RÅDETS DIREKTIV 96/49/EG av den 23 juli 1996 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på järnväg

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 75 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag (1),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),

i enlighet med det i artikel 189c i fördraget angivna förfarandet (3), och

med beaktande av följande:

1. Omfattningen av transporter av farligt gods på järnväg har under senare år ökat kraftigt och därmed har olycksrisken ökat. Åtgärder bör följaktligen vidtas för att denna typ av transporter skall kunna utföras under sådana betingelser som ger största möjliga säkerhet.

2. Alla medlemsstater är fördragsslutande parter i Fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF), som i sitt bihang B fastställer enhetliga regler för avtalet om internationell järnvägsbefordran av gods (CIM), vars bilaga I utgör reglementet om internationell järnvägsbefordran av farligt gods (RID). Fördragets geografiska tillämpningsområde sträcker sig utanför gemenskapen.

3. Det fördraget omfattar inte nationell transport av farligt gods på järnväg. Följaktligen är det viktigt att säkerställa en enhetlig tillämpning av harmoniserade säkerhetsbestämmelser i hela gemenskapen. Det lämpligaste sättet att nå detta mål är att anpassa medlemsstaternas lagstiftningar till RID.

4. Med iakttagande av subsidiaritetsprincipen bör denna tillnärmning av lagstiftningarna ske för att kunna säkerställa en hög säkerhetsnivå hos nationella och internationella transporter, för att garantera att snedvridna konkurrensförhållanden undanröjs och för att underlätta den fria rörligheten för varor och tjänster i hela gemenskapen, samt för att säkerställa enhetlighet med annan gemenskapslagstiftning.

5. Bestämmelserna i detta direktiv påverkar inte gemenskapen och dess medlemsstaters åtagande att i framtiden i englighet med de mål som anges i kapitel 19 i Agenda 21 från UNCED-konferensen i Rio de Janeiro i juni 1992 harmonisera systemen för klassificering av farliga ämnen.

6. Det finns ännu inte någon särskild gemenskapslagstiftning som reglerar de säkerhetsmässiga förhållandena för transport av biologiska agens och genetiskt modifierade mikroorganismer, som omfattas av rådets direktiv 90/219/EEG (4), 90/220/EEG (5) och 90/679/EEG (6).

7. Bestämmelserna i detta direktiv är tillämpliga utan att de påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbestämmelser om arbetstagarnas säkerhet och miljöskydd.

8. Medlemsstaterna måste på sina territorier kunna tillämpa särskilda regler för rörligheten avseende transport av farligt gods på järnväg.

9. Medlemsstaterna bör vad gäller nationella transporter av farligt gods på järnväg behålla rätten att provisoriskt tillämpa regler som överensstämmer med Förenta nationernas multimodala rekommendationer för transport av farligt gods i den utsträckning som RID ännu inte har harmoniserats med dessa regler, vilka bör underlätta intermodal transport av farligt gods.

10. Varje medlemsstat bör, enbart av andra skäl än säkerhetsmässiga, behålla rätten att reglera och förbjuda nationell transport av visst farligt gods på järnväg.

11. Hänsyn bör tas till de strängare säkerhetsåtgärder som tillämpas i tunneln under Engelska kanalen på grund av dennas särskilda egenskaper, framför allt dess sträckning och längd, och medlemsstaterna bör ges möjlighet att införa samma slags åtgärder när liknande situationer uppstår. Vissa medlemsstater bör kunna tillämpa strängare regler för gods som skall transporteras på grund av temperaturen i godsets omgivning.

12. För att kunna beakta vikten av nödvändiga investeringar på detta område bör en övergångsperiod fastställas, så att medlemsstaterna tillfälligt kan upprätthålla vissa särskilda nationella bestämmelser om konstruktions- eller användningskrav för tankar, behållare, förpackningar, eller nödåtgärdskod.

13. Utnyttjandet av den nya tekniska och industriella utvecklingen får inte hämmas och bestämmelser om tillfälliga undantag bör därför införas.

14. RID-bestämmelserna tillåter bestämmelser om avvikelser härifrån och det stora antalet avtal som har ingåtts bilateralt mellan medlemsstaterna hindrar det fria tillhandahållandet av tjänster för transport av farligt gods. Införandet av de nödvändiga bestämmelserna i bilagan till detta direktiv bör göra det möjligt att undvika sådana avvikelser. Det är viktigt att medlemsstaterna under en övergångsperiod kan fortsätta att tillämpa befintliga avtal mellan sig.

15. Järnvägstransporter av farligt gods till eller från tredje land är tillåtna i den mån som de utförs i enlighet med RID-bestämmelserna. Vad gäller transporter från eller till republikerna i det forna Sovjetunionen, som inte är fördragsslutande parter i COTIF, bör medlemsstaterna emellertid införa lämpliga bestämmelser om dessa transporter för att säkerställa att säkerhetsnivån motsvarar den som fastlagts i RID.

16. Detta direktiv bör snabbt kunna anpassas till den tekniska utvecklingen, särskilt genom antagande av de nya bestämmelser om vilka beslut fattas inom ramen för RID. En kommitté bör därför upprättas och ett förfarande införas som innebär ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inom denna kommitté.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I Tillämpningsområde

Artikel 1

1. Detta direktiv skall tillämpas på transport av farligt gods med järnväg inom eller mellan medlemsstaterna. Medlemsstaterna får dock från tillämpningsområdet undanta transport av farligt gods som genomförs med hjälp av transportmedel som tillhör de väpnade styrkorna eller för vilka dessa är ansvariga.

2. Bestämmelserna i detta direktiv skall inte påverka medlemsstaternas rätt att, med iakttagande av gemenskapsrätten, ställa särskilda säkerhetskrav för nationell eller internationell transport av farligt gods på järnväg, i den mån bilagan till det här direktivet inte täcker detta område, särskilt såvitt avser

- tågtrafik,

- utanordning av godsvagnar i tåg i nationell trafik,

- driftsbestämmelser i samband med transportrelaterade operationer som till exempel rangering och parkering,

- personalutbildning och administration av information beträffande farligt gods som transporteras,

- särskilda regler för transport av farligt gods med passagerartåg.

Artikel 2

I detta direktiv avses med

- RID: reglementet om internationell järnvägsbefordran av farligt gods, som finns i bilaga I till bihang B till Fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF), inklusive ändringar,

- CIM: de enhetliga rättsreglerna för avtal om internationell järnvägsbefordran av gods, som finns i bihang B till Fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF), med ändringar,

- farligt gods: de ämnen och föremål som inte får transporteras på järnväg eller som endast får transporteras på särskilda villkor i enlighet med bilagan till detta direktiv,

- transport: sådan järnvägstransport av farligt gods som helt eller delvis utförs inom en medlemsstats territorium, inbegripet såväl lastning och lossning av gods som omlastning till eller från ett annat transportslag samt stopp, som är nödvändiga på grund av betingelserna för transporten, och som omfattas av bilagan till detta direktiv, utan att det påverkar medlemsstaternas bestämmelser om ansvar som är en följd av sådana operationer. Transporter som endast sker inom ett företags område skall inte omfattas av denna definition.

Artikel 3

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6, får farligt gods som är förbjudet att transportera enligt bestämmelserna i bilagan inte transporteras på järnväg.

2. Om inte annat föreskrivs i detta direktiv, och utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna om järnvägsföretagens tillträde till marknaden eller bestämmelser som på ett allmänt sätt är tillämpliga på transport av gods på järnväg, är transport på järnväg av annat farligt gods tillåtet, om den är förenlig med bestämmelserna i bilagan.

KAPITEL II Avvikelser, begränsningar och undantag

Artikel 4

I fråga om nationella transporter på järnväg, kan en medlemsstat upprätthålla de bestämmelser i sin nationella lagstiftning om transport av farligt gods på järnväg som är förenliga med Förenta nationernas rekommendationer om transport av farligt gods, tills bilagan till detta direktiv har revideras så att den överensstämmer med dessa rekommendationer. I detta fall skall den berörda medlemsstaten underrätta kommissionen om detta.

Artikel 5

1. Utan att det påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbestämmelser, skall medlemsstaterna endast av andra skäl än transportsäkerhetsmässiga, som har samband med den nationella säkerheten eller skyddet av miljön, behålla rätten att reglera eller förbjuda transport av visst farligt gods inom sitt territorium.

2. a) Beträffande transport genom tunneln under Engelska kanalen kan Frankrike och Förenade kungariket införa strängare bestämmelser än de som anges i bilagan. Kommissionen skall få meddelande om dessa bestämmelser och meddela de övriga medlemsstaterna om detta.

b) Om en medlemsstat bedömer att dessa strängare bestämmelser bör tillämpas på transport inom dess territorium genom tunnlar med liknande egenskaper som de som avses i punkt 1, skall den underrätta kommissionen om detta. Denna skall i enlighet med förfarandet i artikel 9 besluta om den ifrågavarande tunneln har liknande egenskaper. De bestämmelser som en medlemsstat antar skall meddelas kommissionen, som skall underrätta de övriga medlemsstaterna om detta.

c) De medlemsstater vilkas omgivningstemperatur regelbundet är lägre än -20° C får, tills bestämmelser om lämpliga referenstemperaturer för vissa bestämda klimatzoner införs i bilagan, införa strängare bestämmelser med avseende på ett materials möjlighet att fungera vid vissa temperaturer för användning vid nationell transport av farligt gods.

3. Om en medlemsstat till följd av en olyckshändelse eller en incident finner att säkerhetsbestämmelserna kan förbättras så att de risker som är förbundna med transporten minskas och att åtgärder måste vidtas omedelbart, skall den på planeringsstadiet underrätta kommissionen om de åtgärder den avser att vidta. Kommissionen skall i enlighet med förfarandet i artikel 9 besluta huruvida ett genomförande av dessa åtgärder kan tillåtas och bestämma hur länge de skall tillämpas.

4. Medlemsstaterna kan upprätthålla de nationella bestämmelser som den 31 december 1996 gäller för transport och förpackning av ämnen som innehåller dioxiner eller furaner.

Artikel 6

1. I de fall där transporten innefattar ett sjö- eller luftavsnitt får medlemsstaterna tillåta järnvägstransport på sina territorier av farligt gods som är klassificerat, förpackat och märkt i överensstämmelse med internationella krav för sjö- eller lufttransport.

Om det ingår ett sjöavsnitt i en nationell eller internationell transport, får medlemsstaterna för att ta hänsyn till internationella regler om sjötransport, däribland internationella regler om färjetransport, tillämpa bestämmelser som kompletterar bestämmelserna i bilagan.

2. Bestämmelserna i bilagan om användning av transportdokument och om vilka språk som skall användas vid märkningen eller i transportdokumenten skall inte gälla för transport som är begränsad till en enda medlemsstats territorium. Medlemsstaterna får tillåta att andra dokument och språk än de som anges i bilagan används för transporter som är begränsade till deras eget territorium.

3. En medlemsstat får på sitt territorium tillåta användning av järnvägsvagnar som är tillverkade före den 1 januari 1997 och som inte är i enlighet med detta direktiv men vilkas konstruktion följer de bestämmelser i den nationella lagstiftningen som är i kraft den 31 december 1996, under förutsättning att dessa vagnar uppfyller säkerhetskraven.

4. En medlemsstat får upprätthålla de nationella bestämmelser om tillverkning, användning och transportvillkor för nya tankar och nya behållare som motsvarar klass 2 i bilagan, som är i kraft den 31 december 1996 och som avviker från bestämmelserna i bilagan tills hänvisningar till normer för konstruktion och användning av sådana tankar och behållare införs i bilagan med samma bindande verkan som de bestämmelser den innehåller, dock längst till och med den 31 december 1998. Behållare och tankar som tillverkats före den 1 januari 1999 och som uppfyller säkerhetskraven, får även i fortsättningen användas på de ursprungliga villkoren.

5. En medlemsstat får upprätthålla andra nationella bestämmelser än de som finns i bilagan i fråga om referenstemperaturen vid transport inom sitt territorium av flytande gaser eller av blandningar av flytande gaser, tills bestämmelser om lämpliga referenstemperatur för bestämda klimatzoner har införlivats med europeiska standarder och hänvisning till dessa standarder har gjorts i bilagan.

6. Varje medlemsstat får vid transport inom sitt territorium tillåta användning av förpackningar som är tillverkade före den 1 januari 1997 men som inte är godkända i överensstämmelse med RID, förutsatt att förpackningen är märkt med tillverkningsdagen, kan klara de relevanta provningarna i enlighet med kraven i de nationella bestämmelser som gäller den 31 december 1996, och uppfyller säkerhetskraven (vilket i förekommande fall innebär provningar och kontroller), enligt följande ordning: stora metallbehållare för bulkvaror samt metallfat med en kapacitet på mer än 50 liter får användas under en tidsperiod på högst 15 år från och med tillverkningsdagen. Andra metallförpackningar och alla plastförpackningar får användas under en tidsperiod på högst fem år från och med tillverkningsdagen, dock inte efter den 31 december 1998.

7. En medlemsstat får till och med den 31 december 1998 tillåta transport på sitt territorium av visst farligt gods som förpackats före den 1 januari 1997, förutsatt att godset är klassificerat, förpackat och märkt i enlighet med kraven i de nationella bestämmelser som gällde före den 1 januari 1997.

8. Varje medlemsstat får för nationella transporter på järnväg inom sitt territorium upprätthålla de bestämmelser i sin lagstiftning som gäller den 31 december 1996 för märkning med en nödåtgärdskod i ställe för det faronummer som anges i bilagan.

9. Varje medlemsstat får efter samråd med kommissionen upprätthålla mindre stränga bestämmelser än de i bilagan för transport på järnväg på sitt territorium av små mängder av visst farligt gods, med undantag för ämnen som har en hög eller mellanhög grad av radioaktivitet.

10. En medlemsstat får på sitt territorium tillåta enstaka transporter av farligt gods eller transporter som är förbjudna enligt bestämmelserna i bilagan eller som utförs på andra villkor än de som anges i bilagan.

11. Med iakttagande av gemenskapslagstiftningen påverkar detta direktiv inte medlemsstaternas rätt att, efter samråd med kommissionen och på vederbörligen angivna sträckor inom sina territorier tillåta regelbundna transporter av farligt gods, som utgör en del av en angiven industriell process som antingen kan vara förbjuden enligt bestämmelserna i bilagan eller utföras på andra villkor än de som anges i bilagan, när dessa operationer är av lokal karaktär och är underkastade sträng kontroll på klart angivna villkor.

12. Medlemsstaterna får medge tillfälliga undantag från bilagan för att på sina territorier utföra de provningar som är nödvändiga för ändringar av dessa bestämmelser för att anpassa dem till den tekniska och industriella utvecklingen, förutsatt att säkerheten inte åsidosätts. Kommissionen skall underrättas om detta och skall i sin tur underrätta de andra medlemsstaterna.

Tillfälliga undantag som medlemsstaternas behöriga myndigheter kommer överens om på grundval av bilagan, skall ges formen av ett multilateralt avtal som den myndighet som tar initiativ till avtalet föreslår samtliga medlemsstaters behöriga myndigheter att ingå. Kommissionen skall underrättas om detta.

De undantag som avses i första och andra styckena skall medges utan diskriminering på grund av avsändarens, operatörens eller mottagarens nationalitet eller etableringsort. De skall gälla under en tid av högst fem år och kan inte förlängas.

13. En medlemsstat får längst till och med den 31 december 1998 tillämpa avtal som har ingåtts med andra medlemsstater utan diskriminering på grund av avsändarens, operatörens eller mottagarens nationalitet eller etableringsort. Alla framtida undantag skall vara i överensstämmelse med punkt 12.

14. Med iakttagande av gemenskapslagstiftningen skall detta direktiv inte påverka medlemsstaternas rätt att efter samråd med kommissionen tillåta transporter av farligt gods under mindre stränga villkor än de som anges i bilagan när det gäller lokala transporter på korta sträckor och som är begränsade till hamnområden, flygplatser eller industriområden.

Artikel 7

1. Med förbehåll för nationella bestämmelser eller gemenskapsbestämmelser om tillträde till marknaden, kan järnvägstransport av farligt gods mellan gemenskapens territorium och tredje länders territorium tillåtas i den utsträckning som transporten sker i enlighet med RID bestämmelserna.

2. Det här direktivet påverkar inte medlemsstaternas rätt att på sina territorier och efter underrättelse till kommissionen införa bestämmelser om transport på järnväg av farligt gods, som sker från eller till republiker i det forna Sovjetunionen som inte är fördragsslutande parter till COTIF. Dessa bestämmelser gäller bara transport på järnväg av farligt gods (som kolli, bulklast eller i tankar) med järnvägsvagner som godkänts av en stat som inte är fördragsslutande part i COTIF. Genom lämpliga åtgärder och förpliktelser skall de berörda medlemsstaterna säkerställa att säkerhetsnivån motsvarar den som föreskrivs i RID-bestämmelserna. För vissa medlemsstater gäller bestämmelserna i detta stycke endast cisternvagnar.

KAPITEL III Slutbestämmelser

Artikel 8

De ändringar som är nödvändiga för att anpassa bilagan till den vetenskapliga och tekniska utvecklingen på de områden som omfattas av detta direktiv och som syftar till att anpassa dem till de nya RID-bestämmelserna skall antas enligt det förfarande som anges i artikel 9.

Artikel 9

1. Kommissionen skall biträdas av kommittén för transport av farligt gods, som inrättas genom artikel 9 i direktiv 94/55/EG (7), nedan kallad kommittén, som består av företrädare för medlemsstaterna och har en företrädare för kommissionen som ordförande.

2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Yttrandet skall avges med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Vid röstning i kommittén skall de röster som avges av medlemsstaterna vägas enligt samma artikel. Ordföranden får inte rösta.

3. a) Kommissionen skall anta de föreslagna åtgärderna när dessa är förenliga med kommitténs yttrande.

b) Om de föreslagna åtgärderna inte är förenliga med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.

Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.

Artikel 10

1. Medlemsstaterna skall före den 1 januari 1997 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser, skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda.

2. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 11

Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 12

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 23 juli 1996.

På rådets vägnar

I. YATES

Ordförande

(1) EGT nr C 389, 31.12.1994, s. 15, och ändrad ståndpunkt överlämnad den 3 oktober 1995 (ännu inte offentliggjord i EGT).

(2) EGT nr C 236, 11.9.1995, s. 36.

(3) Europaparlamentets yttrande av den 13 juli 1995 (EGT nr C 249, 25.9.1995, s. 138), rådets gemensamma ståndpunkt av den 8 december 1995 (EGT nr C 356, 30.12.1995, s. 34) och Europaparlamentets beslut av den 16 april 1996 (EGT nr C 141, 13.5.1996, s. 51).

(4) EGT nr L 117, 8.5.1990, s. 1. Direktivet ändrat genom kommissionens direktiv 94/51/EG (EGT nr L 297, 18.11.1994, s. 29).

(5) EGT nr L 117, 8.5.1990, s. 15. Direktivet ändrat genom kommissionens direktiv 94/15/EG (EGT nr L 103, 22.4.1994, s. 20).

(6) EGT nr L 374, 31.12.1990, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 95/30/EG (EGT nr L 155, 6.7.1995, s. 41).

(7) EGT nr L 319, 12.12.1994, s. 7.

Bilagorna A och B till rådets direktiv 96/49(1) enligt meddelande i kommissionens direktiv 2001/6/EG(2) om anpassning för tredje gången till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 96/49/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på järnväg(3)

Del 1

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

KAPITEL 1.1

Giltighetsområde och tillämplighet

1.1.1 Struktur

Bilagan till detta direktiv består av sju delar, med varje del indelad i kapitel och varje kapitel i avsnitt och delavsnitt (se innehållsförteckningen).

Inom varje del ingår numret på delen i kapitel-, avsnitts- och delavsnittsnumreringen, exempelvis är avsnitt 1 i kapitel 2 inom del 4 numrerat "4.2.1".

1.1.2 Giltighetsområde

För tillämpning av artikel 3 i detta direktiv preciseras följande i bilagan:

(a) Sådant farligt gods, som är uteslutet från transport,

(b) Sådant farligt gods, som är tillåtet för transport, och de bestämmelser (inklusive undantag) som gäller för sådant gods, särskilt med avseende på

- klassificering av godset, tillsammans med klassificeringskriterier och tillämpliga provningsmetoder,

- användning av förpackningar (inklusive samemballering),

- användning av tankar (inklusive deras fyllning),

- rutiner vid avsändning (inklusive godsmärkning, etikettering och märkning på förpackningar och transportmedel, samt handlingar och erforderliga uppgifter och noteringar),

- bestämmelser för tillverkning, provning och godkännande av förpackningar och tankar,

- användning av transportmedel (inklusive lastning, samlastning och lossning).

1.1.3 Undantag

1.1.3.1 Undantag som har samband med hur transporten genomförs

Bestämmelserna i detta direktiv gäller inte för:

(a) transport av farligt gods som privatpersoner utför, om detta gods är förpackat för detaljhandelsförsäljning och är avsett för personligt bruk eller hushållsbruk eller för sport och fritid,

(b) transport av maskiner eller utrustning som ej upptas i detta direktiv och som i sin konstruktion eller komponentsammansättning innehåller farligt gods,

(c) transport som genomförs av företag i samband med deras huvudverksamhet, såsom leveranser till byggnadsplatser för byggnader eller anläggningar eller i samband med mätningar, reparationer eller underhållsarbete, i mängder som inte överstiger 450 liter per förpackning och inte heller överstiger de nedan angivna högsta tillåtna totalmängderna:

>Plats för tabell>

I ovanstående tabell betyder "högsta tillåtna totalmängd per vagn":

- för föremål, bruttovikten i kg (för föremål i klass 1, nettovikten av explosivämnet i kg),

- för fasta ämnen, kondenserade gaser, kylda kondenserade gaser och under tryck lösta gaser, nettovikten i kg,

- för vätskor och komprimerade gaser, nominell volym hos kärlet (se definition i 1.2.1) i liter.

När farligt gods, som tillhör skilda transportkategorier enligt tabellen, transporteras i samma vagn, får summan av följande inte överstiga 1000:

- mängden ämnen och föremål i transportkategori 1, multiplicerad med 50,

- mängden av i fotnoten a) till tabellen upptagna ämnen och föremål i transportkategori 1, multiplicerad med 20,

- mängden ämnen och föremål i transportkategori 2, multiplicerad med 3,

- mängden ämnen och föremål i transportkategori 3.

Vad gäller dessa bestämmelser innefattas inte sådant farligt gods som är undantaget enligt 1.1.3.2-1.1.3.5.

Transporter som genomförs av sådana företag för deras interna eller externa distribution faller dock inte under denna undantagsregel,

(d) transporter som genomförs av räddningstjänst eller under dennas övervakning,

(e) nödfallstransporter för att rädda människoliv eller till skydd för miljön, förutsatt att alla åtgärder vidtas för ett fullständigt säkert genomförande av dessa transporter.

ANM

För radioaktiva ämnen se 2.2.7.1.2.

1.1.3.2 Undantag i samband med transport av gaser

Bestämmelserna i detta direktiv gäller inte för transport av:

(a) gaser i behållare i transportmedel, som är till för dessas framdrivning eller drift av särskild utrustning (t.ex. kylanläggning),

(b) gaser i bränslebehållare i transporterade fordon. Avstängningskranen mellan bränslebehållaren och motorn skall vara stängd och den elektriska kontakten bruten,

(c) gaser i grupperna A och O enligt 2.2.2.1, när gasens tryck i kärlet eller tanken uppgår till högst 200 kPa (2 bar) vid 15 °C, och gasen förblir fullständigt gasformig under transporten. Det innefattar alla slag av kärl eller tankar, t ex även maskin- och apparatdelar,

(d) gaser i utrustningsdetaljer för fordonets drift (t ex brandsläckare eller gasfyllda fordonsdäck, även som reservdelar och som transporterad last),

(e) gaser i särskilda anordningar i vagnar, som är nödvändiga för drift av sådana särskilda anordningar under transporten (kylapparater, fiskbehållare, uppvärmningsapparater m fl) samt reservkärl i sådana anordningar och tömda, ej rengjorda utbyteskärl, som transporteras i samma vagn,

(f) tömda, ej rengjorda stationära tryckbehållare, som transporteras under förutsättning att de är lufttätt förslutna,

(g) gaser som finns i livsmedel eller drycker.

1.1.3.3 Undantag i samband med transport av flytande bränsle

Bestämmelserna i detta direktiv gäller inte för transport av bränsle som finns i bränslebehållaren i transportmedel, och som är till för dessas framdrivning eller drift av särskild utrustning (t.ex. kylanläggning). Avstängningskranen mellan motor och bränsletank hos motorcyklar och cyklar med hjälpmotor skall vara stängd vid transporten, om tanken innehåller bränsle. Dessutom skall sådana motorcyklar och cyklar med hjälpmotor lastas upprätt och säkras mot vältning.

1.1.3.4 Undantag i samband med särbestämmelser eller med farligt gods som förpackats i begränsad mängd

1.1.3.4.1 Transport av visst farligt gods undantas genom vissa särbestämmelser i kapitel 3.3 helt eller delvis från bestämmelserna i detta direktiv. Detta undantag gäller om särbestämmelsen är upptagen i tabellposten för det farligt godset ifråga i kapitel 3.2, tabell A, kolumn 6.

1.1.3.4.2 Visst farligt gods som är förpackat i begränsad mängd kan undantas under förutsättning att bestämmelserna i kapitel 3.4 är uppfyllda.

ANM

För radioaktiva ämnen se 2.2.7.1.2.

1.1.3.5 Undantag i samband med tömda, ej rengjorda förpackningar

Tömda, ej rengjorda förpackningar, inklusive IBC-behållare och storförpackningar, som innehållit ämnen i klasserna 2, 3, 4.1, 5.1, 6.1, 8 och 9 omfattas inte av bestämmelserna i detta direktiv om ändamålsenliga åtgärder vidtagits för att eliminera eventuella faror. Farorna anses eliminerade när åtgärder vidtagits för att undanröja farorna hos klasserna 1 till och med 9.

1.1.4 Andra bestämmelsers tillämplighet

1.1.4.1 Allmänt

1.1.4.1.1 Införsel av farligt gods till en medlemsstats territorium kan lyda under bestämmelser eller förbud som utfärdats av andra skäl än de som avser säkerhet under transport. Sådana bestämmelser eller förbud skall kungöras på motsvarande sätt.

1.1.4.2 Transport i en transportkedja som innefattar sjö- eller flygtransport

Kollin, containrar, UN-tankar och tankcontainrar samt vagnar, som innehåller en vagnslast kollin med ett och samma godsslag, vilka inte fullständigt uppfyller bestämmelserna för förpackning, samemballering, märkning och etikettering av kollin eller placering av storetiketter och orangefärgad märkning enligt detta direktiv, men dock uppfyller bestämmelserna i IMDG-koden eller ICAO:s tekniska anvisningar, får om transportkedjan innefattar sjö- eller flygtransport transporteras på följande villkor:

(a) kollin skall om deras märkning och etikettering inte motsvarar detta direktiv förses med märkning och etikettering enligt bestämmelserna i IMDG-koden eller ICAO:s tekniska anvisningar,

(b) för samemballering i ett kolli gäller bestämmelserna i IMDG-koden eller ICAO:s tekniska anvisningar,

(c) vid transport i en transportkedja som innefattar sjötransport skall containrar, UN-tankar och tankcontainrar samt vagnar som innehåller en vagnslast kollin med ett och samma godsslag vara märkta och försedda med storetiketter enligt kapitel 5.3 i IMDG-koden, såvida de inte är försedda med orangefärgad märkning och storetiketter enligt kapitel 5.3 i denna bilaga. För tömda, ej rengjorda UN-tankar och tankcontainrar gäller detta också för efterföljande transport till en rengöringsstation.

Detta undantag gäller inte för gods som enligt klass 1 till och med 8 i detta direktiv klassats som farligt, men som enligt bestämmelserna i IMDG-koden och ICAO:s tekniska anvisningar inte räknas som farligt gods.

ANM

För uppgifter i fraktsedeln, se 5.4.1.1.7, och för stuvningsintyg, se 5.4.2.

1.1.4.3 Användning av UN-tankar godkända för sjötransport

UN-tankar som inte uppfyller bestämmelserna i 6.7 eller 6.8, men som tillverkats och godkänts före 1 januari 2003 enligt bestämmelserna (inklusive övergångsbestämmelserna) i IMDG-koden (amdt 29-98) får användas till och med 31 december 2009, under förutsättning att de uppfyller tillämpliga kontrollbestämmelser i IMDG-koden (amdt 29-98) och att de i kapitel 3.2, kolumn 12 och 13, i IMDG-koden (amdt 30-00) angivna instruktionerna är fullständigt uppfyllda. Efter 31 december 2009 får de fortsätta att användas om de uppfyller tillämpliga kontrollbestämmelser i IMDG-koden, dock under förutsättning att instruktionerna i kapitel 3.2, kolumn 10 och 11, och kapitel 4.2 i denna bilaga är uppfyllda.

ANM

För uppgifter i fraktsedeln, se 5.4.1.1.8.

1.1.4.4 Kombitrafik

Farligt gods får även transporteras i kombitrafik under följande villkor:

Vägfordon som överlämnas till transport i kombitrafik samt deras innehåll skall uppfylla bestämmelserna i direktiv 94/55/EG, ändrat genom direktiv 2001/7/EG(4).

Icke tillåtna är emellertid följande:

- explosivämnen i samhanteringsgrupp A (UN 0074, 0113, 0114, 0129, 0130, 0135, 0224 och 0473),

- självreaktiva ämnen i klass 4.1 som fordrar temperaturkontroll (UN 3231-3240),

- organiska peroxider i klass 5.2 som fordrar temperaturkontroll (UN 3111-3120),

- svaveltrioxid med en renhetsgrad av minst 99,95 % och som transporteras utan inhibitorer i tank (UN 1829).

ANM

För användning av storetiketter för de i kombitrafik använda järnvägsvagnarna, se 5.3.1.3. För uppgifter i fraktsedeln och för skriftliga instruktioner enligt 5.4.3 i bilaga A till direktiv 94/55/EG, se 5.4.1.1.9.

1.1.4.5 Transport som inte sker på järnväg

1.1.4.5.1 Om vagnen, som används för en transport som omfattas av bestämmelserna i detta direktiv, tillryggalägger en del av transportsträckan på annat sätt än på järnväg, skall för denna del av transportsträckan endast de nationella eller internationella bestämmelser tillämpas, som i förekommande fall gäller för transport av farligt gods med det transportslag som vagnen transporteras med.

1.1.4.5.2 Berörda medlemsstater får avtala om att tillämpa bestämmelserna i detta direktiv, i förekommande fall kompletterade med tilläggsbestämmelser, för en delsträcka där vagnen transporteras på annat sätt än på järnväg, i den mån sådana avtal mellan medlemsstater inte kommer i konflikt med reglerna i de internationella överenskommelserna för transport av farligt gods med det transportslag med vilket vagnen transporteras på delsträckan i fråga.

KAPITEL 1.2

Definitioner och måttenheter

1.2.1 Definitioner

ANM

1. I detta avsnitt har alla allmänna och särskilda definitioner införts.

2. De begrepp som förekommer i definitionerna i detta avsnitt, och som är föremål för en motsvarande definition, är angivna med kursiv text.

I detta direktiv avses med

A

ADR: Europeisk överenskommelse för internationell transport av farligt gods på väg, jämte de säravtal, som undertecknats av alla stater som berörs av transporten.

Aerosol: Se aerosolbehållare

Aerosolbehållare: Ej påfyllningsbart kärl av metall, glas eller plast, som innehåller en gas eller gasblandning under tryck, med eller utan en vätska, ett pastaformigt eller ett pulverformigt ämne, och är utrustat med en utsläppsventil, som möjliggör trycktömning av innehållet i form av en suspension av fasta eller flytande partiklar i en gas, i form av skum, pasta eller pulver eller i flytande eller gasformigt tillstånd.

Användare av tankcontainer, UN-tank eller cisternvagn: Företag i vars namn tankcontainern, UN-tanken eller cisternvagnen satts in eller i övrigt godkänts för trafik.

Avsändare: Med avsändare avses den som enligt 3 a § lagen (1982:821) om transport av farligt gods är att anse som avsändare för transporten i fråga.

Avmonterbar tank: Tank, anpassad till vagnens utrustning, och som kan tas av endast genom att lossa fästanordningarna.

B

Batterivagn: En vagn som består av element, vilka är förbundna med ett samlingsrör och är varaktigt fastsatta på vagnen. Som element i en batterivagn räknas gasflaskor, storflaskor, tryckfat, och gasflaskpaket, liksom tankar för gaser i klass 2 med en volym över 450 liter.

Behållare (för klass 1): Som inner- eller mellanförpackning använda lådor, flaskor, burkar, fat, kannor eller hylsor samt deras förslutningsanordningar av alla slag.

Behållarskal (för alla slags IBC-behållare utom för integrerade IBC-behållare): Den egentliga behållaren, inklusive öppningar och deras förslutningar, men utan driftutrustning.

Behörig myndighet: Myndighet eller annat organ som förordnas som sådan i varje stat i varje enskilt fall enligt landets lagstiftning.

Benämning, teknisk/biologisk: En benämning som är bruklig i handböcker, i regelbundet utgivna publikationer och i vetenskaplig och teknisk text. Varumärken får inte användas för detta ändamål.

Brandfarlig beståndsdel (aerosolbehållare och engångsbehållare, med gas): En gas som är antändbar vid normalt tryck i luft, eller ämnen och beredningar i vätskeform, som har en flampunkt av högst 100 °C.

Bricka (klass 1): En skiva av metall, plast, papp eller annat ändamålsenligt material, som sätts in i inner-, mellan-, eller ytterförpackningar och därigenom möjliggör en kompakt stuvning i dessa förpackningar. Ytan av brickan får utformas så att förpackningar eller föremål som sätts i hålls säkert på plats och kan separeras från varandra.

Bärgningsförpackning: Specialförpackning, som uppfyller tillämpliga bestämmelser i 6.1 och i vilken skadade, defekta eller otäta kollin med farligt gods eller sådant farligt gods som spritts eller läckt ut kan placeras för transport till återvinning eller kvittblivning.

C

Cisternvagn: Vagn för transport av vätskor, gasformiga, pulverformiga eller granulerade ämnen, som består av en konstruktion med en eller flera tankar och deras utrustning och underrede, vilket är försett med sina egna utrustningsdetaljer (hjulställ, fjädring, drag- och stötanordning, broms och skyltar).

ANM

Som cisternvagn räknas också vagn med avmonterbar tank.

Container: En transportutrustning (ramkonstruktion eller liknande utrustning),

- som är varaktigt utförd och därigenom tillräckligt hållbar för att kunna användas upprepade gånger,

- som är särskilt byggd för att underlätta transport av gods med ett eller flera transportslag utan omlastning av innehållet,

- som är försedd med anordningar, vilka underlättar säkring och hantering, särskilt vid överflyttning från ett transportmedel till ett annat,

- som är konstruerad så att fyllning och tömning underlättas

(se även storcontainer och småcontainer).

En växelcontainer är en container, som enligt EN 283 (utgåva 1991) uppvisar följande kännetecken:

- den är i fråga om mekanisk hållfasthet konstruerad uteslutande för transport med vagn eller fordon i land- eller färjetrafik, den är inte staplingsbar

- den kan ställas av fordonet med fordonets egna utrustning på stödben och åter lyftas på.

ANM

Begreppet container innefattar varken vanliga förpackningar, IBC-behållare, tankcontainrar eller vagnar.

Container, sluten: En fullständigt sluten container med styvt tak, styva sidoväggar, styva gavelsidor och golv. Begreppet omfattar containrar med öppningsbart tak, såvida taket är stängt under transporten.

Container, täckt: En öppen container, som är försedd med en presenning som skydd för lasten.

Container, öppen: En container med öppet tak eller ett containerflak.

CSC: Internationell konvention om säkra containrar (Genève, 1972) i aktuell gällande utgåva, utgiven av den internationella sjöfartsorganisationen (IMO) i London.

D

Dammtät förpackning: Förpackning som är ogenomsläpplig mot torrt innehåll, inklusive finpulvriserade fasta ämnen som uppstått under transporten.

Driftutrustning:

(a) Hos en tank: fyllnings- och tömningsanordningar, luftningsanordningar, säkerhets-, uppvärmnings- och värmeskyddsanordningar samt mätinstrument,

ANM

Beträffande UN-tankar, se 6.7.

(b) hos element i en batterivagn eller MEG-container: fyllnings- och tömningsanordningar inklusive samlingsrörssystem, säkerhetsanordningar samt mätinstrument,

(c) hos IBC-behållare: fyllnings- och tömningsanordningar och eventuella tryckutjämnings- eller luftningsanordningar, säkerhets-, uppvärmnings- och värmeskyddsanordningar samt mätinstrument.

Dunk: Förpackning av metall eller plast med fyrkantigt eller flersidigt tvärsnitt med en eller flera öppningar.

E

Engångsbehållare, med gas: Ej påfyllningsbart kärl, som innehåller en gas eller gasblandning under tryck. Det kan vara utrustat med eller utan utloppsventil.

Extra ytteremballage ("Overpack")En omslutning som används av en enskild avsändare för att innehålla ett eller flera kollin och för att bilda en enhet som är lättare att hantera och stuva under transport. Exempel på extra ytteremballage är:

(a) en lastplatta, exempelvis en pall, på vilken flera kollin ställs eller staplas och säkras med tejp, bandning, krymp- eller sträckfilm eller på andra ändamålsenliga sätt, eller

(b) en yttre skyddsförpackning, exempelvis en låda eller korg.

F

Farlig reaktion:

(a) förbränning och/eller avsevärd värmeutveckling,

(b) utveckling av brandfarliga, kvävningsframkallande, oxiderande och/eller giftiga gaser,

(c) uppkomst av frätande ämnen,

(d) uppkomst av instabila ämnen,

(e) farlig tryckstegring (endast för tankar).

Farligt gods: Ämnen och föremål vars transport enligt detta direktiv är antingen förbjuden eller tillåten endast under vissa villkor.

Fast tank: En tank med volym över 1000 liter, som är varaktigt fäst på en vagn (som därigenom blir en cisternvagn) eller utgör en beståndsdel i en sådan vagns underrede.

Fast ämne:

- Ett ämne med smältpunkt eller smältstart över 20 °C vid ett tryck av 101,3 kPa eller

- ett ämne som enligt provningsmetoden ASTM D 4359-90 inte är flytande eller som enligt kriterierna i den i 2.3.4 beskrivna provningsmetoden (penetrometermetoden) för bestämning av viskositet är tjockflytande.

Fat: Cylindrisk förpackning av metall, papp, plast, plywood eller annat ändamålsenligt ämne med plana eller välvda gavlar. Inom detta begrepp faller även förpackningar av annan form, t.ex. runda förpackningar med kägelformad hals eller spannformade förpackningar. Utanför detta begrepp faller trätunnor och dunkar.

Flampunkt: Den lägsta temperaturen hos en vätska, vid vilken dess ångor bildar en antändbar blandning med luft.

Flexibel IBC-behållare: En IBC-behållare som består av ett behållarskal, försett med ändamålsenlig driftutrustning och hanteringsanordningar, som är bildat av folie, väv eller annat flexibelt material eller av kombinationer av material av detta slag och om så krävs med invändig beläggning eller beklädnad.

FN:s modellregelverk: Modellregelverk, som finns i bihang till elfte reviderade utgåvan av FN-rekommendationerna för transport av farligt gods, utgiven av Förenta Nationerna (ST/SG/AC.10/1/Rev.11).

Fyllare: Företag som fyller farligt gods i en tank (cisternvagn, vagn med avmonterbar tank, UN-tank eller tankcontainer), i en batterivagn eller MEG-container, eller i en vagn, storcontainer eller småcontainer för transport i bulk.

Fyllningstryck: Det högsta tryck, som faktiskt utvecklas vid tryckfyllning av tank (se även kalkyltryck, tömningstryck, högsta arbetstryck och provtryck).

Företag: Fysisk person, juridisk person med eller utan förvärvssyfte, förening eller sammanslutning av personer utan juridisk status med eller utan förvärvssyfte samt offentlig inrättning, oavsett om denna förfogar över egen juridisk status eller är beroende av en myndighet med juridisk status.

Förpackare: Företag som fyller farligt gods i förpackningar, inklusive storförpackningar och IBC-behållare, och i förekommande fall förbereder kollin för transport.

Förpackning:: Kärl och alla andra beståndsdelar och material, som behövs för att kärlet skall fylla sin behållarfunktion (se även ytterförpackning, bärgningsförpackning, tunnplåtsförpackning, IBC-behållare, storförpackning, innerförpackning, integrerad förpackning (plast), integrerad förpackning (glas, porslin, stengods), rekonditionerad förpackning, dammtät förpackning, mellanförpackning, renoverad förpackning, återanvänd förpackning och sammansatt förpackning).

ANM

För radioaktiva ämnen, se 2.2.7.2.

Förpackningsgrupp: En grupp i vilken vissa ämnen för förpackningsändamål inplaceras på grund av sin farlighetsgrad under transporten. Förpackningsgrupperna har följande betydelse, som beskrivs närmare i del 2:

förpackningsgrupp I: mycket farliga ämnen,

förpackningsgrupp II: farliga ämnen,

förpackningsgrupp III: mindre farliga ämnen.

ANM

Vissa föremål som innehåller farliga ämnen är också inplacerade i en förpackningsgrupp.

Förslutning: En anordning som tjänar till att försluta öppningen i ett kärl.

G

Gas: Ämne som

(a) har ett ångtryck över 300 kPa (3 bar) vid 50 °C, eller

(b) är fullständigt gasformigt vid 20 °C och normalt atmosfärstryck på 101,3 kPa.

Gasflaska: Gaskärl med volym upp till 150 liter.

Gasflaskpaket: Enhet av fast sammanbundna gasflaskor, som är förbundna med varandra med ett samlingsrör.

Gaskärl: Ett samlingsbegrepp för kärl för gaser i klass 2, omfattande gasflaskor, storflaskor, tryckfat, kryokärl och gasflaskpaket.

H

Hanteringsanordning (för flexibla IBC-behållare): Lyftband, sling, öglor eller ramar, vilka är fästa på behållarskalet av IBC-behållaren eller utgör en del av detta.

Högsta arbetstryck (övertryck): Det största av de tre följande värdena:

(a) det högsta effektiva tryck, som är tillåtet i tanken under fyllning (högsta tillåtna fyllningstryck),

(b) det högsta effektiva tryck, som är tillåtet i tanken under tömning (högsta tillåtna tömningstryck),

(c) av innehållet (inklusive eventuellt förekommande andra gaser) framkallat effektivt övertryck i tanken vid högsta drifttemperatur.

Om inget annat föreskrivs i 4.3 så får värdet på detta arbetstryck (övertryck) inte vara mindre än ångtrycket (absoluttryck) av innehållet vid 50 °C.

Vid tankar med säkerhetsventiler (med eller utan sprängbleck) är högsta arbetstryck dock lika med det föreskrivna öppningstrycket hos dessa säkerhetsventiler (se även kalkyltryck, tömningstryck, fyllningstryck och provtryck).

ANM

För UN-tankar, se 6.7.

Högsta nettovikt: Högsta nettovikten av innehållet i en enskild förpackning eller högsta summan av vikterna hos innerförpackningarna och deras innehåll, uttryckt i kg.

Högsta tillåtna bruttovikt

(a) (För alla slag av IBC-behållare utom flexibla): vikten hos behållarskalet, dess driftutrustning, dess strukturdelar och dess för transporten högsta tillåtna last,

(b) (för tankar): summan av tankens taravikt och den för transporten högsta tillåtna lasten.

ANM

För UN-tankar, se 6.7

Högsta tillåtna last (för flexibla IBC-behållare): Högsta nettovikten, för vilken en IBC-behållare är konstruerad och godkänd för transport.

Högsta volym: Den högsta invändiga volymen hos kärl eller förpackningar, inklusive storförpackningar och IBC-behållare, uttryckt i m3 eller liter.

I

IBC-behållare (Intermediate Bulk Container): Styv eller flexibel transporterbar förpackning, som inte är upptagen i kapitel 6.1 och:

(a) har en volym av

(i) högst 3,0 m3 (3000 liter) för fasta ämnen och vätskor i förpackningsgrupp II och III,

(ii) högst 1,5 m3 för fasta ämnen i förpackningsgrupp I, om dessa är förpackade i flexibla IBC-behållare, IBC-behållare av plast, integrerade IBC-behållare, eller IBC-behållare av papp eller trä,

(iii) högst 3,0 m3 för fasta ämnen i förpackningsgrupp I, om dessa är förpackade i IBC-behållare av metall,

(iv) högst 3,0 m3 för radioaktiva ämnen i klass 7,

(b) är konstruerad för mekanisk hantering,

(c) kan klara påkänningarna vid hantering och transport, vilket skall verifieras genom de i kapitel 6.5 angivna provningarna

(Se även flexibla IBC-behållare, IBC-behållare av trä, IBC-behållare av papp, integrerade IBC-behållare med innerbehållare av plast, IBC-behållare av metall och IBC-behållare av styv plast).

ANM

1 Tankcontainrar, som uppfyller bestämmelserna i 6.7 eller 6.8, räknas inte som IBC-behållare.

2 IBC-behållare, som uppfyller bestämmelserna i 6.5, räknas inte som container i detta direktivs mening.

IBC-behållare av metall: En IBC-behållare, som består av ett behållarskal av metall samt ändamålsenlig driftutrustning och strukturdelar.

IBC-behållare av papp: En IBC-behållare, som består av ett behållarskal av papp med eller utan åtskilda övre och nedre gavlar, i förekommande fall med innerbeklädnad (men inga innerförpackningar), samt ändamålsenlig driftutrustning och strukturdelar.

IBC-behållare av trä: En IBC-behållare av trä består av ett styvt eller hopfällbart behållarskal av trä med innerbeklädnad (men inga innerförpackningar) samt ändamålsenlig driftutrustning och strukturdelar.

ICAO:s tekniska instruktioner: Tekniska instruktioner för säker transport av farligt gods med flyg, komplettering till bihang 18 till Chicagoöverenskommelsen för internationell luftfart (Chicago, 1944), utgiven av internationella organisationen för civil luftfart (ICAO), Montreal.

IMDG-kod (International Maritime Dangerous Goods Code): Internationell kod för transport av farligt gods på fartyg, tillämpningsbestämmelser till kapitel VII del A av den internationella överenskommelsen av 1974 till skydd av människoliv till sjöss (SOLAS-konventionen), utgiven av internationella sjöfartsorganisationen (IMO), London.

Innerbeklädnad: Ett slangformat hölje eller en säck, som sätts in i en förpackning, inklusive storförpackning eller IBC-behållare, men inte utgör en beståndsdel av den. Förslutningsanordningar för dess öppningar ingår.

Innerförpackning: Förpackning, vars transport kräver en ytterförpackning.

Innerkärl: Kärl, som behöver en ytterförpackning för att fylla sin behållarfunktion.

Integrerad förpackning (glas, porslin eller stengods): Av ett innerkärl av glas, porslin eller stengods och en ytterförpackning (av metall, trä, papp, plast, skumplast osv) bestående förpackning. När den en gång hopsatts, så bildar den en odelbar enhet, vilken som sådan fylls, lagras, transporteras och töms.

ANM

Innerdelen av en integrerad förpackning betecknas normalt som innerkärl. Så är t.ex. innerdelen av en 6HA1 - integrerad förpackning (plast) ett sådant innerkärl, då den normalt inte är avsedd för att ha en behållarfunktion utan sin ytterförpackning, således är den ingen innerförpackning.

Integrerad förpackning (plast): Av ett plastinnerkärl och en ytterförpackning (av metall, papp, plywood, osv) bestående förpackning. När den en gång hopsatts så bildar den en odelbar enhet, vilken som sådan fylls, lagras, transporteras och töms.

ANM

Se Anm till "integrerad förpackning: (glas, porslin eller stengods)".

Integrerad IBC-behållare med innerbehållare av plast: En IBC-behållare som består av en ram i form av ett styvt yttre hölje runt en plastinnerbehållare med driftutrustning eller andra strukturdelar. Den är konstruerad så att innerbehållaren och det yttre höljet efter sammansättning bildar en odelbar enhet, vilken som sådan fylls, lagras, transporteras eller töms.

J

Järnvägsinfrastruktur: Järnvägar och fasta anläggningar, som är nödvändiga för trafik med järnvägsfordon och för trafiksäkerheten.

K

Kalkyltryck: Fiktivt tryck, vilket allt efter farlighetsgraden hos det transporterade ämnet kan avvika mer eller mindre kraftigt uppåt från arbetstrycket, dock skall det vara minst lika högt som provtrycket. Dess enda syfte är bestämning av väggtjockleken i tankskalet, varvid utvändiga och invändiga förstärkningsanordningar lämnas utan avseende (se också tömningstryck, fyllningstryck, högsta arbetstryck och provtryck).

ANM

För UN-tankar, se 6.7.

Kolli: Den transportfärdiga slutprodukten av förpackningsprocessen, som består av förpackningen, storförpackningen eller IBC-behållaren och dess innehåll. Begreppet omfattar gaskärl enligt definition i detta avsnitt samt föremål, som pga sin storlek, vikt eller utformning får transporteras oförpackade eller i vaggor, korgar eller hanteringsanordningar. Begreppet gäller varken gods, som transporteras i bulk, eller ämnen, som transporteras i tank.

ANM

För radioaktiva ämnen, se 2.2.7.2.

Kombitrafik: Transport av vägfordon på järnvägsvagnar.

Komplett last: Last som kommer från en avsändare för vilken användningen av en storcontainer är exklusivt reserverad, och där all lastning och lossning sker enligt avsändarens eller mottagarens instruktioner.

ANM

Motsvarande begrepp finns även för klass 7 (se 2.2.7.2).

Konstruktionsstål: Stål med en minimibrottgräns mellan 360 N/mm2 och 440 N/mm2.

ANM

För UN-tankar, se 6.7.

Korg: Ytterförpackning som uppvisar en genombruten yta..

Kryokärl: Värmeisolerat gaskärl för kylda kondenserade gaser med en volym av högst 1000 liter.

Kvalitetssystem: Ett systematiskt tillsyns- och kontrollprogram, som tillämpas av en organisation eller organ, med målsättningen att de i detta direktiv föreskrivna säkerhetsbestämmelserna uppfylls i praktiken.

Kärl: Produktinneslutning som kan fyllas med och innehålla ämnen eller föremål, inklusive alla slags förslutningsanordningar. Tankskal omfattas inte av denna definition.

ANM

Kärl för gaser i klass 2 betecknas gaskärl och omfattar gasflaskor, storflaskor, tryckfat, kryokärl och gasflaskpaket.

L

Lastare: Företag som lastar farligt gods i en vagn eller en storcontainer.

Lufttätt försluten tank: En tank räknas som lufttätt försluten, om den har tätt förslutna öppningar och inga säkerhetsventiler, sprängbleck eller liknande säkerhetsanordningar. En tank med säkerhetsventiler, hos vilken mellan säkerhetsventilen och tankens inre ett sprängbleck är fastsatt, räknas som lufttätt försluten. Vakuumventiler utan mellanliggande sprängbleck för att undvika ett otillåtet invändigt undertryck i tanken godkänns emellertid, såvida tanken enligt särbestämmelserna i 4.3 inte behöver vara lufttätt försluten under transporten.

Låda: Fyrkantig eller flersidig förpackning med hela väggar av metall, trä, plywood, träfibermaterial, papp, plast eller annat ändamålsenligt material. Såvida inte förpackningens integritet äventyras under transporten, så får små öppningar tas upp för att underlätta hantering eller öppnande eller för att uppfylla klassificeringskriterier.

M

MEG-container: En transportutrustning som består av element, som är förbundna med varandra med ett samlingsrör och som är monterade i en containerram. Som element räknas gasflaskor, storflaskor, tryckfat och gasflaskpaket samt tankar för gaser i klass 2 med volym över 450 liter.

Mellanförpackning: Förpackning som befinner sig mellan innerförpackningar eller föremål och en ytterförpackning.

Mottagare: Mottagaren enligt transportavtalet. Betecknar mottagaren enligt de för transportavtalet gällande bestämmelserna en tredje part, så räknas denna som mottagaren i detta direktivs mening. Sker transporten utan transportavtal så är mottagaren det företag, som övertar det farliga godset vid ankomsten.

N

N.O.S. (Not Otherwise Specified): En samlingsbeteckning, till vilka sådana ämnen, blandningar, lösningar eller föremål kan ordnas, som

(a) inte är uppräknade med namn i kapitel 3.2, tabell A och

(b) har kemiska, fysikaliska och/eller andra farliga egenskaper, som motsvarar den klass, den klassificeringskod, den förpackningsgrupp och den benämning som N.O.S.-beteckningen har.

Nominell volym hos kärlet: Den nominella volymen i liter av det farliga ämne som kärlet innehåller. För gasflaskor för komprimerade gaser skall nominell volym motsvara gasflaskans vattenvolym.

P

Plastväv (för flexibla IBC-behållare): material av dragna band eller enkeltrådar av lämplig plast.

Provtryck: högsta effektiva tryck, som uppstår i tanken under tryckprovning (se även kalkyltryck, fyllningstryck, tömningstryck och högsta arbetstryck).

ANM

För UN-tankar, se 6.7.

R

Referensstål: Stål med minsta brottgräns lika med 370 N/mm2 och garanterad minsta brottförlängning lika med 27 %.

Rekonditionerad förpackning: förpackning, särskilt

(a) metallfat

(i) som rengjorts så att konstruktionsmaterialen återfått sitt ursprungliga utseende, varvid alla rester av det tidigare innehållet liksom invändig och utvändig korrosion samt utvändiga beläggningar och etikettering avlägsnats,

(ii) som återförts till sin ursprungliga form och sin ursprungliga profil, varvid falsarna (om sådana finns) riktats och tätats och alla packningar, som inte är integrerade delar av förpackningen, bytts ut, och

(iii) som undersökts efter rengöring men före ommålning, varvid förpackningar skall avvisas, som har synliga små hål, en väsentlig nedsättning av hållfastheten, utmattning av metall, skadade gängor eller förslutningar eller andra betydande brister.

(b) fat eller dunkar av plast

(i) som rengjorts så att konstruktionsmaterialen återfått sitt ursprungliga utseende, varvid alla rester av det tidigare innehållet liksom invändig och utvändig korrosion samt utvändiga beläggningar och etikettering avlägsnats,

(ii) vars packningar, som inte är integrerade delar av förpackningen, bytts ut, och

(iii) som efter rengöring undersökts, varvid förpackningar skall avvisas, som har synliga skador, såsom sprickor, veck eller brottställen, skadade gängor eller förslutningar eller andra betydande brister.

Renoverad förpackning: förpackning, särskilt

(a) metallfat:

(i) som tillkommit genom framställning av en FN-förpackningstyp som uppfyller bestämmelserna i 6.1, utgående från en typ som inte motsvarat dessa bestämmelser,

(ii) som tillkommit genom omvandling av en FN-förpackningstyp, som uppfyller bestämmelserna i 6.1, till en annan som uppfyller samma bestämmelser eller

(iii) hos vilket fast inbyggda konstruktionskomponenter bytts ut.

(b) fat av plast

(i) som tillkommit genom omvandling av en FN-förpackningstyp till en annan (t.ex. 1H1 till 1H2) eller

(ii) hos vilket fast inbyggda konstruktionskomponenter bytts ut.

Renoverade fat omfattas av samma bestämmelser i 6.1, som gäller för nya fat av samma typ.

Restprodukter (avfall): Ämnen, lösningar, blandningar eller föremål, för vilka ingen omedelbar användning avses, men som transporteras till upparbetning, deponi eller avlägsnande genom förbränning eller andra kvittblivningssätt.

S

SADT (self-accelerating decomposition temperature): Den lägsta temperatur vid vilken ett ämne i transportfärdig förpackning kan sönderfalla under självacceleration. Bestämmelserna för bestämning av SADT och effekterna vid uppvärmning under inneslutning finns i testhandboken, del II.

Samlingsbenämning: En definierad grupp av ämnen eller föremål (se 2.1.1.2 B, C och D).

Sammansatt förpackning: för transporten sammansatt förpackning, som består av en eller flera innerförpackningar, som enligt 4.1.3.1 skall sättas i en ytterförpackning.

ANM

Innerdelen av den sammansatta förpackningen betecknas alltid som innerförpackning, inte som innerkärl. En glasflaska är ett.ex.empel på en sådan innerförpackning.

Skyddad IBC-behållare (för IBC-behållare av metall): En IBC-behållare, som är försedd med extra skydd mot stötar. Detta skydd kan t.ex. bestå av en flerskikts- (sandwich-) eller dubbelväggskonstruktion eller av en ram med galler av metall.

Småcontainer: En container med en volym av minst 1,0 m3 och högst 3,0 m3.

ANM

För radioaktiva ämnen, se 2.2.7.2.

Spole (klass 1): En anordning av plast, trä, papp, metall eller annat ändamålsenligt material, som består av en spindel och i förekommande fall av sidoväggar vid vardera änden av spindeln. Ämnen och föremål skall kunna upplindas på spolen och i förekommande fall säkras av sidoväggarna.

Storcontainer:

- En container med volym över 3,0 m3,

- i CSC:s mening en container med en av de fyra nedre ytterhörnen begränsad basyta

(a) på minst 14 m2 (150 kvadratfot) eller

(b) på minst 7 m2 (75 kvadratfot), när den är utrustad med övre hörnbeslag.

ANM

För radioaktiva ämnen, se 2.2.7.2.

Storflaska: Sömlöst gaskärl med volym från 150 liter upp till 5000 liter.

Storförpackning: En av en ytterförpackning bestående förpackning som innehåller föremål eller innerförpackningar,

(a) är konstruerad för mekanisk hantering och

(b) har en nettovikt över 400 kg eller en volym över 450 liter, men en högsta volym av 3,0 m3.

Strukturdelar:

(a) Hos tanken på en cisternvagn: på ut- eller insidan av tankskalet fästa förstyvningselement och detaljer för infästning eller skydd,

(b) hos tanken på en tankcontainer: på ut- eller insidan av tankskalet fästa förstyvningselement och detaljer för infästning, skydd eller stabilisering,

ANM

För UN-tankar, se 6.7.

(c) hos element i en batterivagn eller MEG-container: på ut- eller insidan av tankskalet eller kärlet fästa förstyvningselement och detaljer för infästning, skydd eller stabilisering,

(d) hos IBC-behållare (utom flexibla IBC-behållare): förstärknings-, fäst-, hanterings-, skydds-, eller stabiliseringsdetaljer på behållarskalet (jämte pallsockeln för integrerade IBC-behållare med innerbehållare av plast).

Styv IBC-behållare av plast: En IBC-behållare, som består av ett behållarskal av styv plast och kan förses med ram och ändamålsenlig driftutrustning.

Styv innerbehållare (för integrerade IBC-behållare): Behållare som bibehåller sin vanliga form i tomt tillstånd, utan att förslutningarna är på sin plats och utan stöd av det yttre höljet. Innerbehållare som inte är styva räknas som flexibla.

Säck: Flexibel förpackning av papp, plastfolie, vävt textilmaterial eller annat ändamålsenligt material.

Säkerhetsventil: En självstängande fjäderbelastad anordning avsedd att skydda tanken mot ett otillåtet invändigt övertryck.

Säkerställande av att bestämmelserna iakttas (radioaktiva ämnen): Ett systematiskt program av åtgärder som tillämpas av behörig myndighet med målet att säkerställa att detta direktiv tillämpas i praktiken.

Sändning: Ett enskilt kolli eller flera kollin eller en last med farligt gods, som en avsändare överlämnar till transport.

T

Tank: Ett tankskal med driftutrustning och strukturdelar.

ANM

För UN-tankar, se 6.7.4.1

Tankcontainer: En transportutrustning, som motsvarar definitionen för container, och som består av ett tankskal och utrustningsdetaljer, inklusive anordningar som medger omlastning av tankcontainern utan väsentlig förändring av jämviktsläget, och som används för transport av vätskor, gasformiga, pulverformiga eller granulerade ämnen och har en volym över 0,45 m3 (450 liter).

ANM

IBC-behållare som uppfyller bestämmelserna i 6.5 räknas inte som tankcontainrar.

Tankskal: Tankmantel och tankgavlar, vilka innesluter ämnet (inklusive öppningar och deras lock).

ANM

1 Kärl omfattas inte av denna definition.

2 För UN-tankar se kapitel 6.7.

Testhandboken: Tredje omarbetade utgåvan av FN-rekommendationerna för transport av farligt gods, handbok för provning och kriterier, utgiven av Förenta nationerna (ST/SG/AC.10/11/Rev. 3).

Transport: Förflyttning av farligt gods, inklusive därav betingade uppehåll och av trafiken betingad lagring av det farliga godset i vagnar, tankar och containrar före, under och efter förflyttningen.

Denna definition innefattar också mellanlagring av farligt gods för att byta transportsätt eller transportmedel (omlastning). Detta under förutsättning att transporthandlingar kan uppvisas på begäran, i vilka avsändnings- och mottagningsort framgår, samt att kollin och tankar inte öppnas under den temporära mellanlagringen - utom vid kontroll av behörig myndighet.

ANM

För radioaktiva ämnen, se 2.2.7.2.

Transport i bulk: Transport av oförpackade fasta ämnen eller föremål i vagn eller container. Begreppet avser varken gods som transporteras som kollin eller ämnen som transporteras i tank.

Transportör: Företag som genomför transport, med eller utan transportavtal.

Tryckfat: Svetsat gaskärl med en volym över 150 liter till och med 1000 liter (t ex cylindriskt kärl med rullskenor, kärl på medar eller i ram).

Trätunna: Förpackning av naturträ med runt tvärsnitt och välvda väggar, och som består av stäver och gavlar och är försedd med tunnband.

Tunnplåtsförpackning: Förpackning med runt, elliptiskt, fyrkantigt eller flersidigt tvärsnitt (även koniskt) samt förpackning med kägelformad hals eller spannformad förpackning av metall med en väggtjocklek under 0,5 mm (t ex vitplåt), med plana eller välvda gavlar, med en eller flera öppningar, som inte faller under definitionen för fat eller dunk.

Tvångsmanövrerad luftningsventil: Ventil på tankar med bottentömning, som är förbunden med bottenventilen och öppnas under drift endast för luftning av tanken vid lastning och lossning.

Täckt vagn: Vagn med fasta eller rörliga väggar och tak.

Täthetsprovning: Provning för att bestämma täthet hos en tank, förpackning eller IBC-behållare samt tillbehör och förslutningsanordningar.

ANM

För UN-tankar, se 6.7.

Tömningstryck: Det högsta tryck, som utvecklas vid trycktömning av en tank (se även kalkyltryck, fyllningstryck, högsta arbetstryck och provtryck).

U

UN-nummer: Fyrställigt tal som utgör ett nummer för att karakterisera ämnen eller föremål enligt FN:s modellregelverk.

UN-tank: En multimodal tank med en volym över 450 liter, som motsvarar definitionen i 6.7 eller IMDG-koden och är angiven i kapitel 3.2, tabell A, kolumn 10 med en UN-tankinstruktion (T-kod).

V

Vagn med övertäckning: Öppen vagn, som är försedd med övertäckning som skydd för lasten.

Vagn: Ett järnvägsfordon utan egen drivning, som rullar på egna hjul på järnvägsskenor och är avsett för transport av gods.

Vagnslast: Exklusiv användning av en vagn, oavsett om vagnens lastutrymme är fullständigt eller bara delvis utnyttjat.

ANM

Motsvarande begrepp för klass 7 är "exklusiv användning" (se 2.2.7.2).

Vakuumventil: En självstängande fjäderbelastad anordning avsedd att skydda tanken mot ett otillåtet invändigt undertryck.

Vikt av ett kolli: Bruttovikten av kollit, om inget annat föreskrivs.

Vätska: Ett ämne som vid 50 °C har ett ångtryck av högst 300 kPa (3 bar) och vid 20 °C och ett tryck av 101,3 kPa inte är fullständigt gasformigt och som

Vätska: Ett ämne som vid 50 °C har ett ångtryck av högst 300 kPa (3 bar) och vid 20 °C och ett tryck av 101,3 kPa inte är fullständigt gasformigt och som

- vid ett tryck av 101,3 kPa har en smältpunkt eller smältstart vid högst 20 °C eller

- enligt provningsmetoden ASTM D 4359-90 är flytande eller

- enligt kriterierna i den i 2.3.4 beskrivna provningsmetoden (penetrometermetoden) för bestämning av viskositet inte är tjockflytande.

ANM

I tankbestämmelsernas mening räknas som transport i vätskeform:

- transport av vätskor enligt ovanstående definition eller

- transport av fasta ämnen, som avlämnas till transport i smält tillstånd.

Växeltank: En tank monterad på ett växelflak och räknas som tankcontainer.

Y

Ytterförpackning: Yttre skyddet i en integrerad eller sammansatt förpackning, inklusive de ämnen med absorberande egenskaper, stoppning och alla andra beståndsdelar som behövs för att innesluta och skydda innerkärl eller innerförpackningar.

Å

Återanvänd förpackning: En förpackning som efter undersökning befunnits fri från sådana brister som inverkar på dess förmåga att klara funktionsprovningen. Denna definition omfattar särskilt sådana förpackningar, som återfylls med likadant eller liknande kompatibelt gods och transporteras inom distributionsnät, som står under tillsyn av produktens avsändare.

Återvinningsplast: Material, som återvunnits från begagnade industriförpackningar, rengjorts och förberetts för bearbetning till nya förpackningar.

Ö

Öppen vagn: Vagn med eller utan gavel- och sidoväggar, vars lastytor är öppna.

1.2.2 Måttenheter

1.2.2.1

>Plats för tabell>

1.2.2.2 Om inte annat uttryckligen anges avser tecknet "%" följande i detta direktiv:

(a) i fråga om blandningar av fasta ämnen eller vätskor, liksom lösningar eller fasta ämnen som fuktats med vätska: viktandelen i procent, beräknad på blandningens, lösningens eller det fuktade fasta ämnets totala vikt,

(b) i fråga om blandningar av komprimerade gaser: då fyllning sker under tryck, den i procent angivna volymandelen, beräknad på gasblandningens totala volym. Då fyllning sker efter vikt, den i procent angivna viktandelen, beräknad på gasblandningens totala vikt,

(c) i fråga om blandningar av kondenserade gaser eller gaser lösta under tryck anges viktandelen i procent, beräknad på blandningens totala vikt.

1.2.2.3 Alla tryck som avser kärl (t.ex. provtryck, invändigt tryck, säkerhetsventilers öppningstryck) anges alltid som övertryck (tryck överstigande lufttrycket). Ämnens ångtryck anges däremot alltid som absoluttryck.

1.2.2.4 Anges i detta direktiv en viss fyllningsgrad för kärl eller tankar så avser denna en temperatur hos ämnet på 15 °C, om ingen annan temperatur nämns.

KAPITEL 1.3

Utbildning av personer som är delaktiga vid transport av farligt gods

1.3.1 Tillämpningsområde

De personer som är sysselsatta hos delaktiga enligt 1.4, och vars arbetsområde omfattar transport av farligt gods, skall få utbildning i de krav som transport av farligt gods ställer på deras arbets- och ansvarsområde.

ANM

För utbildning av säkerhetsrådgivare, se 1.8.3.

1.3.2 Utbildningens uppläggning

Allt efter ansvar och uppgifter hos vederbörande skall utbildningen genomföras på följande sätt:

1.3.2.1 Allmän utbildning

Personalen skall vara förtrogen med de allmänna villkoren i bestämmelserna för transport av farligt gods.

1.3.2.2 Funktionsspecifik utbildning

Personalen skall få detaljerad utbildning om de bestämmelser som reglerar transport av farligt gods, motsvarande deras uppgifter och ansvar.

I de fall när transporten av farligt gods omfattar flera transportslag skall personalen utbildas om de bestämmelser som gäller för andra transportslag.

1.3.2.3 Säkerhetsutbildning

I motsvarighet till de möjliga riskerna för skador till följd av tillbud vid transport av farligt gods och dess lastning och lossning skall personalen få utbildning om de risker och faror som farligt gods kan medföra.

Utbildningens mål skall vara att ge personalen kännedom om säker hantering och nödåtgärder.

1.3.2.4 Utbildning om klass 7

För klass 7 skall personal få lämplig utbildning om strålningsfaran och de försiktighetsåtgärder som skall vidtas, för att säkerställa att.ex.poneringen begränsas för den och för andra personer som kan vara berörda genom sin verksamhet.

1.3.3 Dokumentation

En detaljerad beskrivning av all genomförd utbildning skall arkiveras såväl av arbetsgivaren som av arbetstagaren och genomgås då en ny anställning börjar. För att ta hänsyn till ändrade bestämmelser skall utbildningen regelbundet kompletteras med uppdateringskurser.

De opleiding moet periodiek worden aangevuld met bijscholingscursussen om rekening te houden met wijzigingen in de regelgeving.

KAPITEL 1.4

Säkerhetsåligganden hos delaktiga

1.4.1 Säkerhetsåtgärder

1.4.1.1 De som är delaktiga i transport av farligt gods skall vidta nödvändiga åtgärder, allt efter arten och omfattningen av de faror som kan förutses, för att förhindra skador och för att begränsa en eventuell skada så långt möjligt. De skall under alla omständigheter uppfylla de bestämmelser i detta direktiv som gäller för dem.

1.4.1.2 Delaktiga skall i händelse av en möjlig förestående fara för den allmänna säkerheten utan dröjsmål meddela räddnings- och säkerhetsorgan och förse dem med den information som behövs för insatsen.

1.4.1.3 Detta direktiv får närmare föreskriva vissa åligganden för delaktiga.

Under förutsättning att de i 1.4.2 och 1.4.3 beskrivna åliggandena uppfylls får en medlemsstat i sin nationella lagstiftning överföra en utsedd delaktigs åligganden till en eller flera andra delaktiga, om den bedömer att detta inte medför någon minskning av säkerhetsnivån.

Bestämmelserna i 1.2.1, 1.4.2 och 1.4.3 om definition av delaktiga och deras åligganden berör inte bestämmelserna i landets lagstiftning beträffande rättsliga påföljder (straffbarhet, häktning osv) som kommer av att den aktuelle delaktige är t.ex. juridisk person, fysisk person, för egen räkning verksam person, arbetsgivare eller person med anställningsförhållande.

1.4.2 Huvuddelaktigas åligganden

1.4.2.1 Avsändare

1.4.2.1.1 Avsändaren av farligt gods har skyldighet att överlämna en sändning till transport som uppfyller bestämmelserna i detta direktiv. Inom ramen för 1.4.1 skall han särskilt:

(a) försäkra sig om att det farliga godset är klassificerat enligt detta direktiv och tillåtet för transport,

(b) överlämna till transportören erforderliga uppgifter och information och eventuellt erforderliga fraktsedlar och följesedlar (tillstånd, godkännanden, upplysningar, intyg osv) med hänsyn tagen särskilt till bestämmelserna i 5.4 och tabellerna i del 3,

(c) använda endast förpackningar, storförpackningar, IBC-behållare och tankar (cisternvagnar, batterivagnar, vagnar med avmonterbar tank, tankcontainrar eller MEG-containrar), vilka är godkända och lämpliga för transport av farligt gods samt försedda med den märkning som föreskrivs i detta direktiv,

(d) uppfylla bestämmelser om distributionssätt och inskränkningar i behandlingen,

(e) se till att även tömda, ej rengjorda och ej avgasade tankar (cisternvagnar, batterivagnar, vagnar med avmonterbar tank, tankcontainrar eller MEG-containrar) eller tömda, ej rengjorda vagnar, storcontainrar och småcontainrar för transport i bulk är korrekt märkta och etiketterade, och att tömda, ej rengjorda tankar är lika väl förslutna och täta som i fyllt tillstånd.

1.4.2.1.2 Tar avsändaren tjänster från andra delaktiga (förpackare, lastare, fyllare osv) i anspråk, skall han vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att sändningen uppfyller bestämmelserna i detta direktiv. Han kan dock i fall som anges i 1.4.2.1.1 (a), (b), (c) och (e) förlita sig på de upplysningar och uppgifter som ställts till hans förfogande av andra delaktiga.

1.4.2.1.3 Om avsändaren handlar på tredje parts uppdrag så skall denne skriftligen informera avsändaren om det farliga godset och ställa de uppgifter och handlingar till förfogande som avsändaren behöver för att fullgöra sina åtaganden.

1.4.2.2 Transportör

1.4.2.2.1 Inom ramen för 1.4.1 skall transportören som vid avsändningsstället övertar det farliga godset genom representativa stickprov särskilt:

a) kontrollera om det farliga gods som skall transporteras är tillåtet för transport enligt detta direktiv,

b) försäkra sig om att föreskrivna underlag bifogats transportdokumentet och skickas vidare,

c) genom en visuell kontroll försäkra sig om att vagnar och last inte uppvisar några synliga brister, otätheter eller sprickor, att inga utrustningsdetaljer fattas osv,

d) försäkra sig om att datum för nästa kontroll av cisternvagnar, batterivagnar, vagnar med avmonterbar tank, UN-tankar, tankcontainrar eller MEG-containrar inte har överskridits,

e) kontrollera att vagnarna inte är överlastade,

f) försäkra sig om att för vagnarna föreskrivna etiketter och märkningar är påsatta.

Detta skall genomföras på grundval av transportdokument och följesedlar genom visuell kontroll av vagnen eller containern och i förekommande fall lasten.

Bestämmelserna i detta stycke räknas som uppfyllda vid tillämpning av UIC normblad 471-3, punkt 5.

1.4.2.2.2 Transportören kan dock i fall som anges i 1.4.2.2.1 (a), (b), (e) och (f) förlita sig på de upplysningar och uppgifter som ställts till hans förfogande av andra delaktiga.

1.4.2.2.3 Om transportören enligt 1.4.2.2.1 konstaterar en överträdelse av bestämmelserna i detta direktiv så får han inte transportera sändningen innan bestämmelserna uppfyllts.

1.4.2.2.4 Om under transporten en överträdelse konstateras, som kan inverka på transportsäkerheten så skall sändningen stoppas så fort som möjligt, med hänsyn tagen till trafiksäkerhetskrav, säker uppställning av sändningen och allmänhetens säkerhet.

Transporten får fortsätta först när bestämmelserna är uppfyllda. Myndighet som är behörig för resterande del av transporten kan ge tillstånd för fortsatt transport.

Kan bestämmelserna inte uppfyllas och om inget tillstånd ges för resterande del av transporten, skall behörig myndighet tillhandahålla nödvändig administrativ assistans åt transportören. Detta gäller också om transportören meddelar myndigheten att de farliga egenskaperna hos för transport överlämnat gods inte påpekats för honom, och att han på grundval av särskilt för transportavtalet gällande rätt önskar lossa, destruera eller oskadliggöra godset.

1.4.2.3 Mottagare

1.4.2.3.1 Mottagaren är ålagd att inte utan tvingande skäl fördröja mottagandet av godset och att efter lossningen kontrollera om de bestämmelser i detta direktiv som berör honom är uppfyllda.

Inom ramen för 1.4.1 skall han särskilt:

a) i enligt detta direktiv angivna fall företa föreskriven rengöring och sanering av vagnar och containrar,

b) tillse att ingen orangefärgad skyltning eller etikettering längre är synlig på fullständigt tömda och rengjorda, avgasade och sanerade vagnar och containrar.

En vagn eller container får inte återsändas eller återanvändas förrän ovan angivna bestämmelser är beaktade.

1.4.2.3.2 Tar mottagaren tjänster från andra delaktiga (lossnings- och rengöringspersonal, saneringsplats osv) i anspråk, skall han vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att sändningen uppfyller bestämmelserna i 1.4.2.3.1.

1.4.3 Andra delaktigas åligganden

Nedan anges exempel på andra delaktiga och deras åligganden. De andra delaktigas åligganden framgår av 1.4.1 ovan, såvida de vet eller borde veta att de utövar sina uppgifter inom ramen för en transport som omfattas av detta direktiv.

1.4.3.1 Lastare

1.4.3.1.1 Inom ramen för 1.4.1 har lastaren särskilt följande åligganden. Lastaren:

(a) får bara överlämna farligt gods till transportören om det enligt detta direktiv är tillåtet för transport,

(b) skall vid överlämnande av förpackat farligt gods eller ej rengjorda tömda förpackningar för transport kontrollera om förpackningen är skadad. Han får till transport överlämna ett kolli, vars förpackning är skadad, och i synnerhet otät så att farligt gods kommer ut eller kan komma ut, först när bristerna har eliminerats, detsamma gäller för tömda, ej rengjorda förpackningar,

(c) skall vid lastning av farligt gods i vagnar eller storcontainrar iaktta bestämmelserna för lastning och hantering,

(d) skall om han överlämnar farligt gods till transportören för direkt transport iaktta bestämmelserna om storetiketter och orangefärgad skyltning för vagnar och storcontainrar,

(e) skall vid lastning av kollin beakta samlastningsförbud, även med avseende på farligt gods som redan finns i vagnen eller containern, samt bestämmelser för separering av livsmedel, andra konsumtionsvaror och djurfoder.

1.4.3.1.2 Lastaren kan dock i fall som anges i 1.4.3.1.1 (a), (d) och (e) förlita sig på de upplysningar och uppgifter som ställts till hans förfogande av andra delaktiga.

1.4.3.2 Förpackare

Inom ramen för 1.4.1 skall förpackaren särskilt iaktta:

(a) förpackningsbestämmelserna och bestämmelserna om samemballering, samt

(b) om han förbereder kollin för transport: bestämmelserna om märkning och etikettering av kollin.

1.4.3.3 Fyllare

Inom ramen för 1.4.1 har fyllaren särskilt följande åligganden. Fyllaren

(a) skall inför fyllning av tank förvissa sig om att tankar och deras utrustningsdetaljer är i tekniskt felfritt skick,

(b) skall förvissa sig om att för cisternvagnar, batterivagnar, vagnar med avmonterbar tank, UN-tankar, tankcontainrar och MEG-containrar datum för nästa kontroll inte har överskridits,

(c) får endast fylla tankar med för tanken ifråga tillåtet farligt gods,

(d) skall vid fyllning av tank iaktta bestämmelser avseende farligt gods i omedelbart angränsande tankfack,

(e) skall vid fyllning av tank hålla högsta tillåtna fyllnadsgrad eller högsta tillåtna fyllningsförhållande för godset,

(f) skall efter fyllning av tank kontrollera förslutningsanordningarnas täthet,

(g) skall se till att det inte sitter farliga rester av fyllnadsgodset utanpå de fyllda tankarna,

(h) skall när han förbereder farligt gods för transport tillse att föreskriven orangefärgad skyltning och storetiketter eller etiketter placerats enligt bestämmelserna på tankar, vagnar, storcontainrar och småcontainrar,

(i) skall före och efter fyllning av kondenserad gas i cisternvagnar iaktta de särskilda kontrollbestämmelser som gäller i detta fall.

1.4.3.4 Användare av tankcontainer eller UN-tank

Inom ramen för 1.4.1 skall användare av tankcontainer eller UN-tank särskilt tillse att

(a) bestämmelserna om konstruktion, utrustning, kontroll och märkning beaktas,

(b) underhåll av tankskal och deras tillbehör genomförs på ett sätt som säkerställer att tankcontainern eller UN-tanken under normala driftpåkänningar uppfyller bestämmelserna i detta direktiv fram till nästa kontrolltillfälle,

(c) en revisionskontroll genomförs närhelst säkerheten hos tankskalet eller dess tillbehör kan påverkas genom reparation, ombyggnad eller olycka.

1.4.3.5 Användare av cisternvagn

Inom ramen för 1.4.1 skall användare av cisternvagn särskilt tillse att

(a) bestämmelserna om konstruktion, utrustning, kontroll och märkning beaktas,

(b) underhåll av tankar och deras utrustning genomförs på ett sätt som säkerställer att cisternvagnen under normala driftpåkänningar uppfyller bestämmelserna i detta direktiv fram till nästa kontrolltillfälle,

(c) en extraordinär kontroll genomförs, närhelst säkerheten hos tankskalet eller dess utrustning kan påverkas genom reparation, ombyggnad eller olycka.

KAPITEL 1.5

Avvikelser

1.5.1 Temporära avvikelser

1.5.1.1 För att anpassa bestämmelserna i detta direktiv till den tekniska och industriella utvecklingen får medlemsstaternas behöriga myndigheter sinsemellan direkt komma överens om att tillåta vissa transporter på deras territorier under temporär avvikelse från bestämmelserna i detta direktiv, såvida säkerheten inte äventyras därigenom. Sådana avvikelser skall av den myndighet som tar initiativet till den temporära avvikelsen meddelas kommissionen.

ANM

Särskild överenskommelse enligt 1.7.4 räknas inte som temporär avvikelse i detta avsnitts mening.

1.5.1.2 Giltighetstiden för en temporär avvikelse får vara högst fem år från det datum den träder i kraft. Den temporära avvikelsen upphör automatiskt att gälla från det datum då motsvarande ändring av detta direktiv träder i kraft.

1.5.1.3 Transporter enligt temporära avvikelser är transporter i detta direktivs mening.

1.5.2 Militära sändningar

För militära sändningar, dvs sändningar med ämnen eller föremål i klass 1 som tillhör militären eller för vilka den är ansvarig gäller andra bestämmelser (se 5.2.1.5, 5.2.2.1.8, 5.3.1.1.2 och 5.4.1.2.1 (f) samt 7.2.4, särbestämmelse W2).

KAPITEL 1.6

Övergångsbestämmelser

1.6.1 Allmänt

1.6.1.1 Ämnen och föremål enligt detta direktiv får transporteras till och med den 31 december 2002 enligt de fram till den 30 juni 2001 för dem gällande bestämmelserna i detta direktiv

ANM

1. För uppgifter i fraktsedeln, se 5.4.1.1.12.

2. För transport av ämnen i klass 7 gäller avvikande övergångsbestämmelser (se 1.6.6.4).

1.6.1.2 Etiketter, som fram till och med den 31 december 1998 motsvarade de dittills föreskrivna förlagorna, får förbrukas.

1.6.1.3 Ämnen och föremål i klass 1, som tillhör en medlemsstats militära styrkor och förpackats före den 1 januari 1990 i överensstämmelse med de då gällande bestämmelserna i RID(5), får transporteras efter den 31 december 1989, såvida förpackningarna är oskadade och det anges i fraktsedeln att det rör sig om militärt gods, som förpackats före den 1 januari 1990. Övriga bestämmelser som gäller för denna klass från och med den 1 januari 1990 skall uppfyllas.

1.6.1.4 Ämnen och föremål i klass 1, som förpackats mellan den 1 januari 1990 och 31 december 1996 i överensstämmelse med de under denna tid gällande bestämmelserna i RID(6), får transporteras efter den 31 december 1996, såvida förpackningarna är oskadade och det anges i fraktsedeln att det rör sig om gods i klass 1, som förpackats mellan den 1 januari 1990 och den 31 december 1996.

1.6.1.5 IBC-behållare som konstruerats enligt de fram till den 1 januari 1999 gällande bestämmelserna i marginalnummer 405 (5) och 555 (3) men inte uppfyller de från 1 januari 1999 gällande bestämmelserna i dessa marginalnummer får användas även i fortsättningen.

1.6.2 Kärl för gaser

1.6.2.1 Kärl som tillverkats före 1 januari 1997 och inte motsvarar de från 1 januari 1997 gällande bestämmelserna i RID, men för vilka transport var tillåten enligt till och med 31 december 1996 gällande bestämmelser i RID, får fortsatt användas efter detta datum, såvida de uppfyller de bestämmelser för återkommande kontroll som återfinns i förpackningsinstruktionerna P200 och P203.

1.6.2.2 Gasflaskor enligt definition i 1.2.1, som före den 1 januari 1997 genomgått en första eller återkommande kontroll, får transporteras i tömt, ej rengjort tillstånd utan etikett fram till tidpunkten för nästa fyllning eller nästa återkommande kontroll.

1.6.3 Cisternvagnar och batterivagnar

1.6.3.1 Cisternvagnar, som tillverkats innan de från den 1 oktober 1978 gällande bestämmelserna trätt i kraft får fortsatt användas, förutsatt att tankarnas utrustning uppfyller bestämmelserna i 6.8. Tankskalets godstjocklek, med undantag av tankskal för transport av kyld kondenserad gas i klass 2, skall för konstruktionsstål motsvara ett kalkyltryck av minst 0,4 MPa (4 bar) och för aluminium och aluminiumlegeringar minst 0,2 MPa (2 bar).

1.6.3.2 Återkommande kontroll av cisternvagnar, som fortsatt används med stöd av övergångsbestämmelserna, skall utföras i enlighet med bestämmelserna i 6.8.2.4 och 6.8.3.4 och motsvarande särskilda bestämmelser för de olika klasserna. Såvida inte tidigare bestämmelser föreskrivit högre provtryck, är ett provtryck av 0,2 MPa (2 bar) tillräckligt för tankar av aluminium och aluminiumlegeringar.

1.6.3.3 Cisternvagnar som uppfyller övergångsbestämmelserna i 1.6.3.1 och 1.6.3.2 får användas till och med den 30 september 1998 för transport av farligt gods som de är godkända för. Denna övergångsperiod gäller varken cisternvagnar för ämnen i klass 2 eller cisternvagnar som beträffande godstjocklek och utrustning uppfyller bestämmelserna i 6.8.

1.6.3.4 Cisternvagnar, som tillverkats före den 1 januari 1988 enligt de till och med 31 december 1987 gällande bestämmelserna men inte uppfyller de från 1 januari 1988 gällande bestämmelserna får användas även i fortsättningen. Detta gäller också cisternvagnar, som inte är märkta med den från och med 1 januari 1988 föreskrivna uppgiften om tankmaterial enligt bihang XI, 1.6.1.

1.6.3.5 Cisternvagnar som tillverkats före den 1 januari 1993 enligt de till och med 31 december 1992 gällande bestämmelserna men inte uppfyller de från 1 januari 1993 gällande bestämmelserna får användas även i fortsättningen.

1.6.3.6 Cisternvagnar som tillverkats före den 1 januari 1995 enligt de till och med 31 december 1994 gällande bestämmelserna men inte uppfyller de från 1 januari 1995 gällande bestämmelserna får användas även i fortsättningen.

1.6.3.7 Cisternvagnar för transport av brandfarliga vätskor med flampunkt över 55 °C till och med 61 °C och som tillverkats före den 1 januari 1997 enligt de till och med 31 december 1996 gällande bestämmelserna i bihang XI, 1.2.7, 1.3.8 och 3.3.3, men inte uppfyller de från 1 januari 1997 gällande bestämmelserna i dessa stycken, får användas även i fortsättningen.

1.6.3.8 Före den 1 januari 1997 tillverkade cisternvagnar, batterivagnar och vagnar med avmonterbar tank för ämnen i klass 2 får vara märkta enligt de till och med den 31 december 1996 gällande bestämmelserna fram till nästa återkommande kontroll.

1.6.3.9 Cisternvagnar för transport av ämnen med följande UN-nummer:

1092, 1098, 1106, 1135, 1143, 1181, 1182, 1198,1199, 1228, 1238, 1239, 1251, 1289, 1297, 1545, 1569, 1591, 1593, 1595, 1601, 1602, 1603, 1604, 1605, 1647, 1669, 1693, 1695, 1701, 1702, 1710, 1730, 1731, 1737, 1738, 1742, 1743, 1750, 1751, 1752, 1754, 1758, 1792, 1796, 1808, 1809, 1810, 1817, 1818, 1826, 1827, 1828, 1834, 1836, 1837, 1838, 1846, 1886, 1887, 1888, 1889, 1891, 1897, 1916, 1986, 1988, 1992, 2016, 2017, 2022, 2023, 2051, 2076, 2248, 2258, 2260, 2264, 2267, 2276, 2285, 2295, 2310, 2321, 2322, 2337, 2357, 2361, 2407, 2438, 2443, 2444, 2477, 2478, 2482, 2484, 2485, 2487, 2488, 2504, 2515, 2516, 2518, 2521, 2526, 2529, 2530, 2558, 2589, 2604, 2606, 2610, 2611, 2619, 2644, 2646, 2653, 2664, 2667, 2684, 2685, 2686, 2688, 2692, 2729, 2733, 2734, 2745, 2746, 2748, 2810, 2811, 2831, 2841, 2872, 2879, 2924, 2927, 2928, 2929, 3023, 3071, 3080, 3142, 3143, 3145, 3246, 3248, 3265, 3277 och 3279,

som tillverkats före den 1 januari 1995 enligt de till och med 31 december 1994 gällande bestämmelserna men inte uppfyller de från 1 januari 1995 gällande bestämmelserna får användas fram till och med den 31 december 2002.

1.6.3.10 Före den 1 januari 1995 tillverkade cisternvagnar, avsedda för transport av ämnen med UNnummer3256, som emellertid inte uppfyller de från 1 januari 1995 gällande bestämmelserna får användas fram till och med den 31 december 2004.

1.6.3.11 Cisternvagnar som tillverkats före den 1 januari 1997 enligt de till och med 31 december 1996 gällande bestämmelserna men inte uppfyller de från 1 januari 1997 gällande bestämmelserna i bihang XI, 3.3.3 och 3.3.4, får användas även i fortsättningen.

1.6.3.12 Cisternvagnar för transport av 2401 piperidin och som tillverkats före den 1 januari 1999 enligt de till och med 31 december 1998 gällande bestämmelserna i bihang XI, 3.2.3, men inte uppfyller de från 1 januari 1999 gällande bestämmelserna, får användas fram till och med den 31 december 2009.

1.6.3.13 Före den 1 januari 1997 tillverkade cisternvagnar, avsedda för transport av ämnen med UN nummer3257, som emellertid inte uppfyller de från 1 januari 1997 gällande bestämmelserna får användas fram till och med den 31 december 2006.

1.6.3.14 Cisternvagnar som tillverkats före den 1 januari 1999 enligt de till och med 31 december 1998 gällande bestämmelserna i bihang XI, 5.3.6.3, men inte uppfyller de från 1 januari 1997 gällande bestämmelserna i bihang XI, 5.3.6.3 får användas även i fortsättningen.

1.6.3.15 Cisternvagnar för transport av ämnen med följande UN-nummer:

1092, 1098, 1135, 1143, 1182, 1199, 1238, 1251, 1605, 1647, 1695, 1809, 2295, 2337, 2407, 2438, 2477, 2487, 2488, 2558, 2606, 2644, 2646, 2686, 3023, 3289 och 3290,

som tillverkats före den 1 januari 1997 enligt de till och med 31 december 1998 gällande bestämmelserna men inte uppfyller de från 1 januari 1997 gällande bestämmelserna får användas fram till och med den 31 december 2004.

1.6.3.16 (Tills vidare blank)

1.6.3.17 Cisternvagnar som inte uppfyller de från 1 juli 2000 gällande bestämmelserna i bihang XI, 1.2.8.5, sista meningen, får användas fram till nästa återkommande kontroll, dock längst till och med den 30 juni 2004.

1.6.3.18 Cisternvagnar och batterivagnar som tillverkats före den 1 juli 2001 enligt de till och med 30 juni 2001 gällande bestämmelserna, men inte uppfyller de från 1 juli 2001 gällande bestämmelserna, får användas även i fortsättningen.

Tillordning till tankkoder i typgodkännanden och motsvarande märkning skall vara genomförd före den 1 juli 2009.

1.6.4 Tankcontainrar och MEG-containrar

1.6.4.1 Tankcontainrar som tillverkats före den 1 januari 1988 enligt de till och med 31 december 1987 gällande bestämmelserna men inte uppfyller de från 1 januari 1988 gällande bestämmelserna får användas även i fortsättningen.

1.6.4.2 Tankcontainrar som tillverkats före den 1 januari 1993 enligt de till och med 31 december 1992 gällande bestämmelserna men inte uppfyller de från 1 januari 1993 gällande bestämmelserna får användas även i fortsättningen.

1.6.4.3 Tankcontainrar som tillverkats före den 1 januari 1995 enligt de till och med 31 december 1994 gällande bestämmelserna men inte uppfyller de från 1 januari 1995 gällande bestämmelserna får användas även i fortsättningen.

1.6.4.4 Tankcontainrar för transport av brandfarliga vätskor med flampunkt över 55 °C till och med 61 °C och som tillverkats före den 1 januari 1997 enligt de till och med 31 december 1996 gällande bestämmelserna i bihang X, 1.2.7, 1.3.8 och 3.3.3, men inte uppfyller de från 1 januari 1997 gällande bestämmelserna i dessa stycken, får användas även i fortsättningen.

1.6.4.5 Före den 1 januari 1997 tillverkade tankcontainrar för ämnen i klass 2 får vara märkta enligt de till och med den 31 december 1996 gällande bestämmelserna fram till nästa återkommande kontroll.

1.6.4.6 Före den 1 januari 1995 tillverkade tankcontainrar, avsedda för transport av ämnen med UNnummer 3256, som emellertid inte uppfyller de från 1 januari 1995 gällande bestämmelserna får användas fram till och med den 31 december 2002.

1.6.4.7 Tankcontainrar som tillverkats före den 1 januari 1997 enligt de till och med 31 december 1996 gällande bestämmelserna men inte uppfyller de från 1 januari 1997 gällande bestämmelserna i bihang X, 3.3.3 och 3.3.4 får användas även i fortsättningen.

1.6.4.8 Tankcontainrar som tillverkats före den 1 januari 1999 enligt de till och med 31 december 1998 gällande bestämmelserna i bihang X, 5.3.6.3, men inte uppfyller de från 1 januari 1997 gällande bestämmelserna i bihang X, 5.3.6.3 får användas även i fortsättningen.

1.6.4.9 Tankcontainrar för transport av 2401 piperidin och som tillverkats före den 1 januari 1999 enligt de till och med 31 december 1998 gällande bestämmelserna i bihang X, 3.2.3, men inte uppfyller de från 1 januari 1999 gällande bestämmelserna, får användas fram till och med den 31 december 2003.

1.6.4.10 Före den 1 januari 1997 tillverkade tankcontainrar, avsedda för transport av ämnen med UNnummer3257, som emellertid inte uppfyller de från 1 januari 1997 gällande bestämmelserna får användas fram till och med den 31 december 2004.

1.6.4.11 Tankcontainrar för transport av ämnen med följande UN-nummer:

1092, 1098, 1135, 1143, 1182, 1199, 1238, 1251, 1605, 1647, 1695, 1809, 2295, 2337, 2407, 2438, 2477, 2487, 2488, 2558, 2606, 2644, 2646, 2686, 3023, 3289 och 3290,

som tillverkats före den 1 januari 1997 enligt de till och med 31 december 1996 gällande bestämmelserna men inte uppfyller de från 1 januari 1997 gällande bestämmelserna får användas fram till och med den 31 december 2001.

1.6.4.12 Tankcontainrar och MEG-containrar som tillverkats före den 1 juli 2001 enligt de till och med 30 juni 2001 gällande bestämmelserna, men inte uppfyller de från 1 juli 2001 gällande bestämmelserna, får användas även i fortsättningen.

Tillordning till tankkoder i typgodkännanden och motsvarande märkning skall vara genomförd före den 1 juli 2006.

1.6.5 (Tills vidare blank)

1.6.6 Klasse 7

1.6.6.1 Kollin för vilka inget typgodkännande av behörig myndighet krävts enligt utgåvorna 1985 och 1985 (1990 års version) av IAEA Safety Series No. 6

Undantagna kollin, industrikollin typ IP-1, IP-2 och IP-3 samt kollin av typ A, för vilka konstruktionsgodkännande av behörig myndighet tidigare inte krävdes, och som uppfyller bestämmelserna i utgåvorna 1985 och 1985 (1990 års version) av IAEA Regulations for the Safe Transport of Radioactive Material (IAEA Safety Series No. 6), får fortfarande användas, under förutsättning att 1.7.3 om kvalitetssäkringsprogram och 2.2.7.7 om gränsvärden för aktivitet och materialbegränsningar uppfylls.

Förpackningar, förändrade efter den 31 december 2003 av andra skäl än förbättrad säkerhet eller tillverkade efter den 31 december 2003, skall uppfylla bestämmelserna i detta direktiv. Kollin som längst till och med 31 december 2003 iordningsställts för transport enligt bestämmelserna i utgåva 1985 eller 1985 (1990 års version) av IAEA Safety Series No. 6 får fortsätta transporten även i fortsättningen. Kollin som förbereds efter detta datum skall uppfylla bestämmelserna i detta direktiv.

1.6.6.2 Kollin som godkänts enligt bestämmelserna i utgåva 1973, 1973 (i ändrad version), 1985 och 1985 (1990 års version) av IAEA Safety Series No. 6

1.6.6.2.1 Förpackningar som tillverkats enligt en kolliprototyp, vilken godkänts av behörig myndighet enligt bestämmelserna i utgåva 1973 eller 1973 (i ändrad version) av IAEA Safety Series No. 6, får under förutsättning att kollikonstruktion erhåller multilateralt godkännande samt att tillämpliga delar av 1.7.3 om kvalitessäkringsprogram och 2.2.7.7 om gränsvärden för aktivitet och materialbegränsningar uppfylls, även användas fortsättningsvis. Ny tillverkning av sådana förpackningar är inte tillåten. Ändringar av kollikonstruktion eller slag eller mängd av det godkända radioaktiva innehållet, vilka enligt behörig myndighets avgörande kan påverka säkerheten väsentligt, skall uppfylla bestämmelserna i detta direktiv. Varje förpackning skall ges ett serienummer enligt bestämmelserna i 5.2.1.7.5, vilket skall sättas på dess utsida.

1.6.6.2.2 Förpackningar som tillverkats enligt en kollikonstruktion, vilken godkänts av behörig myndighet enligt bestämmelserna i utgåva 1985 eller 1985 (1990 års version) av IAEA Safety Series No. 6, får under förutsättning att 1.7.3 om kvalitessäkringsprogram och 2.2.7.7 om gränsvärden för aktivitet och materialbegränsningar uppfylls användas fram till och med 31 december 2003. Efter detta datum kan vidare användning medges under förutsättning att kollikonstruktion även erhåller multilateralt godkännande. Ändringar av kollikonstruktion eller slag eller mängd av det godkända radioaktiva innehållet, vilka enligt behörig myndighets avgörande kan påverka säkerheten väsentligt, skall uppfylla bestämmelserna i detta direktiv. Förpackningar, för vilka tillverkningen påbörjas efter den 31 december 2006 skall uppfylla bestämmelserna i detta direktiv.

1.6.6.3 Radioaktiva ämnen av speciell beskaffenhet, godkända enligt utgåva 1973, 1973 (i ändrad version), 1985 eller 1985 (1990 års version) av IAEA Safety Series No. 6.

Radioaktiva ämnen av speciell beskaffenhet som tillverkats enligt en konstruktion, vilken fått unilateralt godkännande av behörig myndighet enligt utgåva 1973 eller 1973 (i ändrad version), 1985 eller1985 (1990 års version) av IAEA Safety Series No. 6, får användas även fortsättningsvis, under förutsättning att det enligt 1.7.3 föreskrivna kvalitessäkringsprogrammet uppfylls. Alla radioaktiva ämnen av speciell beskaffenhet, som tillverkas efter den 31 december 2003 skall uppfylla bestämmelserna i detta direktiv.

1.6.6.4 Allmänna övergångsbestämmelser för transport av ämnen i klass 7

För transport av ämnen i klass 7 är övergångsbestämmelserna i 1.6.1.1 endast tillämpliga till och med den 31 december 2001. Undantag från detta är dock tillämpningen av bestämmelserna i 1.4 och 1.8, för vilka övergångsbestämmelserna förblir tillämpliga till och med den 31 december 2002.

KAPITEL 1.7

Allmänna bestämmelser för klass 7

1.7.1 Allmänt

1.7.1.1 Detta direktiv fastställer en säkerhetsstandard, som möjliggör tillräcklig kontroll av strålning, kriticitet och termisk fara för personer, egendom och miljö, i den mån dessa har samband med transport av radioaktiva ämnen. Detta direktiv baseras på IAEA Regulations for the Safe Transport of Radioactive Material (ST-1), IAEA, Wien (1996). Rådgivande text till ST-1 finns i "Advisory Material for the IAEA Regulations for the Safe Transport of Radioactive Material", (utgåva 1996), Safety Standard Series No. ST-2, IAEA Wien (kommer att publiceras).

1.7.1.2 Syftet för detta direktiv är att skydda personer, egendom och miljö mot påverkan av strålning vid transport av radioaktiva ämnen. Detta skydd uppnås genom krav på:

(a) inneslutning av det radioaktiva innehållet,

(b) kontroll av yttre strålningsnivåer,

(c) förhindrande av kriticitet,

(d) att motverka skador orsakade av värme.

Dessa krav uppnås för det första genom tillämpning av en stegvis ansats för att begränsa innehållet i kollin och vagnar och för att ställa upp standarder, som tillämpas för aktuella kollitkonstruktioner beroende på faran med det radioaktiva innehållet. För det andra uppnås de genom uppställande av krav på konstruktion och användning av kollin och på underhåll av förpackningar, inklusive hänsyn till slag av radioaktivt innehåll. Slutligen uppnås de genom att kräva administrativ kontroll vilket, i tillämpliga fall, inkluderar godkännande av behörig myndighet.

1.7.1.3 Detta direktiv gäller för transport av radioaktiva ämnen på järnväg, inklusive sådan transport som är förknippad med användningen av radioaktiva ämnen. Villkor för transport innefattar alla aktiviteter och åtgärder som har samband med förflyttning av radioaktiva ämnen och omfattas av densamma. Det innefattar såväl konstruktion, tillverkning, underhåll och reparation av förpackningar som förberedelse, avsändning, lastning, transport med transportbetingat mellanuppehåll, lossning och ankomst till den slutliga bestämmelseorten av last med radioaktiva ämnen och kollin. För funktionskriterierna i detta direktiv tillämpas en stegvis ansats, karakteriserad av tre nivåer:

(a) rutinmässiga transportförhållanden (fria från tillbud),

(b) normala transportförhållanden (smärre tillbud),

(c) olycksrelaterade transportförhållanden.

1.7.2 Strålskyddsprogram

1.7.2.1 Transport av radioaktiva ämnen skall omfattas av ett systematiskt upplagt strålskyddsprogram med målet att säkerhetsställa ett tillräckligt beaktande av strålskyddsåtgärder.

1.7.2.2 Slag och omfattning av åtgärder som inkluderas i strålskyddsprogrammet skallbero av storleken hos och sannolikheten för strålningsexponering. Programmet skall innefatta bestämmelserna i 1.7.2.3 och 1.7.2.4, 7.5.11 särbestämmelse CW 33 (1.1) och (1.4) samt tillämpliga nödåtgärder. Dokumentation av strålskyddsprogrammet skall på anmodan stå till respektive behörig myndighets förfogande för granskning.

1.7.2.3 Skydd och säkerhet skall optimeras så att storleken av individdoser, antalet.ex.ponerade personer samt sannolikheten för påverkande exponering hålls så låg som rimligtvis går att uppnå, varvid ekonomiska och sociala faktorer skall beaktas. Persondoser skall ligga under tillämpliga dosgränsvärden. En strukturerad och systematisk metodik skall väljas, varvid hänsyn skall tas till samspelet mellan transporten och andra verksamheter skall