseende skada i punkterna 40-42 och 44-46 i förordningen om provisorisk tull.

G. GEMENSKAPSINTRESSE

1. Gemenskapsindustrins intresse

(23) Enligt uppgift från VDC skall frågan om i vilken utsträckning en antidumpningsåtgärd är i gemenskapens intresse bedömas mot bakgrund av den totala ekonomiska situationen för gemenskapsindustrin vars samlade vinst ökade väsentligt under första halvåret 1995 jämfört med samma period 1994.

Även om det är riktigt att Rhône-Poulenc SA:s allmänna situation förbättrats efter undersökningsperioden finns inga tecken på att lönsamheten för Rhône-Poulenc SA:s kumarinproduktion förbättrats. Dessutom bör det erinras om att enligt gemenskapsinstitutionernas vedertagna praxis skall alla aspekter i ett givet fall endast undersökas i förhållande till den berörda produkten, dvs. i detta fall kumarin. Av dessa skäl kan VDC:s argument inte godtas.

(24) VDC hävdade vidare att införandet av en antidumpningstull skulle få återverkningar på gemenskapens export av ortokresol till Kina eftersom de kinesiska kumarinproducenterna erhåller 80 % av detta råmaterial från gemenskapen. Det finns emellertid inga belägg för detta påstående och det är att märka att all ökning av ortokresolexport från gemenskapen till Kina är att hänföra till ökad kinesisk export av kumarin till gemenskapen till följd av illojal kinesisk handelspraxis. Dessutom är det att märka att all minskning av ortokresolexporten till Kina till följd av minskad kumarinimport från Kina kommer att uppvägas av en ökad produktion av fenol i gemenskapen för att tillgodose den förväntade ökningen av gemenskapsindustrins kumarinproduktion.

2. Användarnas intresse

(25) Dessutom hävdade VDC och några användare att den minskade kumarinimporten från Kina till följd av införandet av en antidumpningstull kommer att orsaka svårigheter för användare av kinesiskt kumarin i form av höga kostnader för att ändra sina formler vid ett byte från kinesiskt kumarin till kumarin producerat i gemenskapen. Dessutom påstods importörerna få problem med att tillgodose konsumenternas efterfrågan på kinesiskt kvalitetskumarin.

Rådet konstaterade att varken VDC eller användarna har lämnat tillräckliga uppgifter rörande vilken inverkan dessa kostnader för att ändra formeln skulle få på produktionskostnaden för parfymoljor. Hursomhelst måste det understrykas att kinesiskt kumarin fortfarande skulle finnas tillgängligt på gemenskapsmarknaden om en antidumpningstull infördes, men då till ett icke-skadevållande dumpat pris. Följaktligen skulle "omställningskostnader" inte nödvändigtvis uppkomma.

(26) VDC uttryckte oro över att införandet av en slutgiltig antidumpningstull på längre sikt skulle kunna leda till en monopolställning för den enda kumarinproducenten inom gemenskapen, en producent vars dotterbolag i USA påstås kontrollera den amerikanska marknaden.

Det erinras om att antidumpningstullen inte har till syfte att avlägsna importen till gemenskapen från ett visst tredje land utan att undanröja de handelssnedvridande effekterna av skadevållande dumpning och att återställa en sund konkurrens. I detta avseende är det att märka att tullen har fastställts till en nivå som inte bör hindra kinesiskt kumarin från att förbli konkurrenskraftigt på gemenskapsmarknaden (se punkt 55 i ingressen i förordningen om provisorisk tull).

Dessutom bör det understrykas att de kinesiska producenterna under undersökningsperioden hade en mycket ansenlig andel av gemenskapsmarknaden, som genomgående var större än gemenskapsproducentens. Följaktligen föreligger en påtaglig fara för att de kinesiska proudcenterna själva kan komma att få en monopolställning om inga åtgärder vidtas. Det ligger inte heller i gemenskapens intresse att ett monopol skapas. Dessutom förefaller det som om kumarinindustrin i världen för närvarande är koncentrerad till två poler, nämligen en gemenskapsproducent och dess amerikanska dotterbolag samt de kinesiska producenterna. Det finns emellertid tecken på att det finns andra kumarinproducerande regioner som börjar växa fram, t.ex. Indien. Följaktligen är det föga troligt att införandet av en antidumpningstull kommer att leda till att gemenskapsproducenten får en monopolställning. Vad gäller Rhône-Poulenc Inc:s påstått dominerande ställning på USA-marknaden påpekas att de kinesiska exportörerna under undersökningsperioden hade en väsentlig andel av USA-marknaden. I detta avseende skall även nämnas att den kinesiska exporten av kumarin till USA för närvarande är föremål för antidumpningsåtgärder, vilket kan medföra att den kinesiska exporten avleds till gemenskapens marknad.

(27) BEOA vidhöll sitt påstående att det fanns en risk för att Rhône-Poulenc SA skulle missbruka sin dominerande ställning genom sin försäljningspolitik enligt vilken endast de användare som ingår femåriga köpåtaganden garanteras leveranser av förutfastställda volymer av kumarin. Detta påstående, som avvisades redan i samband med den provisoriska fastställelsen, har inte kunnat styrkas. Dessutom har klagomål inte ingivits till behöriga myndigheter och enligt de uppgifter som insamlats i samband med undersökningen har försäljningspolitiken i fråga inte tillämpats. Följaktligen bekräftas slutsatserna i punkt 51 i ingressen till förordningen om provisorisk tull.

3. Slutsatser

(28) Inga andra argument har framlagts avseende gemenskapernas intresse. Efter att noggrant ha undersökt alla argument anser rådet att det inte finns några tvingande skäl till att inte vidta antidumpningsåtgärder i detta fall. Införandet av en antidumpningstull kan därför anses ligga i gemenskapens intresse (se punkterna 47 och 54 i ingressen till förordning om provisorisk tull).

Med hänsyn till att världens kumarindustri för närvarande är koncentrerad till två parter som delar på nästan hela gemenskapsmarknaden, är det dock tillrådligt att sedan antidumpningsåtgärder vidtagits granska hur marknadssituationen utvecklas. Det får därför anses lämpligt att kommissionen åtar sig att - förutsatt att förhållandena på marknaden i denna sektor kräver det - göra en översyn av denna förordning.

H. TULL

(29) BEOA hävdade att kommissionen begått ett metodfel vid beräkningen av underprissättningsmarginalen avseende direkta transaktioner mellan den kinesiska exportören och användaren i gemenskapen eftersom ett distributionspålägg inte lagts till CIF-importpriset. BEOA hävdade att detta leder till att skillnader avseende olika handelsled inte utjämnades för denna sorts försäljning eftersom den nivå för undanröjande av skada som fastställts för Rhône-Poulenc SA innefattade försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader och distributörernas vinster, under det att inga pålägg beaktats vad gäller användare som köpt direkt av de kinesiska exportörerna. I detta hänseende är det att märka att kommissionen vid fastställelse av nivån för undanröjande av skada räknat med Rhône-Poulenc SA:s distributörers kostnader och vinster som själva säljer direkt till användarna. Därför behöver inga pålägg göras till CIF-importpriset för användarna eftersom transaktionerna skedde i samma handelsled. Dessutom har det konstaterats att det genomsnittliga CIF-importpriset för alla distributörer ligger mycket nära varandra och i genomsnitt även på en mycket lägre nivå än för användarna. Storleken på denna prisskillnad motsvarar det pålägg som importerande distributörer tillämpar vid återförsäljning till användarna.

Detta är ett tydligt bevis för att producenterna/exportörerna i Folkrepubliken Kina differentierar sina försäljningspriser beroende på till vilket handelsled kunden kan hänföras. Följaktligen anser rådet att jämförelsen har gjorts i samma handelsled och att det för användarna skulle innebära en fördubbling att lägga ett pålägg till CIF-importpriset för användarna. Begäran om justering för olika handelsled avvisas därför. Fastställande av den underprissättningen som beskrivs i punkterna 54 och 55 i ingressen till förordningen om provisorisk tull bekräftas.

(30) De provisoriska åtgärderna utgjordes av en antidumpningstull i form av ett fast belopp per ton. Tullen fastställdes till nivån för undanröjande av skada eftersom denna var lägre än dumpningsmarginalen och den fastställdes i enlighet med vad som anges i punkterna 56 och 57 i ingressen till förordningen om provisorisk tull. Inga invändningar har anförts mot detta tillvägagångssätt. De relevanta undersökningsresultat som anges i punkterna 23 och 55 bekräftas därför. Följaktligen fastställs den slutgiltiga tullen till samma nivå som den provisoriska tullen.

I. UTTAG AV PROVISORISK TULL

(31) Med hänsyn till den fastställda dumpningmarginalen och den väsentliga skada som vållats gemenskapsindustrin är det nödvändigt att slutgiltigt ta ut de belopp som har ställts som säkerhet i form av en provisorisk antidumpningstull.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. En slutgiltig antidumpningstull införs härmed på import av kumarin som omfattas av KN-nummer ex 2932 21 00 (Taric-nummer 2932 21 00* 10) med ursprung i Folkrepubliken Kina.

2. Storleken på den tillämpliga tullen skall vara 3 479 ecu per ton.

3. Om inte annat anges skall gällande tullbestämmelser tillämpas.

Artikel 2

De belopp som säkrats genom en provisorisk antidumpningstull i enlighet med förordning (EG) nr 2352/95 skall slutgiltigt tas ut.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 25 mars 1996.

På rådets vägnar

S. AGNELLI

Ordförande

(1) EGT nr L 349, 31.12.1994, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1251/95 (EGT nr L 122. 2.6.1995, s. 1).

(2) EGT nr L 209, 2.8.1988, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 522/94 (EGT nr L 66, 10.3.1994, s. 10).

(3) EGT nr L 239, 7.10.1995, s. 4.

(4) EGT nr L 28, 6.2.1996, s. 1.