KOMMISSIONENS BESLUT (EU) 2022/444

av den 28 june 2021

om den statliga stödordning SA.49414 (2020/C) (f.d. 2019/NN) som Frankrike har genomfört till förmån för operatörer av lagringsanläggningar för naturgas

(delgivet med nr C(2021)4494)

(Endast den franska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1) och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

1. FÖRFARANDE

(1) Genom en skrivelse av den 23 oktober 2017 underrättade de franska myndigheterna kommissionen om förslaget till reform av regelverket för lagring av naturgas (reformen). De franska myndigheterna föranmälde förslaget den 23 november 2017 och efter det att det franska parlamentet antagit reformen lämnade de franska myndigheterna ytterligare upplysningar till kommissionen.

(2) Genom en skrivelse av den 28 februari 2020 informerade kommissionen Frankrike om sitt beslut om att inleda ett förfarande (beslutet om att inleda ett förfarande) i enlighet med artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (det formella granskningsförfarandet) om denna åtgärd.

(3) Beslutet om att inleda ett förfarande har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på åtgärden i fråga.

(4) Inom ramen för det formella granskningsförfarandet har kommissionen mottagit synpunkter från berörda parter. Den har översänt dessa synpunkter till de franska myndigheterna som givits tillfälle att bemöta dem. De franska myndigheterna inkom med synpunkter i en skrivelse av den 3 augusti 2020.

(5) De franska myndigheterna lämnade ytterligare upplysningar den 21 september 2020, den 26 januari 2021, den 15 mars 2021 och den 10 maj 2021.

2. BAKGRUND TILL ÅTGÄRDEN

2.1 Lagring av naturgas i Frankrike

(6) De underjordiska anläggningarna för lagring av naturgas gör det möjligt att bygga upp naturgaslager kopplade till överföringsnätet. De bidrar till att hantera flöden i nätet.

(7) Å ena sidan används lagring som ett sätt att säkerställa balansen mellan mängden naturgas i nätet och den mängd naturgas som förbrukas, till exempel vid försörjningsavbrott eller efterfrågetoppar kopplade till köldvågor på vintern. Å andra sidan gör lagringen, i kombination med rörledningar och kompressorer, att överföringen genom överföringssystemet kan säkras, inte minst i händelse av överbelastning.

(8) Lagringsoperatörerna erbjuder lagringskapacitet till de naturgasleverantörer som verkar på detaljhandels- och grossistmarknaderna och till de systemansvariga för överföringssystemen. Naturgasleverantörernas villighet att betala för lagringskapacitet är nära kopplad till skillnaden i försäljningspriset på naturgas mellan sommar och vinter (spridningen). Naturgasproduktionen är relativt stabil under hela året, medan naturgasförbrukningen varierar kraftigt beroende på vädret.

(9) Det finns fjorton lagringsanläggningar i Frankrike, varav elva i drift (2), och tre lagringsoperatörer: — Storengy, ett helägt dotterbolag till ENGIE, äger och driver tolv anläggningar, varav tre har tagits i reducerad drift och nio är i drift. Dessa anläggningar står för en användbar volym på 102,1 TWh (dvs. 74 % av territoriets totala kapacitet). — Teréga (tidigare TIGF), som ägs av Snam (40,5 %), GIC (31,5 %), EDF Investissement (18 %) och Prédica (10 %), driver en anläggning med en användbar volym på 33,1 TWh (dvs. 24 % av territoriets totala kapacitet). — Géométhane, som ägs av Storengy (50 %), CNP (49 %) och Géostock (1 %), har en anläggning i drift med en användbar volym på 3,3 TWh (dvs. 2 % av territoriets totala kapacitet).

(10) Sedan 2009 har säsongsvariationerna i naturgaspriserna minskat. Fram till 2011 var spridningen tillräckligt stor för att skapa incitament för leverantörerna att teckna sig för all lagringskapacitet för naturgas. Från och med 2011 och framåt var spridningen inte tillräcklig för att täcka priset för den lagring som operatörerna erbjöd (1,5–2 euro/MWh i spridning jämfört med ett pris på 6–7 euro/MWh). Till följd av detta var lagringskapaciteten inte fullt tecknad efter 2010–2011; tre anläggningar togs i reducerad drift 2014 och 2015 medan teckningsgraden för lagringsanläggningar i drift uppgick till 63 % under 2017–2018.

2.2 Lagstiftnings- och regleringsram

(11) I syfte att trygga naturgasförsörjningen antog Frankrike, som ett första steg, ett dekret 2014 för att skärpa naturgasleverantörernas skyldigheter att hålla naturgaslager (3). Frankrike ansåg senare att systemet hade flera brister och vissa naturgasleverantörer överklagade 2014 års dekret för att ifrågasätta dess laglighet. Mot bakgrund av denna utveckling beslutade Frankrike att införa en anpassad åtgärd, vilken är föremål för detta beslut (åtgärden i fråga).

(12) Vidare föreskrivs i artikel 33 i direktiv 2009/73/EG (4) en möjlighet för medlemsstaterna att genomföra reglering av lagringsinfrastruktur. Lagring av naturgas är också en av de åtgärder som medlemsstaterna kan införa för att se till att de skyldigheter som följer av förordning (EU) 2017/1938 (5) uppfylls på de villkor som anges i förordningen, i synnerhet skyldigheten att trygga försörjningen för nationella kunder och samtidigt säkra en väl och kontinuerligt fungerande inre marknad för naturgas.

3. DETALJERAD BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN I FRÅGA OCH SKÄL TILL ATT INLEDA DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET

3.1 Mekanismens syfte

(13) Syftet med regleringsmekanismen är att säkerställa att de lagringsanläggningar som är nödvändiga för att trygga naturgasförsörjningen på Frankrikes territorium på medellång och lång sikt bibehålls i drift.

(14) Syftet med regleringsmekanismen är framför allt att säkerställa nätets kapacitet att tillgodose efterfrågan, särskilt under köldknäppar, och att säkerställa överföringen genom naturgasöverföringsnätet, särskilt i händelse av överbelastning.

3.2 Rättslig grund

(15) Regleringsmekanismen för nödvändiga lagringsanläggningar för naturgas infördes i energilagen genom lag nr 2017–1839 av den 30 december 2017 (6) (lagen om kolväten), som trädde i kraft den 1 januari 2018.

(16) I artikel 12 i lagen om kolväten anges i synnerhet att regleringsmekanismens omfattning ska fastställas i den fleråriga energiplaneringen, som nämns i artikel L.141–1 i energilagen. Den fleråriga energiplaneringen antas genom dekret efter yttrande från flera rådgivande organ och ses över minst vart femte år under två femårsperioder. Den fleråriga energiplaneringen för perioden 2019–2028 fastställs genom dekret nr 2020–456 av den 21 april 2020 (dekret nr 2020–456 om den fleråriga energiplaneringen).

(17) I artikel 12 i lagen om kolväten anges dessutom att Commission de la régulation de l’énergie (CRE) ska fastställa vissa förfaranden för regleringsmekanismen, i synnerhet förfarandena för auktionering av lagringskapacitet, lagringsoperatörernas godkända inkomster och förfarandena för uppbörd av dessa inkomster genom försäljning av kapacitet samt genom avgifterna för användning av naturgasöverföringsnätet och utbetalningen av dessa till lagringsoperatörerna (se skälen 20–22).

3.3 Mekanismens allmänna funktion

(18) Regleringsmekanismen för lagring av naturgas, som antogs i Frankrike 2017, bygger på tre principer.

(19) För det första omfattar denna mekanism de underjordiska lagringsanläggningar som är nödvändiga för att trygga naturgasförsörjningen på Frankrikes territorium på medellång och lång sikt (7) (de nödvändiga lagringsanläggningarna). Förteckningen över dessa nödvändiga anläggningar fastställs genom dekretet om den fleråriga energiplaneringen. De ska bibehållas i drift av de operatörer som driver dem (8).

(20) För det andra auktioneras de nödvändiga lagringsanläggningarnas kapacitet ut i enlighet med de förfaranden som fastställs av CRE (9). Auktionerna är öppna för alla leverantörer som är etablerade i en av unionens medlemsstater eller i en annan stat och som innehar ett leveranstillstånd som gör det möjligt att verka på den franska detaljhandels- och grossistmarknaden. I januari 2018 hade 213 franska och utländska leverantörer ett sådant tillstånd. Auktionsintäkterna tillfaller lagringsoperatörerna direkt.

(21) För det tredje täcks kostnaderna för operatörerna av de nödvändiga lagringsanläggningarna i den mån de motsvarar kostnaderna för en så kallad effektiv operatör (10). De uppbär därför en reglerad inkomst som definieras genom CRE:s beslut (den godkända inkomsten). Om de intäkter som uppbärs direkt från deras kunder understiger deras godkända inkomst mottar lagringsoperatörerna en ersättning som är lika med skillnaden mellan deras godkända inkomst och de uppburna intäkterna (se skäl 89). Denna ersättning betalas av naturgasleverantörerna i förhållande till deras grupp med icke-avbrytbara kunder som inte har uppgett sig vara frånkopplingsbara och som är anslutna till det allmänna gasdistributionsnätet (se skälen 104 och 105). Ersättningen samlas in av de systemansvariga för överföringssystemen genom en särskild komponent inom avgiften för användning av överföringssystemet (tillträdesavgiften) och denna betalas sedan ut till lagringsoperatörerna.

(22) Om lagringsoperatörernas intäkter däremot överstiger deras godkända inkomst måste de betala tillbaka överskottet via avgiften för användning av överföringssystemet (se skäl 90).

3.4 Regleringsmekanismens omfattning

(23) Enligt de franska myndigheternas förklaringar innebär metoden för att identifiera nödvändiga lagringsanläggningar att man fastställer dels de anläggningar som krävs för att säkerställa nätets kapacitet att tillgodose efterfrågan, dels de anläggningar som krävs för att säkra överföringen genom naturgasöverföringsnätet.

3.4.1 Anläggningar som krävs för att säkerställa nätets kapacitet att tillgodose efterfrågan i samband med köldknäppar

(24) Gassystemets förväntade försörjningstrygghetsnivå anges i artikel R. 121–4 i energilagen. Målet är att försörjningen ska tryggas för alla konsumenter som inte i avtal har accepterat att försörjningen kan avbrytas vid särskilt kalla väderförhållanden, vilket statistiskt sett inträffar en gång vart femtionde år.

(25) Identifieringen av de anläggningar som krävs för att säkerställa nätets kapacitet att tillgodose efterfrågan bygger på ett arbete som utförs av de systemansvariga för överföringssystemet, som jämför efterfrågan på naturgas under köldknäppar på mellan en och trettio dagar och kapaciteten att leverera naturgas, särskilt via sammanlänkningar och terminaler för flytande naturgas (LNG).

3.4.1.1 Uppskattning av efterfrågan på naturgas

(26) De franska myndigheterna studerade inledningsvis fem scenarier för utvecklingen av naturgasförbrukningen under de kommande tio åren, bortsett från elproduktionen. Den förväntade minskningen varierar därmed mellan –2 % och –18 % jämfört med referensåret 2012. De franska myndigheterna utgick slutligen från antagandet att naturgasförbrukningen kommer att minska med 2 %, bortsett från elproduktionen.

(27) Den genomsnittliga dygnsförbrukningen av naturgas under en köldknäpp uppskattades sedan, bortsett från elproduktionen, till cirka 3 640 GWh per dygn år 2025, exklusive förbrukningen av naturgas med lågt värmevärde (L-gas). Vidare uppskattades naturgasförbrukningen för produktionen av el under en köldknäpp till 310 GWh per dygn.

(28) De franska myndigheterna har också tagit hänsyn till den avbrytbara delen av efterfrågan på naturgas, dvs. de konsumenter som har ingått avbrytbara avtal med den ansvarige för det nät de är anslutna till. Beträffande denna punkt höll systemet för avbrytbarhet, som tillämpas i samband med köldknäppar, fortfarande på att definieras vid tidpunkten för regleringsmekanismens införande. De franska myndigheterna fastställde den avbrytbara potentialen till 138 GWh per dygn.

(29) De franska myndigheterna har klargjort att belastningsfrånkoppling är en sista utväg i händelse av en försörjningskris och inte en flexibilitetsmekanism. Detta är skälet till att belastningsfrånkoppling inte beaktades i uppskattningen av efterfrågan på naturgas under köldknäppar.

(30) Vidare beaktades det faktum att den genomsnittliga förbrukningen under korta köldknäppar är högre än den genomsnittliga förbrukningen under längre köldknäppar.

(31) Slutligen har de franska myndigheterna tagit hänsyn till den gradvisa minskningen av användningen av L-gas mot bakgrund av ett omställningsprogram till förmån för naturgas med högt värmevärde (H-gas), som i dag utgör 90 % av den naturgas som förbrukas i Frankrike. Omställningsprocessen inleddes 2018 och kommer att avslutas senast 2028. De franska myndigheterna uppskattar att den del av efterfrågan på L-gas som byts ut till H-gas kommer att uppgå till 180 GWh per dygn 2025.

(32) Av ovanstående följer att de franska myndigheterna har uppskattat den totala efterfrågan på naturgas under en köldknäpp på fyra dagar år 2025 till cirka 4 000 GWh per dygn.

3.4.1.2 Uppskattning av försörjningskapaciteten för naturgas

(33) När det gäller försörjningskapaciteten för naturgas har de franska myndigheterna gjort uppskattningar med hänsyn till sammanlänkningar, LNG-försörjning via LNG-terminaler och naturgaslagrens kapacitet.

(34) För det första, när det gäller sammanlänkningar, uppgår uppskattningarna av den fasta kapaciteten, som bygger på antagandet att den fasta sammanlänkningskapaciteten för H-gas utnyttjas till 100 %, till 1 780 GWh per dygn i import och 425 GWh per dygn i export (11). Nettoimporten av H-gas via rörledningar uppskattas till 1 355 GWh per dygn.

(35) De franska myndigheterna har påpekat att en förstärkning av gasnätet och sammanlänkningarna skulle innebära en betydande kostnad (12), särskilt i förhållande till användningen av befintlig lagringsinfrastruktur. I vilket fall som helst skulle denna typ av infrastruktur inte vara tillgänglig på medellång sikt på grund av de långa byggtiderna.

(36) För det andra, när det gäller LNG-försörjningen, har de fyra franska LNG-terminalerna en sammanlagd utgångskapacitet på 1 160 GWh per dygn (13) till nätet. Denna kapacitet kan dock endast utnyttjas om det finns LNG i LNG-terminalens tankar. De franska myndigheterna anser att endast LNG-lagret i tankarna skulle kunna utnyttjas vid en oförutsedd händelse, t.ex. en köldknäpp på mindre än tio dagar. Däremot skulle LNG-laster kunna levereras efter tio dagar varpå LNG-terminalerna skulle kunna utnyttjas till sin fulla kapacitet. Två scenarier har fastställts i fråga om den genomsnittliga nivån på LNG-lagren i tankarna: den mest ogynnsamma vintern (scenario 1) och den mest gynnsamma vintern (scenario 2).

(37) Båda scenarierna motsvarar en högre utnyttjandegrad av LNG-terminalerna än det genomsnittliga utnyttjandet under vintrarna 2011–2018. Frankrike utgick slutligen från scenario 1 och uppskattade den potentiella utgångskapaciteten från LNG-terminalerna till 330 GWh per dygn under en köldknäpp på fyra dagar.

(38) De franska myndigheterna har uppgett att de befintliga terminalerna för kondensering drivs nära sin maximala kapacitet i syfte att täcka den betydande investeringskostnaden. Dessutom är nästan alla LNG-laster föremål för långsiktiga kontrakt på grund av kapitalintensiteten hos dessa projekt och säljs därmed redan före produktion. Dessutom visar den lägre kostnaden för lagring av naturgas i gasform på den svaga utvecklingen när det gäller lagring av LNG globalt sett. De LNG-mängder som finns tillgängliga på kort sikt är därför begränsade.

(39) För det tredje, beträffande de underjordiska naturgaslagrens kapacitet, har de franska myndigheterna förklarat att utnyttjandet av akviferer, som utgör 90 % av lagringsinfrastrukturen i Frankrike, innebär att de fylls till en lämplig nivå och töms till en lämplig nivå varje år. Dessutom avtar flödet från lagringsanläggningen i takt med att lagret minskar.

(40) Eftersom lagringsanläggningarnas genomsnittliga fyllnadsgrad å ena sidan uppgick till 42 % den 1 februari under de nio vintrar som föregick Frankrikes analys och 85 % av de köldknäppar som observerats de senaste 70 åren å andra sidan har börjat före den 5 februari, har de franska myndigheterna utgått från antagandet att en uttagshastighet motsvarande 45 % fylld användbar volym kan erhållas vid varje lagringsanläggning i början av en köldknäpp.

(41) Vidare har de franska myndigheterna tagit hänsyn till det säkerhetslager som de systemansvariga för naturgasöverföringsnätet måste hålla för att trygga en sista utväg för tillhandahållandet av samhällsviktiga tjänster om deras leverantör brister i leveransen, vilket uppgår till en uttagshastighet på 124 GWh per dygn vid 45 % fylld användbar volym.

(42) Vad gäller perioden 2019–2025 har de franska myndigheterna, på grundval av dessa antaganden, identifierat ett årligt behov av lagringsinfrastruktur motsvarande en användbar volym på 138,5 TWh och en uttagshastighet på 2 376 GWh per dygn vid 45 % fylld användbar volym för att nätets kapacitet att tillgodose efterfrågan i samband med köldknäppar ska kunna säkerställas (14).

3.4.2 Anläggningar som krävs för att säkerställa överföringen genom naturgasöverföringsnätet

(43) De franska myndigheterna har också fastställt vilka lagringsanläggningar som krävs för att trygga försörjningen på hela territoriet, med hänsyn till naturgasöverföringsnätets överföringskapacitet. I detta syfte har olika situationer av överbelastning i överföringsnätet studerats.

(44) De systemansvariga för överföringssystemen har identifierat det mest sannolika scenariot för överbelastning, vilket motsvarar den situation som observerades vid den aktuella tidpunkten, nämligen ett marknadssammanhang där leverantörerna strävar efter att maximera importen av naturgas från Norge och Ryssland, som enligt de franska myndigheterna för närvarande är de mest konkurrenskraftiga naturgaskällorna i Europa, och att minska importen av flytande naturgas, som värderas högre i Asien. I denna situation kan fyra huvudsakliga operativa gränser observeras (se bild 1 nedan). L0902022SV11810120220303SV0005.000111911213UTKAST TILL GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉNS BESLUT nr …av denom ändring av bilaga IV (Energi) till EES-avtaletGEMENSAMMA EES-KOMMITTÉN HAR ANTAGIT DETTA BESLUTmed beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES-avtalet), särskilt artikel 98, ochav följande skäl:(1)Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU av den 19 maj 2010 om byggnaders energiprestandaEUT L 153, 18.6.2010, s. 13. (direktivet om byggnaders energiprestanda) bör införlivas med EES-avtalet.(2)På grund av särdragen hos Islands relativa nya och enhetliga byggnadsbestånd beviljas ett tillfälligt och villkorat undantag från tillämpning av direktiv 2010/31/EU om byggnaders energiprestanda. Det undantaget bör gälla direktiv 2010/31/EU i dess lydelse före ändringen genom Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/844 av den 30 maj 2018. Undantaget bör vara strängt tidsbegränsat och bör endast tillämpas till dess att en överenskommelse ingås om införlivandet av direktiv 2010/31/EU, ändrat genom direktiv (EU) 2018/844, med EES-avtalet.(3)Med hänsyn till Liechtensteins mycket begränsade byggnadsbestånd och dess klimat och byggnadstyper undantas Liechtenstein från skyldigheten enligt artikel 5 i direktivet om byggnaders energiprestanda att göra egna beräkningar för att fastställa kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda för byggnader.(4)Enligt villkoren i anpassning (c) får Norge och Liechtenstein, förutsatt att villkoren i anpassning (c) är uppfyllda, fastställa bestämmelser om minimikrav avseende energiprestanda genom att använda en annan systemgräns än primärenergianvändning, vilket är den som krävs enligt direktivet om byggnaders energiprestanda.(5)Anpassning (d) säkerställer att systemet med egencertifiering av energiprestanda i Norge ger likvärdiga resultat som certifikat utfärdade av oberoende experter i enlighet med artikel 17 i direktivet om byggnaders energiprestanda.(6)Bilaga IV till EES-avtalet bör därför ändras i enlighet med detta.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Texten i punkt 17 (Europaparlamentets och rådets direktiv (EG) nr 2002/91 av den 16 december 2002) i bilaga IV till EES-avtalet ska ersättas med följande:32010 L 0031: Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU av den 19 maj 2010 om byggnaders energiprestanda (direktivet om byggnaders energiprestanda) (EUT L 153, 18.6.2010, s. 13).Bestämmelserna i direktivet ska, inom ramen för detta avtal, tillämpas med följande anpassning:a)Direktivet ska inte tillämpas på Island.b)I artikel 5.2 ska följande läggas till:Vid fastställandet av kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda får Liechtenstein använda de beräkningar som har gjorts av en annan avtalspart med jämförbara parametrar.c)Vid tillämpning av artikel 9.3 a och bilaga I till direktivet om byggnaders energiprestanda får Liechtenstein och Norge basera sina energianvändningskrav på nettoenergi, under förutsättning att följande villkor och skyddsåtgärder efterlevs:i)Minimikrav avseende energiprestanda fastställs i enlighet med kraven i artikel 5 i direktivet om byggnaders energiprestanda och de grundläggande principerna i den metodram som har fastställts för beräkning av kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda.Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 244/2012 av den 16 januari 2012 om komplettering av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/31/EU om byggnaders energiprestanda genom fastställande av en ram för jämförelsemetod för beräkning av kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda för byggnader och byggnadselement (EUT L 81, 21.3.2012, s. 18).ii)En numerisk indikator för primärenergianvändning som motsvarar energiprestandakraven i byggnormen offentliggörs.iii)Kommissionen förbehåller sig rätten att återkomma till just denna anpassning vid framtida förhandlingar om direktivet om energiprestanda, ändrat genom direktiv (EU) 2018/844.d)I artikel 17 ska följande läggas till:Eftastaterna får fastställa ett förenklat system för egencertifiering av energiprestanda för bostadshus som kan användas som ett alternativ till certifiering av experter om följande villkor är uppfyllda:i)Det finns grundliga kunskaper och data av god kvalitet om hela bostadshusbeståndet, inbegripet alla byggnadstyper och ålderskategorier, samt om egenskaperna hos använda klimatskal och installationssystem per typ, vilket gör det möjligt att beräkna energiprestandan hos enskilda byggnader och byggnadsenheter med en hög grad av säkerhet på grundval av brukardata.ii)Det finns utförlig information om kostnadsoptimala eller kostnadseffektiva förbättringar för varje byggnadstyp.iii)Det finns åtgärder för att hjälpa brukarna att använda systemet för att utfärda certifikat för byggnader. Sådana åtgärder kan till exempel bestå i en telefonsupport- eller rådgivningstjänst som gör det möjligt för brukarna att komma i kontakt med oberoende experter och systemexperter.iv)För att säkerställa att risken för manipulation av resultaten är försumbar innefattar systemet med egencertifiering kvalitetskontroll- och verifieringsmekanismer för att kontrollera användarnas indata och för att verifiera att användarnas indata är transparenta.v)Det finns oberoende kontrollsystem för att säkerställa att egencertifieringen av energiprestanda i fråga om kvalitet och tillförlitlighet ger resultat som är likvärdiga med certifikat som utfärdas av experter.vi)Systemet med egencertifiering ger rekommendationer som kan upplysa användarna om specifika kostnadsoptimala eller kostnadseffektiva förbättringar för deras byggnader och byggnadsenheter. Artikel 2Texten till direktiv 2010/31/EU på isländska och norska, som ska offentliggöras i EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning, ska vara giltig.Artikel 3Detta beslut träder i kraft den […], under förutsättning att alla anmälningar enligt artikel 103.1 i EES-avtalet har gjorts[Inga konstitutionella krav angivna.] [Konstitutionella krav finns angivna.].Artikel 4Detta beslut ska offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning.Utfärdat i Bryssel denPå gemensamma EES-kommitténs vägnarOrdförandeGemensamma EES-kommitténssekreterare Bild 1: Huvudsakliga operativa gränser som kan komma att observeras i överföringssystemet när leverantörerna strävar efter att maximera inmatningen av naturgas från nordöstra Frankrike

(45) I metoden beaktas det faktum att naturgasleverantörerna behöver LNG-lager för att kunna tillgodose konsumenternas efterfrågan, men att det inte ställs några krav på leverantörerna när det gäller att fördela LNG-lagren mellan de fyra franska LNG-terminalerna.

(46) I samband med att belastningen uppstår görs antagandet att de systemansvariga för överföringssystemet inledningsvis utnyttjar den avbrytbara sammanlänkningskapaciteten för att hantera överbelastningsproblemet. För de fall då överbelastningen kvarstår har man noterat den volym naturgas som skulle behöva tas ut från de underjordiska lagringsanläggningarna nedanför överbelastningsfronten.

(47) Genom detta arbete går det att fastställa de underjordiska naturgaslager som behövs nedanför varje överbelastningsfront för att överföringen genom naturgasöverföringsnätet ska kunna säkras.

(48) Tillämpningen av denna metod på vintern 2018–2019, med beaktande av de huvudsakliga överbelastningsfronter som kan komma att observeras när leverantörerna strävar efter att maximera inmatningen av naturgas från nordöstra Frankrike, leder till ett uppskattat behov av underjordisk lagring med en samlad användbar volym på minst — 16 TWh nedanför överbelastningsfront NS4 (lagringsanläggningarna Izaute, Lussagnet och Manosque), — 54 TWh nedanför överbelastningsfront NS3 (lagringsanläggningarna Céré-la-Ronde, Chemery, Izaute, Lussagnet och Manosque), — 55 TWh nedanför överbelastningsfront NS2 (lagringsanläggningarna Céré-la-Ronde, Chemery, Etrez, Izaute, Lussagnet, Manosque och Tersanne), — 64 TWh nedanför överbelastningsfront NS1 (lagringsanläggningarna Beynes, Céré-la-Ronde, Chemery, Etrez, Germigny-sous-Coulomb, Gournay-sur-Aronde, Izaute, Lussagnet, Manosque, Saint-Illiers-la-Ville och Tersanne).

3.4.3 Förteckning över anläggningar som omfattas av regleringen

(49) De franska myndigheterna har uppgett att arbetet med att identifiera de nödvändiga anläggningarna inte kunde slutföras i tid före vintern 2018–2019. Under en övergångsperiod 2018–2019 tillämpades därför regleringsmekanismen inledningsvis på alla lagringsanläggningar för naturgas på Frankrikes territorium. I den fleråriga energiplaneringen från 2016 identifierades dessa anläggningar som nödvändiga för försörjningstryggheten (15).

(50) Genom dekretet av den 26 december 2018 (16) ströks Storengys tre anläggningar i reducerad drift från förteckningen över nödvändiga anläggningar (Soings-en-Sologne, Saint-Clair-sur-Epte och Trois-Fontaines) samt projekten Lussagnet fas 1 (Teréga) och Manosque 2 (Géométhane). Dessa anläggningar har aldrig utnyttjats sedan införandet av reglerat tillträde till lagring av naturgas.

(51) Vad gäller perioden 2019–2023 fastställs i dekret nr 2020–456 om den fleråriga energiplaneringen de underjordiska anläggningar för lagring av naturgas som måste bibehållas i drift för att trygga naturgasförsörjningen på medellång och lång sikt. De har en användbar volym på 138,5 TWh och en uttagskapacitet på 2 376 GWh per dygn vid 45 % fylld användbar volym: Anläggning Operatör Driftsättningsår Lagringstyp Beynes Storengy 1956 Akvifer Céré-la-Ronde Storengy 1993 Akvifer Cerville-Verlaine Storengy 1970 Akvifer Chemery Storengy 1968 Akvifer Etrez Storengy 1980 Saltlagring Germigny-sous-Coulomb Storengy 1982 Akvifer Gournay Storengy 1976 Akvifer Lussagnet/Izaute Teréga 1957 Akvifer Manosque Géométhane 1993 Saltlagring Saint-Illiers-la-Ville Storengy 1965 Akvifer Tersanne/Hauterives Storengy 1970 Saltlagring Tabell 1: Underjordiska anläggningar för lagring av naturgas som måste bibehållas i drift till och med 2023

(52) Enligt den fleråriga energiplaneringen bör lagringsbehovet minska under perioden 2024–2028. Förteckningen över lagringsanläggningar skulle kunna skäras ner med en uttagskapacitet motsvarande minst 140 GWh per dygn vid 45 % fylld användbar volym fram till 2026. Med tanke på osäkerheten kring de volymer som behövs för försörjningstryggheten efter 2026 bör dessa volymer bekräftas 2023 och fastställas i nästa fleråriga energiplanering.

3.5 Auktionering av lagringskapacitet

(53) Enligt artikel L.421–5-1 i energilagen ska den reglerade lagringskapaciteten auktioneras ut i enlighet med de förfaranden som fastställs av CRE. I enlighet med CRE:s beslut av den 22 februari 2018 genomförs auktionerna utan acceptpris (17).

(54) De första auktionerna gav följande resultat: Lagringsperiod Intäkter (miljoner euro) Genomsnittligt auktionspris (euro/MWh) 2018–2019 68,4 0,53 2019–2020 233,6 1,80 2020–2021 504,6 3,85 Tabell 2: Auktionsresultat och intäkter från övrig försäljning under året

3.6 Täckning av lagringsoperatörernas godkända inkomst enligt CRE:s definition

(55) Enligt artikel L.452–1 i energilagen ska avgifterna för användning av överföringsnäten fastställas på ett öppet och icke-diskriminerande sätt i syfte att täcka samtliga kostnader som uppstår för de systemansvariga för överföringssystemen och operatörerna av de lagringsanläggningar som nämns i artikel L. 421–3-1, i den mån dessa kostnader motsvarar kostnaderna för en effektiv operatör.

(56) I samma artikel fastställs dessutom att dessa kostnader ska återspegla egenskaperna hos den tjänst som tillhandahålls och omfatta de kostnader som är förknippade med denna tjänst och att de, när det gäller lagringsoperatörer, särskilt ska omfatta en normal avkastning på investerat kapital.

(57) Genom artikel L.452–2 i energilagen ges CRE befogenhet dels att utarbeta de metoder som används för att fastställa avgifterna för användning av naturgasöverföringsnäten, dels att kräva att lagringsoperatörerna tillhandahåller de uppgifter, i synnerhet kopplade till bokföring och finanser, som behövs för att fastställa dessa avgifter.

(58) Av dessa bestämmelser följer att lagen ger CRE befogenhet att fastställa den godkända inkomsten för lagringsoperatörerna på ett sådant sätt att kostnaderna för en så kallad effektiv operatör täcks och en normal avkastning på investerat kapital säkerställs.

(59) CRE fastställde den förväntade godkända inkomsten genom beslut, till en början för en regleringsperiod på två år. Denna första lagringsavgift gällde under 2018 och 2019 (18). CRE harmoniserade sedan regleringsramen för lagringsoperatörer med den som gäller för övriga infrastrukturavgifter. Den andra lagringsavgiften gäller från och med 2020 för en period på fyra år (19).

(60) Det allmänna tillvägagångssättet för att fastställa den förväntade godkända inkomsten var detsamma för de båda lagringsavgifterna. Den godkända inkomsten för lagringsoperatörerna fastställs på förhand av CRE på grundval av operatörernas prognoser som sedan justeras det påföljande året och granskas i efterhand. CRE tar hänsyn till lagringsoperatörernas kostnader i den mån de anses vara effektiva.

(61) Med tanke på den särskilt korta tidsfristen för genomförandet av reformen tillämpades dock en förenklad ram på åren 2018 och 2019. För det första året fastställde CRE en avgiftsram inom vilken skillnaden mellan samtliga förväntade och faktiska kostnader och intäkter justerades i efterhand. Genom detta system säkerställs att avgiftsnivån i slutändan exakt motsvarar operatörens faktiska kostnader och intäkter. Beträffande perioden 2020–2023 önskade CRE utvidga principerna om stimulansreglering till att omfatta lagringsanläggningar och kunde efter sina analyser fastställa en utgiftsram för operatörerna i ett sammanhang kännetecknat av en minskande naturgasförbrukning.

(62) Enligt CRE:s metod är den förväntade godkända inkomsten lika med summan av de förväntade nettodriftskostnaderna, de förväntade normativa kapitalkostnaderna och regleringen av saldot på kontot för upplupna kostnader och intäkter för det föregående året. Godkänd inkomst = Nettodriftskostnader + normativa kapitalkostnader + reglering av saldot på kontot för upplupna kostnader och intäkter

(63) Endast verksamheter som omfattas av regleringen beaktas vid beräkningen av dessa komponenter.

3.6.1 Nettodriftskostnader

(64) Nettodriftskostnaderna avser bruttodriftskostnaderna (energikostnader, extern förbrukning, personalkostnader, skatter och avgifter) för en så kallad effektiv operatör efter det att operatörens rörelseintäkter har dragits av (särskilt aktiverat arbete för egen räkning, intäkter från extratariffer, vinster och förluster vid köp/försäljning av lagrad naturgas).

(65) Med tanke på den korta tidsfristen för genomförandet av reformen kunde CRE inte fastställa huruvida operatörernas kostnader motsvarade kostnaderna för en så kallad effektiv operatör för perioden 2018–2019. I slutändan motsvarade de kostnader som därmed beaktades under denna period lagringsoperatörernas faktiska kostnader, vilka godkändes av CRE. Vad gäller den andra lagringsavgiften införde CRE en mekanism för stimulansreglering av nettodriftskostnaderna, med undantag för vissa fördefinierade poster. Bortsett från några undantag kommer alla avvikelser från den ram för driftskostnaderna som fastställts för perioden för den andra lagringsavgiften att bekostas av eller tillfalla operatören.

3.6.2 Normativa kapitalkostnader

(66) De normativa kapitalkostnaderna omfattar avskrivningar och avkastning på anläggningstillgångar. De normativa kapitalkostnaderna motsvarar således summan av avskrivningen av de reglerade bastillgångarna, avkastningen på anläggningstillgångarna beräknad med utgångspunkt i den vägda genomsnittliga kapitalkostnaden för de reglerade bastillgångar som redan är i bruk samt skuldkostnaden för anläggningstillgångar under byggnad. Normativ kapitalkostnad = Avskrivningen av reglerade bastillgångar + reglerade bastillgångar · vägd genomsnittlig kapitalkostnad + anläggningstillgångar under byggnad · skuldkostnad

(67) CRE har uppgett att denna metod överensstämmer med regleringspraxis för reglerade anläggningar på naturgas- och elmarknaderna i Frankrike och Västeuropa (20).

(68) I syfte att fastställa det ursprungliga värdet av de reglerade bastillgångarna den 1 januari 2018 använde CRE metoden för löpande ekonomiska kostnader (21). Metoden består i att beräkna tillgångarnas ekonomiska nettovärde i) genom att utgå från tillgångarnas bokförda bruttovärde i operatörernas räkenskaper (tidigare byggkostnader), ii) vilket uppdateras med hänsyn till inflationen och iii) skrivs av under tillgångarnas ekonomiska livslängd.

(69) Varje år förändras de reglerade bastillgångarnas värde i förhållande till — den avskrivning som görs på grundval av tillgångarnas ekonomiska livslängd och som dras av från de reglerade bastillgångarnas värde, — nya investeringar som tas i bruk och som ökar de reglerade bastillgångarnas värde, — de tillgångar som i förekommande fall tas ur bruk innan de har skrivits av fullt ut, vilket minskar värdet av de reglerade bastillgångarna, — omvärderingen av tillgångarna med hänsyn till inflationen (konsumentprisindex exklusive tobak).

(70) CRE anser att det mest representativa måttet på det ursprungliga värdet av operatörernas investeringar är bruttovärdet av de tillgångar som registrerats i företagsredovisningen. Enligt CRE är detta värde, som granskas av de lagstadgade revisorerna inom ramen för den årliga revisionen, dokumenterat och objektivt. Metoden är identisk med den som tillämpades 2002 i samband med regleringen av de systemansvariga för överföringssystemen för naturgas, och den används också för de reglerade franska LNG-terminalerna.

(71) CRE har inte tagit hänsyn till tillgångarnas nyvärde utan det avskrivna värde som överensstämmer med de avskrivningar som lagringsoperatörerna har registrerat före 2018, för att samhället inte på nytt ska behöva bära en redan betald kostnad eller de avskrivningar av tillgångarna som redan har beaktats.

(72) När det gäller de flesta tillgångarna är de avskrivningstider som operatörerna tillämpat i samband med tidigare års räkenskaper och de avskrivningstider som de begärt i de avgiftsrelaterade handlingarna desamma. De motsvarar dessutom standarduppgifter från branschen i andra länder.

(73) När det gäller kuddgas (22) avslog CRE däremot operatörernas begäran om att överväga en standardiserad avskrivningstid på 250 år. CRE tog hänsyn till att avskrivningstiderna för kuddgas, till skillnad från operatörernas övriga tillgångar, har varierat mellan de olika operatörerna och över tid (mellan 25 och 250 år). CRE har följaktligen, för att beräkna det ursprungliga värdet av bastillgångarna, valt en avskrivningstid för kuddgas som överensstämmer med den avskrivningstid som bokförts av var och en av de tre operatörerna. Inför framtiden har avskrivningstiden för kuddgas fastställts till 75 år, vilket motsvarar tre förnyelser av 25-åriga koncessioner för utnyttjandet av underjordiska hålrum.

(74) CRE har fastställt följande ekonomiska livslängder för de olika kategorierna av operatörstillgångar: Tillgångskategori Standardiserad livslängd Kuddgas 75 år Borrhål, hålrum, ansamling 50 år Anläggningar för bearbetning, komprimering, leverans och mätning 20–30 år Fast egendom och byggnader 30 år Övrig utrustning 10–15 år Mjukvara, mindre utrustning 5 år Tabell 3: Avskrivningstid per tillgångskategori

(75) Vidare bad CRE 2017 den externa konsulten […] att granska lagringsoperatörernas begäran vad gäller det ursprungliga värdet av de reglerade bastillgångarna. Beträffande Storengy ledde beräkningen fram till ett resultat på [3–5 miljarder euro].

(76) När det gäller Teréga värderades de reglerade bastillgångarna till [1–2 miljarder euro] i en kompletterande studie som utfördes av konsulten PwC med hjälp av nuvärdesmetoden.

(77) I samband med genomförandet av regleringsmekanismen justerade CRE därför det ursprungliga värdet av de reglerade bastillgångarna som lagringsoperatörerna hade begärt, i syfte att ta hänsyn till den oberoende ekonomiska värderingen av tillgångarnas marknadsvärde. CRE har därmed fastställt det ursprungliga värdet av de reglerade bastillgångarna enligt följande: 1.1.2018 Storengy (miljarder euro) Teréga (miljarder euro) Géométhane (miljarder euro) Operatörens begäran 4,0 1,37 0,20 CRE:s värdering av de reglerade bastillgångarna 3,5 1,15 0,19 Tabell 4: Ursprungligt värde av de reglerade bastillgångarna hos respektive lagringsoperatör i samband med regleringens ikraftträdande

(78) Vad gäller avkastningen på kapitalet tillämpade CRE den metod som utgår från den vägda genomsnittliga kapitalkostnaden i syfte att göra det möjligt för operatören att finansiera räntekostnader och få en avkastning på det egna kapitalet som går att jämföra med den avkastning som investeringar med jämförbara risknivåer kan ge. CRE har uppgett att detta är en metod som vanligen används av europeiska regleringsmyndigheter för att fastställa avkastningen på reglerade infrastrukturers tillgångar.

(79) På grundval av ekonomiska undersökningar och arbete som utförts av externa konsulter (23) fastställde CRE avkastningen till 5,75 % för åren 2018 och 2019. Vad gäller perioden 2020–2023 har CRE fastställt avkastningen till 4,75 %. Den metod som tillämpades för att fastställa avkastningen i samband med den andra lagringsavgiften är oförändrad i förhållande till den som tillämpades i samband med den första lagringsavgiften. Förändringen kan motiveras utifrån de sänkta finansieringskostnaderna, den planerade sänkningen av bolagsskatten och ett högre beta för tillgångarna. Tillgångarnas högre beta återspeglar erkännandet av den finansiella risk, särskilt de icke-återvinningsbara kostnader, som energiomställningen medför för aktieägare i infrastrukturbolag för naturgas.

(80) I avsaknad av en jämförbar börsnoterad lagringsoperatör tog CRE avkastningen hos de systemansvariga för naturgasöverföringsnätet som utgångspunkt plus en riskpremie specifik för lagring. Premien är fastställd till 50 räntepunkter på grund av koncentrationen av lagringsanläggningar, den geologiska risken för de undre jordlagren och risken för substituerbarhet med LNG-terminaler och sammanlänkningar med andra länder.

(81) Vidare har CRE påpekat att denna avkastningsgrad är lägre än den som beviljas reglerade operatörer av LNG-terminaler (7,25 % vid ikraftträdandet av åtgärden), vilkas verksamhet är mer riskfylld, särskilt ur affärssynpunkt då reglerade och oreglerade LNG-terminaler existerar parallellt och har färre kunder. CRE har dessutom anfört som exempel den avkastningsgrad på 6,5 % som den italienska regleringsmyndigheten har fastställt för lagring av naturgas.

3.6.3 Investeringar

(82) I enlighet med artikel L.421–7-1 i energilagen ska operatörer av underjordiska anläggningar för lagring av naturgas varje år lämna in en årlig investeringsplan till CRE för godkännande. I detta sammanhang ser CRE till att de investeringar genomförs som krävs för att lagringsanläggningarna ska utvecklas på ett bra sätt och för att tillträdet till lagringsanläggningarna ska förbli öppet och icke-diskriminerande.

(83) I samband med den andra lagringsavgiften införde CRE en stimulansåtgärd för kostnadskontroll inriktad på olika investeringskategorier.

3.6.4 Kontot för upplupna kostnader och intäkter

(84) Den godkända inkomsten för lagringsoperatörerna fastställs av CRE på grundval av operatörernas prognoser för kostnader och intäkter för det kommande året. Kontot för upplupna kostnader och intäkter togs med i beräkningen för att ta hänsyn till skillnaden mellan de förväntade kostnaderna eller intäkterna och de faktiska kostnader eller intäkter som registrerats beträffande ett visst antal fördefinierade poster. Kontot innebär därmed ett skydd för operatörerna mot variationer i vissa kostnads- och intäktsposter. Kontot används också för utbetalning av ekonomiska incitament till följd av tillämpningen av mekanismerna för stimulansreglering samt för att ta hänsyn till eventuella kapitalvinster eller icke-återvinningsbara kostnader, när de väl har godkänts av CRE.

(85) Under det första året av reglerad lagring antog CRE, inom ramen för den första lagringsavgiften, en avgiftsram som innebar att skillnaderna mellan samtliga förväntade kostnader och intäkter och samtliga faktiska kostnader och intäkter justerades i efterhand. Avgiften grundade sig därmed till fullo på kontot för upplupna kostnader och intäkter och inga kostnads- eller inkomstposter gavs stimulans.

(86) När det gäller den andra lagringsavgiften tillämpar CRE en avgränsning av kontot i linje med den allmänna ramen för alla avgifter för elnät och naturgasinfrastruktur. Det är alltså endast med hänsyn till vissa fördefinierade poster som skillnaderna mellan förväntade och faktiska kostnader och intäkter täcks i efterhand via ersättningen baserad på kontot för upplupna kostnader och intäkter. De poster på kontot för upplupna kostnader och intäkter som omfattas rör framför allt investeringsutgifter och försäljningsintäkter. Samtidigt är nästan alla driftskostnader föremål för en stimulansåtgärd som kan vara allomfattande (100 % av skillnaderna mellan förväntade och faktiska kostnader bekostas av eller tillfaller verksamheten) eller begränsad (till exempel i fråga om energikostnader, där 20 % omfattas av stimulansåtgärden medan 80 % av skillnaderna omfattas av ersättningen kopplad till kontot för upplupna kostnader och intäkter).

3.7 Stödmottagare

(87) Stödmottagarna för åtgärden är de operatörer av lagringsanläggningar för naturgas som omfattas av regleringsmekanismen. Sedan åtgärdens ikraftträdande handlar det om Storengy, Teréga och Géométhane.

3.8 Finansiering av åtgärden genom avgifterna för användning av överföringssystemen

(88) Finansieringen av lagringsoperatörernas godkända inkomster härrör å ena sidan från lagringsoperatörernas direkta intäkter och å andra sidan, när dessa intäkter understiger de godkända inkomsterna, från lagringsersättningen, som motsvarar skillnaden mellan den godkända inkomsten och de direkta intäkterna. Ersättning = godkänd inkomst – direkta intäkter

(89) Operatörernas direkta intäkter kommer huvudsakligen från auktioneringen, men också från historiska långsiktiga kontrakt och tilläggstjänster.

(90) Lagringsersättningen samlas in av de systemansvariga för överföringssystemen från naturgasleverantörerna genom en särskild komponent, (lagringskomponenten), inom avgiften för användning av överföringssystemet (tillträdesavgiften) på de villkor som fastställts av CRE (se skäl 21).

(91) Till att börja med bör det noteras att det i Frankrike finns två systemansvariga för överföringssystemet, dvs. två innehavare av tillstånd att driva naturgasledningar enligt artikel L.431–1 i energilagen: GRTgaz och Teréga (tidigare TIGF).

(92) GRTgaz är ett aktiebolag som till 75 % ägs av ENGIE och till 25 % av Société d’Infrastructures Gazière. GRTgaz, som kontrolleras direkt av ENGIE, är oberoende av de andra delarna av det vertikalt integrerade företaget (ENGIE-koncernen) i enlighet med principen om en oberoende systemansvarig för överföringssystemet, något som säkerställer en effektiv åtskillnad mellan den systemansvariges verksamheter och produktions- och leveransverksamheten (24).

(93) Såsom beskrivs i skäl 9 ägs Teréga av Snam (40,5 %), GIC (31,5 %), EDF Investissement (18 %) och Prédica (10 %). Teréga uppfyller likaså villkoren för en oberoende systemansvarig för överföringssystemet (25).

3.8.1 CRE:s fastställande av lagringskomponenten inom avgifterna för användning av överföringssystemen

(94) Enligt artikel L.452–1 sjätte stycket i energilagen ska avgifterna för användning av naturgasöverföringsnäten tas ut av de systemansvariga för dessa nät. De systemansvariga för överföringssystemen ska betala tillbaka en del av det återvunna beloppet till de operatörer av underjordiska anläggningar för lagring av naturgas som nämns i artikel L. 421–3-1 i enlighet med de förfaranden som fastställts av CRE.

(95) Enligt artikel L.452–2 i energilagen ska CRE utarbeta de metoder som används för att fastställa avgifterna för användning av naturgasöverföringsnäten.

(96) På grundval av dessa bestämmelser fastställde CRE genom beslut nr 2018–069 av den 22 mars 2018 (26) metoderna för beräkning av lagringskomponenten, som gäller sedan den 1 april 2018.

(97) Den lagringskomponent som varje leverantör ska betala måste enligt CRE syfta till försörjningstrygghet, dvs. att ersättningen till lagringsanläggningarna tryggar naturgasförsörjningen till de kunder vars försörjning inte kan avbrytas, i synnerhet inhemska kunder.

3.8.2 Betalning av lagringskomponenten via leverantörerna och vidarefakturering av slutkunder

(98) När det gäller leverantörernas skyldighet att betala lagringskomponenten införde CRE, genom sitt beslut av den 22 mars 2018, lagringskomponenten inom ramen för tillträdesavgifterna genom att införa nya bestämmelser i sitt beslut Délibération n°2018–022 du 7 février 2018 portant décision sur l’évolution du tarif d’utilisation des réseaux de transport de gaz naturel de GRTgaz et TIGF au 1er avril 2018 (inte översatt till svenska) (beslut nr 2018–022 av den 7 februari 2018 om ändring av avgiften för användning av GRTgaz och TIGF:s överföringssystem den 1 april 2018).

(99) Till följd av denna ändring ska alla leverantörer som tilldelas fast leveranskapacitet vid minst en gränssnittspunkt mellan överföring och distribution betala en lagringskomponent på grundval av dess kunder under vintern som är anslutna till det allmänna gasdistributionsnätet och som ingår i dess kundportfölj den första dagen i varje månad.

(100) Med leverantör avses varje fysisk eller juridisk person som ingår ett avtal om överföring genom gasöverföringsnätet med en systemansvarig för överföringssystemet. Beroende på fallet kan det handla om den berättigade kunden, leverantören eller deras ombud. En gränssnittspunkt mellan överföring och distribution definieras som en fysisk eller fiktiv gränspunkt mellan ett överföringssystem och ett allmänt distributionssystem.

(101) Dessutom följer det av ordalydelsen i artikel L.452–1 sjätte stycket i energilagen att tillträdesavgifterna måste utdebiteras av de systemansvariga för överföringssystemet (se skäl 94).

(102) När det gäller övervältringen av lagringskomponenten på slutanvändarna har CRE uppgett att leverantörerna övervältrar lagringskomponenten på de slutkunder som ingår i ersättningsunderlaget genom att låta den ingå i delen ”Överföring” på fakturan. CRE har inte någon förteckning över de berörda kunderna.

(103) Närmare bestämt är övervältringen endast obligatorisk när det gäller de reglerade försäljningspriserna för naturgas enligt artiklarna L.445–3 och R.445–3 i energilagen (27). Vad gäller de erbjudanden som finns på marknaden är det leverantören som fritt beslutar om denna övervältring.

3.8.3 Fördelning av de medel som samlas in av de systemansvariga för överföringssystemen mellan lagringsoperatörerna i enlighet med de förfaranden som fastställts av CRE

(104) Enligt CRE:s beslut om lagringskomponenten ska de systemansvariga för överföringssystemen betala ut de intäkter som uppbärs genom lagringskomponenten till de olika lagringsoperatörerna i proportion till den ersättning som ska erhållas (28). Det belopp som tilldelas varje operatör motsvarar förhållandet mellan operatörens förväntade årliga ersättning och den totala förväntade ersättningen för samtliga reglerade lagringsaktörer, som fastställts av CRE. Beloppen specificeras årligen i CRE:s beslut om ändring av lagringskomponenten.

(105) I enlighet med CRE:s beslut ska de systemansvariga för överföringssystemen ingå avtal med varje lagringsoperatör för att fastställa villkoren för uppbörd och utbetalning av ersättningen, kostnaderna för vilka fastställs av CRE och vilka tas upp i operatörernas godkända inkomster. För 2018 uppgick detta belopp till 130 000 euro per systemansvarig och lagringsoperatör (29).

3.9 Budget

(106) Det totala ersättningsbelopp som betalas ut till de reglerade operatörerna varje år beror på auktionsintäkterna och de godkända inkomsterna som fastställts av CRE. Det ersättningsbelopp som betalades ut till de tre reglerade lagringsoperatörerna uppgick till 528 miljoner euro 2018, 540 miljoner euro 2019 och 251 miljoner euro 2020. 2018 (miljoner euro) 2019 (miljoner euro) 2020 (miljoner euro) Storengy 402 392 199 Teréga 101 113 25 Géométhane 26 36 28 Totalt 528 540 251 Tabell 5: Översikt över lagringsersättningen 2018, 2019 och 2020

3.10 Varaktighet

(107) Bestämmelserna i lagen om kolväten avseende regleringsmekanismen för lagringsoperatörer trädde i kraft den 1 januari 2018. CRE har fastställt lagringsoperatörernas godkända inkomster sedan den 1 januari 2018. Vidare ägde de första auktionerna av lagringskapacitet rum 5–29 mars 2018 med avseende på perioden 2018–2019 och har anordnats 2019–2020 och 2020–2021 (se tabell 2 i skäl 54).

(108) Lagringskomponenten ingår i tillträdesavgiften från och med den 1 april 2018. Inledningsvis fastställde CRE den förväntade godkända inkomsten för en regleringsperiod på två år (30). CRE harmoniserade sedan regleringsramen för lagringsoperatörer med den som gäller för övriga infrastrukturavgifter. Denna andra lagringsavgift gäller för perioden 2020–2023 (31).

(109) För närvarande planerar de franska myndigheterna inget slutdatum för mekanismen. Däremot fastställdes mekanismens omfattning i den senaste fleråriga energiplaneringen (32) fram till dess att den ses över. Översynen av den fleråriga energiplaneringen är planerad till 2023 och kommer att äga rum senast den 31 december 2028.

3.11 Åtaganden

(110) De franska myndigheterna har gjort två åtaganden. För det första har de franska myndigheterna åtagit sig att lämna en rapport till kommissionen före utgången av 2024. Följande punkter ska behandlas i rapporten: — Uppgifter om åtgärdens genomförande under den föregående perioden (2018–2023), särskilt auktionsresultaten i fråga om volymer och priser samt de ersättningsbelopp som mottagits per anläggning. — En uppdaterad översikt över hur naturgasmarknaden i Frankrike ser ut, särskilt med hänsyn till de faktorer som motiverar en fortsatt tillämpning av åtgärden under 2023–2028, till exempel spridningsnivån, efterfrågenivån, investeringar i gasnätet i Frankrike och utomlands och investeringar i LNG-terminaler. — Uppgifter om översynen av den fleråriga energiplaneringen 2023 och dess eventuella inverkan på åtgärdens tillämpningsområde. — Metoden för beräkning av den garanterade ersättningen under regleringsperioden 2023–2028. Om beräkningsmetoden ändras önskar kommissionen få information om skälen till ändringen. — Uppgifter om åtgärdens inverkan på konkurrensen, med fokus på de potentiella snedvridningar av konkurrensen som identifieras i beslutet, t.ex. åtgärdens inverkan på naturgaslagringsanläggningar i angränsande medlemsstater, på sammanlänkningar och på de franska LNG-terminalerna. Dessa uppgifter bör stödjas av historiska uppgifter om användningen av dessa tillgångar samt av relevanta förändringar i regelverket avseende lagring av naturgas i Frankrikes grannländer. Åtgärdens inverkan på den franska detaljhandeln måste också bedömas och kvantifieras.

(111) För det andra förbinder sig de franska myndigheterna att offentliggöra följande uppgifter på en övergripande webbplats avseende statligt stöd i Frankrike (33) samt på modulen för stödtransparens: en länk till den fullständiga texten till mekanismen och dess genomförandebestämmelser, vilka stödmottagarna är, form av stöd, stödbelopp till varje stödmottagare, datum för beviljandet, typ av företag (små och medelstora företag eller stora företag), den region där stödmottagaren är etablerad samt den huvudsakliga ekonomiska sektor inom vilken denne verkar.

3.12 Skäl till att inleda det formella granskningsförfarandet

(112) I sitt beslut om att inleda ett förfarande ansåg kommissionen preliminärt att regleringsmekanismen utgjorde statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget och att det kunde vara förenligt med den inre marknaden i den mening som avses i artikel 107.3 c i EUF-fördraget. I samband med det formella granskningsförfarandet uttryckte kommissionen dock tvivel i fråga om regleringsmekanismens proportionalitet och huruvida det förekom snedvridningar av konkurrensen.

(113) Närmare bestämt konstaterar kommissionen, å ena sidan, att CRE för att fastställa den godkända inkomsten för lagringsoperatörerna gör det möjligt för lagringsoperatörer att få avkastning på sina anläggningstillgångar. Beräkningen av denna avkastning innefattar en bedömning av de reglerade tillgångarnas värde. Kommissionen uttryckte tvivel i fråga om förfarandet för den oberoende ekonomiska värderingen av marknadsvärdet av de reglerade bastillgångarna vid tidpunkten för CRE:s genomförande av regleringsmekanismen, vilket gjorde att åtgärdens proportionalitet kunde ifrågasättas.

(114) Å andra sidan kunde kommissionen, mot bakgrund av de uppgifter som lämnats till kommissionen inom ramen för det formella granskningsförfarandet, inte utesluta att mekanismen medförde snedvridningar av konkurrensen. Dessa oproportionerliga snedvridningar av konkurrensen kunde förekomma i) mellan franska naturgasleverantörer och leverantörer från andra medlemsstater, ii) mellan å ena sidan naturgaslagringsoperatörer och å andra sidan LNG-operatörer och systemansvariga för sammanlänkningar samt iii) mellan de franska naturgaslagringsoperatörerna och naturgaslagringsoperatörer i andra medlemsstater.

4. KOMMENTARER FRÅN FRANKRIKE

(115) Frankrike har översänt sina synpunkter till kommissionen samt CRE:s synpunkter som bifogats dessa. CRE:s synpunkter betraktas därför som en integrerad del av Frankrikes synpunkter.

(116) Frankrike anser att de tvivel som kommissionen uttryckt i fråga om reformen av lagringen av naturgas är ogrundade.

4.1 Förekomst av stöd

(117) För det första bestrider Frankrike att åtgärden i fråga inbegriper statliga medel. Enligt Frankrike kan övergången från ett förhandlingsbaserat till ett reglerat system inte heller antas innebära en ekonomisk fördel för den operatör som binds till detta. Frankrike bestrider dessutom att de systemansvariga för sammanlänkningarna och LNG-terminalerna skulle vara lagringsoperatörernas konkurrenter.

(118) För det andra, i fråga om finansiering med statliga medel, bestrider Frankrike att täckningen av en del av de kostnader som bärs av operatörer av nödvändiga lagringsanläggningar för naturgas skulle ha karaktären av ett obligatoriskt bidrag. Avgiften för användning av naturgasöverföringsnäten betalas av naturgasleverantörerna i utbyte mot överföringstjänsten, en tjänst som är utformad för att vara mycket tillförlitlig och ha kapacitet att tillgodose en rimlig efterfrågan på lång sikt (34).

(119) Frankrike noterar dessutom att övervältringen av avgiften för användning av överföringssystemet på naturgaskonsumentens faktura endast är obligatorisk i fråga om de konsumenter som har valt att ta del av de reglerade försäljningspriserna för naturgas. Enligt Frankrike motsvarar erbjudandena med reglerat försäljningspris en mycket liten del av naturgasförsörjningen i landet (35), i synnerhet mot bakgrund av att man planerar att gradvis avskaffa de reglerade försäljningspriserna för naturgas (36).

(120) I fråga om fördelar påpekar Frankrike för det första att man vid fastställandet av kapitalkostnaden tar hänsyn till den lägre risk som de reglerade verksamheterna utsätts för på grund av att avkastningen på sysselsatt kapital är lägre i förhållande till oreglerade verksamheter. För det andra bestrider Frankrike att de intäkter som en lagringsoperatör erhåller inom det reglerade systemet systematiskt skulle vara högre än de intäkter som samma operatör skulle erhålla inom ett förhandlingsbaserat system (37). Frankrike påminner dessutom om att den regleringsram som genomförs sedan 2018 är symmetrisk; omvänt kan den så kallade ersättningen behöva betalas av lagringsoperatörerna då intäkterna från försäljningen överstiger den godkända inkomsten som fastställts av CRE. Därmed kan det reglerade systemet inte skiljas från de skyldigheter och den förlust av ekonomiska möjligheter som det innebär för lagringsoperatörerna.

(121) De nedskrivningskostnader om 494 miljoner euro som ENGIE-koncernen noterade för sin reglerade lagringsverksamhet några dagar efter offentliggörandet av de parametrar som CRE fastställt med hänsyn till lagringsavgiften tyder på de lägre förväntningarna på vinster kopplade till gynnsamma marknadsförhållanden. Frankrike erinrar om att införandet av regleringsmekanismen inte ledde till någon inkomstökning mellan 2017 och 2018 för de franska lagringsoperatörerna, med undantag för Storengy. Frankrike understryker också att Storengy, med jämförbara spridningsnivåer, erhåller en lägre godkänd inkomst inom det reglerade systemet än de försäljningsinkomster som det förhandlingsbaserade systemet ger upphov till.

(122) Frankrike anser att det är irrelevant att beakta situationen för lagringsoperatörer i andra medlemsstater i samband med att den beviljade fördelens selektiva karaktär analyseras. Frankrike hänvisar till tribunalen och domstolen som har funnit följande: ”Bedömningen av selektivitetsvillkoret […] kan endast göras för en enda medlemsstat” (38). I vilket fall som helst påpekar Frankrike att lagringsoperatörerna i de andra medlemsstaterna inte befinner sig i en jämförbar situation i faktiskt och rättsligt hänseende mot bakgrund av det mål som eftersträvas med åtgärden i fråga, nämligen att trygga naturgasförsörjningen i Frankrike.

(123) När det gäller de systemansvariga för sammanlänkningarna å ena sidan och operatörerna av LNG-terminalerna å andra sidan erinrar Frankrike om att samtliga dessa operatörer är föremål för reglering i landet (39). De omfattas därför av regleringsmekanismer som är mycket lika de som genomförs i fråga om lagringen, såsom att regleringsmyndigheten fastställer en godkänd inkomst som gör att de kan täcka sina kostnader. Frankrike anser därmed att åtgärden obestridligen inte utgör någon selektiv fördel för dessa operatörer i förhållande till systemansvariga för gassammanlänkningar och LNG-terminaler.

(124) När det gäller effekten på konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna anser Frankrike att de systemansvariga för sammanlänkningarna och LNG-terminalerna inte konkurrerar med lagringsoperatörerna (se även skäl 133 och följande).

4.2 Åtgärdens förenlighet med den inre marknaden

4.2.1 Proportionalitet

(125) Frankrike förklarar att reglering som utgår från operatörernas kostnader är en utbredd strategi bland de europeiska regleringsmyndigheterna. Detta säkerställer både att operatörerna får tillräckliga inkomster för att upprätthålla sin verksamhet och att slutkonsumenterna inte betalar mer för lagringen än för den tjänst som tillhandahålls. Samtidigt förklarar Frankrike att en metod som utgår från spridningsnivåerna skulle vara oberäknelig och att den, beroende på utvecklingen av marknadspriserna på kort sikt, inte skulle kunna säkerställa att operatörernas kostnader täcks eller tvärtom generera otillbörliga vinster.

(126) I samband med fastställandet av lagringsavgiften valde CRE en reglering med utgångspunkt i att täcka de av operatörernas kostnader som bedöms som effektiva. Därmed fastställs en godkänd inkomst för varje operatör i syfte att täcka de kostnader som utgörs av driftskostnader, avskrivning av tillgångar och kapitalkostnader. För att fastställa det ursprungliga värdet av lagringsoperatörernas reglerade bastillgångar den 1 januari 2018 omvärderade CRE det bokförda bruttovärdet av operatörernas tillgångar den 31 december 2016 (se skäl 55 och följande om fastställandet av de godkända inkomsterna).

(127) Som alternativ grund lämnar Frankrike ytterligare analyser för att visa att man med andra metoder erhåller ett resultat för de reglerade bastillgångarna som är förenligt med CRE:s metod.

(128) Lagringsoperatörernas värde i aktieägarnas räkenskaper fastställs i enlighet med redovisningsstandarderna och utifrån de förväntade intäkterna från verksamheten på lång sikt. När det gäller Storengy fastställde CRE det ursprungliga värdet av de reglerade bastillgångarna till 3,5 miljarder euro, medan Storengy, i ENGIES räkenskaper, hade värderats till [3–5 miljarder euro] den 31 december 2016. När det gäller Teréga fastställde CRE det ursprungliga värdet av de reglerade bastillgångarna till 1,156 miljoner euro, medan värderingen av lagringsverksamheten, i moderbolagets räkenskaper, låg på ungefär [1–2 miljarder euro] den 31 december 2016.

(129) De senaste transaktionerna kastar också ljus över företagens värde och värderingen av lagringsverksamheterna i samband med transaktionerna. På grundval av de transaktioner som skedde kopplat till Terégas kapital under 2013 (40) och 2015 (41) uppskattas värdet av tillgångarna på lagringsområdet till [1–2 miljarder euro].

(130) Frankrike nämner dessutom att externa konsulter också har bidragit till värderingen av operatörernas reglerade bastillgångar. Beträffande Storengy ledde den beräkning som konsulten […] utförde för CRE:s räkning fram till ett resultat på [3–5 miljarder euro]. Frankrike hänvisar även till PwC:s studie på uppdrag av Teréga, i vilken de reglerade bastillgångarna värderades till [1–2 miljarder euro] 2018.

(131) Slutligen anser Frankrike att en alternativ metod, som utgår från en kartläggning av operatörens historiska intäkter i syfte att avgöra om de har kunnat täcka tidigare investeringar, inte skulle vara tillräckligt robust för att fastställa de reglerade bastillgångarnas värde. En sådan metod skulle innebära en kartläggning, från datumet för den ursprungliga idriftsättningen av de äldsta lagringstillgångarna (slutet av 1950-talet), av det fria kassaflödet hos varje operatör, motsvarande operatörens tillgängliga likvida medel efter finansieringen av rörelsekapital, skatter och investeringar, i syfte att jämföra det med tillgångarnas bruttovärde.

(132) Kartläggningen av denna historik förefaller synnerligen komplicerad, både på grund av den omfattande dokumentation som krävs och de organisatoriska och kapitalrelaterade förändringar de nuvarande lagringsföretagen har genomgått; Storengy, å ena sidan, är en del av ett integrerat system inom ramen för Gaz de France/GDF Suez, och för att kartlägga dess historik skulle antaganden om hur verksamheterna åtskiljs behöva göras. Teréga, å andra sidan, har varit föremål för flera avyttringar.

4.2.2 Negativa effekter på handel och konkurrens

(133) När det gäller snedvridningar av konkurrensen mellan franska leverantörer och leverantörer från andra medlemsstater som tecknar sig för lagringskapacitet i Frankrike hävdar Frankrike att leverantörens nationalitet inte har någon betydelse. De offentliga auktionerna är öppna för alla aktörer som har tillstånd att leverera naturgas. Leveranstillståndet är inte begränsat till franska leverantörer utan kan beviljas varje person som är etablerad på en EU-medlemsstats territorium (42). Vidare påpekar de franska myndigheterna att samma avgift för användning av naturgasöverföringsnäten tillämpas på franska leverantörer och leverantörer från andra medlemsstater när det är fråga om samma typ av överföringstjänst.

(134) Frankrike anser dessutom att lagringsanläggningar inte konkurrerar med sammanlänkningar och LNG-terminaler. Frankrike konstaterar först och främst att kommissionen aldrig har bedömt förekomsten av en enda marknad för lagring av naturgas, återförgasningsinfrastruktur och sammanlänkningar. Frankrike understryker dessutom att de nödvändiga lagringsanläggningarna för naturgas, i analyserna av gassystemets kapacitet att tillgodose en rimlig efterfrågan, utgör ett komplement till ett fullt utnyttjande av sammanlänkningarna och LNG-terminalernas kapacitet, motsvarande de tillgängliga lagren av flytande naturgas.

(135) Vidare konstaterar Frankrike att kommissionen vid flera tillfällen har erkänt att det finns en separat marknad för underjordisk lagring av naturgas, både i Frankrike (43) och i andra medlemsstater (44). Mot bakgrund av resultaten av en marknadsundersökning som gällde en verksamhet på franskt territorium konstaterade kommissionen att det inte fanns någon utbytbarhet mellan lagring och andra flexibilitetssystem (45). Frankrike framhåller också att kommissionen i två beslut har ansett att marknaden för lagring av naturgas är regional eller till och med nationell (46).

(136) Frankrike anser att varje flexibilitetsinstrument fyller en egen funktion och har karakteristiska egenskaper som gör att det inte kan bytas ut mot de andra flexibilitetsinstrumenten. Sammanlänkningarna gör det möjligt att försörja territoriet med naturgas. I avsaknad av lagringsmöjligheter skulle sammanlänkningarna behöva dimensioneras på ett sådant sätt att de kan trygga naturgasförsörjningen på Frankrikes territorium i samband med förbrukningstoppar. En sådan dimensionering skulle därför vara ineffektiv. Dessutom har unionen satt upp som mål att minska naturgasförbrukningen. Inga nya investeringar planeras med hänsyn till de sammanlänkningar som Frankrike i nuläget förfogar över. Den fråga om konkurrens och investeringssignaler på lång sikt som kommissionen tar upp förefaller därför endast teoretisk.

(137) LNG-terminalerna innebär en kompromisslösning för att försörja territoriet till lägsta möjliga kostnad. LNG-tillgången är osäker och beror i hög grad på de globala förhållandena för utbud och efterfrågan som ofta leder till att lasterna styrs om. Dessutom har LNG-terminalerna en begränsad lagringskapacitet (47) som i bästa fall inte skulle räcka längre än fem dagar. Detta är dock kortare än den genomsnittliga köldvågen på mellan 5 och 15 dagar, vilket innebär att det inte finns tid att mobilisera en last som anländer tillräckligt snabbt för att ett försörjningsavbrott ska kunna undvikas (48).

(138) Lagring av naturgas skapar därmed en flexibilitet mellan säsongerna som varken sammanlänkningarna under jämförbara ekonomiska förhållanden eller LNG-terminalerna kan åstadkomma. Samtidigt är det inte tillräckligt att det finns lagringsanläggningar i Frankrike för att trygga naturgasförsörjningen i landet. Det förblir nödvändigt att utnyttja sammanlänkningar och LNG-terminaler för att försörja territoriet.

(139) Dessa olika typer av infrastrukturer kompletterar därmed varandra och konkurrerar inte om att trygga försörjningen i Frankrike.

(140) Även om sammanlänkningarna, LNG-terminalerna och naturgaslagringsanläggningarna skulle betraktas som konkurrenter påminner Frankrike om att alla franska sammanlänkningar och LNG-terminaler är reglerade, med undantag för terminalen i Dunkerque. Anläggningarnas lönsamhet motsvarar därför den avkastning på tillgångarna som fastställts av CRE. Därför kan genomförandet av lagringsregleringen inte påverka lönsamheten hos övriga reglerade anläggningar.

(141) Frankrike erinrar dessutom om att den senaste utvecklingen strider mot ett eventuellt antagande om skadlig konkurrens för sammanlänkningarna eller LNG-terminalerna. Sedan slutet av 2018 har utnyttjandet av franska och europeiska terminaler nått särskilt höga nivåer jämfört med de senaste tio åren. Dessutom har LNG-terminaloperatörer nyligen framgångsrikt påbörjat marknadsföringen av sin kapacitet på medellång sikt. Lagringsregleringen, i kombination med sammanslagningen av zoner i Frankrike som genomfördes i slutet av 2018, har i hög grad bidragit till att fördjupa och förstärka likviditeten på den franska och västeuropeiska marknaden.

(142) Frankrike invänder också mot att en reglering av lagringen skulle minska incitamenten att använda befintliga LNG-terminaler och sammanlänkningar. Incitamenten för användning beror på de prissignaler som sänds från de olika naturgasmarknaderna (49). I detta sammanhang bidrar lagringen med ytterligare en möjlighet att optimera kostnaderna för naturgasförsörjningen och dra nytta av konkurrenskraftiga marknadspriser.

(143) Frankrike konstaterar också att beslut om investeringar i sammanlänkningar och LNG-terminaler bygger på försörjningsstrategier som inte påverkas negativt av lagringen av naturgas.

(144) Slutligen anser Frankrike att situationen för lagringsoperatörer i andra medlemsstater inte på något sätt påverkas av åtgärden i fråga. De franska myndigheterna påpekar att dimensioneringen av det franska gassystemet, som bland annat bygger på att 100 % av den tillgängliga sammanlänkningskapaciteten tas med i beräkningen, per automatik innebär att de försörjningsmöjligheter som finns bortom sammanlänkningarna måste beaktas, särskilt de lagringsanläggningar för naturgas som finns i andra EU-medlemsstater. De franska myndigheterna konstaterar även att vissa av dessa anläggningar också är reglerade.

(145) Försäljningen av lagringskapacitet sker genom auktioner och till marknadspris. Åtgärden i fråga missgynnar därmed inte lagringsoperatörer i andra medlemsstater. Dessutom kan åtgärden i fråga endast ha en minimal inverkan på prisbildningen. De franska lagringsanläggningarna har en lagringskapacitet på cirka 130 TWh (50), vilket är lite jämfört med de kvantiteter som handlas på marknadsplatserna. Under 2018 handlades 28 220 TWh på Title Transfer Facility (51).

(146) Lagringsoperatörerna i de olika medlemsstaterna är alltså alla underkastade marknadsvillkor som de franska lagringsanläggningarna endast har ett litet inflytande över, vilket innebär att införandet av åtgärden i fråga inte kan anses försämra deras lönsamhet.

(147) Frankrike noterar också att fyllnadsnivåerna i tyska och belgiska lagringsanläggningar har nått höga nivåer som har ökat mellan 2018 och 2019 (52). Dessa höga nivåer vittnar om att regleringen av den franska lagringen inte hindrar operatörerna i andra medlemsstater från att sälja hela sin lagringskapacitet på en marknad med gynnsamma förhållanden.

5. SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

(148) Kommissionen har mottagit synpunkter från 18 berörda parter, däribland de tre stödmottagarna. Dessa synpunkter sammanfattas i skälen 149–233.

5.1 Synpunkter från stödmottagare

5.1.1 Géométhane

(149) Géométhane understryker de positiva effekterna som införandet av åtgärden har haft med avseende på målet om energitrygghet. Till stöd för sina argument har Géométhane överlämnat en detaljerad rapport till kommissionen (53).

5.1.1.1 Förekomst av stöd

(150) Enligt Géométhane utgör åtgärden i fråga inte statligt stöd, och detta av flera skäl.

(151) För det första konstaterar Géométhane att det inte förekommer någon finansiering med statliga medel, eftersom lagringskomponenten inte kan betraktas som ett obligatoriskt bidrag; överföringen av medel sker endast mellan privata operatörer (naturgasleverantörer och lagringsoperatörer), statens kontroll över medlen är begränsad, åtgärden i fråga minskar inte statsbudgeten och ålägger operatörerna skyldigheter i fråga om att underhålla de nödvändiga lagringsanläggningar som omfattas av ordningen.

(152) Vidare kan åtgärden i fråga inte betraktas som en selektiv fördel för de lagringsoperatörer som är verksamma på Frankrikes territorium i förhållande till de som är etablerade utomlands, eftersom de inte befinner sig i en situation som i rättsligt och faktiskt hänseende går att jämföra med situationen för de lagringsoperatörer som är etablerade på Frankrikes territorium mot bakgrund av det mål som eftersträvas med åtgärden i fråga. För övrigt befinner sig operatörer av andra flexibilitetsinstrument inte i en jämförbar situation i rättsligt och faktiskt hänseende.

(153) Slutligen förklarar Géométhane att åtgärden i fråga inte har någon effekt på konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna.

5.1.1.2 Stödets förenlighet

(154) Om åtgärden i fråga skulle komma att betraktas som statligt stöd bör den enligt Géométhane anses vara förenlig med reglerna om statligt stöd. Åtgärden i fråga bidrar nämligen till att uppnå målet om energitrygghet, vilket är av gemensamt intresse. Den är dessutom nödvändig och lämplig i syfte att uppnå detta mål, mot bakgrund av analysen av alternativa åtgärder.

(155) Införandet av åtgärden i fråga har en stimulerande effekt eftersom den låga andelen teckningar av lagringskapacitet och de sjunkande intäkterna från teckningskampanjerna till följd av den minskade spridningen, utan denna åtgärd, skulle ha tvingat lagringsoperatörerna att ställa in driften eller till och med definitivt stänga anläggningar som är nödvändiga för att trygga naturgasförsörjningen i Frankrike.

(156) Beräkningen av den godkända inkomsten med hjälp av metoden för värdering av de reglerade bastillgångarna, som utgår från de löpande ekonomiska kostnaderna, är proportionerlig, eftersom — de reglerade bastillgångarna har varit föremål för en oberoende ekonomisk värdering i samband med genomförandet av regleringsmekanismen, genom en extern granskning som utfördes av konsultföretaget […], — CRE inte godtog det ursprungliga värde av de reglerade bastillgångarna som operatörerna hade föreslagit, — metoden för löpande ekonomiska kostnader har sin utgångspunkt i tillgångarnas bokförda bruttovärde för värderingen av de reglerade bastillgångarna, — metoden gör det möjligt att återspegla tillgångarnas avskrivna återanskaffningsvärde, — metoden tillämpas på alla reglerade infrastrukturavgifter i Frankrike, — metoden tillämpas av nästan alla europeiska regleringsmyndigheter.

(157) Alternativet att värdera de reglerade bastillgångarna med utgångspunkt i det marknadsvärde som spridningen visar skulle inte vara motiverat eftersom operatörernas kostnader inte skulle komma att täckas, något som strider mot principen om kostnadstäckning i direktiv 2009/73/EG. Att ta hänsyn till marknadsvärdet skulle således äventyra den regleringsmekanism som syftar till att de lagringsanläggningar som är nödvändiga för ett väl fungerande överföringssystem ska bibehållas i drift. Dessutom finns det risk för oskälig ersättning om spridningen ökar. CRE:s värdering av de reglerade bastillgångarna är förenlig med anläggningarnas marknadsvärde på lång och medellång sikt.

(158) Det skulle inte ha varit lämpligt att bedöma huruvida de intäkter som genererades före regleringsmekanismens ikraftträdande täckte den ursprungliga investeringskostnaden, eftersom beaktandet av dessa intäkter i bedömningen skulle ha stridit mot de europeiska regleringsmyndigheternas praxis och varit komplicerat och otillförlitligt.

(159) Slutligen vidtas åtgärder för att operatörernas vinstutsikter ska begränsas (t.ex. genom den vägda genomsnittliga kapitalkostnaden, kostnadsgränser för operatörer av effektiva lagringsanläggningar och stimulansreglering).

(160) Som alternativ grund påpekar Géométhane också att CRE:s värdering av de reglerade bastillgångarna motsvarar värdet av en nyligen genomförd transaktion. Under 2016 sålde Total, Ineos och Géostock 98 % av sina aktier i Géosud, som i sin tur äger 50 % av andelarna i Géométhane, till CNP Assurances för ett belopp på […]. Det är därför möjligt att beräkna Géométhanes totala värde enligt köparens uppskattning vid tidpunkten för avyttringen, dvs. […] (54) (till vilket ska läggas […] i tillgängliga likvida medel, dvs. totalt cirka […]). Enligt Géométhane överensstämmer detta marknadsvärde […] med CRE:s värdering av de reglerade bastillgångarna på 188,9 miljoner euro 2018, plus anläggningstillgångar under byggnad […].

(161) Åtgärden i fråga förhindrar negativa effekter på konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna. Skälen till detta är följande: — Det förekommer ingen snedvridning av konkurrensen mellan franska och utländska naturgasleverantörer. Systemet med auktionering av lagringstjänster säkerställer likabehandling av franska och utländska naturgasleverantörer. Det sätt på vilket lagringsersättningen finansieras inom ramen för regleringsmekanismen säkerställer dessutom likabehandling av utländska och franska leverantörer. Utländska leverantörer åtnjuter inte lägre priser än franska leverantörer. — Det förekommer ingen snedvridning av konkurrensen i förhållande till lagringsoperatörer i grannländerna. Sedan regleringsmekanismens ikraftträdande har lagerfyllnadsnivåerna ökat i hela unionen och nått särskilt höga nivåer. — Det förekommer ingen snedvridning av konkurrensen mellan lagringsoperatörerna och LNG-terminalerna eller sammanlänkningarna, eftersom det inte finns någon utbytbarhet med LNG-terminalerna och sammanlänkningarna. I kommissionens beslutspraxis beträffande koncentrationer har marknaden för lagring av naturgas definierats som en separat marknad. Det rör sig snarare om en komplementaritet mellan lagring av naturgas, LNG-terminaler och sammanlänkningar.

5.1.2 Storengy

(162) Storengy understryker de positiva effekterna av införandet av åtgärden med avseende på målet om energitrygghet. Till stöd för sina argument har Storengy överlämnat en detaljerad rapport till kommissionen (55).

5.1.2.1 Förekomst av stöd

(163) Enligt Storengy utgör åtgärden i fråga inte statligt stöd, och detta av flera skäl.

(164) Storengy konstaterar först och främst att det inte förekommer någon finansiering med statliga medel eftersom lagringskomponenten inte kan betraktas som ett obligatoriskt bidrag, att överföringen av medel endast sker mellan privata operatörer (naturgasleverantörer och lagringsoperatörer), att staten har begränsad kontroll över medlen, att åtgärden i fråga inte minskar statsbudgeten och att operatörerna åläggs en skyldighet att underhålla de nödvändiga lagringsanläggningar som omfattas av ordningen.

(165) Vidare kan åtgärden i fråga inte betraktas som en selektiv fördel för de lagringsoperatörer som är verksamma på Frankrikes territorium i förhållande till de som är etablerade utomlands, eftersom de inte befinner sig i en situation som i rättsligt och faktiskt hänseende går att jämföra med situationen för de lagringsoperatörer som är etablerade på Frankrikes territorium mot bakgrund av det mål som eftersträvas med åtgärden i fråga. För övrigt befinner sig operatörer av andra flexibilitetsinstrument inte i en jämförbar situation i rättsligt och faktiskt hänseende.

(166) Slutligen förklarar Storengy att åtgärden i fråga inte har någon effekt på konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna.

5.1.2.2 Stödets förenlighet

(167) Om åtgärden i fråga skulle komma att betraktas som statligt stöd bör den enligt Storengy anses vara förenlig med reglerna om statligt stöd. Åtgärden bidrar nämligen till att uppnå målet om energitrygghet, vilket är av gemensamt intresse. Åtgärden i fråga är dessutom nödvändig och lämplig i syfte att uppnå detta mål, mot bakgrund av analysen av alternativa åtgärder.

(168) Införandet av åtgärden i fråga har en stimulerande effekt eftersom den låga andelen teckningar av lagringskapacitet och de sjunkande intäkterna från teckningskampanjerna till följd av den minskade spridningen, utan denna åtgärd, skulle ha tvingat lagringsoperatörerna att ställa in driften eller till och med definitivt stänga anläggningar som är nödvändiga för att trygga naturgasförsörjningen i Frankrike.

(169) Beräkningen av den godkända inkomsten med hjälp av metoden för värdering av de reglerade bastillgångarna, som utgår från de löpande ekonomiska kostnaderna, är proportionerlig, eftersom — de reglerade bastillgångarna har varit föremål för en oberoende ekonomisk värdering i samband med genomförandet av regleringsmekanismen, genom en extern granskning som utfördes av konsultföretaget […], — CRE inte godtog det ursprungliga värde av de reglerade bastillgångarna som operatörerna hade föreslagit, — metoden för löpande ekonomiska kostnader har sin utgångspunkt i tillgångarnas bokförda bruttovärde för värderingen av de reglerade bastillgångarna, — metoden gör det möjligt att återspegla tillgångarnas avskrivna återanskaffningsvärde, — metoden tillämpas på alla reglerade infrastrukturavgifter i Frankrike, — metoden tillämpas av nästan alla europeiska regleringsmyndigheter.

(170) Alternativet att värdera de reglerade bastillgångarna med utgångspunkt i det marknadsvärde som spridningen visar skulle inte vara motiverat eftersom operatörernas kostnader inte skulle komma att täckas, något som strider mot principen om kostnadstäckning i direktiv 2009/73/EG. Att ta hänsyn till marknadsvärdet skulle således äventyra den regleringsmekanism som syftar till att de lagringsanläggningar som är nödvändiga för ett väl fungerande överföringssystem ska bibehållas i drift. Dessutom finns det risk för oskälig ersättning om spridningen ökar. CRE:s värdering av de reglerade bastillgångarna är förenlig med anläggningarnas marknadsvärde på lång och medellång sikt.

(171) Det skulle inte ha varit lämpligt att bedöma huruvida de intäkter som genererades före regleringsmekanismens ikraftträdande täckte den ursprungliga investeringskostnaden, eftersom beaktandet av dessa intäkter i bedömningen skulle ha stridit mot de europeiska regleringsmyndigheternas praxis och varit komplicerat och otillförlitligt.

(172) Slutligen vidtas åtgärder för att operatörernas vinstutsikter ska begränsas (t.ex. genom den vägda genomsnittliga kapitalkostnaden, kostnadsgränser för operatörer av effektiva lagringsanläggningar och stimulansreglering).

(173) Åtgärden i fråga förhindrar negativa effekter på konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna. Skälen till detta är följande: — Det förekommer ingen snedvridning av konkurrensen mellan franska och utländska naturgasleverantörer. Systemet med auktionering av lagringstjänster säkerställer likabehandling av franska och utländska naturgasleverantörer. Det sätt på vilket lagringsersättningen finansieras inom ramen för regleringsmekanismen säkerställer dessutom likabehandling av utländska och franska leverantörer. Utländska leverantörer åtnjuter inte lägre priser än franska leverantörer. — Det förekommer ingen snedvridning av konkurrensen i förhållande till lagringsoperatörer i grannländerna. Sedan regleringsmekanismens ikraftträdande har lagerfyllnadsnivåerna ökat i hela unionen och nått särskilt höga nivåer. — Det förekommer ingen snedvridning av konkurrensen mellan lagringsoperatörerna och LNG-terminalerna eller sammanlänkningarna eftersom det inte finns någon utbytbarhet med LNG-terminalerna och sammanlänkningarna. I kommissionens beslutspraxis beträffande koncentrationer har marknaden för lagring av naturgas definierats som en separat marknad. Det rör sig snarare om en komplementaritet mellan lagring av naturgas, LNG-terminaler och sammanlänkningar.

5.1.3 Teréga

(174) Teréga betonar att huvudmålet med lagringsreformen är att trygga Frankrikes naturgasförsörjning, som var hotad innan regleringsmekanismen trädde i kraft.

5.1.3.1 Förekomst av stöd

(175) Teréga anser att åtgärden inte kan betraktas som statligt stöd. Teréga noterar att regleringssystem som bygger på principen om kostnadstäckning för effektiva operatörer och på en normal avkastning på investerat kapital är vanliga i unionen, utan att de för den sakens skull anses utgöra statligt stöd.

(176) Till att börja med anser Teréga att åtgärden i fråga endast är ett instrument för prisreglering som inte finansieras med statliga medel. Åtgärden har ingen inverkan på statsbudgeten och ger inte upphov till några merkostnader som obligatoriskt övervältras på slutkunderna. Dessutom utövar den franska staten ingen offentlig kontroll över vare sig de medel som samlas in av de systemansvariga för överföringssystemen eller över själva de systemansvariga, som ju är privaträttsliga företag som huvudsakligen kontrolleras av privata aktieägare.

(177) Vidare anser Teréga att åtgärden i fråga inte innebär någon selektiv fördel för de berörda operatörerna. Regleringsmekanismen grundar sig på auktioner och omfattar även effektivitetsincitament och ett verktyg för efterhandsjustering av samtliga kostnader och intäkter. Dessutom innebär regleringsmekanismens symmetriska karaktär att lagringsoperatörerna inte nödvändigtvis mottar en ersättning utan tvärtom kan bli tvungna att betala tillbaka för höga belopp.

(178) När det gäller selektivitetskriteriet anser Teréga att utländska operatörers situation inte är relevant för bedömningen av detta kriterium. Lagringsoperatörernas faktiska och rättsliga situation skiljer sig i många hänseenden från den situation som LNG-terminaloperatörer och de systemansvariga för sammanlänkningarna befinner sig i, särskilt när det gäller målet att trygga naturgasförsörjningen i Frankrike.

(179) Slutligen förklarar Teréga att åtgärden i fråga inte har någon effekt på vare sig konkurrensen eller handeln mellan medlemsstaterna. Lagringskapaciteten auktioneras ut enligt en marknadsmekanism som inte diskriminerar operatörerna i andra medlemsstater. Dessutom har kommissionen i sin beslutspraxis när det gäller koncentrationskontroll och antitrustlagstiftning alltid avgränsat en relevant marknad för lagring av naturgas som på sin höjd är nationell utan att någonsin dra slutsatsen att det finns en större marknad, vare sig när det gäller tjänsterna i fråga eller geografiskt sett. Under alla omständigheter är det faktum att gasinfrastrukturen till stor del är reglerad oförenligt med konstaterandet att det uppstår en snedvridning av konkurrensen på naturgasmarknaderna.

5.1.3.2 Stödets förenlighet med den inre marknaden

(180) Även om regleringsmekanismen skulle anses utgöra statligt stöd, vilket inte är fallet, hävdar Teréga att regleringsmekanismen uppfyller alla villkor för förenlighet med den inre marknaden i den mening som avses i artikel 107.3 c i EUF-fördraget.

(181) Teréga anser att åtgärden i fråga syftar till att trygga Frankrikes naturgasförsörjning, vilket är av gemensamt intresse. Genom att öka de tillgängliga naturgasvolymerna i lagringsanläggningarna är målet med regleringsmekanismen att uppnå en bestämd och kvantifierbar nivå av försörjningstrygghet. Dessutom motsvarar åtgärden i fråga ett nödvändigt statligt ingripande som baserats på en rimlig analys och som svarar mot väl identifierade marknadsmisslyckanden, däribland slutkundernas oförmåga att signalera det värde de tillskriver försörjningstryggheten (t.ex. försäkringsvärdet och systemvärdet). Teréga insisterar dessutom på att åtgärden i fråga är ett lämpligt instrument för att öka försörjningstryggheten på Frankrikes territorium, inte bara i förhållande till andra tillgängliga flexibilitetsåtgärder, utan även till andra typer av lagringsreglering.

(182) Teréga ifrågasätter kommissionens resonemang i beslutet om att inleda ett förfarande när det gäller åtgärdens proportionalitet. Genom regleringsmekanismen begränsas det påstådda stödbeloppet till vad som är absolut nödvändigt. Regleringsmekanismen bygger nämligen på principen om att täcka så kallade effektiva aktörers kostnader, på en övre gräns för lagringsoperatörernas inkomster och på stimulansåtgärder som uppmuntrar operatörerna till effektivitet i fråga om sina driftskostnader. Dessutom har CRE gjort en oberoende kostnadsbedömning. På så sätt har CRE försäkrat sig om att endast godtagbara kostnader täcks. CRE har också stött sig på en rad objektiva, aktuella och trovärdiga ekonomiska studier som utförts av oberoende experter i syfte att värdera de reglerade tillgångarna. Den metod som CRE har använt för att värdera tillgångarna är konsekvent i detta avseende och överensstämmer med andra europeiska regleringsmyndigheters praxis. I motsats till vad kommissionen föreslår anser Teréga att det, i avsaknad av tillgängliga uppgifter, ofrånkomligen skulle bli ofullständigt att räkna med de intäkter som genererats före regleringens införande i värdet av de reglerade bastillgångarna och att det under alla omständigheter skulle riskera att strida mot de allmänna rättsprinciperna. CRE:s arbete omfattar dessutom både driftskostnaderna och värderingen av lagringsoperatörernas tillgångar, något som systematiskt har offentliggjorts i besluten om avgifterna och därmed har säkerställt åtgärdens öppenhet.

(183) Slutligen anser Teréga att åtgärden i fråga inte snedvrider konkurrensen mellan naturgasleverantörer i Frankrike och utomlands. Åtgärden i fråga är icke-diskriminerande. Alla detaljhandelsleverantörer kan köpa kapacitet i de franska lagringsanläggningarna i samband med auktioner. Dessutom betalar alla detaljhandelsleverantörer som betjänar franska kunder tillträdesavgifter och bidrar därigenom till ersättningsmekanismen. Åtgärden har även positiva effekter på detaljhandelsmarknaderna för naturgas genom att den begränsar spänningarna och risken för överbelastning av näten. Vidare ger åtgärden inte upphov till någon snedvridning av konkurrensen i förhållande till LNG-operatörer och de systemansvariga för sammanlänkningar. Dessa aktörer, som i hög grad också omfattas av mekanismer för intäktsreglering, står inte i konkurrens med lagringsoperatörerna, utan utgör snarare ett komplement när det gäller målet om försörjningstrygghet. Åtgärden i fråga innebär inte att någon källa för naturgasförsörjning gynnas framför en annan, och användningen av kompletterande instrument, dvs. sammanlänkningar och LNG-terminaler, varken förbjuds eller motverkas. Ett exempel på denna trend är de senaste årens teckning av kapacitet hos europeiska LNG-terminaler. Slutligen leder åtgärden i fråga inte till någon snedvridning av konkurrensen i förhållande till utländska lagringsoperatörer. De sistnämnda kan inte missgynnas av auktionerna, som ju bygger på en marknadsmekanism, och i praktiken har införandet av åtgärden i fråga inte bromsat den allmänna ökningen av antalet teckningar av lagringskapacitet i Europa.

5.2 Synpunkter från andra berörda parter

5.2.1 Association française indépendante de l’électricité et du gaz (AFIEG) (56)

(184) AFIEG lämnar synpunkter på metoden för värdering av lagringstillgångarna och omfattningen av de lagringstillgångar som krävs i fråga om volym och flöde för att trygga försörjningen.

(185) AFIEG betonar att de snedvridningar av konkurrensen som på grund av bristande insyn i det tidigare systemet rådde före reformen har undanröjts.

(186) När det gäller metoden för värdering av de reglerade bastillgångarna har AFIEG inte tillgång till några exakta siffror som gör det möjligt att styrka CRE:s värdering, men anser att marknadsvärdet är att föredra framför det bokförda värdet. Detta val skulle göra det möjligt att återspegla lagringsanläggningen vid den aktuella tidpunkten snarare än ge en mer historisk överblick. AFIEG anser dessutom att värderingen av kuddgas tycks utgöra en grundläggande faktor i värderingen av lagringstillgångarna och skulle därför önska att hänsyn tas till de ekonomiska konsekvenser som valet av regler för avskrivning av kuddgas får på de reglerade bastillgångarnas totala värde. Slutligen betonar AFIEG att lagringsoperatörer inte utsätts för större risker i sin verksamhet än de systemansvariga för överföringssystemen. Därför bör den avkastningsgrad som fastställs för lagringsoperatörernas reglerade bastillgångar inte vara högre i förhållande till den som gäller för de systemansvariga för överföringssystemen.

(187) AFIEG anser att de franska myndigheterna bör minska omfattningen av de lagringstillgångar som är nödvändiga i fråga om volym och flöde för att trygga försörjningen, i syfte att optimera balansen mellan lagringens kostnader och nytta för konsumenterna. De franska myndigheterna har fastställt de minimilager av naturgas som krävs för att trygga försörjningen till 1 990 GWh per dygn i fråga om uttagshastighet och 64 TWh i fråga om volym (57), medan man i förteckningen i dekretet om den fleråriga energiplaneringen för perioden 2023–2028 utgår från 2 376 GWh per dygn i uttagshastighet och 138,5 TWh i volym. AFIEG anser att den omfattning som fastställs i dekretet om den fleråriga energiplaneringen är för stor i förhållande till det lagringsbehov som finns för att trygga försörjningen i Frankrike. Omfattningen bör därför justeras ner så att slutkonsumenterna inte drabbas av merkostnader och nackdelar uppstår för annan flexibilitetskapacitet för naturgas. AFIEG noterar även att nivån på risktäckning för fallissemang, som de franska myndigheterna har fastställt till 2 %, är högre i förhållande till den nivå som fastställts i grannländerna, som ligger på 5 %.

5.2.2 Association française du gaz (AFG) (58)

(188) AFG anser att det regleringssystem för lagring av naturgas som de franska myndigheterna införde den 1 januari 2018 är positivt.

(189) AFG anser också att åtgärden i fråga bygger på principen om kostnadsbaserad reglering och har lett till en effektiv och proportionerlig värdering av tillgångarna. AFG uppger att principen om kostnadsbaserad reglering tillämpas av de flesta regleringsmyndigheter och gäller för överföring och distribution av naturgas och LNG-terminaler i Frankrike.

(190) Enligt AFG skulle tillämpningen av en metod baserad på marknadspriserna snarare än kostnaderna för så kallade effektiva operatörer ha kunnat resultera i fastställandet av en föränderlig regleringsram som potentiellt skulle ha varit långt ifrån optimal ur ekonomisk synvinkel; vid dålig spridning skulle metoden inte kunna säkerställa att operatörernas kostnader täcks och de skulle kunna försättas i en kritisk situation. Vid mycket gynnsam spridning på marknaden skulle operatörernas inkomster omvänt bli för höga och långt ifrån optimala ur lagringskundernas synvinkel.

(191) Enligt AFG har regleringen av de franska lagringsanläggningarna inte lett till någon snedvridning av konkurrensen i förhållande till andra naturgasanläggningar i Frankrike, LNG-terminaler i Frankrike och unionen eller lagringsoperatörer i unionen. När det gäller LNG-terminaler påpekar AFG att de LNG-volymer som importeras till Frankrike har fördubblats på två år, från 9,6 Gm3 2017 till 21,5 Gm3 2019. AFG nämner också att projekt för utveckling av LNG-terminaler för närvarande övervägs i Tyskland. I fråga om lagringsoperatörerna i Europa understryker AFG att lagerfyllnadsnivåerna i Tyskland, Nederländerna och Belgien har ökat mellan 2018 och 2019 och att de kommer att uppgå till minst 95 % i Västeuropa den 1 november 2019.

5.2.3 Association nationale des opérateurs détaillants en énergie (ANODE) (59)

(192) Enligt ANODE gör regleringen av de franska lagringsanläggningarna det möjligt att förena leverantörernas önskemål om marknadsregler för försäljning av lagringskapacitet med ett reglerat system som tryggar försörjningen.

(193) ANODE anser dessutom att det är av yttersta vikt att målet för teckning och fyllnad av lagringsanläggningarna samt omfattningen av de tillgångar som beaktas i ersättningsmekanismen i fråga om försörjningstrygghet regelbundet ses över för att säkerställa att de motsvarar de faktiska behoven. Detta är enligt ANODE desto viktigare eftersom Frankrike har räknat med att naturgasförbrukningen kommer att minska med 2 %, exklusive elproduktionen […].

(194) När det gäller proportionaliteten anser ANODE att CRE bör ta hänsyn till den ökade erfarenheten i fråga om lagringsanläggningarnas kostnader och drift samt den lägre risk som lagringsoperatörerna utsätts för. ANODE anser att avkastningsgraden för lagringsoperatörernas reglerade bastillgångar bör anpassas till den som gäller för de systemansvariga för överföringssystemen.

5.2.4 Commission de Régulation de l’Électricité et du Gaz (CREG) (60)

(195) CREG anser att det inte är bevisat att det finns ett ständigt behov av all lagringskapacitet i Frankrike för att trygga naturgasförsörjningen. En del av denna naturgas, som kan vara betydande, utnyttjas av befraktare för att göra vinster genom spekulationer om skillnaderna i naturgaspriset mellan sommar och vinter. Ersättningsmekanismen kan alltså leda till att befraktare på ett enkelt sätt kan göra kapitalvinster på naturgas. Detta medför en fördel för de befraktare som är verksamma i Frankrike i förhållande till befraktare i grannländerna.

(196) Belgien har endast en lagringsanläggning för naturgas, Loenhout, som drivs av Fluxys Belgium (61). CREG anser att denna anläggning konkurrerar med andra lagringsanläggningar i nordvästra delen av unionen.

(197) Trots att spridningen mellan vinter- och sommarpriserna på naturgas förblev låg under 2017 och 2018 ledde det faktum att Storbritanniens största lagringsanläggningen inte var tillgänglig till ökade reservationer av lagringskapacitet på marknaden i nordvästra delen av unionen. Detta förklarar fyllnadsnivåerna i Loenhout på 87 % respektive 84 % under säsongerna 2016–2017 och 2017–2018.

(198) Fyllnadsnivåerna inför säsongen 2018–2019 var dock låga och uppgick till 54 %, medan fyllnadsnivåerna inom EU-28 var fortsatt relativt stabila. CREG konstaterar att lagerfyllnadsnivåerna i Frankrike ökade från 75 % säsongen 2017–2018 till 94 % säsongen 2018–2019. Loenhouts roll som flexibilitetskälla har tagits över av franska lagringsanläggningar som har kunnat dra nytta av mycket låga avgifter tack vare ett nytt regelverk för stöd. CREG anser att införandet av den franska ersättningsmekanismen därmed har fått mycket stora konsekvenser för Loenhout, och endast de marknadsaktörer med befintliga långtidskontrakt har förblivit verksamma i Loenhout. CREG anser att den franska ersättningsmekanismen tvingar angränsande lagringsoperatörer att sälja sin lagringskapacitet till ett pris som motsvarar, eller till och med understiger, marginalkostnaden.

(199) CREG understryker vidare att fyllnadsnivåerna inför säsongen 2019–2020 var exceptionella, både i Belgien (97 %) och i EU-28 (97 %). Denna nivå beror på de mycket låga naturgaspriserna under sommaren 2019 och en betydande spridning.

(200) CREG drar slutsatsen att det därför inte kan uteslutas att den ersättningsmekanism som tillämpas i Frankrike leder till snedvridningar av konkurrensen mellan de operatörer som driver lagringsanläggningar