PROGNOSER FÖR STÅLSEKTORN FÖR HELÅRET 2000

(2000/C 27/02)

(Text av betydelse för EES)

INLEDNING

Den ekonomiska återhämtning i Europeiska unionen som inleddes förra hösten bör kunna fortsätta och dessutom förstärkas under 2000.

Till följd både av konjunkturuppgången i unionen och en starkare global tillväxt, bland annat tack vare återhämtningen i Asien, bör gemenskapens industri under 2000 gynnas av en fortsatt stark inre efterfrågan och en rejäl ökning av exporten.

Den väntade ökningen av industrins verksamhet, och då särskilt inom de viktigaste stålförbrukande sektorerna, innebär att man kan skönja en ökad förbrukning av stålprodukter under 2000. Till detta skall också läggas en ökad extern efterfrågan tack vare ett mer stabilt och lovande internationellt konjunkturläge.

Sammantaget kommer dessa faktorer sålunda att bidra till att villkoren på den gemensamma stålmarknaden utvecklas positivt under 2000. Man kunde för övrigt se de första tecknen på detta redan i mitten av 1999, i fråga om både pris och volymer.

Gemenskapens stålindustri kommer under 2000 därmed att få uppleva en sundare marknadssituation både internt och internationellt, med goda utsikter för en avsevärd förbättring av omsättning och resultat, vilket är en förutsättning för en än effektivare förvaltning av företagen.

Även om kommissionen delar stålindustrins optimism vill den återigen mana till försiktighet vad gäller enskilda strategier, för att på så sätt säkra en varaktig stabilitet på den gemensamma stålmarknaden, som trots allt är mycket öppen och konkurrensutsatt.

1. DEN EKONOMISKA SITUATIONEN I EUROPEISKA UNIONEN

Ur tillväxtsynpunkt kommer år 1999 att sluta bättre än det började. Årets första kvartal kännetecknades av effekterna av krisen i de framväxande ekonomierna, som höll tillbaka Europeiska unionens externa handel. Företagens förtroende påverkades, vilket ledde till en stagnerande industriproduktion under nämnda period, även om hushållens konsumtion fortfarande var stark och gjorde det möjligt att övervinna de tillfälliga problemen. Under andra kvartalet tog tillväxten ny fart tack vare en stark intern efterfrågan och en återhämtning av den externa efterfrågan då den globala tillväxten ökade, och i synnerhet då i Asien.

De monetära förutsättningarna inom euro-området har visat sig utgöra ett starkt stöd för den slutliga efterfrågan. Inflationstakten ligger kvar på en mycket låg nivå inom euroområdet (1,2 %) trots två faktorer som verkar i motsatt riktning, nämligen det ökade oljepriset (en fördubbling av priset per fat sedan januari 1999) och eurons depreciering mot US-dollarn, vilket fördyrar importen.

Den tendens till sjunkande arbetslöshet som kunnat observeras sedan flera år har inte påverkats särskilt kraftigt av den avtagande tillväxten. Detta fenomen kan förklaras av den ökande sysselsättningstillväxten under senare år, av det faktum att den externa chocken framför allt har berört tillverkningssektorn som i dag sysselsätter mindre än 20 % av alla anställda samt av att den ekonomiska avmattningen redan från början betraktades som övergående, vilket begränsade antalet varsel. På grund av avmattningen under första halvåret kommer den totala tillväxttakten under 1999 endast att nå strax över 2 % jämfört med 2,6 % 1998. De kvartalsvisa uppgifterna visar dock att tillväxten har tagit fart under loppet av 1999.

Under 2000 bör denna utveckling befästas, och EU:s tillväxt bör uppgå till cirka 3 % för helåret. Utöver en fortsatt stark inre efterfrågan tillkommer en återhämtning av den externa efterfrågan som beror på att den globala efterfrågan håller på att ta fart samtidigt som de europeiska ekonomierna är relativt konkurrenskraftiga. Bland de större medlemsstaterna torde Frankrike, Förenade kungariket och Spanien få uppleva en högre tillväxttakt än Tyskland och Italien som, utöver strukturella ekonomiska problem under senare tid, tycks ha drabbats hårdare av den externa chocken än EU-länderna i genomsnitt. Arbetslösheten fortsätter att minska i EU under 2000, medan inflationstakten ökar något även om den ligger väl under den godtagbara gränsen på 2 %. EU-ländernas offentliga underskott mätt som procent av BNP fortsätter att minska under 2000.

2. NULÄGE OCH FRAMTIDSUTSIKTER PÅ STÅLMARKNADEN

2.1 Europeiska unionens produktion av råstål

Under hela första halvåret 1999 visade sig gemenskapens stålproduktion minska kraftigt för att vid halvårsskiftet uppgå till 78,3 miljoner ton. Detta innebär en minskning med 7,4 % jämfört med första halvåret 1998.

Under tredje kvartalet 1999 fortsatte gemenskapens stålproduktion att minska något, men började gradvis att stabiliseras. I och med att en period av lageranpassningar, som medfört en avsevärd minskning av efterfrågan på stål i början av 1999, gått över och efter en klar minskning av gemenskapens import av stålprodukter, kunde man då notera en gradvis förbättring av olika konjunkturindikatorer. Detta innebär sammantaget att det är troligt att gemenskapens stålproduktion ökar under kommande månader.

Även om den kumulerade produktionen under de första nio månaderna 1999 fortfarande uppvisar en avsevärd minskning (- 6,1 %) jämfört med samma period 1998, har man kunnat fastställa att utvecklingen vänt under fjärde kvartalet 1999. Den totala stålproduktionen skulle därmed kunna uppnå 156 miljoner ton under 1999. Detta är en något högre nivå än vad som förväntades i föregående prognos(1) och innebär en minskning med 2,3 % jämfört med den totala produktionen under 1998.

De förbättrade villkor på stålmarknaden som konstaterats under andra halvåret 1999 kommer förmodligen att förstärkas under 2000, parallellt med att den allmänna ekonomiska tillväxten i unionen tar fart. Ett sådant gynnsammare konjunkturläge bör medföra en avsevärd ökning av den inre stålproduktionen, som kan komma att uppgå till 83 miljoner ton under första halvåret 2000 och 159 miljoner ton för helåret 2000. Detta motsvarar en ökning med 6 % respektive 1,9 % jämfört med motsvarande siffror för 1999.

Stålproduktionen kan under 2000 sålunda komma att närma sig de rekordnivåer som registrerades 1998, vilket gör det möjligt att återgå till ett utmärkt kapacitetsutnyttjande.

Det bör dock påpekas att situationen på den internationella stålmarknaden fortfarande kännetecknas av ett överskottsutbud, vilket utgör en latent riskfaktor för de viktigaste marknaderna - som till exempel unionens mycket öppna och konkurrensutsatta marknad. Det finns följaktligen skäl att vara försiktig då man upprättar produktions- och försörjningsplaner, för att på så sätt undvika att åter hamna i den negativa situation som nyligen kännetecknade stålindustrin, och som bestod i en verklig men tillfällig destabilisering av gemenskapens stålmarknad till följd av att utbudet vida översteg efterfrågan.

I tabellen i bilaga 1 (Tillgång och efterfrågan på råstål) sammanfattas aktuella volymer och de senaste tendenserna när det gäller EU:s förbrukning, dess externa handel, produktion och lager i fråga om stål. Den ger också en vägledning om den förväntade utvecklingen för första halvåret respektive för helåret 2000.

2.2 Utsikter för helåret 2000

Såsom aviserades i föregående prognos uppvisar gemenskapens ekonomi verkligen en ganska klar återhämtning sedan sommaren 1999, framför allt tack vare en mycket tydlig ökning av den externa efterfrågan. Detta har medfört en anmärkningsvärd ökning av företagens förtroende. Den allmänna konjunkturuppgången under 1999 har också medfört en kontinuerlig höjning av indikatorn på konsumenternas förtroende allt eftersom dessa blivit mer optimistiska om Europeiska unionens tillväxtutsikter på kort sikt.

Efter en period av lageranpassningar i början av 1999 har den inre efterfrågan sålunda ökat kontinuerligt, vilket från och med det andra halvåret åtföljts av ett spektakulärt exportuppsving tack vare den globala tillväxtens återhämtning, och särskilt i vissa länder i Asien.

Det är helt tack vare denna ekonomiska återhämtning som de viktigaste stålförbrukande sektorerna, och då främst de som är mest utsatta för global konkurrens, som till exempel den mekaniska och elektriska verkstadsindustrin, har upplevt en avsevärd verksamhetsökning framför allt under andra halvåret 1999. Inom stålsektorn innebär denna utveckling en allt tydligare efterfrågeökning och följaktligen att priserna återhämtar sig, även om tendenserna varierar mellan olika produkter.

Vid nyligen gjorda undersökningar visade gemenskapens stålproducenter sig vara tillfredsställda både över den mycket positiva efterfrågeutvecklingen sedan sommaren 1999 och över att prisutvecklingen vänt under årets lopp. De fruktade dock att den förväntade importökningen av vissa produkter som snedvrider marknaden kommer att störa återhämtningen på gemenskapsmarknaden under 2000. Villkoren på denna marknad är fortfarande osäkra, även om de är klart bättre än i början av 1999.

Gemenskapens stålgrossister tycks vara mer optimistiska än producenterna när det gäller utsikterna på marknaden under helåret 2000, och säger sig också vara tillfreds med 1999 års resultat i fråga om volymer och priser. De anser i själva verket att det förväntade ekonomiska uppsvinget både globalt och i gemenskapen bara kan främja handeln med stål.

Med en starkare ekonomisk utveckling globalt och i gemenskapen under 2000 bör näringslivets förtroende kvarstå på en hög nivå, vilket säkerställer en fortsatt god verksamhetsnivå inom industrin. De stålförbrukande sektorerna bör följaktligen, åtminstone under första halvåret 2000, fortsätta att utvecklas i en mycket positiv riktning. Detta innebär att man kan räkna med en avsevärd ökning av stålförbrukningen.

I själva verket bör både byggsektorn och den mekaniska och elektriska verkstadsindustrin öka sin tillväxt under 2000, medan fordonsindustrin efter exceptionellt goda resultat de senaste åren kommer att uppvisa utmärkta volymer trots förväntningar om en viss avmattning. Varvsindustrins verksamhetsnivå kommer dock att fortsätta att vara mycket svag på grund av den internationella konkurrensen.

Dessa tendenser ger anledning att förmoda att efterfrågan på stål kommer att öka under framför allt första halvåret 2000. Konjunkturuppgången medför dock en risk för fenomen såsom lageruppbyggnad och spekulativa köp.

Även om en viss avmattning kan väntas under andra halvåret 2000 bör efterfrågan, förbrukningen och priserna i fråga om stål totalt sett under året uppvisa relativt goda resultat, och i vilket fall som helst vara bättre än motsvarande siffror för 1999.

Tabellerna 2 och 2a i bilagorna innehåller verksamhetsindikatorer för de viktigaste stålförbrukande sektorerna för helåret 2000. De tendenser som uttrycks av dessa indikatorer, och som inhämtats från berörda branscher, är emellertid inte helt entydiga. De bör därför analyseras med viss försiktighet.

2.2.1 Första förädlingsledet inom stålsektorn

Behovet att anpassa lagren har, liksom den allmänna ekonomiska nedgången, i olika omfattning under hela 1999 styrt verksamheten inom olika branscher i stålsektorns första förädlingsled.

Den minskade efterfrågan samt prisnedgången i årets början, som då medförde en tilltagande pessimism inom olika branscher, har gradvis fått ge plats för en förbättring av marknadsvillkoren för deras produkter. Detta har efter hand medfört en viss optimism i de flesta branscher, dock med undantag för tillverkare av stålrör.

Den ökade efterfrågan efter lageranpassningarna, den minskade importen samt prisuppgången har i själva verket utgjort de viktigaste faktorerna bakom det förbättrade ekonomiska klimatet i samtliga branscher förutom stålrörsbranschen, där marknadsvillkoren fortfarande är kritiska.

Då de ekonomiska utsikterna i gemenskapen är mer gynnsamma för 2000, och med en förväntad förbättring av den internationella konjunkturen jämfört med 1999, är det mycket troligt att verksamhetsnivån ökar inom samtliga branscher i stålsektorns första förädlingsled. Detta inbegriper tillverkare av stålrör, som har en avsevärd eftersläpning att hämta in.

A. Tillverkning av stålrör

Europeiska unionens totala produktion av stålrör föll i storleksordningen 12 % under första halvåret 1999, framför allt till följd av en kraftigt minskad efterfrågan på sömlösa rör och svetsade rör med stor diameter. Det är främst oljeindustrins investeringar i utforskning av oljetillgångar, liksom det faktum att verksamheten i företag som försörjer oljeindustrin med utrustning minskat avsevärt trots oljeprisets kraftiga ökning, som kraftigt minskat behovet av rör avsedda för borrning.

Gemenskapens tillverkare av stålrör har sålunda inte bara stått inför en minskad förbrukning under denna period, utan också mött hård konkurrens från importerade rör. Importen fortsatte att öka med 2 % efter den ökning på hela 12 % som konstaterades 1998.

Efter att vissa yttre åtgärder vidtagits minskar emellertid gemenskapens import av stålrör från andra halvåret 1999. Avsaknaden av tecken på en återhämtning av efterfrågan innebär dock att gemenskapens produktion av stålrör under helåret 1999 kommer att uppvisa en nedgång i storleksordningen 12 % jämfört med 1998.

Det är dock inte uteslutet att en ökad verksamhet inom oljeindustrin till följd av den globala konjunkturuppgången och högre oljepriser kan komma att leda till en ökad efterfrågan på stålrör under de kommande månaderna eller åtminstone under 2000. Detta kan möjliggöra ett bättre kapacitetsutnyttjande och därmed en begränsning av antalet förlorade arbetstillfällen inom denna sektor.

Gemenskapens produktion av sömlösa rör föll med 33 % under första halvåret 1999 till följd dels av den kraftigt minskade efterfrågan, dels av den övermäktiga konkurrensen från importerade rör, som nu har uppnått en marknadsandel på 26,3 % i gemenskapen jämfört med 19,9 % första halvåret 1998. Under andra halvåret 1999 har gemenskapens import av denna typ av rör börjat minska. De låga investeringarna i utforskning av oljetillgångar, som utgör ett viktigt avsättningsområde för branschen, ger dock inte anledning till några förhoppningar om en återhämtning för gemenskapens produktion av sömlösa rör, som i slutet av 1999 torde har fallit med 25-30 % jämfört med 1998. Det är troligt att det ökade oljepriset i viss mån kommer att öka utforskningen av oljetillgångar i framtiden, och därmed främja en gradvis ökning av efterfrågan under 2000. Detta skulle medföra en ökning av gemenskapens produktion med uppskattningsvis 5-10 % och följaktligen förbättra det mycket låga kapacitetsutnyttjandet.

Inom området svetsade rör med liten diameter (mindre än 406,4 mm) var verksamheten mer stabil i början av 1999, med en produktion som åtminstone visade tecken på att förbättras tack vare en relativt god efterfrågan från fordonsindustrin och byggsektorn. För helåret 1999 torde gemenskapens produktion av dessa rör öka med minst 3 %, vilket också beror på en viss importminskning. Det verkar emellertid inte som om man kan vänta sig ökad verksamhet inom detta område under 2000.

Den prisförbättring som konstaterats under hela 1999, och som framför allt hänger samman med ett ökat stålpris, kommer i själva verket att främja en ökad import på en gemenskapsmarknad som redan kännetecknas av en avvaktande efterfrågan på grund av den aviserade avmattningen inom fordonsindustrin.

För svetsade rör med stor diameter (mer än 406,4 mm) har dock den nedgång som tidigare aviserats kommit att bekräftas under första halvåret 1999, vilket beror på bristen på nya internationella projekt inom oljesektorn. Tillverkningen av dessa rör i Europeiska unionen, som minskade med cirka 15 % under första halvåret 1999, torde fortsätta att minska ytterligare. För helåret 1999 förväntas sålunda en produktionsminskning i storleksordningen 20-25 % med en stabilisering under 2000, eftersom oljeindustrin inte har aviserat något större projekt, varken i gemenskapen eller internationellt.

B. Verksamheten inom tråddragningsindustrin

Verksamheten inom gemenskapens tråddragningsindustri ökade under första halvåret 1999 med totalt cirka 4 %. Denna ökning berodde helt på tillverkningen av armeringsnät, eftersom tillverkningen av dragen tråd i princip utvecklats negativt. Under andra halvåret 1999 stabiliserades marknaden för dragna produkter generellt, vilket ger anledning att förvänta sig en produktionsökning på 4-5 % för helåret 1999. Detta beror framför allt på tillverkningen av armeringsnät och andra liknande produkter.

Importen av dragna produkter, som ökade något i början av 1999, har gradvis stabiliserats, medan gemenskapens export av dessa produkter har legat kvar på höga nivåer tack vare den starka dollarn.

För helåret 2000 väntas tillväxtutsikterna inom byggsektron leda till att produktionen av dragna produkter ökar med omkring 3 %. Prisuppgången på dessa produkter till följd av det ökade stålpriset kan emellertid medföra att denna prognos måste skrivas ned om importen skulle öka.

Gemenskapens industri för annan dragning, vars verksamhet framför allt är beroende av fordonsindustrin, uppvisade en total produktionsminskning på cirka 3 % under första halvåret 1999. Detta följdes av en gradvis stabilisering som innebär att man för helåret 1999 kan vänta sig en total produktion som ligger 2-3 % under föregående års nivåer.

Detta får inte ses som särskilt negativt om man beaktar att 1998 var ett osedvanligt gott år, framför allt i fråga om volymer.

Denna industris karaktär av mellanled, mellan stålindustrin och fordonsindustrin, medför dock problem, eftersom branschen inte utan svårighet kan låta fluktuationer i råmaterialpriset få fullt genomslag på priserna.

Med tanke på den väntade nedgången inom fordonsindustrin kan man för helåret 2000 i bästa fall förvänta sig en stabilisering av verksamheten inom denna industri.

C. Kallvalsnings- och kallpressningsindustrin

Efter en relativt negativ inledning 1999, som framför allt berodde på den allmänna tendensen till lageranpassningar, har kallvalsningsindustrin upplevt en viss återhämtning, vilket innebar att produktionsminskningen under första halvåret begränsades till 8 %. Tendensen till förbättrade marknadsvillkor för kallvalsat stål har stärkts under andra halvåret, vilket troligen innebär att de totala volymerna under 1999 endast i liten mån kommer att understiga 1998 års anmärkningsvärda volymer.

Prisuppgången på stål skapar dock allvarliga problem för kallvalsningsindustrin eftersom den gör orderingången osäker och följaktligen minskar verksamheten inom branschen.

Den utveckling som väntas under 2000 innebär dock att man åter bör uppnå samma nivåer som under 1998, vilket kan säkerställa ett fullständigt kapacitetsutnyttjande. Trots den förväntade avmattningen inom fordonsindustrin, bör den gradvisa uppgången inom både byggsektorn och den mekaniska verkstadsindustrin i själva verket öka förbrukningen av kallvalsat stål.

Inom industrin för formpressning av breda produkter, där man tillverkar veckad plåt och sandwichplåt av galvaniserad plåt, upplevde man en måttlig efterfrågeökning under andra halvåret 1999 efter att efterfrågan i princip legat stilla under första halvåret.

Det är säkerligen den gradvisa återhämtningen inom byggsektorn i Europeiska unionen som ligger bakom utvecklingen i denna bransch, där produktionsvolymen under 1999 torde öka med närmare 5 % jämfört med 1998.

Detta utveckling har emellertid inte inneburit att man kunnat öka kapacitetsutnyttjandet inom branschen i någon större omfattning. Kapacitetsutnyttjandet ligger kvar på i genomsnitt 60-70 %, bland annat till följd av att ny produktionskapacitet tas i bruk.

För övrigt tycks verksamheten inom denna bransch periodvis ha påverkats av en viss råmaterialbrist som försenat försörjningen av marknaden. På samma sätt har de stora prisfluktuationerna på galvaniserat stål gjort genomförandet av vissa leveransavtal mer osäkert.

Med tanke på den förväntande uppgången inom byggsektorn förväntas för helåret 2000 att verksamheten inom området formpressning ökar och att produktionsvolymerna stiger med ytterligare cirka 5 %, förutsatt att de periodvisa leveransproblem med avseende på råmaterial inte dämpar tillväxttakten.

Inom industrin för kallvalsning av långa produkter noterade man en minskad verksamhet under första kvartalet 1999, vilket berodde på behovet av att minska lagren. Detta följdes av en markant återhämtning under andra och tredje kvartalen. Trots att volymerna stabiliserades under fjärde kvartalet kommer resultaten för helåret 1999 sålunda utan tvivel att ligga i linje med föregående år. Dessa resultat skulle för övrigt ha varit ännu bättre om gemenskapens kallvalsningsindustri inte tidvis hade lidit brist på sitt råmaterial, nämligen galvaniserad plåt.

Denna bransch kommer därmed att ha upplevt ett bättre 1999 än övriga branscher inom stålsektorns första förädlingsled. Branschen kommer dessutom förmodligen att uppvisa ännu bättre resultat under 2000 tack vare det allmänna ekonomiska uppsvinget inom gemenskapen, och framför allt med tanke på den mycket goda utvecklingen inom byggsektorn, som är den största användaren av branschens produkter.

2.2.2 Utsikter inom byggsektorn

Efter en kort period av osäkerhet i början av 1999 uppvisar byggsektorn i EU totalt sett åter en positiv utveckling, vilken förstärkts under årets lopp. Detta innebär att man för helåret kan förvänta sig volymer som överstiger förra årets med 1-2 %. Denna positiva utveckling kan tillskrivas byggsektorn i främst Spanien, Frankrike, Förenade kungariket och Italien, eftersom byggverksamheten i Tyskland totalt sett legat på en stabil nivå på grund av den kontinuerliga och avsevärda minskningen i landets östra del.

Den gradvisa förbättringen av det allmänna konjunkturläget i EU samt de allt sundare offentliga finanserna och de aviserade skattelättnaderna skapar utan tvivel än bättre utsikter för byggsektorn under år 2000, då dess tillväxt kan överstiga 1999 års tillväxt med 3 procentenheter.

När det gäller bostäder kommer 1999 års produktionsvolym att hamna strax under 1998 års volym, vilket beror på den kraftiga minskningen av byggandet av nya hyresbostäder i Tyskland, även om bostadsbyggandet har legat på en mycket god nivå i Frankrike och Spanien. Under år 2000 bör verksamheten emellertid öka då man kan räkna med en stabilisering i Tyskland, en starkare om än tillfällig tillväxt i Förenade kungariket och en fortsatt positiv utveckling i Spanien och Frankrike.

Den övriga byggverksamheten har under 1999 fortsatt att hållas uppe av privata investeringar i Spanien, Frankrike, Förendade kungariket, Italien och även Tyskland, medan de offentliga investeringarna inom detta område har varit positiva främst i Spanien och Italien.

För år 2000 kan man vänta sig en allmän konsolidering av denna verksamhet, främst tack vare offentliga investeringar i flertalet länder. Undantag är Spanien och Tyskland.

Nar det gäller anläggningsarbeten måste man konstatera att den blygsamma uppgången under 1998 har haft svårigheter att förstärkas under 1999, trots den anmärkningsvärda ökningen i Spanien och Italien. Det är dock mycket möjligt att den gynnsamma konjunkturen och de strukturellt förbättrade offentliga finanserna kommer att få verksamheten inom denna bransch att öka och därmed skapa bättre tillväxtutsikter för 2000.

2.2.3 Fordonsmarknadens utveckling

Trots oregelbundna röelser under juli, augusti och september, som i viss mån stört sambandet mellan den europeiska fordonsmarknadens utveckling och konjunkturen, kan man för 1999 redan räkna med ett nytt rekord både när det gäller antalet nyregistreringar och antalet producerade nya bilar i Europeiska unionen, efter flera år av kontinuerlig tillväxt.

Nyregistreringen av personbilar ökade under perioden januari-oktober 1999 med utmärkta 5,7 % jämfört med samma period 1998. Denna tendens bör, om än i en något långsammare takt, fortsätta fram till slutet av 1999.

Bakom denna positiva utveckling samverkar flera faktorer, såsom ett förbättrat förtroende hos hushållen, sänkta räntor, ett varierat utbud av nya bilmodeller, säljfrämjande åtgärder samt kampanjer från tillverkarnas sida. Dessa faktorer har under de senaste fem åren utgjort grunden för de goda resultaten inom denna viktiga stålförbrukande sektor.

Den gradvisa avmattningen inom denna sektor till följd framför allt av en minskad inre efterfrågan, där ökningstakten beträffande antalet nyregistrerade bilar i unionen mattas av till 4 %, hindrar emellertid inte att man slår 1998 års produktionsrekord (16,2 miljoner bilar) genom att tillverka 16,5 miljoner personbilar och lätta lastbilar.

Det tycks inte vara uteslutet att högre räntor, osäkerheten kring oljeprisets utveckling och ett uppehåll i utvecklingen av nya modeller under 2000 kan innebära en måttlig minskning av efterfrågan på bilar. Denna efterfrågan borde för övrigt stabiliseras under år 2001.

Med tanke på de nivåer som uppnåtts under senare år, och som möjliggjort ett optimalt kapacitetsutnyttjande, bör dock inte en förväntad minskning av efterfrågan på personbilar med 2 % medföra någon nämnvärd verksamhetsneddragning inom sektorn. Deta beror inte minst på de utmärkta utsikterna för export av nya bilmodeller från gemenskapsmarknaden till tredje land.

2.3 Utsikter för import och export av stålprodukter

2.3.1 Statistik över EU:s externa stålhandel

Den statistik över EU:s externa stålhandel som var tillgänglig vid utarbetandet av denna prognos täcker de sju första månaderna 1999, och ligger därmed närmare prognosperioden i tiden än vad som tidigare varit fallet.

Analysen av dessa uppgifter visar att gemenskapens import av stål under första halvåret 1999 minskade i storleksordningen 13 % jämfört med de mycket stora volymerna under samma period 1998, trots en ytterligare ökning av importen av långa produkter med 24 %. Samtidigt fortsatte exporten sin kräftgång med ett fall i storleksordningen 14 %.

En djupare analys av denna statistik visar framför allt att gemenskapens import av stål från de central- och östeuropeiska länderna samt från Taiwan, Sydkorea och Indien minskade kraftigt, medan stålimporten från Turkiet och Japan visade sig öka avsevärt.

När det gäller exporten påvisar de tillgängliga uppgifterna däremot en avsevärd minskning av försäljningen till NAFTA-länderna och Turkiet, medan exporten till de central- och östeuropeiska länderna tycks ha ökat rejält.

Efter en omvälvande period för den internationella stålhandeln under 1998 råder det inget tvivel om att det ekonomiska uppsvinget i Sydostasien sedan början av 1999 har bidragit till att minska det kraftiga överskottsutbudet av stål på världsmarknaden i allmänhet och på gemenskapsmarknaden i synnerhet.

Den internationella handeln med stålprodukter bör för övrigt fortsätta att förbättras under andra halvåret 1999 och framför allt under år 2000 tack vare ett gynnsammare konjunkturläge i EU, en fortsatt god tillväxt i Förenta staterna och en allt starkare ekonomisk återhämtning i Asien.

De aktuella prognoserna tyder på balans mellan gemenskapens import och export av stål under 1999 och ett måttligt överskott under 2000.

Enligt det mest troliga scenariot skulle EU:s stålimport uppgå till 19 miljoner ton under 1999 och ligga kvar på denna nivå under 2000, medan exporten skulle uppgå till 19 miljoner ton under 1999 för att stiga till cirka 20 miljoner ton under 2000.

Dessa gynnsamma utsikter för stålhandeln får dock inte leda till att man negligerar, eller rent av ignorerar, de möjliga riskerna för denna positiva utveckling. Dessa risker hänger samman med osäkerheten kring vissa internationella tendenser och den ännu bräckliga jämvikten på gemenskapsmarknaden.

Kommissionen uppmanar därför stålföretagen att bidra till att upprätthålla en stabil gemenskapsmarknad och att ta hänsyn till marknadens alla potentiella möjligheter. Kommissionen förklarar sig också stå till deras förfogande när så krävs och är lämpligt.

2.3.2 Världsekonomins utveckling under år 2000

Den globala konjunkturen tycks under 1999 ha tagit ny fart, vilket främst beror på en snabb återhämtning i de asiatiska ekonomierna efter den turbulens på finansmarknaderna som påverkat de framväxande ekonomierna under senare år.

År 2000 skulle världsekonomins tillväxt sålunda kunna öka och uppgå till cirka 3,5 %, jämfört med mindre än 3 % under 1999.

Under 2000 bör den ekonomiska återhämtningen i Japan stärkas efter konjunkturvändningen 1999 och tillväxten i Europeiska unionen stärkas ytterligare, samtidigt som tecknen på en avmattning i den amerikanska ekonomin inte kan anses påvisa några verkliga svagheter.

Det återvunna förtroendet i de framväxande ekonomierna bör leda till en ökning av den globala stålförbrukningen i storleksordningen 2 %, vilken skulle åtföljas av en jämförbar produktionsökning.

När det gäller den internationella stålhandeln bör de förbättringar som kunnat skönjas redan 1999 komma att bekräftas under 2000, och därmed bidra till att återupprätta ett lugnare läge efter den senaste tidens omvälvningar i den globala stålhandeln.

De rådande tendenserna till protektionism bör följaktligen avta något i styrka, även om riskerna för störningar i denna handel kvarstår till följd av möjligheterna att vissa länders överskottsutbud riktas mot nya marknader i den nödvändiga strävan efter avsättningsområden.

2.3.2.1 I Förenta staterna fortsätter ekonomin att växa med full styrka, och 1999 års tillväxt beräknas uppgå till cirka 4 %, vilket framför allt beror på den mycket höga konsumtionen och den goda verksamhetsnivån inom tillverkningssektorn. Det är mycket möjligt att den mjuklandning som man tidigare aviserat kommer att komma under 2000. Denna mjuklandning förmodas ändå innebära en tillväxt på 2,8 %.

För stålmarknaden kan man förvänta sig en fortsatt stark inhemsk efterfrågan under 2000. Ny kapacitet som tas i bruk kommer dock troligen att minska importbehovet. Vidare kommer en minskad andel stål från Asien på den amerikanska marknaden att underlätta en återgång till en mer traditionell yttre försörjning.

2.3.2.2 Den japanska ekonomin tycks till slut ha vänt uppåt i början av 1999, vilket kan vara början på en varaktig återhämtning, och tillväxten kan under 1999 väntas uppgå till cirka 1 %.

Trots återhämtningens bräcklighet till följd av den svaga privata konsumtionen och den låga investeringsnivån, bör landets tillväxt under år 2000 ändå uppgå till cirka 2 %, tack vare de offentliga stimulanspaketen och det faktum att företagens och konsumenternas förtroende i viss mån förbättras.

Inom stålsektorn väntas förbrukningen öka med 1,5 % under år 2000 och produktionen fortsätta sin positiva utveckling då den väntade minskningen av exporten till USA kompenseras av det ökade försörjningsbehovet i andra asiatiska länder.

2.3.2.3 Den ekonomiska utvecklingen i Kina och Sydostasien

Tillväxten på cirka 3 % för de samlade ekonomierna i Sydostasien under 1999 bör följas av en likvärdigt god utveckling under 2000. Bland dessa länder uppvisar Sydkorea det bästa resultatet, med en tillväxt på cirka 5,5 % under 1999, som kan komma att förbättras till 6,4 % under 2000.

Oaktat de statliga åtgärderna för modernisering och ekonomisk kontroll torde Kinas tillväxt uppgå till mer än 6 % både 1999 och 2000.

När det gäller stålhandeln torde denna region fortsätta att uppvisa ett underskott på cirka 30 miljoner ton under 2000, trots en förväntad ökning av den inhemska produktionen då nya anläggningar tas i bruk.

2.3.2.4 Länderna i Latinamerika

De senaste prognoserna visar att tillväxten i de latinamerikanska ekonomierna förbättras och kan komma att överstiga 3,5 % under 2000, vilket kan jämföras med uppskattningsvis 2,7 % under 1999. I detta sammanhang väntas en avsevärd förbättring av den brasilianska ekonomin, vars förmodade vikande utveckling under 1999 (- 4 %) har reviderats upp kraftigt till en nivå nära nolltillväxt, medan landets tillväxt under 2000 beräknas uppgå till 4 %.

Stålförbrukningen i denna region förmodas fortsätta att öka under 2000, även om den väntade ökningen av den inhemska produktionen kommer bidra till att bevara ett överskottsutbud som riktas till världsmarknaden.

2.3.2.5 Konjunkturen i de central- och östeuropeiska länderna och OSS

Efter några års mycket god ekonomisk utveckling i de central- och östeuropeiska länderna bör avmattningen under 1999 vara av övergående karaktär med tanke på den förbättring av den internationella konjunkturen som väntas för 2000. För Ryssland ger de senaste prognoserna förhoppningar om en ökad ekonomisk stabilitet under 2000 jämfört med de senaste åren.

Inom stålsektorn väntas den minskade exporten fortsätta att påverka stålproduktionen i dessa länder negativt även under 2000, medan man kan förvänta sig att förbrukningen ökar något, åtminstone i Central- och Östeuropa.

2.4 Prisutvecklingen

Efter ett prisfall utan like från våren 1998 stabiliserades stålpriset i Europeiska unionen i början av 1999 och påbörjade en uppgång, som sedan andra kvartalet i år är generell.

Med stöd av en stark efterfrågan från byggsektorn har priset på långa lätta produkter (armeringsstänger och stångstål för handelsjärn) ökat i storleksordningen 20 % mellan det första och fjärde kvartalet 1999. Priset på balkar och valstråd har följt samma tendens, dock med en måttligare ökning och en viss fördröjning.

För platta produkter vände emellertid prisutvecklingen upp först under tredje kvartalet. Denna vändning är för övrigt ganska markant för varmvalsade produkter i rullform, som under föregående år hade drabbats särskilt hårt av prisfallet på grund av den spektakulära importökningen. Sedan början av 1999 har priset på varmvalsade produkter i rullform sålunda ökat i storleksordningen 20 %, men ännu har inte prisnivån från början av 1998 återuppnåtts.

För övriga platta produkter kunde man notera en prisvändning först framåt hösten, efter att priset under första kvartalet 1999 stabiliserats på den anmärkningsvärt låga nivå som nåddes i slutet av 1998 och början av 1999.

Den ökade efterfrågan på galvaniserad plåt från fordonsindustrin och byggsektorn har gradvis skapat ett underskottsutbud, vilket lett till en snabb prisuppgång för dessa produkter. Genom smittoeffekter har denna situation kommit att återspeglas i priset på kallvalsad plåt.

När det gäller prognoserna för 2000 bör en ökad efterfrågan möjliggöra en fortsatt positiv utveckling med en återgång till priser jämförbara med dem som rådde i början av 1998. Om denna tendens kan upprätthållas bör det möjliggöra den resultatförbättring som behövs inom flertalet stålföretag i EU. Det enda hotet består i en ny och kraftig ökning av gemenskapens stålimport.

Med undantag för varmvalsade produkter i rullform, där priset på exportmarknaderna har ökat i samma omfattning som på gemenskapsmarknaden, har priset på andra produkter stabiliserats på en mycket låg nivå på exportmarknaderna, och man kan ännu inte skönja någon verklig vändning av prisutvecklingen. Då det fortfarande råder ett överskottsutbud på världsmarknaden är det inte troligt att man kan vänta sig någon nämnvärd förbättring av världsmarknadspriserna på kort sikt.

2.5 Trenden per produkt

Platta produkter

- Varmvalsade produkter i rullform

Marknaden för varmvalsad plåt i rullform har förbättrats kraftigt de senaste månaderna och läget är för närvarande mycket positivt. Lagren ligger på normal nivå med en sjunkande tendens, och efterfrågan från traditionella branscher såsom fordonsindustrin, rörindustrin och byggsektorn är relativt stark. Jämfört med de toppar som nåddes under 1998 har importen minskat, men överstiger fortfarande 1997 års nivåer med bred marginal.

Exporten är fortfarande ganska svag beroende på det hårda trycket på världsmarknaden.

- Kallvalsad plåt

Förbrukningen av kallvalsad plåt är tillfredsställande. Gemenskapsmarknaden utvecklas i rätt riktning, främst tack vare efterfrågan från fordonsindustrin och tillverkare av hushållsmaskiner. Användar- och grossistlagren har återgått till normala nivåer, med resultatet att kallvalsad plåt följer samma tendens som observerats för varmvalsad plåt med förbättrade prisnivåer.

- Belagd plåt

Sedan mitten av 1999 har marknaden för belagd plåt ändrats radikalt genom att efterfrågan åter vänt upp med snabbt återhämtade priser som följd. Denna situation beror på den höga verksamhetsnivån inom fordonsindustrin, som under senare tid också spritt sig till byggsektorn som nu utvecklas positivt. Leveranstiderna ökar, vilket innebär att spekulativa köp kan skapa en ny situation med lageröverskott. Denna risk ökar dessutom genom att importen från Asien fortsätter att öka.

- Kvartoplåt

Bland de platta produkterna är det bara för kvartoplåt som situationen inte har förbättrats, vilket gäller både efterfrågan och prisnivåer. Bristen på exportorder på svetsade rör med stor diameter och den låga orderingången från varvsindustrin utgör de huvudsakliga orsakerna till denna situation. Dessutom fortsätter de relativt stora grossistlagren att pressa marknaden, vilket motverkar varje återhämtning inom detta område.

Långa produkter

- Tunga profiler och balkar

Sedan mitten av 1999 har efterfrågan på balkar gradvis förbättrats tack vare de låga lagernivåerna och byggsektorns återhämtning. Denna utveckling bör fortsätta under 2000 med tanke på den förväntade efterfrågeökningen både i gemenskapen och internationellt.

- Valstråd

Byggsektorns återhämtning under 1999 utgör huvudorsaken till den positiva vändningen av volymer och prisnivåer beträffande valstråd avsedd för armeringsnät.

Den senare förbättringen för valstråd avsedd för dragningsindustrin beror på den efter sommaren 1999 ökade efterfrågan från den mekaniska verkstadsindustrin.

Med tanke på tillväxtprognoserna för 2000 bör denna positiva utveckling fortsätta, förutsatt att inga potentiella störningar uppträder i samband med importflödet.

-

Precis som för övriga långa produkter har marknaden för armeringsstänger gynnats av uppsvinget inom bygsektorn. Bortsett från den förutsebara och normala avmattningen under vintersäsongen bör den positiva utvecklingen fortsätta under 2000, inte minst som importen till gemenskapsmarknaden troligen kommer att minska till följd av den förväntade efterfrågeökningen på världsmarknaden.

- Stångstål för handelsjärn

Situationen och framtidsutsikterna för dessa produkter är helt jämförbara med läget för övriga långa produkter. Priserna bör därmed snabbt återgå till de nivåer som rådde i början av 1998 och kan rent av komma att överstiga dessa under loppet av 2000.

2.6 Utvärdering av marknaden för råstål för helåret 2000

Uppsvinget för gemenskapens ekonomi sedan första halvåret 1999 torde stärkas och skapar utmärkta tillväxtutsikter för 2000.

Denna förbättring av de ekonomiska villkoren inom unionen kommer, tillsammans med den förutsebara återhämtningen av världsekonomin till följd av framför allt det väntade uppsvinget i Asien, att medföra en avsevärd ökning av investeringarna samt av både den inre och den externa efterfrågan på varor och tjänster. Detta bör i sin tur gynna gemenskapens industri än mer.

För de stålförbrukande sektorerna motsvarar dessa förväntningar en ökad verksamhetsnivå, vilket säkerställer en stålförbrukning som överstiger 1998 års rekordnivåer.

Villkoren på gemenskapens stålmarknad fortsätter följaktligen att förbättras eftersom man - med en positiv utveckling av efterfrågan både i gemenskapen och internationellt, och trots en stabilisering av den höga importnivån - sannolikt kommer att få se ett avsevärt uppsving för unionens export av stålprodukter.

Med denna positiva utveckling bör gemenskapens verkliga stålförbrukning uppgå till 82 miljoner ton under första halvåret 2000, vilket innebär en ökning med 1,6 % jämfört med samma period 1999. Samtidigt skulle den synliga förbrukningen stabilisera sig på 83 miljoner ton. Med en svag minskning av importen och en avsevärd ökning av exporten bör gemenskapens stålproduktion sålunda komma att uppgå till 83,5 miljoner ton, vilket motsvarar en ökning med 6,6 % jämfört med första halvåret 1999.

Med en förväntad gradvis stabilisering eller rent av avmattning av det halvårets tendenser, kan man för helåret 2000 uppskatta den verkliga och synliga stålförbrukningen till 159 miljoner ton respektive 158 miljoner ton. Detta motsvarar en ökning på 1,3 % respektive 1,9 % jämfört med helåret 1999. Med en exportökning på 5,3 % och en stabilisering av stålimporten skulle jämviktsproduktionen följaktligen uppgå till 159 miljoner ton, det vill säga en nivå som överstiger föregående års nivå med 1,9 %.

3. RÅMATERIAL

3.1 Skrotmarknaden

Efter ett kortlivat uppsving i början av 1999 började priset på skrot åter sjunka, vilket berodde på den negativa efterfrågeutvecklingen då världsproduktionen av stål minskade. Skrotpriset på gemenskapsmarknaden nådde sin lägsta nivå sedan 1998, till följd av en fortsatt svag inre efterfrågan.

Från och med andra hälften av 1999, och framför allt från och med november har skrotpriserna visat en starkare tendens till att stiga. Detta beror dels på ökningen av efterfrågan både i gemenskapen och internationellt, och dels på följderna av de exportbegränsande åtgärder som tillämpas eller anmäls av vissa länder. Denna tendens måste ännu bekräftas under 2000, beroende på hur stålmarknaden utvecklas.

3.2 Järnmalm

Den kraftigt minskade efterfrågan från de asiatiska länderna var huvudorsaken till att världshandeln och världsmarknadspriset i fråga om järnmalm minskade under 1998. Under första halvåret 1999 minskade handeln med detta råmaterial ytterligare då efterfrågan i Förenta staterna och Europa sjönk, samtidigt som efterfrågan i Japan, Sydkorea och Kina uppvisade en tendens till stabilisering. Under denna period nådde priset på järnmalm sålunda sin lägsta nivå sedan 1995, och denna har fått järnmalmsindustrin att skjuta fram sina investeringar i ny kapacitet.

Den globala exporten av järnmalm tycks däremot ha ökat avsevärt under tredje kvartalet, och har ökat ytterligare under fjärde kvartalet 1999. Detta beror framför allt på en snabb efterfrågeökning i länderna i Sydostasien.

För helåret 2000 kommer den förväntade ökningen av världsproduktionen av stål sannolikt att medföra en gynnsam efterfrågeutveckling för järnmalm. Detta kan bidra till ett stabiliserat eller rent av högre pris på detta råmaterial.

3.3 Ferrolegeringar

Under 1999 har den ökande efterfrågan på ferrolegeringar bidragit till att priset på dessa stabiliserats eller rent av ökat något. Det stora utbudet på marknaden utgör dock en risk för den fortsatta stabiliteten.

Under det första halvåret 2000 bör den fortsatta ökningen av stålproduktionen emellertid bidra till en totalt sett mer homogen situation på marknaden för ferrolegeringar, även om detta i stället kan innebära en ojämn prisutveckling.

3.4 Tenn, zink och nickel

Under första halvåret 1999 ökade världsproduktionen av tenn med 0,5 % jämfört med samma period 1998, medan förbrukningen ökade med hela 5 %. Under 1999 bör marknaden för denna metall emellertid återgå till en jämviktssituation. Den under första halvåret 2000 förväntade efterfrågeökningen bör dock inte leda till någon större prisuppgång då Kinas export av tenn förmodas öka.

Den globala förbrukningen av zink kan efter en ökning på 1,5 % under 1998 komma att öka med 3,9 % under 1999, och skulle därmed uppgå till 8,2 miljoner ton. På gemenskapsmarknaden kommer förbrukningen av zink därmot bara att öka med 0,8 % under 1999, för att sedan öka med 2,7 % under 2000. Världsproduktionen av detta råmaterial bör uppvisa en ökning med 2,5 % under 1999 och med ytterligare 4,9 % under 2000, och skulle därmed uppgå till 8,6 miljoner ton. Jämförelsevis konstaterades en ökning på 2,7 % under 1998. Priset på zink har under 1999 ökat något till följd av en ökad efterfrågan och minskade lager. Under första halvåret 2000 torde efterfrågan på denna metall fortsätta att öka, men denna utveckling kan bara påverka prisutvecklingen marginellt eftersom produktionen förväntas öka.

För helåret 2000 uppskattar internationella nickelstudiegruppen att förbrukningen av nickel kommer att överstiga produktionen, vilket medför ett underskott i storleksordningen 37000 ton. Världsproduktionen av denna metall beräknas uppgå till 1,033 miljoner ton under 1999, vilket är likvärdigt med 1998 års produktion. Samtidigt bör förbrukningen uppgå till cirka 1,070 miljoner ton, vilket motsvarar en ökning med 6,5 % jämfört med 1998. Till följd av den ökande efterfrågan från producenter av rostfritt stål har priset på nickel ökat med mer än 80 % sedan början av 1999, vilket innebär att det nått sin högsta nivå sedan mer än två år tillbaka. Med en allt starkare efterfrågan och minskade lager inom LME (London Metal Exchange) torde nickelpriset fortsätta att öka under första halvåret.

4. SYSSELSÄTTNING

Specialiseringen inom Europas stålindustri kommer sannolikt att fortsätta. Denna specialisering, den tekniska utvecklingen och organisatoriska förändringar kommer förmodligen även framdeles att innebära kraftiga personalminskningar i gemenskapen. Detta drabbar framför allt mindre specialiserade arbetstagare.

Dessa förändringar, som skall ses mot bakgrund av en allt hårdare global konkurrens inom stålsektorn, medför hela tiden nya krav. För att anpassa personalens kvalifikationer till de nya behov som uppkommer genom dessa förändringar måste man utveckla fortbildningen av arbetskraften och främja spridningen av bästa metoder.

De offentliga och privata företagens omstruktureringsplaner, som har medfört omgrupperingar bland producenterna och sålunda förbättrat deras konkurrenskraft, gör det möjligt att utnyttja den gemensamma marknadens fördelar på ett bättre sätt.

Ur industriell och kommersiell synvinkel tycks fördelarna av dessa processer vara obestridliga, och insatserna i denna riktning fortsätter. Det måste dock konstateras att allt detta har negativa konsekvenser för sysselsättningen inom denna sektor.

De berörda parterna är i detta avseende medvetna om att hanteringen av de sociala följderna av industrins omvandling förutsätter en stärkt dialog både inom företagen mellan arbetsmarknadens parter och i samhället i allmänhet, för att på så sätt föregripa förändringarna och utarbeta en strategi för ett bättre sysselsättningsskydd.

Nettoförlusten av arbetstillfällen inom Europeiska unionens stålindustri beräknas under 2000 uppgå till cirka 9000. För de arbetstagare inom sektorn som drabbas av omstruktureringar eller nedläggningar kommer kommissionen att fortsätta att tillämpa sin socialpolitik. Förutom utbildningsstöd och stöd till eget företagande, som kan samfinansieras av Europeiska socialfonden, kommer samtliga åtgärder som inrättats i enlighet med de bilaterala avtalen om stöd för återanpassning enligt artikel 56.2 b att fortsätta att gälla fram till dess att EKSG-fördraget löper ut den 23 juli 2002.

De arbetstillfällen som väntas gå förlorade motsvarar emellertid inte det antal arbetstagare som kan komma i fråga för stöd genom EKSG. Det finns olika förklaringar till detta, men den främsta är att inte alla medlemsstater deltar i återanpassningspolitiken.

Anslagen inom EKSG:s budget för traditionella stöd till återanpassning inom kol- och stålindustrin för 2000 uppgår till 61000000 miljoner euro.

(1) EGT C 24, 29.1.1999.

BILAGA

TABELL 1

Tillgång och efterfrågan på råstål - EU-15

>Plats för tabell>

TABELL 2

Verksamhetsindex - EU-12

(Ej säsongsjusterat)

>Plats för tabell>

TABEL 2a

Tendenser inom de stålförbrukande branscherna i de viktigaste producentländerna

(Verksamhetsindex)

>Plats för tabell>

TABELL 3

Förändring av arbetsstyrkan i stålindustrin

(Inklusive lärlingar)

>Plats för tabell>