Kommissionens beslut

av den 24 januari 2001

om att en koncentration är förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalet

(Ärende nr COMP/M.2033 - Metso/Svedala)

[delgivet med nr K(2001) 157]

(Endast den engelska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2004/254/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 57 i detta,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer(1), senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1310/97(2), särskilt artikel 8.2 i denna,

med beaktande av kommissionens beslut av den 20 september 2000 om att inleda ett förfarande i detta ärende,

efter att ha gett de berörda företagen tillfälle att yttra sig om kommissionens invändningar,

med beaktande av yttrandet från Rådgivande kommittén för koncentrationer(3), och

av följande skäl:

(1) Den 7 augusti 2000 mottog kommissionen en anmälan enligt artikel 4 i förordning (EEG) nr 4064/89 ("koncentrationsförordningen") om en föreslagen koncentration genom vilken Metso Corporation (nedan kallat "Metso") förvärvar kontroll över hela Svedala Industri AB (nedan kallat "Svedala") i den mening som avses i artikel 3.1 b i koncentrationsförordningen.

(2) Efter att ha granskat anmälan konstaterade kommissionen att den anmälda transaktionen omfattades av koncentrationsförordningen och att den väcker allvarliga tvivel beträffande dess förenlighet med den gemensamma marknaden, eftersom den kan skapa eller förstärka en dominerande ställning, som skulle hämma den effektiva konkurrensen, dels på den gemensamma marknaden eller en väsentlig del av den, dels inom EES. Kommissionen beslutade därför den 20 september 200 att inleda ett förfarande enligt artikel 6.1 c i koncentrationsförordningen och artikel 57 i EES-avtalet.

(3) Den 22 november 2000 underrättade kommissionen Metso om sina invändningar genom ett meddelande i enlighet med artikel 18 i koncentrationsförordningen och protokoll 21 till EES-avtalet (nedan kallat "meddelandet om invändningar"). Kommissionen mottog den 11 december 2000 Metsos synpunkter på detta meddelande.

I. PARTERNA OCH TRANSAKTIONEN

(4) Metso är ett finskt företag som bildades 1999 genom sammanslagning(4) av Valmet Corporation och Rauma Corporation. Företaget är verksam inom tre huvudområden: i) maskinteknik (berg- och mineralbearbetning, växlar och komponenter och biltillverkning), ii) automations- och reglerteknik, och iii) fiber- och pappersteknik (massa- och pappersindustriprocesser, maskiner och utrustning). 1999 hade Mesto en omsättning på 3387 miljoner euro. Metsos verksamhet på området för utrustning för stenkrossning och -bearbetning finns i dess dotterföretag Nordberg, och står för uppskattningsvis 15 % av Metsos omsättning.

(5) Svedala är ett företag inom anläggnings- och mineralbearbetningsbranschen. Företaget är noterat på Stockholms-börsen och har verksamhet på området för utrustning för utvinning, bearbetning och hantering av mineraler, såsom borrutrustning, stenkrossutrustning, transportsystem, asfaltbeläggning och komprimeringsutrustning. 1999 uppgick Svedalas omsättning till uppskattningsvis 1600 miljoner euro. Försäljningen inom avdelningen för stenhantering (utrustning för krossning och siktning) stod för 38 % av denna omsättning.

(6) Den föreslagna transaktionen innebär att Metso förvärvar ensam kontroll över Svedala, genom ett offentligt anbud som tillkännagavs den 21 juni 2000.

II. KONCENTRATIONEN

(7) Metso erbjuder sig att köpa alla aktier i Svedala förutsatt att företagets bud accepteras av mer än 90 % av Svedalas aktiekapital. Man kan därför dra slutsatsen att transaktionen syftar till att Metso skall få ensam kontroll över Svedala och att den föreslagna transaktionen därför är en koncentration i den mening som avses i artikel 3.1 b i koncentrationsförordningen.

III. GEMENSKAPSDIMENSIONEN

(8) Metsos sammanlagda globala omsättning för bokföringsåret 1999 uppgick till uppskattningsvis 3387 miljoner euro. Svedalas sammanlagda globala omsättning för bokföringsåret 1999 var ungefär 1588 miljoner euro. De berörda företagen har således tillsammans en sammanlagd global omsättning på mer än 2500 miljoner euro.

(9) 1999 hade Metso och Svedala tillsammans en sammanlagd omsättning på mer än 100 miljoner euro inom vardera [...](5). Vardera partens sammanlagda omsättning i var och en av de ovan nämnda medlemsstaterna överstiger också 25 miljoner euro.

(10) Slutligen uppgår den samlade omsättningen i gemenskapen för vardera parten till mer än 100 miljoner euro, och inget av de berörda företagen har mer än två tredjedelar av sin sammanlagda omsättning i gemenskapen i en och samma medlemsstat. Den anmälda transaktionen har därför en gemenskapsdimension i den mening som avses i artikel 1.3 i koncentrationsförordningen. Den utgör även ett samarbetsärende enligt EES-avtalet.

IV. BESKRIVNING AV STENKROSSEKTORN

(11) Transaktionen kommer att påverka konkurrensen på området för stenkrossutrustning, där både Svedala och Metso (under varumärket Nordberg) har försäljning. Då transaktionen genomförts kommer det sammanslagna företaget att vara globalt ledande på området för maskiner för bearbetning av sten och mineraler.

A. Tillämpningar och teknik

(12) Stenkrossutrustning används främst för att minska stenens storlek för att göra den passande för den avsedda användningen. Sådan utrustning används därför i första hand för att framställa ballast (krossten, grus och sand) och betong, och i gruvindustrin (eftersom de metaller eller ämnen som skall framställas måste utvinnas ur finmalen sten). Ballast framställs vanligtvis antingen i stenbrott eller av byggföretag, som framställer sina egna lager av ballast genom att krossa sten eller demolerade byggnadsmaterial.

(13) En typisk stenkrossningsanläggning omfattar vanligtvis flera olika steg, vari stenen blir allt mer finfördelad och där flera tänkbara tekniker är inbegripna: det första steget, där stora block genom sprängning eller andra åtgärder krossas, kallas för "primär krossning". Den sten som framkommit genom primär krossning krossas sedan vanligen ytterligare i sekundära och påföljande krossningssteg. Då stenen väl har krossats till en tillräckligt liten storlek kan små partiklar fås fram genom malning.

(14) De fyra viktigaste typerna av krossutrustning är följande: käftkrossar (i vilka stenen krossas mellan två mekaniska käftar), slagkrossar (i vilka stenen krossas genom stötar mot stenen själv eller mot de hårda ytorna i maskinen), konkrossare (i vilka stenen krossas mellan en rörlig och en fast kon, varvid den rörliga konen roterar excentriskt inom den fasta konen) och primärspindelkrossar (baserade på en teknik liknande konkrossarnas, men med en annan geometri). Bland slagkrossar skiljer man vanligtvis även mellan slagkrossar med horisontell axel och slagkrossar med vertikal axel. Varje typ av krossutrustning motsvarar en särskild teknik.

(15) I en del fall, särskilt i gruvsektorn, där man behöver få fram malm i finfördelad form, kan det krävas fortsatt sönderdelning. Detta åstadkoms i allmänhet genom ett slutligt malningssteg. Malningsutrustning består främst av malmkvarnar och valspressar. Parterna har endast verksamhet på området för malmkvarnar. Det finns en mängd olika tekniker för malmkvarnar. Man kan framför allt skilja mellan horisontella malmkvarnar "tumbling mills", som i sin tur kan delas upp i kvarnar med autogen malning, kvarnar med semiautogen malning, stångkvarnar och kulkvarnar, övriga horisontella kvarnar och vertikala kvarnar.

(16) Förutom utrustning för krossning och malning innehåller en krossanläggning mindre utrustning som används för att flytta stenen mellan de olika krosstegen. Det är framför allt fråga om siktenheter, som används för att kontrollera storleken på stenen som bearbetats i olika krossar, transportband och matare, som används för att flytta sten från ett upplag till ett transportband eller från ett transportband till en kross.

(17) Krossutrustningar, inklusive siktenheter, matare och transportband, kan vara fasta eller mobila. Mobil krossutrustning används vanligtvis endast i ballastproduktion och inom byggnadsindustrin. Mobila krossar påminner tekniskt sett om fasta krossar, förutom att de har monterats på underreden av hjul eller band.

B. Produkternas hållbarhet, ovilja att ta risker och service

(18) Stenkrossutrustning har ofta en mycket lång ekonomisk livslängd, normalt runt 25 år. Även om påfrestande arbetsmiljöer ofta leder till stor förslitning och kräver täta byten av slitdelar (och av vissa reservdelar) är stenkrossar vanligtvis tillräckligt robusta för att kunna vara i drift under mycket långa tidsperioder.

(19) Det betyder att priset ofta inte är avgörande vid inköp av en ny produkt: på grund av produktens hållbarhet är driftskostnaderna vanligen viktigare än amorteringen av det ursprungligen betalda priset för totalekonomin i inköpsbeslutet, vilket innebär att kunderna ofta lägger stor vikt vid prestanda eller driftsfaktorer som tillförlitlighet, underhållskostnader, tillgång till reservdelar etc. Detta bekräftas av att en stor majoritet av de kunder som svarat på kommissionens förfrågan uppgav att de ansåg driftsfaktorer, särskilt driftskostnader, kvalitet, tillförlitlighet eller kapacitet, vara viktigare än priset vid inköp av en stenkross.

(20) Dessutom anses stenkrossmaskiner ofta vara utrustning av avgörande betydelse för bygg- och anläggningssektorn och för kunder inom gruvindustrin. I synnerhet framgår det av kommissionens undersökning att bristfälligt fungerande krossutrustning kan stoppa hela driften vid den berörda anläggningen (för perioder som kan uppgå till flera veckor) och på så sätt dramatiskt påverka effektiviteten och konkurrenskraften för ballasttillverkaren eller gruvkunden. Det beror på att i många fall har kunderna endast en kross för varje steg i processen, för exempelvis primär krossning, sekundär krossning etc.

(21) Kombinationen av den långa hållbarheten, den avgörande betydelsen av stenkrossmaskiner och även av det relativt låga inköpspriset för stenkrossar i jämförelse med de totala kostnaderna och intäkterna för ett stenbrott eller en anläggning för ballastproduktion tycks göra kunderna mycket konservativa och obenägna att ta risker i sina val. De väljer ofta säkra och beprövade lösningar hellre än mindre kända leverantörer som inte kan ge tillfredsställande garantier vad gäller tillförlitlighet och säker tillgång till service och reservdelar, även om detta innebär att de måste acceptera högre priser. Denna riskobenägenhet kan uppenbarligen öka genom förlust av intäkter på grund av ett funktionsavbrott för stenkrossen eller genom risken för detta. Den kommer därför vanligen att vara större för de kunder som producerar värdefulla produkter, såsom metallmalmer, eller arbetar med påfrestande material såsom hård och nötande sten. Det tycks dock vara allmänt karaktäristiskt för branschen att köpare av stenkrossar ofta är mycket riskobenägna.

(22) Resultaten av kommissionens undersökning visar att denna riskobenägenhet kommer till uttryck på flera olika sätt. exempelvis fäster kunderna stor vikt vid produktens tillförlitlighet och kvalitet och leverantörens rykte. Det uppges också att kunderna ofta kräver relevanta referenser från leverantörerna, inklusive från kunder som bearbetar samma typ av sten.

(23) Av samma skäl tyder resultaten av kommissionens undersökning på att nyckelfärdiga anläggningar, som främst köps för att etablera nya stenkrossanläggningar eller göra större kapacitetsökningar, ofta köps av de utrustningsleverantörer som har ett brett produktsortiment. Även om kunderna teoretiskt sett kunde anlita en oberoende teknikkonsult för den övergripande utformningen av sin anläggning och sedan dela upp anskaffandet av utrustningen på olika leverantörer, föredrar de vanligtvis att skaffa alla dessa produkter och tjänster från ett enda företag, eftersom hela ansvaret för den nyckelfärdiga anläggningen då tas av ett enda företag, i stället för att delas mellan teknikkonsulter och flera leverantörer av utrustning. Såsom en kund uppgav, "ju bredare produktsortiment OEM-leverantören kan erbjuda, desto större förmåga att leverera en nyckelfärdig anläggning. Att para samman och garantera funktionen för krossar och siktanläggningar är viktigt för att uppnå maximal effektivitet i fråga om anläggningens konstruktion. Det är inte ovanligt att utrustning köps av olika leverantörer, men man föredrar att köpa av en leverantör om denne kan uppfylla de krav som ställs".

(24) I sitt svar på meddelandet om invändningar hävdar Metso att den riskobenägenhet från kundernas sida som kommissionen beskriver motsägs av de nya inträden och den expansion av verksamheter som sker på stenkrossmarknaderna inom EES. Metso hänvisar i detta sammanhang till en lista över betydande nya aktörer.

(25) Argumentet om ett betydande inträde av nya aktörer på marknaden får inget stöd i kommissionens undersökning. Många av de konkurrenter som nämns i Metsos lista över nya aktörer är i själva verket sedan länge etablerade tillverkare av krossutrustning eller företag som kommit in på marknaden genom förvärv. Dessutom visar kommissionens undersökning, såsom framgår av skälen 156-162, tydligt att det finns stora hinder för tillträde till stenkrossbranschen.

(26) Vidare innebär produkternas långa hållbarhet och behovet av periodiskt underhåll och byte av delar även att kunderna ofta fäster stor vikt vid tillhandahållandet av tillhörande tjänster, såsom leveranser av reserv- och slitdelar, tillhandahållande av effektiva underhållstjänster i rätt tid, rådgivning om förbättringar av processer eller om integration av ny utrustning i krossanläggningen m.m. Det framgår särskilt av kommissionens undersökning att kunderna vanligen fäster stor vikt vid att utrustningsleverantören har en nationell eller regional närvaro nära anläggningsplatsen, och mycket ofta även kräver att det skall vara så.

(27) Kunderna uppgav även att de fäste stor vikt vid leverantörernas ekonomiska läge och styrka, eftersom de är måna om att kunna finna lämpliga reservdelar och tjänster under stenkrossutrustningens livslängd.

(28) Slutligen medför kundernas riskobenägenhet att de ofta önskar utveckla långsiktiga relationer till sina leverantörer av stenkrossutrustning och särskilt att leverantören av deras nyckelfärdiga anläggning på en ny plats ofta har en konkurrensfördel framför sina konkurrenter när det gäller att ersätta använda maskiner. Exempelvis visar de uppgifter som parterna lämnat att deras försäljningsframgångar vanligtvis är väsentligt större hos de kunder till vilka de levererat ursprungliga nyckelfärdiga anläggningar än hos andra typer av kunder.

(29) Beträffande nyckelfärdiga anläggningar och långsiktiga leverantörsrelationer hävdar Metso i sitt svar på meddelandet om invändningar att marknaden för nyckelfärdiga anläggningar domineras av "systemintegratörer" och att Metso och Svedala inte är "heltäckande" leverantörer som kan erbjuda ett fullständigt kontrakt på en nyckelfärdig anläggning. Metso hävdar även att leverantörer av nyckelfärdiga anläggningar bara har en liten fördel framför konkurrenterna.

(30) Kommissionens undersökning stödjer inte dessa argument. För det första finns det ingenting som tyder på att "systemkonstruktörer" dominerar marknaden. I själva verket hävdar flera tekniska konsultföretag som kommissionen rådfrågat att deras deltagande vanligen tillkommit via leverantören av den ursprungliga utrustningen. För det andra visar resultaten av kommissionens undersökning, såsom angavs i skäl 28, tydligt att leverantörer som erbjuder ett brett sortiment av utrustning är i ett bättre läge än andra att tillhandahålla en nyckelfärdig anläggning, och att Nordberg och Svedala anses vara de leverantörer som har den bredaste produktportföljen.

C. Stenkrosskunder

(31) Efterfrågan på krossutrustning kommer väsentligen från fem typer av kunder: i) betongföretag, som använder krossar för tillverkning av betong och för tillverkning av ballast för försäljning till tredje part, ii) byggnads- och anläggningsföretag och specialiserade rivningsföretag, som använder krossar för tillverkning av ballast från rivna byggnader och från berg, iii) oberoende tillverkare av ballast, som tillverkar ballast från stenbrott för försäljning till företag som bygger vägar och järnvägar, och för byggnader, och v) gruvföretag som krossar den utvunna blandningen av sten och malm till finmalda partiklar som bearbetas för att separera metallen eller mineralmalmen från stenen.

(32) I det stora hela framgår det av kommissionens undersökning och av de uppgifter som parterna lämnat att stenkrosskunder kan kategoriseras i två grupper, beroende på den typ av utrustning de köper och på deras inköpsmönster: mindre kunder inom bygg- och anläggningssektorn å ena sidan och större gruvföretag eller ballast- och betongtillverkare (nedan kallade "gruvkunder") å den andra. De förstnämnda omfattar oberoende ballasttillverkare och -entreprenörer, byggnads- och anläggningsföretag, specialiserade rivningsentreprenörer och betongföretag, då de köper mindre krossar för tillverkning av ballast som säljs till tredje part. Gruvkunderna omfattar däremot gruvföretag, mycket stora stenbrott och betongtillverkare som köper större utrustning för tillverkning av betong.

(33) Kunder inom bygg- och anläggningssektorn är vanligen små företag som verkar på lokal eller nationell nivå och köper ett begränsat antal krossprodukter inom ett begränsat sortiment. Dessa kunder köper vanligen endast mindre krossar och, på grund av behovet av tilläggstjänster såsom beskrivs skäl 26, exempelvis tillhandahållande av reservdelar, tekniskt stöd, rådgivning om processförbättringar eller nya inköp, köper de nästan enbart sin utrustning från leverantörens nationella agent eller distributör, som de ofta har nära och kontinuerlig kontakt med.

(34) Gruvkunder är däremot vanligen storskaliga företag, ibland med närvaro i flera länder eller till och med världsdelar, som vanligen köper större utrustning med stor kapacitet, om än i mycket mindre stycktal än företag inom bygg- och anläggningssektorn. Deras storlek och det faktum att de verkar i avlägsna områden kan göra dem mindre beroende av nationellt stöd än kunder inom bygg- och anläggningssektorn, och de gör ofta sina inköp genom internationella och, inom EES, huvudsakligen regionala anbudsförfaranden. Det framgår dock av kommissionens undersökning att geografisk närhet, åtminstone i EES, fortfarande spelar en viktig roll för valet av leverantör av stenkrossar. Exempelvis uppgav flera gruvkunder att de ansåg det viktigt att deras leverantör är närvarande i den region, t.ex. EES, där deras produktionsställe finns. Nästan alla gruvkunder ansåg åtminstone att en regional närvaro var en betydande konkurrensfördel för utrustningsleverantörer. Detta verkar bero på en rad anledningar, framför allt att gruvkunderna i EES är relativt små i jämförelse med det globala genomsnittet, den höga andelen företag som endast är verksamma i EES och den relativt höga andelen betongföretag och mycket stora stenbrott, som ofta är mindre vana vid att arbeta i avlägsna och svåra områden.

(35) Slutligen bör det noteras att efterfrågan från företag inom bygg- och anläggningssektorn ofta är fragmenterad men gäller relativt stora mängder av stenkrossar, i normalfallet flera hundra enheter per år i EES, medan efterfrågan från gruvkunder gäller ett mycket begränsat antal produkter. Exempelvis har marknaden för spindelkrossar i hela EES sedan 1990 endast omfattat två enheter per år.

D. Stenkrossleverantörer

(36) Stenkrossar tillverkas vanligen i ett mycket begränsat antal produktionsanläggningar i hela världen. Exempelvis tillverkar Svedala alla sina käftkrossar i serien Jawmaster i Brasilien, medan Nordberg tillverkar alla sina konkrossar i G-serien i Finland. Produkterna säljs sedan antingen direkt av utrustningstillverkarens centrala försäljningskontor eller, i fråga om produkter för företag inom bygg- och anläggningssektorn, genom ett nät av agenter, distributörer eller dotterföretag som envar har ett eget tilldelat territorium, ofta med ensamrätt.

(37) Stenkrossbranschen kännetecknas av ett kontinuum av företag, från de stora, internationella företagen med ett brett utbud, som Svedala, Nordberg, Terex eller Krupp, till mindre företag som erbjuder ett begränsat antal produkter i ett litet geografiskt område, som Haahjem Base, som säljer käftkrossar till företag inom bygg- och anläggningssektorn i de nordiska länderna, eller Rodrigo Matias Magalhães, som endast verkar i Portugal. Mellan dessa två ytterligheter finner man företag med verksamhet på regional nivå som säljer produkter endast till kunder inom bygg- och anläggningssektorn eller inom gruvsektorn, som BHS, MEM eller Bräuer Aufbereitungsmaschinen, eller produkter som hör till endast ett steg av processen eller till en viss teknik, som Kleemann & Reiner, Extec eller Magotteaux. Det finns även företag som är verksamma på global nivå men endast säljer ett begränsat sortiment av produkter, som FL Smidth-Fuller, som främst erbjuder spindelkrossar och malmkvarnar till gruvkunder.

E. Inköp

(38) Stenkrossutrustning köps vanligen genom ett anbudsförfarande, som utgår antingen från nationella distributörer, i fråga om produkter för företag inom bygg- och anläggningssektorn, eller exempelvis i fråga om gruvprodukter från utrustningsleverantörens regionala försäljningskontor. Kunderna kan antingen köpa ett begränsat antal produkter eller en hel krossanläggning. I det senare fallet sker upphandlingen ofta i form av en nyckelfärdig anläggning.

(39) I praktiken är kontrakt på nyckelfärdiga anläggningar ganska ovanliga i EES. De står exempelvis för mindre än 11 % av stenkrossförsäljningen till företag inom bygg- och anläggningssektorn i regionen, och för en ännu mindre andel av försäljningen till gruvkunder. Försäljningen gäller för det mesta ersättning av befintlig utrustning eller utbyggnad av befintliga anläggningar. Det bör dock noteras att den verkliga betydelsen av kontrakt på nyckelfärdiga anläggningar kan vara mycket större än deras andel av marknadsvolymen. Det framgår nämligen av det faktum att Nordbergs och Svedalas försäljningsframgångar är större i de fall där de levererat den ursprungliga anläggningen än i andra fall, att ett kontrakt på en nyckelfärdig anläggning kan ge leverantören en klar fördel framför konkurrenterna när det handlar om att ersätta en del av de berörda stenkrossarna, t.ex. på grund av att den ursprungliga leverantören känner till anläggningen och kunden och därför kan föreslå en optimal lösning eller på grund av att integrationen med resten av anläggningen blir enklare. I detta sammanhang kan kontrakt på nyckelfärdiga anläggningar även ses som ett medel för leverantören att upprätta långsiktiga relationer till sina kunder för att underlätta framtida försäljning av utrustning.

V. DE RELEVANTA MARKNADERNA

A. Relevanta produktmarknader

(40) Parterna hävdar att stenkrossutrustning kan kategoriseras både på grundval av teknik, dvs. käftkrossar, konkrossar osv., och utifrån tillämpning, nämligen betongproduktion och gruvtillämpningar å ena sidan och ballastproduktion och byggnadsverksamhet å den andra.

Segmentering på grundval av teknik

(41) Parterna hävdar att varje teknik, trots att det finns en viss grad av substitution på efterfrågesidan mellan olika tekniker, kan hänföras till en särskild produktmarknad. Detta bekräftas genom resultaten av kommissionens undersökning, som visar att varje teknik i allmänhet främst används på ett särskilt område, där annan teknik inte skulle vara tekniskt eller ekonomiskt genomförbar.

(42) För det första sker krossningen, såsom beskrivs i skäl 13, nästan undantagslöst i flera på varandra följande steg, där varje steg använder sig av resultatet från det föregående steget för att uppnå en allt högre grad av storleksminskning. Exempelvis sker ballastproduktion vanligen genom en process i två steg, som inbegriper en käftkross eller en horisontell slagkross i ett första steg och en annan stenkross, t.ex. en konkross, en horisontell slagkross eller en vertikal slagkross, i ett andra steg. På liknande sätt sker bearbetningen av malm, som kräver större storleksminskning än ballastproduktion och inbegriper större mängder sten, i typfallet genom en process i tre steg, med en käftkross eller spindelkross i det första steget, en konkross i det andra steget och en malmkvarn eller valspress i det sista steget.

(43) I detta sammanhang verkar det som om produkter som används i de olika krosstegen (dvs. primär bearbetning, sekundär bearbetning och avslutande bearbetning) inte är utbytbara, eftersom de vanligen inte kan bearbeta samma stenstorlek och ge samma resultat. Med undantag för tekniken med horisontella slagkrossar, som kan användas för antingen primär eller sekundär krossning, verkar det som om varje krossteknik huvudsakligen används i endast ett steg av processen (primär krossning, sekundär krossning eller malning). Följaktligen bör man göra en distinktion mellan teknik som används främst i den primära bearbetningen (som käft- och spindelkrossar) och teknik som används främst för sekundär krossning (som konkrossar och vertikala slagkrossar) och sådan som används för den slutliga malningen (som valspressar eller malmkvarnar).

(44) För det andra verkar det som om olika tekniker inte används för samma syfte, inte ens i samma bearbetningssteg. Exempelvis kan olika tekniker användas för olika stenkvaliteter, vilket visas av att horisontella slagkrossar främst används för mjuk sten, medan konkrossar i allmänhet används för att krossa hård sten, och olika tekniker kan motsvara olika kapacitetskrav, eftersom käftkrossar är tillräckliga för krossning av små och medelstora volymer, medan spindelkrossar är bäst lämpade för krossning av stora mängder. I detta sammanhang kan man konstatera att varje teknik oftast motsvarar ett särskilt tillämpningsområde, där den vanligen inte konkurrerar med andra stenkrossar.

(45) Slutligen tycks det finnas en begränsad substituerbarhet mellan olika tekniker på utbudssidan. Detta framgår av resultaten från kommissionens undersökning, eftersom de flesta konkurrenter uppgav att det inte var helt enkelt att byta från en produktionsteknik till en annan. Detta bekräftas även av förekomsten av betydande hinder för inträde på marknaden: det stora flertalet av konkurrenter och kunder uppgav att det vanligen tog flera år att utveckla och introducera en ny typ av utrustning och att kunderna ofta begärde att leverantörer av ny utrustning fysiskt skulle demonstrera sina produkter, att de skulle få testa dem under en lång tid under de förhållanden som rådde hos kunden och till och med att de skulle uppvisa tillfredsställande referenser från befintliga köpare av samma produkt.

(46) Den begränsade substituerbarheten på utbudssidan bekräftas även av förekomsten av specialiserade tillverkare som Canica-Jaques och Magotteaux (vertikala slagkrossar) och, mer allmänt, av att de flesta utrustningsleverantörer inte tillverkar hela sortimentet av användbara tekniker. Exempelvis verkar det som om endast ett mycket begränsat antal leverantörer av stenkrossar i EES faktiskt tillverkar konkrossar och att de flesta leverantörer inriktar sig på ett begränsat sortiment.

(47) Resultaten av kommissionens undersökning tyder följaktligen på att det finns separata produktmarknader för varje teknik. Käftkrossar, spindelkrossar, konkrossar, horisontella slagkrossar, vertikala slagkrossar, malmkvarnar och valspressar hör därför till separata produktmarknader. Siktanläggningar, matare och transportband tycks också utgöra separata produktmarknader.

Segmentering på grundval av storlek/användning

Separata marknader för stenkrossar avseende bygg- och anläggningstillämpningar och för stenkrossar avseende gruvtillämpningar

(48) Inom varje teknik kan produkter förekomma i en mängd olika storlekar, från små till mycket stora. Parterna hävdar att alla produkter på efterfrågesidan hänger samman genom substituerbarhet, så att en produkt av en given storlek konkurrerar med de närmast större och närmast mindre produkterna av samma slag. Parterna hävdar även att det på utbudssidan är lätt att byta från en produkt till en annan, eftersom tekniken är ganska enkel och tillverkningen av större eller mindre produkter inte kräver så stora investeringar, eftersom tillverkningen av delar oftast görs av underleverantörer.

(49) Parterna hävdar ändå att det bör göras skillnad mellan stenkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar å ena sidan och krossar för gruvtillämpningar, mycket stora stenbrott och betongproduktion å den andra(6). De anser för det första att även om vissa stenkrosstekniker kan användas både för tillämpningar inom bygg- och anläggningssektorn och för gruvtillämpningar kommer användarna av de förstnämnda vanligtvis att köpa utrustning i mindre skala, medan gruvkunder vanligtvis köper maskiner med stor prestanda och kapacitet, och för det andra att konkurrensvillkoren är olika för stenkrossar för ballast- och byggsektorn och för stenkrossar för gruvtillämpningar, eftersom gruvkunder tenderar att köpa produkter på global basis, medan kunder inom bygg- och anläggningssektorn köper sin stenkrossutrustning på en smalare basis.

(50) Slutligen hävdar parterna att mycket stora konkrossar bör utgöra en separat produktmarknad inom sektorn för konkrossar för gruvtillämpningar, till och med skild från marknaden för mindre konkrossar för gruvtillämpningar, eftersom de mycket stora konkrossarna vanligtvis är dubbelt så dyra, dubbelt så tunga och har uppskattningsvis dubbelt så stor kapacitet som produkterna i närmaste storleksklass.

(51) Resultaten av kommissionens undersökning tycks bekräfta parternas uppfattning att produkter av olika storlek vanligtvis hänger samman genom substituerbarhet på utbuds- och efterfrågesidan. Men samtidigt visar de att ju större produkterna är, desto färre kompetenta tillverkare finns det. Och framför allt att tillverkarna av produkter för bygg- och anläggningstillämpningar kanske inte alltid kan sälja sina produkter till gruvkunder. Detta tyder på att det finns trösklar för substituerbarheten på utbudssidan och talar för att det finns separata produktmarknader för mindre utrustning (dvs. stenkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar) å ena sidan och för större utrustning (dvs. stenkrossar för gruvtillämpningar, som främst säljs till gruvkunder, men också i viss utsträckning till kunder inom bygg- och anläggningssektorn) å den andra.

(52) Förekomsten av sådana trösklar för substituerbarheten på utbudssidan bekräftas ytterligare av ett antal andra faktorer. I synnerhet finns det tecken på att stenkrossar av olika storlekar även kan kräva olika produktionsanläggningar. Exempelvis tyder de uppgifter som parterna lämnat på att Nordberg tvingats dela upp produktionen av sina konkrossar på tre olika anläggningar (Macon i Frankrike, Tammerfors i Finland och Milwaukee i Förenta staterna) som tillverkar små, mellanstora respektive stora stenkrossar. Vidare uppgav det stora flertalet av konkurrenterna att stora stenkrossar i allmänhet är svårare att tillverka och sälja än små stenkrossar, eftersom de medför större risker och kostnader och eftersom de är svårare att testa.

(53) Dessutom finns det mycket som tyder på att stenkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar och stenkrossar för gruvtillämpningar kräver olika affärsmodeller. Resultatet av kommissionens undersökning tyder på att konkurrensen om stenkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar drivs med en stark tonvikt på service och närvaro på nationell nivå och av nödvändigheten för tillverkarna att sälja relativt stora kvantiteter av produkterna för att uppnå tillräckliga ekonomiska skalfördelar. Stenkrossar för gruvtillämpningar säljs däremot vanligtvis i mycket mindre kvantiteter (exempelvis är den årliga marknadsvolymen i EES för horisontella slagkrossar för gruvtillämpningar mer än 20 gånger mindre än motsvarande tal för horisontella slagkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar), de tillverkas ofta på beställning och konkurrensen är i mycket mindre utsträckning beroende av ett tätt distributionsnät.

(54) Man kan därför dra slutsatsen att det inom varje krossteknik bör göras skillnad mellan (mindre) stenkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar och (större) stenkrossar för gruvtillämpningar.

Ingen marknad för så kallade hybridkäftkrossar

(55) I en skrivelse till kommissionen av den 14 september 2000 ändrade parterna den definition av produktmarknaden för käftkrossar som de ursprungligen framfört och föreslog att en tredje "hybridkategori" av käftkrossar skulle införas vid sidan av käftkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar och käftkrossar för gruvtillämpningar. Parterna hävdar att denna hybridkategori motsvarar käftkrossar med en intagsöppning på 1,25-1,50 meter och att den utgör en separat relevant produktmarknad, eftersom käftkrossar i denna kategori främst säljs genom regionala (exempelvis omfattande EES eller Asien) anbudsförfaranden, medan större käftkrossar normalt säljs genom globala anbudsförfaranden och främst köps av kunder inom gruvindustrin.

(56) Det framgår dock av de uppgifter som parterna lämnat att mer än [...]* av alla käftkrossar med en intagsöppning på 1,25-1,50 meter som sålts av Nordberg och Svedala i EES har köpts av kunder inom bygg- och anläggningssektorn. Vidare uppgav de flesta kunder inom bygg- och anläggningssektorn för kommissionen att de inte köper stora och små stenkrossar på olika sätt. I själva verket anlitar de flesta kunder inom bygg- och anläggningssektorn nationella distributörer för alla sina inköp, oberoende av storleken på den utrustning som köps. Därför drar kommissionen slutsatsen att konkurrensvillkoren är mer eller mindre desamma för alla käftkrossar med en intagsöppning på mindre än 1,5 meter och att det skulle vara konstlat att särskilja en separat marknad för "hybridkategorin" av käftkrossar.

(57) Man kan därför dra slutsatsen att käftkrossar kan kategoriseras i två produktmarknader, en för käftkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar (inklusive alla käftkrossar med en mindre intagsöppning än 1,5 meter) och en för större käftkrossar (som normalt används i gruvtillämpningar och mycket stora stenbrott).

Förekomsten av en särskild produktmarknad för mycket stora konkrossar med stor kapacitet

(58) Parterna anser att Nordbergs konkrossar MP800 och MP1000 utgör en separat marknad, där det inte finns någon annan produkt från någon tillverkare i hela världen. MP800 och MP1000 är de största kommersiellt tillgängliga konkrossarna i världen. Enligt parterna hör MP800 och MP1000 till en separat marknad framför allt på grund av att dessa två produkters krosskraft är betydligt större än för någon annan kommersiellt tillgänglig konkross.

(59) Resultatet av kommissionens undersökning tycks också bekräfta att det finns en särskild marknad för mycket stora konkrossar såsom parterna hävdar. Från tredje håll bestrids dock parternas påstående att de enda produkter som konkurrerar på marknaden är Nordbergs MP800 och MP1000 med hänvisning till att Svedalas största konkross (modellen H8000) konkurrerar med Nordbergs större konkrossar. Somliga hävdar även att de anser modellen H8000 vara jämförbar med andra konkrossar från Nordberg, inklusive särskilt HP800, en konkross av ungefär samma storlek som MP800, men med mindre krosskraft.

(60) Parterna har lämnat uppgifter till kommissionen som visar att Svedala vid många tillfällen har erbjudit sin konkross H8000 som alternativ till Nordbergs konkrossar MP800, MP1000, HP800 och HP700(7). Vid en del av dessa tillfällen har Svedala faktiskt lyckats övertyga sina kunder om att köpa dess konkross H8000 i stället för Nordbergs mycket stora konkrossar. Vidare beaktas i Metsos interna dokument med analyser av konkurrensvillkoren för stora konkrossar genomgående inte endast Nordbergs konkrossar MP1000 och MP800, utan även Svedalas H8000 och Nordbergs produkter HP800 och HP700.

(61) Samtliga dessa mycket stora konkrossar tycks ha gemensamma tekniska egenskaper. De har alla en nominell effekt på mer än 500 kW, deras manteldiameter är större än 1800 mm och de väger över 60 ton. Sådana stenkrossar används vanligtvis för extra kraftiga gruvtillämpningar med stor volym. På marknaden finns det endast två andra produkter som tycks ha en del av de tekniska egenskaper som Nordbergs och Svedalas konkrossar med hög kapacitet har: konkrossen KFS2100 och, i mindre utsträckning, konkrossen Z18(8), som båda tillverkas av Kawasaki.

(62) De uppskattade enhetspriserna för alla de ovan nämnda konkrossarna med hög kapacitet (inklusive Kawasakis produkter) ligger över 800000 euro, vilket är mer än dubbelt så mycket som det uppskattade genomsnittspriset enligt parterna för "normala" konkrossar för gruvtillämpningar (370000 euro). Denna högst betydande prisskillnad visar att konkrossar med hög kapacitet normalt inte kan ersättas av mindre, "normala" konkrossar för gruvtillämpningar (dvs. konkrossar med en manteldiameter på 1,5-1,8 meter).

(63) Parterna hävdar att andra större konkrossar för gruvtillämpningar än MP800 och MP1000 hör till samma substitutionskedja på utbuds- och efterfrågesidorna som andra konkrossar för gruvtillämpningar. De uppger även att en konkross med hög kapacitet kan ersättas av två mindre konkrossar.

(64) Men det har visat sig att det förutom parterna och Kawasaki, som har en marginell närvaro på detta affärsområde, inte finns någon annan tillverkare av stenkrossar som erbjuder konkrossar med hög kapacitet och en effekt på mer än 500 kW. Dessutom har de flesta konkurrenterna uppgett för kommissionen att utveckling av större produkter är en svår och mycket utdragen process. En konkurrent uppgav att det skulle ta upp till fem år att framgångsrikt utveckla och marknadsföra en mycket stor konkross. Man kan därför dra slutsatsen att de "normala" och mindre krossarna för gruvtillämpningar, sett från utbudssidan, inte kan ersättas av mycket stora konkrossar med hög kapacitet.

(65) Prisskillnaderna mellan de två produktkategorierna visar klart att kunderna inte kan ersätta mycket stora konkrossar med hög kapacitet med mindre stenkrossar. Parternas påstående att det skulle vara möjligt att ersätta en mycket stor konkross med två mindre krossar tycks vara rent teoretiskt. [...]*. Vidare medför valet av två mindre konkrossar i stället för en konkross med hög kapacitet mer komplikationer, mer stödutrustning (såsom siktanläggningar, matare och transportband), mer personal för driften och mer underhåll. Ett sådant val skulle därför betyda högre inköpspris och högre driftskostnader. Normalt skulle det följaktligen inte vara ekonomiskt försvarbart för en gruvkund att välja två mindre konkrossar i stället för en kross med hög kapacitet.

(66) I sitt svar på meddelandet om invändningar säger Metso att enligt dess erfarenhet kan konkrossar för gruvtillämpningar ersättas av två mindre konkrossar (för bygg- och anläggningstillämpningar) i uppskattningsvis 60 % av fallen. Metso anser även att användning av två mindre konkrossar innebär vissa fördelar, t.ex. minskar detta risken för ett totalt produktionsstopp. Kommissionen medger att det finns (begränsade) fördelar med att använda två olika utrustningar i stället för en enda, men anser att denna typ av fördel inte är tillräckligt betydande för att kompensera de extra kostnaderna och komplikationerna med att köpa, använda och underhålla två olika utrustningar i stället för en [...]*.

(67) Man kan därför dra slutsatsen att konkrossar med hög kapacitet utgör en separat produktmarknad. Parterna hävdar att Nordbergs produkter MP800 och MP1000 hör till en separat relevant produktmarknad inom sektorn stenkrossar för gruvtillämpningar. Kommissionen konstaterar dock att transaktionen kommer att leda till en dominerande ställning på marknaden för konkrossar med hög kapacitet, oberoende av om MP800 och MP1000 hör till denna marknad. Därför kan frågan om hur marknaden för konkrossar med hög kapacitet exakt skall definieras lämnas öppen.

(68) Mot bakgrund av det ovanstående drar kommissionen slutsatsen att det finns separata produktmarknader för (mindre) konkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar och (större) konkrossar för gruvtillämpningar, och att mycket stora konkrossar med hög kapacitet utgör en särskild produktmarknad inom sektorn för konkrossar för gruvtillämpningar.

Distinktion mellan nya och begagnade krossar

(69) Stenkrossar är vanligtvis mycket hållbara produkter med lång ekonomisk livslängd. Exempelvis uppskattas den typiska livslängden för käftkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar till omkring 25 år, men det finns i dag krossar som är i drift och som har använts i mer än 40 år. På grund av hållbarheten finns det ett stort bestånd av begagnad utrustning, som kan erbjudas kunder som alternativ till ny utrustning.

(70) I detta sammanhang är det nödvändigt att undersöka om begagnad utrustning bör inkluderas i samma marknad som ny utrustning, eller om nya och begagnade krossar utgör skilda produktmarknader. Resultaten av kommissionens undersökning tyder i det stora hela på att begagnad utrustning i allmänhet inte anses vara ett substitut för en ny utrustning. För det första uppgav de flesta konkurrenter att de inte ansåg att förekomsten av begagnad utrustning utgjorde något betydande hinder för konkurrenskraften för ny utrustning, i synnerhet som tillgången på begagnad utrustning i tillfredsställande tillstånd är knapp och eftersom ny teknik gör de gamla produkterna föråldrade och olönsamma.

(71) För det andra, även om kunder uppger att de kan överväga begagnad utrustning då de beslutar om inköp av en stenkross, tycks i praktiken mycket få nyligen ha köpt begagnad utrustning. Detta tycks vara resultatet av en kombination av kundernas stora riskobenägenhet, som förklarades i skäl 21, å ena sidan och de risker som är förenade med köp av begagnad utrustning å den andra. exempelvis kan man inte försäkra sig om den begagnade utrustningens tillförlitlighet, prestanda och hållbarhet, det finns ingen garantitid och i fråga om gamla produkter är det tveksamt om reserv- och slitdelar kan erhållas på sikt.

(72) Slutligen uppgav de kunder som sade sig vara beredda att köpa begagnad utrustning att de endast kunde tänka sig relativt ny utrustning med få driftstimmar, medan det framgår av kommissionens undersökning att begagnade maskiner vanligtvis är mycket gamla och föråldrade.

(73) Mot bakgrund av det ovanstående drar kommissionen slutsatsen att det finns separata marknader för begagnade och nya stenkrossar.

Slutsats

(74) Mot bakgrund av det ovanstående drar kommissionen slutsatsen i) att begagnad och ny krossutrustning hör till skilda produktmarknader, ii) att ny utrustning bör kategoriseras på grundval av teknik, iii) att varje teknik vidare bör segmenteras på grundval av storlek/tillämpning i produkter för bygg- och anläggningstillämpningar å ena sidan och produkter för gruvtillämpningar å den andra, och iv) att mycket stora konkrossar med hög kapacitet inom segmentet för konkrossar för gruvtillämpningar utgör en särskild produktmarknad. I bilaga I finns en tabell över de relevanta produktmarknaderna.

B. Relevanta geografiska marknader

(75) Metso hävdar att marknaderna för stenkrossar för gruvtillämpningar är globala, eftersom kunderna anskaffar produkter på global basis. Parterna hävdar även att marknaderna för stenkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar åtminstone omfattar hela EES, eftersom transportkostnaderna är mycket låga, produktionen sker på ett begränsat antal platser och distributionen inte medför några hinder för inträde på marknaden. Såsom förklarades i t.ex. skäl 26 omfattar försäljningen av stenkrossutrustning inte endast leveransen av de berörda produkterna, utan är vanligtvis förenad med en rad servicetjänster, såsom underhåll och reparationer, reserv- och slitdelar m.m. följaktligen bestäms storleken av marknaderna för krossutrustning inte endast av den geografiska omfattningen med avseende på tillverkning, utan även av konkurrensförhållanden med avseende på tillhandahållande av service [...]*.

Produkter för bygg- och anläggningstillämpningar

(76) I sitt beslut att inleda förfarandet pekade kommissionen ut ett antal faktorer som tyder på att de geografiska marknaderna för produkter för bygg- och anläggningstillämpningar är nationella snarare än omfattande hela EES. Kommissionen betonade särskilt, för det första, att kunder inom bygg- och anläggningssektorn förlitar sig på nationella distributörer, och, för det andra, att det tycks finnas betydande hinder för inträde på marknaden som hindrar leverantörer från att utvidga sin verksamhet till medlemsstater där de tidigare inte varit verksamma, och, slutligen, att det fanns betydande skillnader mellan olika medlemsstater i fråga om priser och marknadsandelar. Men på grund av att det finns andra faktorer som tyder på en eventuellt bredare geografisk marknad, har kommissionen lämnat frågan om den exakta definitionen av de geografiska marknaderna för stenkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar öppen.

(77) I en skrivelse till kommissionen av den 17 september 2000 försökte parterna besvara de olika frågorna beträffande den geografiska omfattningen av marknaderna för bygg- och anläggningstillämpningar som kommissionen tagit upp. Parterna följer i sin argumentation två huvudlinjer. För det första hävdar de att hindren för tillträde till de olika nationella marknaderna i Europa är små. För det andra hävdar de att en korrekt analys av inköpsmönstren för kunder i bygg- och anläggningssektorn skulle visa att kunderna inte i väsentlig utsträckning är beroende av nationella distributörer.

(78) Vad beträffar hindren för inträde på marknaden i de olika medlemsstaterna understryker parterna att det inte behövs ett tätt distributionsnät för att ha verksamhet i ett land. exempelvis består Nordbergs tyska distributionsnät av ett dotterföretag med ett försäljningsställe plus fem distributörer med vardera ett försäljningsställe. Antalet anställda i Nordbergs tyska distributionsnät överstiger inte [...]*. Metso anser att det inte är svårt att rekrytera kompetent kommersiell och teknisk personal, att det är lätt att få tag på oberoende distributörer och att de finansiella investeringsbehoven är minimala.

(79) Beträffande inköpsmönstren hos kunder i bygg- och anläggningssektorn hävdar parterna särskilt att en majoritet av kunderna skaffar reserv- och slitdelar, tekniskt stöd och underhållstjänster antingen internt eller från oberoende tredje partsföretag. Därför anser Metso att servicetjänsterna inte på något sätt gör kunderna inom bygg- och anläggningssektorn beroende av nationella OEM-distributörer. Vidare ger Metso exempel på distributörer som gjort gränsöverskridande försäljningar, vilket enligt parternas uppfattning utgör ytterligare belägg för att marknaderna för bygg- och anläggningstillämpningar omfattar hela EES.

Faktorer på efterfrågesidan

(80) Resultaten av kommissionens ingående undersökning bekräftar att marknaderna för bygg- och anläggningstillämpningar är nationella. För det första verkar det som om kunderna, trots att de kan erhålla de flesta reservdelar och underhållstjänster från oberoende tredje partsföretag, ändå är beroende av tillverkarnas distributörer eller agenter för nästan alla specialiserade nyckeltjänster eller -delar. exempelvis har det uppgetts att flertalet reservdelar endast kan anskaffas inom ramen för utrustningsleverantörens distributionsnät och att det för komplicerade eller viktiga underhållsåtgärder är nödvändigt att vända sig till distributören. Vidare tycks det som om det ofta är effektivare och lönsammare att förlita sig på distributören, till och med för tjänster som kan anskaffas från oberoende leverantörer. Trots att exempelvis tekniska processtjänster kan köpas från oberoende konsulter, vänder sig kunderna i allmänhet till distributörerna, som vanligtvis anser att sådana tjänster utgör en integrerad del av försäljningen av krossutrustningen och därför tillhandahåller dem gratis. Slutligen har vissa kunder uppgett att de på sina territorier beträffande vissa tjänster (särskilt tekniska processtjänster) inte kände till några tredje partsleverantörer.

(81) För det andra och mer generellt är relationerna mellan kunderna och tillverkarnas distributörer inte begränsade till leveranser av delar och tillhandahållande av underhållstjänster. Framför allt uppgav huvuddelen av kunderna att de behöver nära och täta kontakter med utrustningsleverantörens distributör och att deras relationer till denna distributör även sträckte sig till diskussioner om framtida förbättringar eller utbyggnader, teknisk rådgivning m.m. Betydelsen av denna lokala närvaro kan också förklaras av kundernas riskobenägenhet: på sätt och vis kan förekomsten av en nationell distributör ses som en ytterligare säkerhet ifall allvarliga problem skulle uppstå och som ett tecken på utrustningstillverkarens åtagande att fortsätta att leverera till och bistå sina kunder.

(82) För det tredje framgår det av kommissionens undersökning att det är både ineffektivt och ofta omöjligt för kunderna att göra affärer med distributörer utanför hemlandet. Huvuddelen av de kunder inom bygg- och anläggningssektorn som besvarat kommissionens förfrågan uppgav att utländska distributörer inte skulle vara några trovärdiga alternativ till distributörer i det egna landet, på grund av längre leveranstider för reservdelar, språkhinder, extra kostnader (för transporter, valutaväxling) m.m. Vidare har de flesta distributörer avtal om territoriell ensamrätt: även om kunderna fortfarande på egen hand kan kontakta utländska distributörer, är det svårt att se hur dessa distributörer skulle kunna ha så nära och täta kontakter som kunderna kräver (och särskilt för att diskutera framtida köp, förbättringar osv.) utan att överträda de territoriella begränsningar som de avtalat om. Slutligen framgår det av kommissionens undersökning att även de kunder som skulle besluta sig för att vända sig till utländska distributörer i praktiken kanske inte kan erhålla utrustning eller tjänster från dess distributörer: flera kunder har hänvisat till exempel på situationer där distributörer utanför deras hemland vägrat att betjäna dem direkt och i stället hänvisat dem till de relevanta nationella distributörerna.

(83) Man kan därför dra slutsatsen att faktorerna på efterfrågesidan tydligt pekar på att marknaderna för stenkrossutrustning för bygg- och anläggningstillämpningar är nationella.

Faktorer på utbudssidan

(84) Vad beträffar utbudssidan finns det ingenting som tyder på att leverantörer i andra medlemsstater eller i andra främmande länder skulle kunna inleda verksamhet i en ny medlemsstat på kort sikt utan att dra på sig betydande extra kostnader eller risker.

(85) Även om det inte behövs ett särskilt tätt distributionsnät för att verka i en medlemsstat och den fysiska investering som krävs för att inrätta ett sådant distributionsnät inte alltid behöver vara omfattande, uppger de flesta konkurrenter och kunder inom bygg- och anläggningssektorn att det skulle krävas betydande insatser och tid för att inrätta ett nytt distributionsnät. Av kommissionens undersökning framgår att en ny distributör skulle vara tvungen att bygga upp de kundrelationer och det förtroende som krävs för att börja sälja produkter, demonstrera sina produkters tillförlitlighet och kvalitet och övertyga kunderna om sin förmåga att tillhandahålla reservdelar och service på ett effektivt sätt och i rätt tid. Enligt den stora majoriteten av kunder och konkurrenter kan detta ta flera år.

(86) En av konkurrenterna bland dem som, enligt parterna, lyckats utvidga den geografiska omfattningen av sin verksamhet förklarade att "den största utmaningen för [...]* ett effektivt kommersiellt utnyttjande [...]* är inrättandet av säkra och tillförlitliga funktioner för distribution och service och stöd efter försäljningen". Dessutom tycks kunder inom bygg- och anläggningssektorn vara mycket motvilliga att köpa av en leverantör vars rykte inte är tillräckligt etablerat. Att utvidga verksamheten från en medlemsstat till en annan är därför en komplicerad uppgift, som inte kan göras på kort tid.

(87) Den nationella karaktären på marknaderna för stenkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar bekräftas ytterligare av att flera tillverkare av utrustning för bygg- och anläggningstillämpningar inte har någon eller mycket liten verksamhet utanför sina hemländer. Parterna tror att detta kan förklaras av den begränsade storleken (och därmed lockelsen) på vissa nationella marknader. Kommissionen noterar emellertid, för det första, att parternas argument innebär ett erkännande av behovet av en nationell distributör och av det faktum att inrättandet av en sådan distributör inte är en enkel och kostnadsfri operation och, för det andra, att en del producenter som är verksamma i vissa medlemsstater saknas på en del av de största nationella marknaderna såsom Tyskland och Förenade kungariket. Detta visar tydligt att den "otillräckliga" storleken på vissa nationella marknader inte är huvudskälet till att tillverkarna avstår från att geografiskt utvidga sin verksamhet och tyder därför på att hindren för inträde på marknaderna i nya medlemsstater inte är försumbara.

(88) Följaktligen tyder även faktorer på utbudssidan på att marknaderna för stenkrossutrustning för bygg- och anläggningstillämpningar är nationella.

Övriga faktorer

(89) Den nationella dimensionen hos marknaderna för krossmaskiner för bygg- och anläggningstillämpningar bekräftas ytterligare av förekomsten av betydande variationer i fråga om marknadsandelar och priser mellan olika medlemsstater.

(90) Till exempel uppgår Nordbergs marknadsandel för käftkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar i Finland till uppskattningsvis [75-85 %]*, jämfört med dess genomsnittliga marknadsandel i EES på [15-25 %]*. På samma sätt har Svedala under de tre senaste åren varit det enda företag som sålt vertikala slagkrossar i Sverige, medan dess samlade marknadsandel i EES inte överstiger [15-25 %]*. Även om parterna anser att skillnaderna i marknadsandelar är irrelevanta för att definiera de geografiska marknaderna, innebär de mycket betydande skillnader som noterats i detta avseende att konkurrenssituationen inte är densamma i hela EES. Detta är ett klart tecken på att de geografiska marknaderna är mer begränsade än vad parterna anser.

(91) [Konfidentiellt: Detta avsnitt handlar om prisskillnader mellan olika medlemsstater för stenkrossutrustning som Metso säljer]*.

(92) På grundval av det ovanstående kan man dra slutsatsen att de geografiska marknaderna för krossutrustning (dvs. käftkrossar, horisontella slagkrossar, vertikala slagkrossar, konkrossar och de tillhörande siktanläggningarna, matarna och transportbanden) för bygg- och anläggningstillämpningar är nationella.

Produkter för gruvtillämpningar

(93) Såsom påpekades i skäl 75 hävdar parterna att de geografiska marknaderna för produkter för gruvtillämpningar är globala. I sitt svar på meddelandet om invändningar godtar Metso att det kan finnas något berättigande i att definiera den geografiska marknaden för käftkrossar och horisontella slagkrossar för gruvtillämpningar såsom omfattande EES, men framför en rad argument till stöd för uppfattningen att marknaden för primärspindelkrossar är global.

(94) För det första anser Metso att omfattningen av den geografiska marknaden kan variera från en typ av stenkrossar för gruvtillämpningar till en annan. Enligt Metsos uppfattning är vissa typer av stenkrossar för gruvtillämpningar, såsom käftkrossar och horisontella slagkrossar, enkla, "varuliknande" produkter, för vilka det vanligtvis finns tillräcklig konkurrens på regional nivå (dvs. omfattande EES) så att kunderna inte känner sig tvungna att köpa eller jämföra priser på en mer omfattande bas än den regionala. Å andra sidan köps, enligt parterna, vissa typer av stenkrossar för gruvtillämpningar, såsom primärspindelkrossar, mer sällan av sofistikerade och välinformerade kunder som normalt skaffar sig anbud från globala leverantörer innan de fattar sitt köpbeslut.

(95) För att stödja sin argumentation har Metso analyserat fem aktuella tillfällen då en av parterna har sålt en primärspindelkross i EES. Vid tre av dessa tillfällen besökte kunden potentiella leverantörer i Förenta staterna (F.L. Smidth-Fuller, Metso eller Svedala) och/eller Japan (Kobe), och vid två andra tillfällen gjorde kunden besök på anläggningar i ett antal länder och säljaren (Svedala) samlade ihop en försäljningsgrupp som inkluderade experter från Sverige och Förenta staterna liksom medlemmar av företagets lokala distributionsorganisation.

(96) Såsom förklarades i skäl 34 är kunderna för gruvtillämpningar i allmänhet stora internationella företag, som då de är vana vid att verka på avlägsna och ibland svårarbetade platser och har betydande resurser, har kunnat minska behovet av ett nära och kontinuerligt förhållande till utrustningsleverantörens distributörer. Framför allt kan gruvkunder uppfylla en del av sina behov av underhåll och reservdelar internt inom företaget genom att inrätta lager av reservdelar eller genom att utbilda egen underhållspersonal.

(97) Mot bakgrund av att dessa kunder fortsättningsvis köper stenkrossutrustning för sina olika globala verksamheter och på grund av det höga värdet av och komplikationsgraden i stenkrossar för gruvtillämpningar, köper gruvkunder ofta utrustning för gruvtillämpningar på centraliserad bas och genom internationella konkurrensbaserade anbudsförfaranden för utrustningsleverantörernas huvudförsäljningskontor. På grund av de uppenbart låga transportkostnaderna kan utrustningstillverkare från hela världen tillåtas att konkurrera effektivt om den ifrågavarande utrustningen.

(98) De faktorer som beskrivs i skälen 95-97 tycks peka på en bred (eventuellt global) geografisk dimension för marknaderna för stenkrossar för gruvtillämpningar. Resultaten av kommissionens utförliga undersökning pekar dock på att konkurrensen, särskilt inom EES, sker på smalare bas.

Faktorer på efterfrågesidan

(99) Det framgår av kommissionens undersökning att även om gruvkunder vanligtvis är mycket mindre beroende av utrustningsleverantörens lokala närvaro kräver de vanligtvis ändå att tillverkarna att stenkrossar erbjuder effektivt stöd i rätt tid (reparationer, tillhandahållande av reservdelar m.m.) på EES-nivå. En kund uppgav följande: "...liksom på grundval av utrustningens funktionalitet och service väljs en säljare ofta ut på basis av dennes förmåga att snabbt tillhandahålla nyckelkomponenter som inte hålls i lager utöver det rutinmässiga underhållet. Dessutom kan en säljares arbetsuppgift även omfatta övervakning av ett lokalt kontrakterat företags underhållsarbete".

(100) I sitt svar på meddelandet om invändningar bestred parterna att kravet på övervakning av lokala kontrakterade underhållsföretag och för snabba leveranser av reservdelar nödvändigtvis förutsätter en regional närvaro. Enligt deras uppfattning kan övervakningen utföras av experter baserade var som helst i världen, som kan flygas in när så behövs. På samma sätt kan reservdelar flygas in från en enda global bas.

(101) Denna invändning från parternas sida tar dock endast upp de praktiska aspekterna på hur övervakningen av underhåll och leveranser av reservdelar kan organiseras och beaktar inte den vikt som kunderna fäster vid kvaliteten på den lokala eller regionala serviceorganisationen. Även om det är uppenbart att en viss grad av centralisering kan ske, kvarstår behovet av en lokal närvaro, eftersom kunderna ofta har ett negativt omdöme om serviceorganisationer som skulle bygga helt och hållet på centraliserad expertis och logistik. Kommissionen har även funnit belägg för att gruvkunder faktiskt kan lägga stor vikt vid sina utrustningsleverantörs lokala förmåga. En skotsk kund förklarade att Svedala fick "merparten av sin försäljning till stora stenbrott [inklusive en primärspindelkross]" tack vare att "Svedala har en bas i Wiskaw i Skottland (och bra folk också)".

(102) Såsom förklarades i skälen 93 och 94 har parterna försökt visa att kunderna då de köper stor utrustning som en primärspindelkross jämför erbjudanden från de stora globala leverantörerna och är beredda att resa utomlands för att besöka leverantörer och se den föreslagna utrustningen i drift. Kommissionen noterar dock att merparten av de gruvkunder som köper primärspindelkrossar har uppgett att de förvärvar dessa stenkrossar genom ett mer regionalt upphandlingsförfarande i stället för ett globalt upphandlingsförfarande. Faktum är att ingen kund med säte i Europa uppgett att den inhandlat primärspindelkrossar på en mer global bas än EES. Vidare anser kommissionen att kundernas villighet att resa för att se en viss utrustning i drift inte utesluter att marknaden har en regional dimension. Detta beror främst på att kundernas besök på platsen i första hand syftar till att kontrollera de ifrågavarande produkternas lämplighet och inte gäller det tekniska stödet eller servicen, medan den regionala dimensionen för upphandlingen beror just på betydelsen av sådana faktorer som tekniskt stöd och service. Kundernas villighet att resa utomlands för att se produkter i drift kan i stället förstås som ytterligare ett tecken på deras riskobenägenhet såsom den beskrivs skälen 21 och 22. Detta visar tydligt att det typiska inköpsmönstret för europeiska gruvkunder baserar sig på upphandling inom EES (eller till och med på nationell bas).

(103) Vidare framgår det att även om vissa kunder teoretiskt kunde klara sig utan en sådan regional närvaro (eftersom de klarar av detta för deras anläggningar i avlägsna områden, där ingen utrustningsleverantör erbjuder tillräckligt stöd, genom att inrätta lokala lager av reservdelar, utbilda egen personal för underhåll och reparationer osv.), gäller detta inte den stora majoriteten av köpare av stenkrossar för gruvtillämpningar i EES. För det första verkar det som om största delen av efterfrågan på krossar för gruvtillämpningar i EES kommer antingen från mindre, regionala gruvföretag (som inte så lätt kan utveckla denna kompetens på kort sikt) eller från betongföretag och mycket stora stenbrott (som ofta är mindre vana vid att arbeta i avlägsna och svåra områden).

(104) Dessutom tyder resultaten av kommissionens undersökning på att även för de europeiska gruvkunder som kan klara sig utan regional närvaro från utrustningsleverantörens sida, skulle utvecklandet av en sådan förmåga medföra extra kostnader och risker som de föredrar att undvika genom att skaffa de relevanta tjänsterna direkt från utrustningstillverkaren. I detta sammanhang och mot bakgrund av att flera utrustningsleverantörer har en betydande närvaro i EES och därför erbjuder sådana stödtjänster, kommer kunderna i EES därför att vanligtvis välja de krosstillverkare som kan erbjuda stödtjänster på regional nivå. Detta bekräftas ytterligare av att de leverantörer som inte har någon betydande närvaro i EES inte heller har någon (eller i vilket fall som helst en mycket begränsad) försäljning i denna region, fast de kan ha en mycket starkare ställning på andra håll. Detta gäller exempelvis Kobe, som trots att detta företag är den tredje största leverantören i världen av käftkrossar och konkrossar för gruvtillämpningar och horisontella malmkvarnar, inte haft någon försäljning i EES under de tre senaste åren. Enligt de uppgifter som parterna lämnat tycks Kobe faktiskt inte ha sålt några stenkrossar för gruvtillämpningar i EES sedan 1990.

(105) Såsom beskrivs i skälen 21 och 22 tycks slutligen kombinationen av den långa hållbarheten, den för driften avgörande betydelsen av stenkrossmaskiner och även av det relativt låga inköpspriset för stenkrossar i jämförelse med de totala kostnaderna och intäkterna för ett stenbrott eller en anläggning för ballastproduktion göra kunderna mycket konservativa och obenägna att ta risker i sina val. I detta sammanhang kan närhet till utrustningsleverantören ses som ett viktigt element av bekvämlighet och trygghet för kunden.

(106) Det utesluter uppenbarligen inte att kunderna kan göra sina inköp och föra förhandlingar om kontrakt från sina huvudkontor och att alla leverantörer på global nivå formellt kan inbjudas att lämna anbud. Men även de kunder som köpte utrustning på detta sätt uppgav att i praktiken är köpet av en stenkross för användning i EES till stor del beroende av förekomsten av effektivt stöd i rätt tid i detta område.

Faktorer på utbudssidan

(107) Den regionala dimensionen av konkurrensen i EES understryks ytterligare av ett antal andra element. För det första framgår det av resultaten av kommissionens utförliga undersökning att de flesta av de icke-europeiska leverantörer av stenkrossar för gruvtillämpningar som parterna räknat upp är okända eller åtminstone mindre kända för de flesta gruvkunder i EES. En del gruvkunder uppgav till och med att några av dessa leverantörer överhuvudtaget inte var verksamma i sektorn för stenkrossmaskiner.

(108) Dessutom synes det som om de flesta leverantörer av stenkrossar för gruvtillämpningar inte verkar på global bas, utan i stället tenderar att specialisera sig på vissa regioner eller områden. Detta gäller särskilt ryska och kinesiska leverantörer, som har relativt liten försäljning utanför sina hemmamarknader och av det stora flertalet av kunderna inte anses vara trovärdiga konkurrenter utanför Ryssland och Kina. Exempelvis uppgav de flesta kunder att de inte kände till dessa leverantörer, och de kunder som haft någon kontakt med ryska och kinesiska leverantörer menade att deras produkter var av lägre kvalitet och prestanda och att tillhandahållandet av reservdelar och tjänster var otillförlitligt.

(109) Denna specialisering på ett begränsat antal regioner tycks även gälla de flesta andra tillverkare av krossmaskiner. Trots att deras verksamhet har en bredare geografisk omfattning och med undantag för ett mycket begränsat antal verkligt globala aktörer (som Svedala, Nordberg eller F.L. Smidth-Fuller) framgår det av de uppgifter som parterna lämnat att de flesta tillverkare av stenkrossar för gruvtillämpningar är verksamma i endast ett begränsat antal regioner och får större delen av sina kontrakt genom nationella eller regionala anbudsförfaranden.

(110) Detta tycks särskilt gälla i EES. Enligt de uppgifter som parterna lämnat har exempelvis större leverantörer av stenkrossar för gruvtillämpningar såsom Kobe (världens tredje största leverantör av käftkrossar och konkrossar för gruvtillämpningar och horisontella malmkvarnar) och Kawasaki (världens näst största leverantör av konkrossar för gruvtillämpningar) inte lyckats sälja några produkter i Europa under de tre senaste åren. Mer allmänt framgår det av de uppgifter parterna lämnat att marknadsandelarna för de viktigaste krossmaskinerna för gruvtillämpningar skiljer sig väsentligt i EES från vad de kan vara på global nivå (även om man undantar ryska och kinesiska tillverkare). Exempelvis uppgick parternas kombinerade andel (i antal enheter) av marknaden för horisontella slagkrossar under åren 1997-1999 till [20-30 %]* i EES, jämfört med en global marknadsandel (exklusive ryska och kinesiska tillverkare) som knappast översteg [0-10 %]*. På liknande sätt uppgick parternas kombinerade andel av marknaden för stora käftkrossar till [40-50 %]* i EES, medan den knappast överstiger [15-25 %]* på global nivå (exklusive ryska och kinesiska tillverkare).

(111) Slutligen uppgav det stora flertalet av konkurrenterna att det fanns betydande hinder för inträde på marknaden från en region till en annan. Framför allt är EES en begränsad marknad för stenkrossar för gruvtillämpningar i jämförelse med stora gruvområden som Nordamerika eller Sydafrika. Exempelvis säljs enligt de uppgifter som parterna lämnat inte mer än [...]* primärspindelkrossar årligen i EES, medan uppskattningsvis [...]* enheter köps årligen i hela världen (exklusive Ryssland och Kina). På liknande sätt förhåller det sig beträffande horisontella slagkvarnar för gruvtillämpningar där EES i genomsnitt inte står för mer än [0-10 %]* av den totala globala efterfrågan (även här exklusive Ryssland och Kina). Denna begränsade marknadsvolym tillsammans med förekomsten av redan väletablerade konkurrenter och den grad av närhet och service som kunderna kräver kan avskräcka leverantörer utanför EES från att dra på sig de kostnader och svårigheter som krävs för ett effektivt inträde på marknaden för stenkrossar för gruvtillämpningar i EES. På så sätt minskas ytterligare antalet trovärdiga leverantörer till kunder i EES.

Övriga faktorer

(112) Att konkurrensen inte är organiserad i global skala bekräftas ytterligare av de betydande skillnaderna i uppskattningarna av den globala marknadsvolymen som leverantörer av stenkrossmaskiner gjort. Exempelvis varierar uppskattningarna, exklusive ryska och kinesiska tillverkare, av den globala marknadsvolymen för 1999 enligt de uppgifter som parterna lämnat mellan 40 och 99 enheter för horisontella slagkrossar för gruvtillämpningar. På liknande sätt förhåller det sig på marknaden för spindelkrossar där en konkurrent ansåg sig själv vara klar marknadsledare med en betydande marknadsandel mellan 1990 och 1996, medan parterna uppskattade att denne konkurrent inte stod för mer än 25 % av försäljningen under denna period, och resultaten av kommissionens undersökning tyder på att denne konkurrents marknadsandel förmodligen låg i området 30-35 %. Detta tyder på att leverantörerna inte har kännedom om en väsentlig andel av projekten på global nivå, och ger på motsvarande sätt starkt belägg för att ett antal kontrakt upphandlas på smalare bas.

(113) Slutligen bör det noteras att stenkrossmaskiner som skall säljas i EES måste uppfylla säkerhetsbestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/37/EG av den 22 juni 1998 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om maskiner (nedan kallat "maskindirektivet")(9) i dess lydelse enligt direktiv 98/79/EG(10) och framför allt måste vara "CE"-märkt som tecken på överensstämmelse med detta direktiv. Kommissionen har uppmärksammats på att icke-europeiska tillverkare i dag inte alltid uppfyller dessa krav. Ur denna synvinkel kan maskindirektivet, samtidigt som det harmoniserar normer i EES och underlättar handeln mellan medlemsstaterna, ha den indirekta följden att det hindrar icke-europeiska leverantörer som inte kan uppfylla dess krav från att sälja i EES. Detta skulle därför bidra till förekomsten av en separat EES-marknad för krossmaskiner för gruvtillämpningar. parterna hävdar ändå att gemenskapens krav på stenkrossar är av ett så elementärt slag att man kan räkna med att leverantörer som verkar i olika delar av världen kan uppfylla dem utan större svårigheter.

(114) Mot bakgrund av det ovanstående kan man dra slutsatsen att de geografiska marknaderna för stenkrossar för gruvtillämpningar omfattar hela EES. Denna slutsats stöds både av den särskilda karaktären hos efterfrågan i EES (och särskilt av förekomsten av små "gruvkunder" som köper stenkrossmaskiner på lokal nivå eller som kräver tillgång till betydande stöd efter köpet i EES) och av de flesta stenkrossleverantörers organisering på regional bas. Framför allt, och i motsats till vad parterna hävdar, har kommissionen inte funnit något belägg för en större marknad än EES för vissa typer av stenkrossar för gruvtillämpningar såsom primärspindelkrossar. Av de skäl som förklaras i skäl 102 tycks i själva verket primärspindelkrossar köpas och distribueras i EES i stort sett på samma sätt som andra stenkrossar för gruvtillämpningar.

VI. KONKURRENSBEDÖMNING MED AVSEENDE PÅ STENKROSSAR FÖR BYGG- OCH ANLÄGGNINGSTILLÄMPNINGAR

(115) Såsom förklaras i skäl 32 är stenkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar de mindre krossar som säljs till oberoende ballasttillverkare och -entreprenörer, byggnads- och anläggningsföretag, specialiserade rivningsentreprenörer och betongföretag (då de köper mindre krossar för tillverkning av ballast som säljs till tredje part). De inbegriper mindre käftkrossar, mindre horisontella slagkrossar, mindre konkrossar, vertikala slagkrossar och naturligtvis även tillhörande siktanläggningar, matare och transportband. Transaktionen medför en sammanslagning av Nordberg och Svedala, som är de två största leverantörerna av krossar för bygg- och anläggningstillämpningar i EES och tillsammans står för [20-30 %]* av marknaden för stenkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar. De näst största konkurrenterna är Terex (cirka [5-15 %]* och Krupp (uppskattningsvis [0-10 %]*).

A. Andra stenkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar förutom kon- och käftkrossar

(116) Såsom angavs i kommissionens beslut att inleda förfarandet i detta ärende finns det ingenting som tyder på att transaktionen skulle skapa problem för konkurrensen på marknaderna för slagkvarnar, siktanläggningar, matare eller transportband.

(117) För det första leder transaktionen inte till några problem för konkurrensen på marknaden för slagkvarnar, eftersom Nordberg inte säljer vertikala slagkvarnar i EES. Vidare verkar det som om, trots att Nordberg för närvarande går in på marknaden för vertikala slagkvarnar genom en ny serie produkter, och trots att Svedala har en stark ställning på marknaden i vissa medlemsstater, det sammanslagna företaget fortsättningsvis kommer att vara utsatt för konkurrens från andra stora tillverkare av vertikala slagkvarnar (såsom Magotteaux och Canica-Jaques) med en betydande närvaro på marknaden i de berörda medlemsstaterna. På marknaden för horisontella slagkrossar uppgår vidare parternas kombinerade marknadsandelar(11) inte till mer än [20-30 %] i någon medlemsstat där det finns överlappningar och det sammanslagna företaget kommer fortsättningsvis att vara utsatt för konkurrens från andra leverantörer som Hartl, Kleemann & Reiner eller nationella aktörer som Arja.

(118) För det andra är parternas respektive ställning på marknaderna för siktanläggningar, matare och transportband begränsad: enligt de uppgifter om marknadsandelar som Metso lämnat står parterna tillsammans för mindre än [10-20 %]* av försäljningen av siktanläggningar och matare i EES, medan de är marginella leverantörer av transportband. Detta gäller även på nationell nivå, eftersom parternas respektive andelar av marknaderna för siktanläggningar inte skulle överstiga [20-30 %]* i någon medlemsstat.

B. Kon- och käftkrossar

Parternas och deras konkurrenters ställning på marknaden

Konkrossar

(119) Nordberg och Svedala är utan konkurrens de två största leverantörerna av konkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar i EES (med marknadsandelar på [25-35 %]* för Nordberg och [25-35 %]* för Svedala). Den näst största konkurrenten i EES är Terex [5-15 %]*.

(120) I den mån transaktionen leder till sammanslagning av Nordberg och Svedala resulterar den oundvikligen i betydande marknadsandelar i de flesta medlemsstater i EES: Österrike [65-75 %]*, Danmark [70-80 %]*, Finland [85-95 %]*, Frankrike [80-90 %]*, Tyskland [45-55 %]*, Italien [40-50 %]*, Norge [90-100 %]*, Portugal [60-70 %]*, Spanien [65-75 %]*, Sverige [75-85 %]* och Förenade kungariket [35-45 %]*.

(121) I dessa medlemsstater är det sammanslagna företagets dominans till och med ännu viktigare, eftersom det övriga utbudet är mycket fragmenterat, och en del av de återstående konkurrenterna kan i många fall vara lokala aktörer med verksamhet i endast ett begränsat antal medlemsstater. Ett typiskt exempel på en sådan situation kan man finna i Österrike, där det sammanslagna företaget kommer att ha en marknadsandel som är nästan [...]* gånger större än den näst största konkurrentens, Terex [5-15 %]*, medan resten av efterfrågan till största delen uppfylls av lokala konkurrenter. till och med i Italien, där parternas marknadsandelar är jämförelsevis mindre betydande, kommer det sammanslagna företagets andel av försäljningen att vara mer än [...]* av dess näst största konkurrents, och det kommer att möta ett betydande antal små lokala leverantörer som Comec (den följande största konkurrenten) och Reiter e Crippa.

(122) Vidare bör det noteras att uppgifterna om parternas sammanlagda genomsnittliga marknadsandel i förenade kungariket under perioden 1997-1999 underskattar Nordbergs och Svedalas faktiska marknadsställning på grund av den betydande tillväxten av parternas andelar av försäljningen under denna period. Trots att Nordberg och Svedala endast hade [20-30 %]* av försäljningen 1997 ökade de till [40-50 %]* av antalet sålda enheter 1998 och till [50-60 %]* år 1999. Till följd av denna utveckling är det sammanslagna företagets marknadsandel nu mer än dubbelt större än den näst största konkurrentens, Terex [15-25 %]*.

(123) På de flesta andra nationella marknader kommer transaktionen antingen inte att skapa några överlappningar eller också att leda till sammanlagda marknadsandelar på mindre än [30-40 %]* (såsom i Belgien och Nederländerna). I Irland råder en övergångssituation, då Nordbergs och Svedalas förenade marknadsandelar uppgår till [40-50 %]*, men Terex och PSP fortfarande har betydande andelar av försäljningen ([30-40 %]* för Terex och [15-25 %]* för PSP).

Käftkrossar

(124) Nordberg och Svedala är två av de största leverantörerna av käftkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar i EES ([10-20 %]* för Nordberg och [5-15 %]* för Svedala). De följande största konkurrenterna är Terex [10-20 %]* och Extec [5-15 %]*.

(125) Transaktionen kommer att leda till mycket stora förenade marknadsandelar i Finland [75-85 %]*, Norge [60-70 %]*, Sverige [55-65 %]* och Danmark [35-45 %]*. I Finland, Norge och Sverige är resten av utbudet mycket fragmenterat: den följande största konkurrenten har knappt [10-20 %]* av försäljningen. Detta gäller inte i lika hög grad i Danmark där en annan konkurrent, Böhringer, stod för [20-30 %]* av försäljningen under åren 1997-1999.

(126) I Portugal hade Nordberg och Svedala 1999 gemensamt en andel på [40-50 %]* av försäljningen. Svedalas genomsnittliga försäljning på denna marknad överstiger dock inte [...]* enheter per år (av en total marknadsvolym på 13 enheter). Överlappningen mellan parterna är därför av mindre betydelse och transaktionen påverkar inte allvarligt konkurrensförhållandena i detta land.

(127) Transaktionen kommer även att skapa överlappningar på ett antal andra marknader. Med undantag för Österrike överstiger parternas förenade marknadsandelar dock inte [20-30 %]* i något av dessa länder och de kommer fortsättningsvis att vara utsatta för konkurrens från andra aktörer på marknaden, antingen globala aktörer (som Terex, Extec och Parker) eller lokala leverantörer (som Laron). Vidare kommer transaktionen att få endast obetydliga effekter i Österrike där Nordberg 1999 stod för [25-35 %]* av försäljningen, eftersom Svedala sålde endast [...]* käftkrossar 1999 av en total marknadsvolym på 34 enheter.

Ytterligare konkurrensfördelar för parterna

(128) Av det ovanstående framgår det att det sammanslagna företaget både kommer att ha betydande marknadsandelar och vara väsentligt större än dess konkurrenter på de flesta marknader som berörs. Vidare framgår det av marknadsundersökningen att det sammanslagna Metso/Svedala kommer att dra nytta av ett antal ytterligare konkurrensfördelar som gör det möjligt för företaget att ytterligare försvaga befintliga konkurrenter och ökar hindren för inträde på de berörda marknaderna.

Bästa rykte

(129) För det första kan, såsom förklarades i skälen 18-21, stenkrossutrustningens hållbarhet och avgörande betydelse göra kunderna mycket riskobenägna och få dem att välja trygga produkter och leverantörer även om detta innebär att de måste betala högre priser. Som en kund uppgav: "[...]* kvalitet är den viktigaste parametern vid jämförelser av produkter. Det gäller oberoende av typen av utrustning".

(130) I detta sammanhang är det viktigt att notera att för det första uppgav kunderna att de ansåg att prestanda, tillförlitlighet och service varierade mycket mellan olika leverantörer, och för det andra att Nordberg och Svedala nästan enhälligt anses vara de leverantörer av stenkrossar som har det bästa ryktet i branschen. Detta kommer till uttryck i kommissionens undersökning, som visar att Nordbergs och Svedalas produkter tydligt är de lösningar som föredras när det gäller att bearbeta hård eller förslitande (och därför krävande) sten. På samma sätt visar interna dokument från Nordberg att en av de konkurrensfördelar som företaget eftersträvade var att kunna erbjuda de "bästa och mest tillförlitliga produkterna i branschen som erbjuder mer beprövade fördelar för kunderna än konkurrerande produkter", medan det i andra dokument sägs att "Nordbergs produkter anses i allmänhet vara bra och av hög kvalitet".

Bred produktportfölj

(131) Det sammanslagna företaget kommer även att få betydande fördelar av sin breda produktportfölj. Kunder och konkurrenter har framför allt pekat på att förmågan att erbjuda ett brett sortiment av utrustning är viktig i samband med anbud på nyckelfärdiga anläggningar på nya krossplatser eller betydande kapacitetsutbyggnader, och även att detta gör det möjligt för den berörda stenkrossleverantören att erbjuda kompletta servicelösningar och att minska riskerna genom att låta en leverantör ha det övergripande ansvaret för stenkrossinstallationen. Det hävdades även att detta gör att leverantören av stenkrossen har bästa möjliga kunskap om sin kunds krossanläggningsplats och därför är i stånd att erbjuda optimal rådgivning och optimala lösningar för förbättringar, uppgraderingar och kapacitetsutbyggnader. Såsom Svedalas styrelseordförande och VD uttryckte det: "Kunderna söker leverantörer som kan erbjuda totallösningar".

(132) I detta sammanhang kommer den omständigheten att Nordberg och Svedala anses vara de leverantörer som har den bredaste produktportföljen uppenbart att ge det sammanslagna företaget ytterligare en betydande konkurrensfördel. På samma sätt förhåller det sig med Nordberg, som skryter med att ha ett "fullständigt produktsortiment som täcker kundernas alla behov beträffande minskning av stenens storlek och sortering av den". Svedalas styrelseordförande och VD hävdade att "Svedala är ensamt om att erbjuda ett komplett sortiment. [...]*. Följaktligen kan kunderna köpa ett helt sortiment av produkter och tjänster från en enda leverantör, medan våra konkurrenter bara kan erbjuda delar av deras totala behov. [...]* Det betyder att vi har en mycket stark plattform inför framtiden".

(133) Kombinationen av ett gott rykte och en bred produktportfölj bör göra det sammanslagna företaget till det som föredras framför andra för nya kontrakt om nyckelfärdiga anläggningar. Detta skulle särskilt vara så därför att, för det första, andra konkurrenter har uppgett att de är beroende av parterna för leveranser av viss utrustning (främst konkrossar), för det andra, har de flesta kunderna uppgett att Nordberg och Svedala var de enda företag som kunde erbjuda kontrakt på stora nyckelfärdiga anläggningar, och, för det tredje, har tredje part hävdat att de anser konkrossarna vara den "konkurrensavgörande faktor" som var bestämmande för andra inköpsbeslut (särskilt under förhållanden där hård sten skall krossas, där anläggningens prestanda bestäms av konkrossens prestanda).

(134) Kontrakt på nyckelfärdiga anläggningar är relativt ovanliga (de står för uppskattningsvis [...]* av Nordbergs försäljning av stenkrossar). De tycks dock, såsom angavs i skäl 39, ha viktiga följder för konkurrensförhållandena: det har rapporterats att de skapar en långvarig relation mellan utrustningsleverantören och dennes kunder, vilket på grund av kundernas stora riskobenägenhet i allmänhet gör det lättare för leverantören att vinna framtida kontrakt med den berörda kunden och minskar på så sätt ytterligare konkurrenstrycket från andra leverantörer.

Bred geografisk täckning

(135) Nordberg och Svedala har en oöverträffad geografisk täckning i EES (och möjligen även på global nivå). Detta kommer, för det första, i en konjunkturkänslig bransch att hjälpa det sammanslagna företaget både att minska affärsriskerna och att vara nära sina kunder när det handlar om försäljning och service.

(136) För det andra, och långt viktigare, bör denna breda täckning göra det möjligt för det sammanslagna företaget att ägna sig åt selektiva konkurrensåtgärder riktade mot andra leverantörer med en mer begränsad (och ibland nationell) geografisk täckning. Effekterna av ett sådant handlande kan bli desto mer skadliga eftersom en betydande andel av konkurrenterna i sektorn för bygg- och anläggningstillämpningar (och i en del fall den näst största leverantören efter det sammanslagna företaget) hör till denna kategori. Detta gäller exempelvis på marknaderna för konkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar i Norge, Sverige och Italien.

Stordriftsfördelar

(137) Det finns belägg för att storleken är av betydelse i sektorn för bygg- och anläggningstillämpningar, eftersom konkurrenter uppgett att det för att vara konkurrenskraftig i sektorn för bygg- och anläggningstillämpningar krävs att relativt stora mängder säljs för att kunna dra nytta av stordriftsfördelar.

(138) I detta sammanhang bör det noteras att det sammanslagna företaget kommer att vara den klart största tillverkaren av konkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar (med [60-70 %]* av försäljningen) liksom av käftkrossar (om än i mindre grad, med [20-30 %]* av försäljningen) i EES. Eftersom de följande största konkurrenterna till parterna i vissa medlemsstater är mycket mindre företag, kan detta göra det möjligt för det sammanslagna företaget att ägna sig åt riktade konkurrensåtgärder mot dessa konkurrenter och ytterligare stärka dess grepp om de berörda marknaderna.

(139) Detta kan vara fallet för Böhringer, Nordbergs och Svedalas största konkurrent på den danska marknaden för käftkrossar, som trots att det har [20-30 %]* av försäljningen i detta land, kommer att ha en försäljningsvolym som uppgår till endast [0-10 %]* av det sammanslagna företagets på EES-nivå. Detta kan även vara fallet på marknaderna för konkrossar i Förenade kungariket och Irland, där parternas största konkurrent, Terex, trots att detta företag har en betydande marknadsställning, kommer att ha en försäljning av konkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar i EES som är mindre än en sjundedel av det sammanslagna företagets försäljning.

Otillräckligt konkurrenstryck från befintliga konkurrenter

(140) De faktorer som beskrivits ovan tyder på att mindre konkurrenter, efter transaktionen, med ett smalare produktsortiment och mer begränsad geografisk täckning inte kommer att vara i stånd att utöva ett tillräckligt konkurrenstryck på det sammanslagna företaget. Framför allt kommer de uppenbarligen inte att vara i stånd att erbjuda den garantinivå, det rykte och det stöd som de riskobenägna kunderna vanligtvis kräver.

(141) Men såsom beskrivs i skäl 37 kännetecknas stenkrossbranschen av ett kontinuum av företag, från de stora, internationella företagen med ett brett utbud (som Svedala, Nordberg, Terex och Krupp) till mindre företag som erbjuder ett begränsat antal produkter i ett litet geografiskt område (som Haahjem Base, som säljer käftkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar i de nordiska länderna, Sverige, Finland, Norge, Danmark och Island eller Rodrigo Matias Magalhães, som endast är verksamt i Portugal). I den mån en del av de större leverantörerna av stenkrossar även är aktiva inom sektorn för kon- och käftkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar i de berörda medlemsstaterna, är det nödvändigt att undersöka om trycket från dessa leverantörer i väsentlig grad kunde lägga band på det sammanslagna företagets konkurrensbeteende.

(142) Fyra av dessa större företag tillverkar konkrossar och/eller käftkrossar. De är Terex, Krupp, Parker och Kleemann & Reiner:

- Terex är en i amerika baserad, diversifierad global tillverkare av utrustning för lyftning, schaktning och lätta anläggningsarbeten för byggnads-, stenbrotts-, återvinnings- och gruvbranscherna. Terex gick 1999 in på marknaden för stenkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar genom Förvärven av det i amerika baserade företaget Cedarapids Inc. och det i Förenade kungariket baserade företaget Powerscreen. Terex erbjuder nu ett fullständigt sortiment av krossutrustning för bygg- och anläggningstillämpningar, inklusive käftkrossar (fasta, på spår, monterade och flyttbara) och konkrossar. Terex säljer sina produkter i 60 länder.

- Krupp Fördertechnik är ett tyskt dotterföretag till ThyssenKrupp Group som tillhandahåller ett fullständigt sortiment av krossutrustning. Företaget säljer av Telsmith utvecklade konkrossar på basis av ett licensavtal under varumärket Telsmith (som är en stor leverantör i Förenta staterna).

- Parker är en tillverkare med lång historia baserad i förenade kungariket som säljer kross- och siktanläggningar. Under de senaste fem åren har företaget utvidgat sitt produktsortiment. Parker säljer ett brett sortiment av fasta, spårburna och flyttbara käftkrossar. Dess sortiment omfattar även en konkross. Parker säljer i hela EES.

- Kleemann & Reiner är ett gammalt tyskt företag som expanderat kraftigt under 1990-talet. Företaget säljer nu både käft- och konkrossar i de flesta EES-länder.

(143) Resultatet av kommissionens undersökning tyder på att närvaron av dessa konkurrenter kan vara tillräcklig för att hindra det sammanslagna företaget från att utnyttja sin ställning på marknaderna för kon- och käftkrossar för att utvidga sin dominerande ställning till nya produktområden. Detta gäller desto mera som de utrustningstillverkare som nämns i skäl 142 också har relativt omfattande produktportföljer, tillräcklig geografisk täckning och ett gott rykte på vissa marknadsområden.

(144) Resultatet av undersökningen tyder dock även på att dessa leverantörer inte kommer att kunna utmana det sammanslagna företagets ställning på marknaderna för konkrossar i de flesta EES-länder och på marknaderna för käftkrossar i Danmark, Finland, Norge och Sverige.

(145) För det första är det uppenbart på grund av föreningen av parternas betydande marknadsandelar, det sammanslagna företagets betydande övriga konkurrensfördelar, den vikt som kunderna lägger vid kvalitet, erfarenhet, service och riskminskning i allmänhet, och alla andra leverantörers begränsade närvaro och sämre rykte på de berörda marknaderna, att ingen annan befintlig tillverkare av kon- eller käftkrossar på allvar skulle kunna utmana det sammanslagna företagets konkurrensställning på dessa marknader. Denna slutsats bekräftas vidare av att de flesta kunderna inte kunde nämna någon stenkrossleverantör med ett erbjudande som kunde konkurrera med parternas (än mindre med det sammanslagna företagets).

(146) För det andra synes det som om de andra leverantörerna dras med ytterligare ett antal svagheter i jämförelse med parterna. exempelvis används kon- och käftkrossar (särskilt i de nordiska länderna) ofta under förhållanden som inbegriper hård eller förslitande sten. Det är sant att de flesta tillgängliga stenkrossar kan krossa hård och mjuk sten och att det inte skulle vara ekonomiskt genomförbart att konstruera krossutrustning endast för hård eller mjuk sten. I samband med marknadsundersökningen har det dock tydligt uppgetts från tredje part att inte alla produkter som bjuds ut kan krossa all hård sten (material som är hårdare än 30000 pund per kvadrattum). Faktum är att många kunder som krossar hård sten anser Nordberg och Svedala vara de enda lämpliga leverantörerna, eftersom de står för den högsta kvaliteten i detta avseende. I detta sammanhang kan det starkt ifrågasättas om de andra leverantörerna, som redan har en nackdel i fråga om ryktet, kan övertyga konservativa kunder om att de bör byta befintliga och tillfredsställande stenkrossar mot produkter som uppfattas vara av lägre kvalitet.

(147) Likaså finns det mycket som tyder på att dessa leverantörers distributionsnät är mycket mindre effektiva än Nordbergs och Svedalas. Exempelvis har ett betydande antal kunder (som den portugisiska föreningen för gruv- och ballastföretag) uppgett att de inte kände till några andra leverantörer än Nordberg och Svedala. Andra uppgav att de andra leverantörer som de kände till inte hade en tillräcklig närvaro i deras land.

(148) Mot bakgrund av det ovanstående kan man dra slutsatsen att de befintliga konkurrenterna inte är i stånd att på allvar utmana det sammanslagna företagets ställning på marknaden eller att utöva något betydande tryck på det sammanslagna företagets konkurrensbeteende på de berörda marknaderna. Detta bekräftas ytterligare av resultatet av kommissionens undersökning, då de flesta kunder och konkurrenter uppgett att transaktionen skulle skapa ett monopol på marknaden för konkrossar, och ett betydande antal kunder i de nordiska länderna uttryckte farhågor beträffande marknaden för käftkrossar. Som en kund uttryckte det: "Alternativen är få och företagen har inte den ingående kunskap och globala erfarenhet som behövs. Valmöjligheterna blir praktiskt taget obefintliga."

Otillräcklig balanserande köpkraft från kundernas sida

(149) Ingenting tyder på att kunderna på marknaden för bygg- och anläggningstillämpningar har tillräcklig marknadsstyrka för att lägga hämsko på det sammanslagna företagets konkurrensbeteende. Såsom förklarades i skäl 35 är efterfrågan på bygg- och anläggningstillämpningar mycket fragmenterad (kunder som vanligtvis inte står för mer än [...]* av Nordbergs och Svedalas försäljning), kunderna köper inte ofta ny utrustning och inköpsstatistiken varierar därför från ett år till ett annat. Detta bekräftas ytterligare av att en majoritet av kunderna uppgett att de hade begränsad förhandlingsstyrka och var beroende av ett begränsat antal leverantörer. De flesta kunder hade även allvarliga farhågor beträffande effekterna av den föreslagna transaktionen.

Otillräckligt övrigt konkurrenstryck

Annan teknik

(150) Parterna uppger att det finns en viss substituerbarhet på efterfrågesidan mellan de olika stenkrossmarknaderna för bygg- och anläggningstillämpningar, särskilt mellan vertikala slagkvarnar och konkrossar. Enligt parterna kan vertikala slagkvarnar konkurrera med konkrossar i uppskattningsvis 30 % av tillämpningarna för konkrossar. De hävdar att denna substituerbarhet också kan förväntas öka genom tekniska framsteg och på så sätt betydligt minska den styrka på marknaden som det sammanslagna företaget kan ha beträffande konkrossar.

(151) Marknadsundersökningen stödjer inte detta resonemang. För det första skulle konkrossar, även om man accepterade parternas argument, inte konkurrera med vertikala slagkvarnar i 70 % av fallen. För det andra uppgav det stora flertalet av konkurrenterna att vertikala slagkvarnar (eller någon annan teknik) inte var tillräckliga för att tygla det sammanslagna företagets konkurrensbeteende och prissättning. Som en konkurrent uttryckte det: "En konkross är en mycket viktig maskin för de flesta bearbetningsanläggningar. Då en konkross behövs på grund av det krossade materialet finns det inget tekniskt alternativ, den kan definitivt inte ersättas av en vertikal slagkvarn, eftersom det inte är tekniskt eller ekonomiskt möjligt." Man kan därför dra slutsatsen att alternativa tekniker inte är tillräckliga för att tygla det sammanslagna företagets konkurrensbeteende och priser.

Begagnad utrustning

(152) Parterna har även hävdat att det finns en betydande handel med begagnad utrustning i EES, utöver handeln med ny stenkrossutrustning. Enligt parterna finns det flera leverantörer som säljer denna "andrahandsutrustning" på global bas. Det annonseras även i stor skala om begagnad utrustning.

(153) Såsom förklarades i skälen 69-73 beträffande definitionen av produktmarknaden anser kunderna sällan begagnad utrustning vara ett alternativ till ny utrustning, främst på grund av de risker (tveksam tillförlitlighet och hållbarhet, avsaknad av garantier, osäkerhet om tillgång till reservdelar m.m.) som hör till begagnade produkter. Dessutom krävs ett maximalt utnyttjande av utrustningen, särskilt i tillämpningar som kräver hög prestanda, och för dessa arbeten kan man inte använda begagnad utrustning för att uppnå verksamhetsmålen. Begagnad utrustning övervägs ibland av ekonomiska skäl för att slutföra ett begränsat krossarbete, men även i sådana särskilda fall föredras vanligtvis mindre och billigare nya stenkrossar i stället för begagnade.

(154) Vidare uppgav även de kunder som menade sig vara villiga att köpa begagnad utrustning att de endast skulle göra det i fråga om relativt ny utrustning med få drifttimmar. Att begagnade maskiner vanligtvis var mycket gamla och föråldrade, vilket kunderna även påpekat, bekräftar ytterligare att förekomsten av ett bestånd av begagnad utrustning kanske inte är tillräckligt för att sätta effektiv press på det sammanslagna företagets konkurrensbeteende.

(155) Mot bakgrund av det ovanstående kan man därför dra slutsatsen att begagnad utrustning eller alternativa tekniker inte utgör effektiva konkurrensfaktorer på marknaderna för nya kon- och käftkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar.

Stora hinder för inträde på marknaden

(156) Det finns ingenting som tyder på att det sammanslagna företagets ställning på marknaden för kon- och käftkrossar för bygg- och anläggningstillämpningar på kort till medellång sikt skulle kunna utmanas genom nya inträden på marknaden.

(157) För det första måste inträdesförhållandena ses i sammanhang med kundernas stora riskobenägenhet. I detta sammanhang är det uppenbart att varje ny aktör skulle finna sig ställd inför betydande hinder, eftersom denne inte skulle ha ett tillräckligt gott rykte och tillräckligt goda referenser och inte heller skulle kunna garantera trygga leveranser av reservdelar och kundservice. Dessa hinder kommer att ytterligare förvärras efter det att sammanslagningen skapat en leverantör med gott rykte och en betydande referenslista och kundbas.

(158) Resultatet av kommissionens undersökning visar att, förutom den betydande investeringen och insatser för att utveckla tillräcklig know-how och produktionskapacitet i en ny teknik, måste alla nya aktörer ta sig an betydande svårigheter att övertyga riskobenägna kunder om kvaliteten på sina produkter och tjänster. Exempelvis framgår det av kommissionens undersökning att nya aktörer i många fall inte kommer att kunna sälja sina produkter om de inte kan erbjuda fysiska demonstrationer av sina produkter, test av produkterna under kundernas arbetsförhållanden och ge kunderna tillfredsställande listor över referenser. De höga kostnaderna för demonstrationer och tester och omöjligheten för nya aktörer att visa upp listor över referenser är alla faktorer som gör ett inträde på marknaden mycket svårt. Detta gäller förmodligen i än högre grad i Danmark, Finland, Norge och Sverige, där stenkrossar ofta fungerar i miljöer med hård/förslitande sten, och kraven på tillförlitlighet och kvalitet och kundernas riskobenägenhet därför blir ännu viktigare än på andra håll.

(159) Såsom förklarades i skälen 80-82 krävs dessutom för försäljning på marknaderna för bygg- och anläggningstillämpningar ett effektivt distributionsnät som snabbt och på konkurrenskraftiga villkor kan leverera reserv- och slitdelar och tillhandahålla underhåll och rådgivning till kunderna. Det framgår av kommissionens undersökning att utvecklandet av ett distributionsnät på grund av den begränsade tillgången på handlare som säljer flera olika märken och behovet av långsiktiga förbindelser mellan kunderna och deras distributörer, skulle krävas en avsevärd finansiell investering och, än v