Kommissionens beslut

av den 11 juli 2001

om den stödordning som Spanien tillämpar på företag i Alava i form av skattelättnad motsvarande 45 % av investeringar

[delgivet med nr K(2001) 1759]

(Endast den spanska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2002/820/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket i detta,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig(1) och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

I. FÖRFARANDE

(1) Tack vare den information som har samlats in med anledning av de förfaranden som har inletts till följd av de anmälningar som ingivits mot det statliga stödet till företaget Daewoo Electronics Manufacturing España SA(2) samt företagen Ramondín SA och Ramondín Cápsulas SA(3), har kommissionen fått kännedom om att det i Alava i Spanien finns ett icke anmält skattemässigt investeringsstöd, i form av skattelättnad på 45 %. Den 13 november 1998 togs stödet upp som icke anmält stöd under nummer NN 129/98.

(2) Genom en skrivelse av den 17 augusti 1999 (SG(99) D/6873) underrättade kommissionen Spanien om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget rörande detta stöd.

(3) Genom en skrivelse av den 9 november 1999 från sin ständiga representation, registrerad den 12 november 1999, lade de spanska myndigheterna fram sina synpunkter inom ramen för det nämnda förfarandet.

(4) Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(4). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på stödåtgärden inom en månad från tidigare nämnda publiceringsdatum.

(5) Kommissionen har mottagit synpunkter från den autonoma regionen Castilla y León den 31 mars 2000, Confederación Empresarial Vasca-Euskal Entrepresarien Konfederakuntza (den baskiska arbetsgivarorganisationen, nedan kallad Confebask) den 13 april 2000, samt efter det att tidsfristen löpt ut kompletterande synpunkter genom skrivelse av den 29 december 2000, registrerad den 3 januari 2001 och från regeringen i Rioja, efter det att tidsfristen löpt ut, per fax den 19 april 2000, registrerat den 25 april 2000. Genom skrivelsen D/53023 av den 18 maj 2000 översände kommissionen synpunkterna till Spanien som givits tillfälle att bemöta dem, men kommissionen har inte mottagit några kommentarer från detta land.

(6) I en skrivelse av den 22 juni 2000 från sin ständiga representation informerade de spanska myndigheterna kommissionen om att beviljandet av nya skattelättnader hade upphört att gälla från den 1 januari 2000, eftersom den sjunde tilläggsbestämmelsen i Norma Foral 36/1998 av den 17 december, som utgjorde den rättsliga grunden för skattelättnaden på 45 % under 1999, inte hade förlängts.

II. DETALJERAD BESKRIVNING AV STÖDET

(7) Enligt de uppgifter som kommissionen har tillgång till, som inte har ifrågasatts av de spanska myndigheterna eller andra parter, infördes det skattemässiga stödet den 1 januari 1995, genom sjätte tilläggsbestämmelsen i Norma Foral nr 22/1994(5) av den 20 december 1994(6), med ett års varaktighet. Åtgärdens giltighet förlängdes senare genom den femte tilläggsbestämmelsen till Norma Foral nr 33/1995(7) av den 20 december 1995 till slutet av 1996, och genom den sjunde tilläggsbestämmelsen till Norma Foral nr 31/1996(8) av den 18 december 1996 till slutet av 1997. De skattemässiga åtgärderna ändrades också genom punkt 2.11 i undantagsbestämmelsen till Norma Foral nr 24/1996(9) av den 5 juli 1996 om bolagsbeskattning. Genom elfte tilläggsbestämmelsen till Norma Foral nr 33/1997(10) av den 19 december 1997 skapade skattemyndigheterna nya stöd enbart för år 1998, som till stor del liknade de tidigare skattemässiga stöden. Genom sjunde tilläggsbestämmelsen till Norma Foral nr 36/1998(11) av den 17 december 1998, skapade skattemyndigheterna andra stöd enbart för år 1999, som också till stor del liknade de skattemässiga stöden för året dessförinnan.

(8) Vad gäller skattelättnaden på 45 % som tillämpades från den 1 januari 1995 till den 31 december 1995, lyder texten i den nämnda sjätte tilläggsbestämmelsen till Norma Foral 22/1994 av den 20 december 1994 som följer: "För investeringar i nya materiella anläggningstillgångar överstigande 2,5 miljarder pesetas som genomförs under tiden från och med den 1 januari 1995 till och med den 31 december 1995 skall enligt beslut av Alavas provinsstyrelse en skattelättnad motsvarande 45 % av det investeringsbelopp som Alavas provinsstyrelse fastställer beviljas, vilken skall tillämpas på det belopp som skall erläggas i inkomstskatt.

Om skattelättnaden inte kan utnyttjas på grund av otillräckligt skattebelopp får den överföras och tas i anspråk inom högst nio år efter det år då Alavas provinsstyrelse fattat sitt beslut.

I provinsstyrelsens beslut skall anges de tidsfrister och restriktioner som skall gälla i det enskilda fallet.

Förmåner som beviljats med stöd av denna bestämmelse kan inte förenas med någon annan skatteförmån för samma investeringar.

Alavas provinsstyrelse skall vidare fastställa investeringsprocessens varaktighet och kan medge att investeringar som genomförs i investeringsprojektets beredningsfas får inräknas i investeringsbeloppet."

(9) Angående den rättsliga grunden för skattelättnaden på 45 % som gällde från den 1 januari 1996 till den 31 december 1997, bestod ändringen av den citerade texten i att utelämna referensen till de nio åren i andra stycket. Därigenom kunde skattelättnad som inte utnyttjats på grund av otillräckligt skattebelopp tas i anspråk utan tidsgräns.

(10) Vad gäller den rättsliga grunden för skattelättnaden som gällde från den 1 januari 1998 till den 31 december 1998, lyder texten i den nämnda elfte tilläggsbestämmelsen till Norma Foral nr 33/1997 av den 19 december 1997 som följer: "1. Med giltighet enbart under 1998, har de investeringsprocesser som inletts efter den 1 januari 1998 och som överstiger 2,5 miljarder pesetas, rätt till skattelättnad på 45 % av investeringsbeloppet. Denna skattelättnad skall tillämpas på det belopp som skall erläggas i inkomstskatt.

2. Om skattelättnaden inte kan utnyttjas på grund av otillräckligt skattebelopp får den tas i anspråk följande år.

3. Inom ramen för investeringsprocessen ryms de investeringar som genomförts i investeringsprojektets beredningsfas, om de har en nödvändig och direkt relation till ovannämnda process.

4. För att den skattelättnad som denna allmänna bestämmelse hänvisar till skall kunna tillämpas, måste den skattskyldige kontakta Alavas provinsstyrelse, enligt förlaga som för detta ändamål godkänns av ansvarig på myndigheten för handels-, ekonomi- och skattefrågor.

5. Förmåner som beviljats med stöd av denna bestämmelse kan inte förenas med någon annan skatteförmån för samma investeringar."

(11) Angående skattelättnaden på 45 % som gällde från den 1 januari 1999 till den 31 december 1999, lyder texten i den nämnda elfte tilläggsbestämmelsen till Norma Foral 36/1998 av den 17 december 1998 som följer: "1. Med giltighet enbart under 1999, har de investeringsprocesser som inletts efter den 1 januari 1999 och som överstiger 2,5 miljarder pesetas, rätt till skattelättnad på 45 % av investeringsbeloppet. Denna skattelättnad skall tillämpas på det belopp som skall erläggas i inkomstskatt.

2. Vid beräkningen av siffran 2,5 miljarder, som nämns i föregående stycke, skall inte de bidrag som den skattskyldige mottagit inräknas.

3. I det beskattningsunderlag som skattelättnaden tillämpas på, skall inte de bidrag som den skattskyldige mottagit inräknas.

4. Om skattelättnaden inte kan utnyttjas på grund av otillräckligt skattebelopp får den tas i anspråk följande år.

5. Inom ramen för investeringsprocessen ryms de investeringar som genomförts i investeringsprojektets beredningsfas, om de står i nödvändig och direkt relation till ovannämnda process.

6. För att den skattelättnad som denna allmänna bestämmelse hänvisar till skall kunna tillämpas, måste den skattskyldige kontakta Alavas provinsstyrelse, enligt förlagan som för detta ändamål godkänns av ansvarig på myndigheten för handels-, ekonomi- och skattefrågor.

7. Förmåner som beviljats med stöd av denna bestämmelse är inte förenliga med någon annan skatteförmån för samma investeringar."

(12) Av dessa bestämmelser framgår sammanfattningsvis att stödet gäller dels investeringar i nya materiella anläggningstillgångar under perioden från den 1 januari 1995 till den 31 december 1997, dels investeringsprocessen under perioden från den 1 januari 1998 till den 31 december 1999. Det gäller också investeringskostnader(12) under investeringsprojektets beredningsfas, om dessa överstiger 2,5 miljarder pesetas och härstammar från perioden mellan den 1 januari 1995 och den 31 december 1999.

(13) Under perioden mellan den 1 januari 1999 och den 31 december 1999 inräknas inte de möjliga bidrag som stödmottagaren kan ha fått, varken för att fastställa om investeringen överstiger 2,5 miljarder pesetas eller för att bestämma det beskattningsunderlag som skattelättnaden på 45 % beräknas på.

(14) Då stödordningen inte ställer som krav att investeringen som ger rätt till stödet skall ske i Alava, kan ett företag som är skattskrivet i detta område få en skattelättnad på 45 % på investeringar som gjorts på annan ort, utanför Alava.

(15) Stödordningen tillämpas på investeringar i alla sektorer, utan att något sektoriellt villkor måste uppfyllas, vilket är fallet i de sektoriella gemenskapsbestämmelserna om verksamheter för produktion, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter och fiske i bilaga I i fördraget, samt om kolindustri, järnindustri, transportindustri, varvsindustri, syntetfibertillverkning och bilindustri.

(16) Dessutom kan alla slags företag få det ifrågavarande skattemässiga stödet på 45 % oavsett företagens ekonomiska och finansiella situation, till och med om företaget befinner sig i svårigheter.

(17) Även om det ovannämnda skattemässiga stödet på 45 % är oförenligt med alla andra befintliga skatteförmåner gällande samma investeringar, utesluts inte kumulering av det skattemässiga stödet på 45 % med andra stöd, däribland stöd i form av bidrag, förmånliga lån, garantier, delförvärv osv.

(18) I sitt beslut om att inleda förfarandet, påminde kommissionen om att vid tillämpningen av gemenskapsbestämmelserna för statligt stöd är åtgärdernas skattemässiga karaktär likgiltig, eftersom artikel 87 tillämpas på stödåtgärder "av vilket slag de än är". Kommissionen har dock påpekat att åtgärderna i fråga måste uppfylla samtliga de fyra kriterier som anges i artikel 87 och som förklaras nedan för att de skall betecknas som ett stöd.

(19) Kommissionen påpekar för det första att ifrågavarande skattelättnad ger stödmottagaren en förmån som motsvarar 45 % av investeringsbeloppet och som minskar de kostnader som normalt belastar dennes budget genom en delvis nedsättning av det normala skattebeloppet.

(20) För det andra anser kommissionen i detta skede att den nämnda skattelättnaden innebär en förlust av skatteintäkter och därmed är likvärdig med förbrukning av statliga medel i form av skatteutgifter.

(21) För det tredje anser kommissionen i detta skede att skattelättnaden på 45 % påverkar konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna. Med tanke på att stödmottagarna utövar en ekonomisk verksamhet inom vilken handel kan ske mellan medlemsstaterna ger stödet mottagarföretagen en förstärkt position gentemot konkurrerande företag i gemenskapshandeln, vilket påverkar denna. Dessutom förbättras stödföretagens lönsamhet på grund av ökningen av deras nettoresultat (vinsten efter skatt). På detta sätt kan de konkurrera med företag som inte får del av stödet.

(22) Slutligen anser kommissionen att skattelättnaden på 45 % är specifik eller selektiv genom att den gynnar vissa företag. Endast företag som gör investeringar till ett belopp som överstiger 2,5 miljarder pesetas (15025303 ecu) kan få ifrågavarande skattelättnad. Alla andra företag, vars investeringar inte överstiger 2,5 miljarder pesetas, kan inte ta del av stödet.

(23) Kommissionen anser preliminärt att den här karaktären av selektiv förmån också beror på skönsmässig befogenhet hos skattemyndigheten. Kommissionen konstaterar i detta fall preliminärt att provinsstyrelsen i Alava innehade skönsmässiga befogenheter att avgöra i synnerhet vilka investeringar som skulle få utnyttja skattelättnaden på 45 %, och att besluta om investeringsprocessens varaktighet och beredningsfasens varaktighet för de investeringar som kom ifråga för stödet.

(24) Kommissionen anser sammanfattningsvis i detta skede att skattelättnaden på 45 % utgör ett statligt stöd i enlighet med artikel 87.1 i fördraget och artikel 61.1 i EES-avtalet, eftersom den uppfyller de olika kriterierna i fråga, nämligen de utgör en förmån, beviljas av staten med hjälp av statliga medel, påverkar handeln mellan medlemsstaterna och snedvrider konkurrensen genom att gynna vissa företag.

(25) Med beaktande framför allt av att det ifrågavarande skattemässiga stödet inte måste uppfylla villkoret att inte överstiga 100000 euro under en period av tre år, anser kommissionen i detta skede att stödet inte kan omfattas av bestämmelserna för stöd av mindre betydelse(13).

(26) Kommissionen påpekar, i detta skede, att det för statliga stöd som inte omfattas av bestämmelserna för stöd av mindre betydelse föreligger skyldighet om förhandsanmälan, i enlighet med artikel 88.3 i fördraget och artikel 62.3 i EES-avtalet. De spanska myndigheterna har emellertid inte respekterat denna skyldighet. Av detta skäl anser kommissionen preliminärt att nämnda stöd måste anses vara olagligt.

(27) Kommissionen konstaterar i detta skede att skattelättnaden på 45 % är ett stöd som beviljas vid investeringar(14). Trots detta kan kommissionen för närvarande, på grund av att en exakt definition av vilka kostnader som kan ingå saknas, inte bortse från att en del av investeringsutgifterna som kan få del av skattelättnaden på 45 % omfattas av gemenskapsdefinitionen av nyinvestering(15).

(28) Vad beträffar de investeringsutgifter som omfattas av gemenskapsdefinitionen anser kommissionen i detta skede att ovannämnda skattelättnad motsvarande 45 % helt eller delvis har karaktären av investeringsstöd. Det är därför lämpligt att granska den mot bakgrund av gemenskapsbestämmelserna om investeringsstöd. Det stöd avsett för investeringsutgifter som inte omfattas av gemenskapsdefinitionen kan däremot inte betraktas som investeringsstöd, utan som stöd av annat slag, till exempel driftstöd.

(29) Den föreliggande skattelättnaden på 45 %, som inte är föremål för sektoriella restriktioner, kan beviljas företag som omfattas av de sektoriella gemenskapsbestämmelserna. Under dessa omständigheter tvivlar kommissionen i detta skede på investeringsstödets förenlighet med den gemensamma marknaden, om mottagaren tillhör en sektor som regleras av specifika gemenskapsbestämmelser.

(30) Detta är också fallet i fråga om skattelättnaden på 45 % som beviljats de företag som befinner sig i svårigheter, i enlighet med gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter. Beviljandet av det skattemässiga stödet i fråga styrs emellertid inte av de villkor som fastställs i dessa riktlinjer. Om villkoren inte respekteras, kan det i detta skede uppstå tvivel beträffande stödens förenlighet med den gemensamma marknaden, då de beviljas företag i svårigheter.

(31) Vad beträffar tillämpningen av undantaget i enlighet med artikel 87.3 c i fördraget på investeringsstödet i Alava, erinrade kommissionen om att två kartor över regionalstödsområden var tillämpliga under perioden 1995-1999. Enligt den första kartan, som godkändes år 1988 genom kommissionens beslut 88/C 351/04, kunde endast vissa områden i Alava (med maximigränser på 20 % till 30 %) omfattas av regionalstöd, medan den övriga delen av området inte omfattades av det undantag som avses i artikel 87.3 c i fördraget. Enligt den andra kartan, som godkändes genom kommissionens beslut av den 26 juli 1995, hade från och med detta datum hela provinsen Alava rätt till stöd (med en maximigräns på 25 % nettobidragsekvivalenter för regionalstöd).

(32) Kommissionen påpekar å andra sidan preliminärt att dessa maximigränser endast gäller vissa bestämda stödberättigande kostnader inom ramen för det sammanlagda beräkningsunderlaget, förutsatt att de omfattas av den ovannämnda gemenskapsdefinitionen av nyinvesteringar, som bland annat utesluter investeringar i ersättningsanläggningar. Kommissionen framhöll att de ovannämnda riktlinjerna för regionalstöd skall tillämpas även i fråga om det stöd som inrättades för perioden mellan den 1 januari 1999 och den 31 december 1999. Även det investeringsstöd som inte överskrider dessa maximigränser är därför föremål för vissa tilläggsvillkor, som fastställts i riktlinjerna för regionalstöd.

(33) Kommissionen har emellertid inledningsvis noterat i detta skede att det skattemässiga stödet i form av skattelättnader motsvarande 45 % (under perioden från och med den 1 januari 1995 till och med den 26 juli 1995) inte begränsades till industriområdet i Nervióndalen och områdena i Pyrenéerna (som var de enda områden som omfattades av stödet enligt den karta över regionalstödsområden som då var gällande). Det var inte begränsat till 30 %, 25 % eller 20 % nettobidragsekvivalenter för regionalstöd i enlighet med områden och tidsperioder beträffande större företag, och inte heller till 30 % nettobidragsekvivalenter för regionalstöd vad beträffar små och medelstora företag belägna i stödberättigade områden. Utanför dessa områden var ovannämnda stöd inte begränsat till 15 % bruttobidragsekvivalenter beträffande små företag, och inte heller till 7,5 % bruttobidragsekvivalenter i fråga om medelstora företag. Kommissionen noterar å andra sidan i detta skede att de stödberättigande kostnaderna inte alltid anpassades till det sammanlagda beräkningsunderlaget. Under dessa omständigheter anser kommissionen att det preliminärt inte kan uteslutas att detta stöd har karaktären av driftstöd, eftersom det syftar till att minska stödföretagens löpande utgifter. Kommissionen anser därför att det i detta skede råder tvivel om de skattemässiga stödens förenlighet med den gemensamma marknaden, mot bakgrund av gemenskapsbestämmelserna för statligt stöd för regionala ändamål.

(34) Vad beträffar perioden efter den 1 september 1998 anser kommissionen dessutom att man i detta skede inte kan utesluta att den investering som stödet gäller omfattas av de sektorsövergripande rambestämmelserna 98/C 107/05. Det ifrågavarande skattemässiga stödet omfattas emellertid varken av anmälningsskyldigheten, i fråga om de så kallade större projekten, eller av en möjlig minskning av den tillåtna stödnivån, beroende på kommissionens bedömning. Under dessa omständigheter tvivlar kommissionen på de skattemässiga stödens förenlighet med den gemensamma marknaden beträffande större projekt.

(35) Kommissionen tvivlar alltså i detta skede på det ifrågavarande skattemässiga stödets förenlighet med den gemensamma marknaden, i enlighet med undantaget i artikel 87.3 c i fördraget beträffande "stöd för att underlätta utveckling av [...] vissa regioner ...". På samma sätt förhåller det sig med övriga undantag i artikel 87.2 och 87.3 i fördraget. Det kan inte betraktas som stöd av social karaktär, i enlighet med artikel 87.2 a, och det är inte heller avsett att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser, i enlighet med artikel 87.2 b, och det omfattas inte av artikel 87.3 c beträffande "stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter ...". Det syftar inte heller till att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi, i enlighet med artikel 87.3 b. Slutligen är det inte heller avsett att främja kultur och bevara kulturarvet, i enlighet med artikel 87.3 d.

(36) Förutom att uppmana de spanska myndigheterna att inkomma med sina synpunkter, i enlighet med förfarandet i artikel 88.2 i fördraget, begärde kommissionen även att de skulle inkomma med samtliga upplysningar av betydelse för ärendet, i syfte att möjliggöra en utvärdering av det skattemässiga stödet i form av skattelättnader motsvarande 45 % i Alava. Kommissionen framhöll därvid, att med relevanta upplysningar särskilt avses det eventuella skattemässiga stödet, i form av skattelättnader för investeringar, som gällde under samtliga eller vissa år under perioden 1986-1994, kopior av besluten att bevilja stöd från perioden 1995-1997, samt kopior, enligt den officiella förlagan, av parternas skrivelser till provinsstyrelsen under perioden 1998-1999. Av dessa dokument måste det minst framgå vilken typ av investeringskostnader som kunde omfattas av stöden, hur stor skattelättnad varje mottagare kom i åtnjutande av, det stödbelopp som utbetalats till varje mottagare, saldot för det stöd som ännu inte utbetalats, samt vilken typ av svårigheter de företag som omfattas av gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter drabbats av, detaljerna i händelse av kumulering (belopp, stödberättigande kostnader, den stödordning som tillämpats i det enskilda fallet, etc.), samt en exakt och detaljerad definition av termerna "investering" och "investeringsprojektets beredningsfas".

III. SYNPUNKTER FRÅN DE SPANSKA MYNDIGHETERNA

(37) De spanska myndigheterna lade fram sina synpunkter genom skrivelse från sin ständiga representation av den 9 november 1999. De spanska myndigheterna anser i huvudsak att den ifrågavarande skattelättnaden inte utgör ett statligt stöd i enlighet med artikel 87 i fördraget. Som stöd för sitt argument bestrider de spanska myndigheterna kommissionens antagande att stödordningen påverkar handeln inom gemenskapen då stödföretagen utövar ekonomisk verksamhet inom vilken handel kan ske mellan medlemsstaterna. Enligt de spanska myndigheterna kan man inte generellt påstå att handeln påverkas, vilket kommissionen gör, utan måste se till varje enskilt fall, eftersom möjligheten finns att det i vissa fall inte är så. I dessa fall uppfylls inte ett av de nödvändiga villkoren för att en officiell åtgärd skall betraktas som statligt stöd.

(38) De hävdar också att åtgärden varken är specifik eller selektiv. De anser att det faktum att stödet kan sökas av alla skattskyldiga, från alla sektorer, som uppfyller villkoren ifråga, gör att stödet inte är att betrakta som specifikt. Å andra sidan, med tanke på att det finns fem skatteordningar i Spanien, varav en i Alava, kan det fastställas att skattebestämmelserna som råder i detta område har karaktären av allmän åtgärd för de skattskyldiga där. De är alltså inte av någon regional särart.

(39) Vad gäller de faktiska specifika särdragen, är de obefintliga då åtgärden är öppen för alla sektorer och alla skattskyldiga. I detta avseende framhåller de spanska myndigheterna att villkoret att investera 2,5 miljarder pesetas inte är diskriminerande, utan ett objektivt villkor som grundar sig i nödvändigheten att garantera åtgärdens effektivitet för att uppnå målsättningen. Om kommissionen trots allt anser att det handlar om en specifik åtgärd, är denna berättigad av systemets art och funktion, i enlighet med meddelande 98/C 384/03(16). Den ifrågavarande åtgärden är i själva verket berättigad av systemets art, eftersom den inryms i det enda skattesystemet i provinsen Alava. Den grundar sig alltså i provinsstyrelsens utövande av sina befogenheter att fatta beslut i skatteärenden. Dessutom är det berättigat av detta systems funktion, eftersom målsättningen är att främja ekonomisk verksamhet. Det kan också tilläggas att det verkar logiskt att stimulansåtgärder inriktas mot stora investeringar, eftersom det dels är de som verkligen kommer Alava tillgodo långsiktigt genom att skatteadministrationen kan få skatteintäkter som är högre än skattekostnaderna i inledningen av investeringarna. Tröskeln för det lägsta investeringsbeloppet diskriminerar inte de små och medelstora företagen, eftersom dessa redan får finansieringsstöd från många gemenskapsprogram.

(40) De spanska myndigheterna vederlägger också den skönsmässiga karaktären hos de ifrågavarande åtgärderna mellan 1995 och 1997, med hänvisning till att stöden beviljas automatiskt när villkoret att investera ett belopp på minst 2,5 miljarder pesetas uppfylls. Provinsstyrelsen begränsar sig alltså till att pröva att alla villkor uppfylls utan att kunna ändra stödet eller ställa andra krav för att stödet ska beviljas. De spanska myndigheterna framhåller också att det spanska skattesystemet inte tillåter egenmäktiga beslut vid bedömande av grunddragen i de skattskyldigas plikter. Dessutom har regeln ändrats sedan 1997 för att utesluta alla de inslag som kommissionen anser är av skönsmässig karaktär.

(41) De spanska myndigheterna vederlägger även argumentet att skattereglerna inte uppfyller villkoren i de sektoriella bestämmelserna. De hävdar att kommissionen borde specificera vilka villkor det är som bryter mot ifrågavarande skatteregler. Angående tillämpningen av skattereglerna på företag i svårigheter, anser de spanska myndigheterna att villkoret att investera minst 2,5 miljarder pesetas gör det mycket svårt för dessa företag att få stödet. Detta villkor ger snarare en garanti för att skattereglerna inte tillämpas på dessa företag. Gällande tillämpningen av bestämmelserna om stöd för regionala ändamål, anser de spanska myndigheterna att det inte är tillämpligt, eftersom det i just detta fall inte rör sig om statliga stöd.

(42) Mot bakgrund av de angivna skälen, anser de spanska myndigheterna att kommissionen bör avsluta det inledda förfarandet med ett beslut som fastställer att de ifrågavarande skattemässiga åtgärderna inte uppfyller villkoren för att anses vara statliga stöd.

(43) Dessutom anser de spanska myndigheterna att det inte är nödvändigt att tillhandahålla den information kommissionen efterfrågar, gällande i synnerhet besluten att bevilja skattelättnad, eftersom det inte finns några inslag av statligt stöd. Därför tillhandahåller de inte någon av de uppgifter som kommissionen efterfrågar i sitt beslut om att inleda förfarandet.

IV. ANDRA SYNPUNKTER SOM KOMMISSIONEN TAGIT EMOT

(44) Kommissionen understryker att följande kommentarer utgör en förhandsbedömning av om parterna som framfört dem kan anses vara berörda parter i enlighet med artikel 88.2 i EG-fördraget.

Synpunkter från den autonoma regionen Castilla y León

(45) Den autonoma regionen Castilla y Léon framhåller preliminärt att de ifrågavarande skattemässiga åtgärderna utgör en del av de skattemässiga åtgärder som provinsstyrelsen ifråga har antagit, som anmälts såväl på intern nivå i medlemsstaten som på gemenskapsnivå.

(46) Den autonoma regionen Castilla y León pekar vidare på att de ifrågavarande skattemässiga åtgärderna utgör statliga stöd då de uppfyller de fyra villkoren i artikel 87 i fördraget. Som stöd för detta antagande åberopar de i grunden samma argument som de som framförs i beslutet att inleda förfarandet.

(47) Dessutom anser den autonoma regionen Castilla y León att de ifrågavarande skattemässiga stöden inte kan anses vara förenliga utifrån undantagen i artikel 87. Dessutom följdes inte skyldigheten om anmälan av stöd som fastställs i artikel 88.3 i fördraget.

(48) Därför anser den autonoma regionen Castilla y León att de ifrågavarande skattemässiga åtgärderna bör anses vara olagliga statliga stöd, eftersom inte förfarandet om anmälan enligt artikel 88.3 i fördraget respekterades, och oförenliga med den gemensamma marknaden.

Synpunkter från Confederación Empresarial Vasca - Euskal Entrepresarien Konfederakuntza (Confebask)

(49) I första hand framhåller Confebask de historiska rötterna i de nuvarande självständiga skattebehörigheterna i Alava. Confebask anför som bakgrund följande:

a) Den påstådda minskningen av skatteskulden: Kommissionen anser felaktigt att det finns en skatteskuld vars minskning innebär en förlust av skatteintäkter. Om detta resonemang vore korrekt, skulle varje möjlig minskning av skattebeloppet utgöra en förlust av skatteintäkter i förhållande till det skattebelopp som normalt sett skulle ha betalats in. Confebask ber alltså kommissionen att omvärdera sin inställning då det tvärtom skulle kunna handla om en olaglig skatteharmonisering genom att ett normalbelopp fastställs i förhållande till vilket det skulle vara nödvändigt att fastställa möjliga förluster av skatteintäkter.

b) Påverkan på handeln:Enligt kommissionen innebär de ifrågavarande skattemässiga åtgärderna en snedvridning av handeln, i den mån som stödmottagarna deltar i handeln. Skillnader mellan skattesystemen påverkar dock alltid handeln. För att mäta påverkan på handeln borde kommissionen alltså analysera hela skattesystemet och inte bara enskilda åtgärder. Därvid framhåller Confebask, med hänvisning till en studie, att skattetrycket i Baskien är högre än i övriga Spanien. Kommissionen borde förklara varför dessa konkreta åtgärder, och inte andra skatteskillnader, innebär påverkan på handeln. Även om denna påverkan skulle finnas, skulle metoden att avlägsna den vara genom en harmonisering, inte genom statliga stöd.

c) Stödens selektiva karaktär: Enligt Confebask måste de skattemässiga åtgärdernas selektiva karaktär bedömas antingen som bestämmelser om behörighet som ger skatteförvaltningen behörighet att i efterhand bevilja en konkret förmån, eller som en regel som direkt beviljar skatteförmånen utan efterföljande kontroll. Kommissionen använder ett argument som tillhör det första sammanhanget, och ett annat som tillhör det andra. Med tanke på den motstridiga karaktären i dessa sammanhang, bör kommissionen förklara i vilket sammanhang de ifrågavarande skattemässiga åtgärderna placerar sig, annars uppstår en motsägelse genom att man försöker använda sig av båda.

- När det gäller att betrakta de ifrågavarande skattemässiga åtgärderna som bestämmelser om behörighet, ifrågasätter Confebask detta perspektiv, med hänvisning till att förvaltningen inte innehade skönsmässiga befogenheter varken före eller efter 1997, eftersom beviljandet skedde automatiskt. Förvaltningens befogenheter begränsas i själva verket till att pröva att den som söker stödet uppfyller villkoren för att beviljas stödet. Om de ifrågavarande skattemässiga åtgärderna anses vara bestämmelser om behörighet som tillåter beviljande av stöd i efterhand, skulle det nuvarande förfarandet, då man ifrågasätter bestämmelser och inte konkreta tillämpningsfall, vara innehållslöst. Enligt första stycket i kommissionen skrivelse till medlemsstaterna 1989(17), betraktas en allmän bestämmelse, som erkänner förmåner, endast som stöd om den handlar om en rättslig ram "som möjliggör att stödet utan ytterligare formaliteter kan beviljas". Däremot kan inte de teoretiska bestämmelserna om behörighet betraktas som statligt stöd och därmed bli föremål för en värdering av effekterna på konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna.

- När det gäller påståendet att de ifrågavarande skattemässiga åtgärderna utgör bestämmelser för direkt beviljande av stöd, påminner Confebask om att en skattemässig åtgärd enligt punkterna 19, 20 och 17 i det nämnda meddelandet 98/C 384/03 får vara specifik och därigenom statlig, när det riktas enbart till offentliga företag, till vissa slags företag eller till företag i en viss region. De ifrågavarande skattemässiga åtgärderna har dock inte några av dessa specifika egenskaper, inte ens den geografiska, eftersom de är tillämpliga i hela det område för vilket de regionala myndigheter som infört dem är behöriga. När det gäller det specifika i minimigränsen på 2,5 miljarder pesetas, anser Confebask att användningen av objektiva minimigränser är en vanlig praxis i skattebestämmelser på nationell nivå och gemenskapsnivå. Confebask påpekar dessutom, utifrån olika domar i EG-domstolen och kommissionens beslut, att minimigränser hittills aldrig har ansetts innebära en specifik karaktär. Kommissionen erkänner dessutom själv dels i punkt 14 i det nämnda meddelandet, att det faktum att vissa sektorer gynnas inte automatiskt innebär en specifik karaktär, dels i punkt 207 i konkurrensrapporten från 1998 att åtgärder som har intersektoriella effekter som är avsedda att gynna hela ekonomin är generella åtgärder och inte statligt stöd. Sammanfattningsvis är de ifrågavarande skattemässiga åtgärderna inte specifika eftersom de varken gynnar en viss konkret sektor eller vissa företag. De är tvärtom tillgängliga för alla sektorer och alla företag i skattemyndigheternas rättsförvaltningsområde.

d) Den olagliga karaktären i skattelättnaden på 45 %: Confebask hävdar att stödets olagliga karaktär innebär att principen om skydd för berättigade förväntningar, förbudet mot myndigheters egenmäktiga beslut, rättssäkerheten och proportionaliteten ifrågasätts, eftersom kommissionen redan betraktade det baskiska skattesystemet som förenligt med gemenskapsrätten i sitt beslut 93/337/EEG(18). Detta påverkar dock inte det faktum att man fortsättningsvis bestrider att stödet betraktas som ett statligt stöd, vilket krävs för att åtgärderna i fråga skall kunna betecknas som olagliga. Under alla omständigheter skulle kommissionen kunna ändra sin ståndpunkt i fråga om kommande fall, men däremot inte retroaktivt. Confebask anser dessutom att skatteåtgärderna i fråga utgör ett befintligt stöd. Redan år 1983 fanns det i själva verket regler för skatteförmåner av samma typ (skattelättnader vid nyinvesteringar omfattande 65 % på det belopp som skulle erläggas). År 1984 infördes tröskeln på 500 miljoner pesetas för att skattelättnaden på 50 % av investeringarna skulle beviljas. Enligt definitionen av befintligt stöd i artikel 1 a i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget(19), avses med befintligt stöd "allt stöd som fanns innan fördraget trädde i kraft i respektive medlemsstat, det vill säga stödordningar och individuellt stöd som infördes före och som fortfarande är tillämpliga efter det att fördraget har trätt i kraft". I föreliggande fall är stödet därför lagligt i enlighet med artikel 88.3 i EG-fördraget.

e) Oförenlighet med den gemensamma marknaden: Om de ifrågavarande skatteåtgärderna anses utgöra bestämmelser om behörighet, anser Confebask att deras förenlighet med den gemensamma marknaden inte kan bedömas, så länge stödet inte beviljas genom ett myndighetsbeslut. Förfarandet blir därför ändamålslöst, och stödets förenlighet med den gemensamma marknaden kan därigenom inte avgöras. Om skatteåtgärderna i fråga å andra sidan anses utgöra bestämmelser för direkt beviljande av stöd, anser Confebask att kommissionens och EG-domstolens praxis kräver att åtgärderna har en specifik, sektoriell karaktär, för att det skall vara möjligt att utvärdera stödets förenlighet med den gemensamma marknaden. Det skulle dessutom vara nödvändigt att fastställa dels företagens totala skattetryck, dels referensskattetrycket. Ett sådant resonemang leder i sista hand till den absurda slutsatsen att varje skattetryck som är lägre än det högsta skattetrycket i medlemsstaterna utgör en form av statligt stöd. För övrigt tillbakavisar Confebask även kommissionens argument att de ifrågavarande skatteåtgärderna är oförenliga med den gemensamma marknaden, eftersom de inte omfattar specifika bestämmelser beträffande sektoriellt och regionalt stöd, betydande investeringar, etc., med hänvisning till att skattebestämmelserna varken kan eller bör omfatta denna typ av preciseringar. Enligt EG-domstolen(20) bör kommissionen i sina beslut ge konkreta exempel på de negativa effekterna för konkurrensen, då de verkliga följderna av de åtgärder som granskats fastställts. Att ett stöd är oförenligt med den gemensamma marknaden kan följaktligen inte fastställas enbart genom teoretiska exempel inom ramen för skattesystemet, eftersom alla skillnader mellan skattesystemen i så fall oundvikligen skulle omvandlas till stöd. Detta resonemang har fått Confebask att återigen ta upp frågan om avsaknaden av en normal skatteskuld som reducerats genom de ifrågavarande skatteåtgärderna.

f) Confebask begär följaktligen att kommissionen skall avsluta sin granskning genom ett slutligt beslut, i vilket fastställs att de ifrågasatta skatteåtgärderna är anpassade till gemenskapsrätten.

(50) Kompletterande synpunkter från Confebask som framfördes i skrivelse av den 29 december 2000, och registrerades den 3 januari 2001, har inte beaktats, då de kom till kommissionen efter det att tidsfristen hade löpt ut(21). Kommissionen påpekar också att Confebask inte inkom med en förfrågan om förlängning av tidsfristen, i enlighet med artikel 6.1 i den citerade förordningen (EG) nr 659/1999.

Kommentarer från regeringen i Rioja

(51) Kommentarerna från regeringen i Rioja, skickade per fax den 19 april 2000 och registrerade den 25 april 2000, beaktades inte, då de kom till kommissionen efter det att tidsfristen hade löpt ut. Kommissionen påpekar också att regeringen i Rioja inte inkom med en förfrågan om förlängning av tidsfristen, i enlighet med artikel 6.1 i den citerade förordningen (EG) nr 659/1999.

V. VIDAREBEFORDRAN AV KOMMENTARER FRÅN BERÖRDA PARTER TILL SPANIEN

(52) Genom en skrivelse av den 18 maj 2000 till Spaniens ständiga representation översände kommissionen de tidigare nämnda kommentarerna från berörda parter, i enlighet med artikel 6.2 i förordning (EG) nr 659/1999, och gav Spanien tillfälle att inkomma med synpunkter inom loppet av en månad från datum för skrivelsen, men inga synpunkter har inkommit förutom en förfrågan om 20 dagars förlängning av tidsfristen för att svara. Spanien har alltså inte inkommit med synpunkter på ovannämnda kommentarer.

VI. BEDÖMNING AV STÖDET

VII. KARAKTÄR AV STATLIGT STÖD

(53) Kommissionen påminner om att åtgärdernas skattemässiga karaktär är likgiltig vid tillämpningen av gemenskapsbestämmelserna om statligt stöd, eftersom artikel 87 tillämpas på stödåtgärder "av vilket slag de än är". Kommissionen påpekar dock att åtgärderna i fråga för att betecknas som ett stöd måste uppfylla de fyra kriterier som anges i artikel 87 och som förklaras nedan.

(54) För det första skall åtgärden ge mottagaren en fördel som minskar de kostnader som normalt belastar dennes budget. En sådan fördel kan ges genom olika former av skattelättnader för företaget, bland annat genom nedsättning, helt eller delvis, av skattebeloppet. Den ifrågavarande skattelättnaden på 45 % uppfyller detta villkor, eftersom den ger stödmottagarna en nedsättning av skattekostnaden motsvarande 45 % av investeringsbeloppet. I själva verket skulle stödföretaget om inte denna skattelättnad på 45 % funnits vara tvunget att betala 100 % av den slutgiltiga inkomstskatten. Skattelättnaden på 45 % innebär alltså ett undantag från det tillämpliga allmänna skattesystemet.

(55) För det andra anser kommissionen att den nämnda skattelättnaden på 45 % innebär en förlust av skatteintäkter och därmed är likvärdig med förbrukning av statliga medel i form av skatteutgifter. Detta kriterium tillämpas också för stöd som beviljas av regionala och lokala myndigheter i medlemsstaterna(22). Statens intervention kan å andra sidan ske såväl genom skatteregler i lagar eller andra författningar som genom skatteförvaltningens praxis. I detta fall sker statens intervention genom att skattemyndigheten i Alava tillämpar en lagbestämmelse.

(56) Vad gäller det argument som vissa berörda parter har anfört, enligt vilken det är felaktigt att anse att skattelättnaden på 45 % innebär en förlust av skatteintäkter i relation till ett normalt skattebelopp (fastställt av kommissionen) som skall betalas, bör det påpekas att den normala skattenivån härrör från skattesystemet i fråga och inte av ett kommissionsbeslut med dolda anspråk på harmonisering. Det är också värt att komma ihåg att enligt punkt 9 första stycket andra strecksatsen i ovannämnda meddelande 98/C 384/03, måste följande uppfyllas för att en åtgärd skall betraktas som statligt stöd: "För det första måste åtgärden ge mottagarna en fördel som minskar de kostnader som normalt belastar deras budget. En sådan fördel kan ges genom olika former av skattelättnader för företaget, bland annat genom: (...) - total eller partiell nedsättning av skattebeloppet (skattebefrielse, skattekredit, osv.)". Detta är fallet för den ifrågavarande skattelättnaden som ger en skatteförmån i form av delvis nedsättning på 45 %. Därför är det argument som vissa berörda parter har presenterat inte hållbart.

(57) Åtgärden skall för det tredje snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna. Här måste vi påpeka att enligt en rapport(23) om den baskiska ekonomins beroende av utlandet under perioden 1990-1995, ökade exporten till utlandet(24), inte i absoluta termer, utan främst på bekostnad av exporten till övriga Spanien. Utlandsmarknaden ersatte alltså delvis marknaden i övriga Spanien. Enligt en annan statistisk rapport(25) om Baskiens utlandshandel är exporttendensen (förhållandet mellan export och BNP - bruttonationalprodukt) i den baskiska ekonomin, som utgör 28,9 %, högre än i Tyskland och de andra europeiska staterna, vilkas exporttendens är kring 20 %. Enligt denna rapport var det ett klart överskott i den baskiska handelsbalansen under perioden 1993-1998. Särskilt under 1998 motsvarades varje 100 pesetas i import av 144 pesetas i export. Sammanfattningsvis är den baskiska ekonomin mycket öppen mot omvärlden och har en kraftig tendens till export av sin produktion. Utifrån dessa egenskaper i den baskiska ekonomin kan man utläsa att stödföretagen utövar verksamhet som kan vara föremål för handel mellan medlemsstaterna. Under dessa omständigheter stärker stödet stödföretagens position i förhållande till andra konkurrerande företag inom gemenskapshandeln, och påverkar på så sätt handeln. Dessutom förbättras stödföretagens lönsamhet på grund av ökningen av dess nettoresultat (vinsten efter skatt). Därigenom kan de konkurrera med företag som inte får skattelättnaden, antingen på grund av att de inte har investerat eller för att deras investeringar inte har överstigit tröskeln på 2,5 miljarder pesetas sedan den ifrågavarande skattelättnaden fastställdes.

(58) Med hänsyn till att de berörda skattereglerna i det ifrågavarande fallet har en allmän och teoretisk karaktär, framhåller kommissionen att en analys av denna tilldelning endast kan utföras på denna allmänna och teoretiska nivå. Det går inte att konkretisera den enskilda tilldelningen på en marknad, i en sektor eller till en konkret produkt så som man gör gällande i de yttranden från berörda parter som tidigare har nämnts. Denna ståndpunkt har ratificerats genom en rättspraxis(26) i EG-domstolen.

(59) Angående vissa kommentarer från berörda parter som vidhåller att påverkan på handeln måste bedömas av kommissionen genom att skattesystemen i sin helhet jämförs, påminner kommissionen om att snedvridningarna av konkurrensen, som är föremålet för detta förfarande enligt artiklarna 87 och 88 i fördraget, kommer av en konkret undantagsbestämmelse som gynnar vissa företag bland de skattskyldiga i medlemsstaten, och inte av skillnaderna mellan medlemsstaternas skattesystem, vilket om så hade varit fallet skulle omfattas av artiklarna 93 till 97.

(60) Vad gäller den specifika karaktären som skall känneteckna statliga stöd, anser kommissionen att den nämnda skattelättnaden på 45 % är specifik eller selektiv i det att den gynnar vissa företag. I själva verket kan bara de företag vars investeringar sedan den 1 januari 1995 överstiger tröskeln på 2,5 miljarder pesetas (15025303 euro) få del av den ifrågavarande skattelättnaden på 45 %. Alla andra företag, vars investeringar inte överstiger 2,5 miljarder pesetas, kan inte få del av stödet. Den objektiva karaktären hos nämnda tröskel innebär inte att den inte är selektiv, vilket de spanska myndigheterna och vissa synpunkter från berörda parter hävdar, eftersom företag som inte uppfyller villkoret ifråga utesluts.

(61) Kommissionen anser följaktligen att skattelättnaden motsvarande 45 % är specifik på grund av skatteförvaltningens skönsmässiga befogenheter. I föreliggande fall har kommissionen konstaterat att Alavas provinsstyrelse förfogade över skönsmässiga befogenheter i fråga om anpassningen av stödet, snarare än vad beträffar beviljandet av det. Under räkenskapsåren 1995, 1996 och 1997 ålåg det i själva verket Alavas provinsstyrelse att besluta om beviljandet av skattelättnaderna på 45 %, eftersom detta inte skedde automatiskt, fastställa de investeringsbelopp som skattelättnaden på 45 % skulle tillämpas på, fastställa de tidsfrister och restriktioner som skulle gälla i det enskilda fallet, samt slutligen fastställa investeringsprocessens varaktighet, som kunde medge att investeringar som genomfördes i investeringsprojektets beredningsfas fick inräknas i investeringsbeloppet. Det faktum att Alavas provinsstyrelse hade alla dessa befogenheter innebär att den hade ett bedömningsutrymme för skönsmässig beräkning och fastställande av beloppet för skattelättnaden på 45 %, samt gällande kriterier i enlighet med de speciella omständigheterna i fråga om varje enskild sökande. En annan skönsmässig omständighet är bedömningsutrymmet då det gällde att fastställa vilka investeringar som genomfördes i investeringsprojektets beredningsfas. Det kan i detta sammanhang erinras om att kommissionen, i sitt beslut att inleda förfarandet, framhöll att det saknades en exakt och objektiv definition av denna typ av investeringar. Ingen information rörande denna fråga har inkommit, varken i de spanska myndigheternas kommentarer eller i kommentarer från berörda parter. I avsaknad av en detaljerad och allmänt accepterad definition förefaller det emellertid som om de regionala myndigheterna vid beräkningen av beloppet vid denna typ av investeringar har ett visst bedömningsutrymme.

(62) Kommissionen har dessutom noterat att från och med den 1 januari 1998 ändrades, eller till och med upphävdes, vissa av dessa villkor. I stället infördes ett nytt begrepp, nämligen "investeringsprocessen", som ersätter begreppet "investeringar i nya materiella anläggningstillgångar", som gällde från och med den 1 januari 1995 till och med den 31 december 1997. I detta sammanhang bör framhållas att det i normas forales (de regionala bestämmelserna), där begreppet investeringsprocess fastställs, inte återfinns någon definition av termen. I motsats till begreppet investeringar i materiella anläggningstillgångar, som är definierat i bokföringslagen(27) och andra bestämmelser(28), finns det inte någon ingående och allmänt accepterad definition av begreppet investeringsprocess. I avsaknad av en detaljerad definition har de regionala myndigheterna alltså ett visst bedömningsutrymme för att fastställa det konkreta beloppet i fråga om investeringsprocessen för varje stödmottagare.

(63) Å andra sidan bör det framhållas, att även om kommissionen i ovannämnda beslut 93/337/EEG endast utnyttjade kriteriet specifik sektoriell och regional karaktär som skäl för den specifika och selektiva karaktären hos det stöd som omfattas av denna stödordning, utesluter detta inte att stödet i fråga kan ha en annan specifik karaktär som är förenlig med andra kriterier. Med avseende på statligt stöd är det i själva verket tillräckligt att fastställa ett enda kännetecken för att bedöma om en statlig åtgärd är selektiv eller specifik. Det är följaktligen inte nödvändigt att kommissionen i varje beslut redovisar samtliga kännetecken av specifik art vad beträffar de ifrågavarande statliga åtgärderna, för att de skall kunna betecknas som selektiva. Därför går det inte att godta det argument som framförs i vissa yttranden från berörda parter, att det faktum att den selektiva karaktären i den lägsta investeringströskeln för stödet inte omnämns skulle innebära att kommissionen inte betraktade stödet som selektivt.

(64) Beträffande förekomsten av skatteåtgärder i form av skattelättnader till förmån för investeringar som överskrider en viss bestämd tröskel i andra medlemsstater, har kommissionen inte ansett att de har en specifik karaktär på grund av nämnda tröskel. Detta skulle enligt vissa yttranden från berörda parter utgöra en förutsättning för berättigade förväntningar vad beträffar alla liknande skattelättnader. Kommissionen påpekar emellertid att de stödordningar som omnämns av vissa berörda parter i hög grad skiljer sig från skattelättnaden motsvarande 45 %. Även om vissa stödordningar faktiskt skulle visa sig vara mycket lika varandra utan att kommissionen reagerat, vore det inte befogat att hålla fast vid denna felaktiga uppfattning vad beträffar föreliggande fall. Det kan i detta sammanhang erinras om att enligt domstolens rättspraxis gäller att "En medlemsstats överträdelse av en skyldighet enligt förbudet i artikel 92, kan inte anses vara berättigad genom den omständigheten att även andra medlemsstater underlåter att uppfylla denna skyldighet. Verkningarna av snedvridning i flera former av konkurrensen på handeln mellan medlemsstaterna är inte att dessa upphäver varandra ömsesidigt utan tvärtom att verkningarna kumuleras, vilket ökar de skadliga följderna för den gemensamma marknaden."(29).

(65) Vad beträffar den fråga som ställs i vissa kommentarer från berörda parter, huruvida det rör sig om bestämmelser om behörighet eller direkt beviljande av stöd, påpekar kommissionen att i detta fall har de bestämmelser som fastställer skattelättnaden motsvarande 45 % karaktär av stödordning. Som stöd för denna bedömning påminner kommissionen om att i artikel 1 d i förordning (EG) nr 659/1999 definieras stödordning som "varje rättsakt på grundval av vilken individuellt stöd kan beviljas företag som i rättsakten definieras på ett allmänt och abstrakt sätt, utan att några ytterligare genomförandeåtgärder krävs...". Karaktären av stödordning är emellertid inte på förhand avgörande för om det verkligen föreligger skönsmässiga befogenheter då denna stödordning verkställs, vilket man låter påskina i vissa yttranden från berörda parter. De skönsmässiga befogenheterna vid beviljandet av stöd är beroende av stödordningens konkret specifika art.

(66) Vad beträffar frågan om skattelättnaden på 45 % var berättigad på grund av skattesystemets art eller funktion, vilket de spanska myndigheterna hävdar, vill kommissionen framhålla att det gäller att utröna om skatteåtgärderna i fråga motsvarar de mål som utgör en naturlig del av själva skattesystemet, eller om de tvärtom har andra syften, som förvisso kan vara lagliga, men som inte omfattas av nämnda skattesystem. I detta fall förefaller det som om skattelättnaden på 45 % inte svarar mot de mål som utgör en naturlig del av det spanska skattesystemet, vilket bland annat bygger på principerna om jämlikhet och progressivitet, frånsett det huvudsakliga syfte som är en naturlig del av varje skattesystem, nämligen att uppbära intäkter avsedda att finansiera de offentliga utgifterna(30). I detta avseende bör det framhållas att skattelättnaden på 45 % innebär(31) en positiv särbehandling av de stora verksamhetsenheterna på bekostnad av andra enheter, som är mindre betydande och har lägre kapacitet, utan att denna särbehandling är befogad på grund av skattesystemets inre logik. Om de principer som ligger till grund för skattesystemet inte respekteras, kan således skattelättnaden motsvarande 45 % inte anses vara berättigad på grund av systemets art eller funktion. I detta avseende framhåller kommissionen att det faktum att skattelättnaden på 45 % har införts av de regionala myndigheterna som är behöriga i denna fråga, inte heller innebär att den utgör en naturlig del av skattesystemet, i motsats till vad de spanska myndigheterna hävdar.

(67) Å andra sidan anger de spanska myndigheterna i sina yttranden att skattelättnaden på 45 % svarar mot målet att främja den ekonomiska verksamheten. Den uppfyller sålunda målen för den baskiska regeringens industripolitik. Enligt den baskiska regeringens dokument Politica Industrial. Marco General de Actividades 1996-1999 (Industripolitik. Allmän ram för verksamheten 1996-1999) är skattepolitiken ett oundgängligt instrument i syfte att främja såväl den ekonomiska utvecklingen som de industriprojekt vars syfte är att föra den industriella utvecklingen i Baskien framåt (s. 131). I kapitlet "Instrumentos de política fiscal" (Skattepolitiska instrument) hävdar man att den skattemässiga självständighet som Baskien har också kan göra att man söker nyskapande metoder att anpassa skattetryck till exempel för prioriterade projekt eller också genom skattemässiga incitament till stora företag (s. 133). Den ifrågavarande skattelättnaden motsvarande 45 % ingår sålunda i en industripolitik vars mål inte utgör en naturlig del av själva skattesystemet.

(68) Kommissionen konstaterar således att skattelättnaden på 45 % enligt de spanska myndigheterna har ett syfte inom ramen för den ekonomiska politiken som inte utgör en naturlig del av själva skattesystemet. Följaktligen är denna skattelättnad inte berättigad på grund av skattesystemets art eller funktion.

(69) Vad beträffar argumentet att det totala skattetrycket är högre i Baskien, vilket återkommer i vissa kommentarer från berörda parter, upprepar kommissionen att det inte är tillämpligt i detta fall, eftersom förfarandet inleddes mot en specifik åtgärd och inte mot skattesystemet som helhet i var och en av de tre baskiska provinserna.

(70) Sammanfattningsvis anser kommissionen att skattelättnaden på 45 % utgör ett statligt stöd i enlighet med artikel 87.1 i fördraget och artikel 61.1 i EES-avtalet, eftersom det ger fördelar, beviljas av staten med hjälp av statliga medel, påverkar handeln mellan medlemsstaterna och snedvrider konkurrensen, på grund av att vissa företag gynnas.

VIII. DEN OLAGLIGA KARAKTÄREN I SKATTELÄTTNADEN PÅ 45 %

(71) Eftersom stödordningen i fråga inte omfattar de spanska myndigheternas åtagande att bevilja stöd i enlighet med de villkor(32) som gäller för stöd av mindre betydelse, anser kommissionen att detta stöd inte kan betraktas som sådant enligt bestämmelserna i fråga. I detta avseende bör det framhållas att de spanska myndigheterna aldrig inom ramen för förfarandet har hävdat att det ifrågavarande stödet helt eller delvis skulle ha karaktären av stöd av mindre betydelse. Stödet kan inte heller omfattas av bestämmelserna för stöd av mindre betydelse, i synnerhet som det inte finns några garantier för att tröskeln på 100000 euro inte överskrids. Detta stöd utgör inte heller ett befintligt stöd, eftersom det inte uppfyller villkoren i artikel 1 b i nämnda förordning (EG) nr 659/1999.

(72) Att skattelättnaden på 45 % skulle ha karaktären av befintligt stöd, vilket vissa yttranden från berörda parter vill göra gällande, måste anses uteslutet. Till försvar för detta argument omnämns i vissa yttranden från berörda parter förekomsten av två fall av skattelättnader före införandet av skattelättnaden på 45 %. Vid en granskning av dessa båda stödordningar kan man emellertid konstatera att de på väsentliga punkter skiljer sig från ifrågavarande skattelättnad på 45 %. I den första stödordningen fastställdes mycket riktigt ingen tröskel, och i den andra fastställdes tröskeln till 500 miljoner pesetas, vilket väsentligt understiger tröskeln på 2,5 miljarder pesetas. Enligt artikel 1 c i förordning (EG) nr 659/1999 avses emellertid med nytt stöd "allt stöd, det vill säga stödordningar och individuellt stöd, som inte är befintligt stöd, inbegripet ändringar av befintligt stöd". Av detta skäl har skattelättnaden i fråga karaktär av nytt stöd, eftersom den innebär väsentliga ändringar med avseende på ovannämnda stödordningar, samt skall rapporteras i enlighet med artikel 2.1 i nämnda förordning, såvida inte annat anges i de förordningar(33) som antagits om genomförandebestämmelser för artikel 89 i EG-fördraget. Det förefaller dessutom som om de ovannämnda stödordningarna inte hade karaktären av befintligt stöd, eftersom de uppenbarligen inte var gällande den 1 januari 1986, det datum då Spanien blev medlem av Europeiska unionen. De uppfyllde följaktligen inte de ovannämnda kriterierna i artikel 1 b i i förordning (EG) nr 659/1999, om att ha införts före det datum då Spanien blev medlem och fortfarande vara tillämpliga efter detta datum.

(73) Vad beträffar det statliga stöd som inte omfattas av bestämmelserna för stöd av mindre betydelse och som inte utgör befintligt stöd, vidhåller kommissionen att det föreligger skyldighet om förhandsanmälan, i enlighet med artikel 88.3 i EG-fördraget och artikel 62.3 i EES-avtalet. De spanska myndigheterna har emellertid inte respekterat denna skyldighet. Kommissionen anser därför att nämnda stöd måste anses vara olagligt. Kommissionen beklagar i detta sammanhang att de spanska myndigheterna inte fullgjort skyldigheten att på förhand anmäla ifrågavarande stöd.

(74) Vad beträffar det argument som förekommer i vissa yttranden från berörda parter, vilket huvudsakligen gäller den förmodade kränkningen av de berättigade förväntningarna och rättssäkerheten, måste kommissionen avvisa det. Detta har sin grund dels i att skattelättnaden på 45 % inte utgör ett befintligt stöd, dels att den aldrig har anmälts i enlighet med artikel 88.3 i EG-fördraget, och att kommissionen därför inte har kunnat ta ställning till dess förenlighet med den gemensamma marknaden. Kommissionen anser för övrigt att möjligheterna att skattelättnaden på 45 % skulle vara förenlig med den gemensamma marknaden är utomordentligt små, eftersom det baskiska skattesystemet redan anses vara förenligt med gemenskapsrätten, i enlighet med kommissionens beslut 93/337/EEG om stödordningar för investeringar, vilket även framhålls i vissa kommentarer från berörda parter. I nämnda beslut ansåg kommissionen att dessa skatteåtgärder hade karaktär av statligt stöd, och att de därför var underkastade gemenskapsbestämmelserna för statliga stöd (regionala bestämmelser, bestämmelser om små och medelstora företag eller bestämmelser om kumulering och sektorsbestämmelser). Om den ifrågavarande skattelättnaden på 45 % emellertid betraktas som en åtgärd av samma slag som den stödordning som omfattas av ovannämnda beslut från 1993, vilket hävdas i vissa kommentarer från berörda parter, skulle den dels ha anmälts i egenskap av nytt statligt stöd, dels anpassats särskilt till de regionala bestämmelserna eller bestämmelserna om små och medelstora företag, bestämmelserna om kumulering och sektorsbestämmelserna. I föreliggande fall kan mottagarna inte åberopa varken berättigade förväntningar eller rättssäkerheten vad beträffar det statliga stödet med avseende på skattelättnaden på 45 %.

(75) Vad beträffar de berättigade förväntningarna och rättssäkerheten som yttrandena från berörda parter åberopar, konstaterar kommissionen således att den inte har lämnat garantier varken till de spanska myndigheterna eller till de berörda parterna. Dessa kunde därför inte hysa förhoppningar grundade på ifrågavarande stöds laglighet och förenlighet med den gemensamma marknaden. I detta sammanhang bör det erinras om följande: "Av fast rättspraxis följer att rätten att göra anspråk på skydd för berättigade förväntningar tillkommer varje enskild person som befinner sig i en situation av vilken det framgår att gemenskapsadministrationen har väckt grundade förhoppningar (...)". Tvärtom kan ingen åberopa en kränkning av principen om skydd för berättigade förväntningar, om myndigheten i fråga inte utfärdat några konkreta garantier(34). Därför måste argumentet om en kränkning av de berättigade förväntningarna och rättssäkerheten i detta fall lämnas utan avseende. Kommissionen vill i detta sammanhang även erinra om att den genom sitt beslut 93/337/EEG betraktade vissa skattelättnader, som fastställdes år 1998 för provinserna Alava, Guipúzcoa och Vizcaya, som statligt stöd.

IX. BEDÖMNING AV FÖRENLIGHETEN MED DEN GEMENSAMMA MARKNADEN

(76) Inledningsvis upprepar kommissionen karaktären av stödordning i skattelättnaden på 45 %. Med tanke på stödordningars allmänna och abstrakta karaktär, känner kommissionen inte till omständigheterna för de företag som redan beviljats stödet eller som kommer att beviljas det. Därför har kommissionen inte möjlighet att undersöka den särskilda inverkan på konkurrensen som de enskilda företagen har. I detta sammanhang är det tillräckligt att fastställa att några potentiella stödföretag kan få ta del av stöd som inte är anpassade till de gemenskapsbestämmelser som är tillämpliga inom detta område. Kommissionen framhåller också att den i sitt beslut om att inleda förfarandet, begärde all betydelsefull information angående stödet och de speciella omständigheterna för varje stödmottagare. De spanska myndigheterna tillhandahöll dock inte några av dessa uppgifter. Därför blir det motsägande att förebrå kommissionen, vilket har gjorts i vissa synpunkter från berörda parter, för bristen på precisering i dess utvärdering, samtidigt som man inte har tillhandahållit de uppgifter som efterfrågats.

(77) Det statliga stödet i form av skattelättnad på 45 % har som effekt att främja stora investeringar som överstiger ett värde av 2,5 miljarder pesetas. Kommissionen påminner angående detta att enligt bilaga I till Riktlinjer om statligt stöd för regionala ändamål 98/C 74/06 kan "skattestöden betraktas som stöd knutna till investeringar när de har dessa som beräkningsunderlag. Dessutom får alla skattestöd tas med i denna kategori om de har beviljats upp till ett tak uttryckt i procent av investeringen". I detta fall verkar skattelättnaden på 45 % kunna uppfylla dessa villkor, åtminstone delvis eftersom dess beräkningsunderlag utgörs av investeringsutgifter och beloppet uppgår till 45 % av investeringen. Av detta skäl anser kommissionen att den ifrågavarande skattelättnaden på 45 % verkar ha karaktären av investeringsstöd då det uppfyller de nämnda villkoren. Det är därför lämpligt att granska den mot bakgrund av gemenskapsbestämmelserna för investeringsstöd.

(78) För att ett statligt stöd skall kunna omfattas av något av de regionala undantagen i 87.3 a eller c, måste regionen vara utmärkt på kartan över regionalstödsområden som har rätt till förmånerna i ett av dessa undantag. Vad gäller Alavas möjlighet att få stöd, påminner kommissionen om att detta område aldrig har omfattats av undantaget i 87.3 a i fördraget, eftersom BNP per capita(35) av NUTS II(36) i Baskien, där Alava ligger, alltid har varit högre än 75 % av genomsnittet i gemenskapen. Enligt de regionala bestämmelserna(37)(38) uppfylls villkoren för att kunna omfattas av undantaget i artikel 87.3 a i fördraget endast om regionen, enligt NUTS II, har en BNP per invånare som inte överstiger 75 % av genomsnittet i gemenskapen.

(79) Vad gäller möjligheten att omfattas av undantaget i artikel 87.3 c i fördraget under perioden 1995-1999, var två kartor över stödområden gällande efter varandra. Först den karta som antogs 1998 av kommissionen (88/C 351/04). Enligt den kartan skulle investeringsstöd för regional utveckling anses förenliga med den gemensamma marknaden enligt undantaget i 87.3 c i fördraget under förutsättning att de inte översteg den övre gränsen på 30 % nettobidragsekvivalenten för de stora företagen i industriområdet i Nervióndalen och 20 % nettobidragsekvivalenten för de stora företagen i områdena i Pyrenéerna. Investeringsstöden i övriga Alavaområdet kunde inte anses vara förenliga med den gemensamma marknaden enligt det regionala undantaget i artikel 87.3. c i fördraget.

(80) Dessutom påminner kommissionen om att den genom sitt beslut av den 26 juli 1995(39) om ändringen av kartan över regionalstödsområden i Spanien, föreslog de spanska myndigheterna, i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 88.1 i fördraget, en ändring av nämnda karta med syftet att hela Alava i fortsättningen skulle vara en region där investeringsstöd för regional utveckling skulle kunna anses förenligt med den gemensamma marknaden enligt undantaget i artikel 87.3 c i fördraget, under förutsättning att de inte översteg maxgränsen på 25 % nettobidragsekvivalenter för stora företag. De spanska myndigheterna antog detta förslag genom en skrivelse från sin ständiga representation den 26 september 1995. Som en konsekvens trädde den nya kartan i kraft på detta datum.

(81) Angående små och medelstora företag(40) erinrar kommissionen om att nivån för investeringsstödet enligt gemenskapens riktlinjer för stöd till små och medelstora företag(41) kan överstiga den regionala maximigränsen som gäller för stora företag med 10 %, under förutsättning att summan inte överstiger 30 % nettobidragsekvivalenter.

(82) Angående investeringsstöd är det lämpligt att erinra om att de investeringar i materiella tillgångar som motsvarar gemenskapsdefinitionerna på nyinvesteringar och beräkningsunderlag(42) anses vara stödberättigade. Övriga investeringskostnader som inte motsvarar dessa definitioner, som investeringar i ersättningsanläggningar eller kostnader som inte är för mark, byggnader eller utrustning, anses däremot inte vara stödberättigade. Även om det stämmer att skattelättnaden på 45 % är ett stöd som beviljas vid en materiell investering(43) i nya materiella anläggningstillgångar, utesluter den inte investeringar i ersättningsanläggningar(44) och inte heller kostnader i samband med "investeringsprocesserna" och "investeringar i beredningsfasen". I brist på en exakt definition av dessa termer, kan det inte uteslutas att den ifrågavarande skattelättnaden på 45 % tillämpas inte bara på kostnader som ingår i beräkningsunderlaget, utan också på kostnader i samband med investeringar i ersättningsanläggningar eller andra kostnader som inte ingår i nämnda beräkningsunderlag. Därför anser kommissionen att målet för det ifrågavarande stödet kan vara nyinvestering, men också andra kostnader som inte kan anses vara förenliga med gemenskapsbestämmelserna, såsom investeringskostnader.

(83) Kommissionen påminner också om att sedan de nämnda regionala riktlinjerna 98/C 74/06 trädde i kraft, skall de stöd som kan omfattas av undantaget i artikel 87.3 c i fördraget, i Alava inte bara anpassas till de citerade gemenskapsdefinitionerna av nyinvesteringar och beräkningsunderlag och de nämnda maxgränserna, utan också uppfylla andra villkor. I detta fall skall stöden anpassas till bestämda villkor: mottagaren skall finansiera 25 % av investeringen (punkt 4.2), ansökan om stöd skall lämnas innan investeringsprojekten genomförs (punkt 4.2), den berörda investeringen skall upprätthållas i minst fem år (punkt 4.10) och respektive tak för stödet skall respekteras vid kumulering av stöd (punkterna 4.18 till 4.21).

(84) I detta konkreta fall konstaterar kommissionen att de skattemässiga stöden i form av skattelättnad på 45 % inte begränsades (under perioden fram till ikraftträdandet av nämnda beslut av den 26 september 1995) till industriområdet i Nervióndalen och områdena i Pyrenéerna (som var de enda tillåtna områdena enligt kartan över regionalstödsområden som då gällde), och de begränsades inte heller till 30 %, 25 % eller 20 % nettobidragsekvivalenter, beroende på område och period, för stora företag och inte till 30 % nettobidragsekvivalenter för små och medelstora företag. Kommissionen konstaterar också att de stödberättigande kostnaderna kanske inte helt och hållet omfattas av nämnda beräkningsunderlag då investeringar i ersättningsanläggningar inte utesluts och andra kostnader kan vara stödberättigade. Under sådana omständigheter anser kommissionen att en skattelättnad som uppgår till 45 % av investeringarna, som inte följer de regionala gemenskapsbestämmelserna, inte kan anses vara förenlig med den gemensamma marknaden enligt det regionala undantaget i artikel 87.3 c i fördraget.

(85) Vad gäller stöden för investeringskostnader(45) som inte motsvarar gemenskapsdefinitionen, kan de inte anses vara investeringsstöd. I enlighet med bilaga I i de nämnda riktlinjerna 98/C 74/06, kan alla slags skattestöd ingå i kategorin investeringsstöd om de uppgår till en viss procent av investeringskostnaderna enligt gemenskapsbestämmelserna. I det fall vi här berör, uppgår dock stödbeloppet till en procentandel av investeringskostnaderna som inte motsvarar gemenskapsbestämmelserna. Det är därför detta stöd enligt nämnda bestämmelser inte kan anses vara investeringsstöd. Tvärtom kan detta stöd finansiera nödvändiga och återkommande kostnader som kostnader i samband med investeringar i ersättningsanläggningar. Den här typen av löpande eller återkommande kostnader är en typ av kostnader som alla företag har inom ramen för sin löpande drift eller normala verksamhet. Stöd till denna typ av investering ingår således i kategorin driftsstöd, för vilket det finns särskilda bestämmelser.

(86) Angående detta påminner kommissionen om att regionalstöd som har karaktären av driftsstöd i princip är förbjudna enligt meddelandet(46) från 1988 och de tidigare nämnda riktlinjerna 98/C 74/06. I undantagsfall kan de dock beviljas i regioner som omfattas av undantaget i artikel 87.3 a under specifika omständigheter som fastställs i punkt 6 i det nämnda meddelandet och i punkterna 4.15 till 4.17 i nämnda regionala riktlinjer, eller i yttersta randområden eller regioner med låg befolkningstäthet, när stöden har som mål att kompensera för de höga transportkostnaderna. NUTS III i Alava kan dock inte omfattas av undantaget i artikel 87.3 a i fördraget och beviljandet av nämnda driftsstöd är inte heller avhängigt nämnda villkor. NUTS III i Alava har inte heller karaktären av yttersta randområde(47) och inte heller av region med låg befolkningstäthet(48). Därför är inslagen av driftsstöd i skattelättnaden på 45 % förbjudna, i synnerhet som de varken beviljas i en region som omfattas av undantaget i artikel 87.3 a, ett yttersta randområde eller en region med låg befolkningstäthet. I föreliggande fall är stödet därmed oförenligt med gemensamma marknaden.

(87) Kommissionen anser därför att den ifrågavarande stödordningen i form av skattemässiga stöd inte kan anses vara förenlig med gemensamma marknaden i enlighet med undantagen i artikel 87.3 a och 87.3 c i fördraget, om den inte följer de nämnda bestämmelserna för statliga stöd för regionala ändamål.

(88) För de investeringar som små och medelstora företag gjorde utanför de stödområden i Alava under perioden 1 januari 1995-26 juli 1995, och utanför Alava under perioden 1 januari 1995-31 december 1999, erinrar kommissionen att motsvarande stöd i dessa fall inte kan betraktas som stöd för regionala ändamål. Därför kan det regionala undantaget i artikel 87.3 c i fördraget inte tillämpas på dessa stöd. Detsamma gäller när investeringarna görs av stora företag. I enlighet med gemenskapens riktlinjer om statliga stöd till små och medelstora företag går det dock, när stödmottagaren är ett litet eller medelstort företag, att tillämpa det andra undantaget i artikel 87.3 c, som syftar till att främja vissa verksamheter. I detta sammanhang kan det vara lämpligt att påpeka att förutom att fastställa villkoren för att uppfylla definitionen för nyinvestering och de tillåtna kostnaderna för beräkningsunderlaget, står det i riktlinjerna att undantaget är tillämpligt på stöden till materiella tillgångar under förutsättning att de inte överstiger 15 % för små företag och 7,5 % för medelstora företag. Kommissionen konstaterar dock att de skattemässiga stöden i form av skattelättnad på 45 % inte begränsas till 15 % nettobidragsekvivalenter för små företag och 7,5 % nettobidragsekvivalenten för medelstora företag. Kommissionen konstaterar dessutom att de stödberättigade investeringarna inte helt följer definitionen av nyinvesteringar i punkt 4.2.1 i de nämnda riktlinjerna (96/C 213/04), och inte heller följer de kostnader som kan ingå det beräkningsunderlag som fastställs i samma punkt 4.2.1, eftersom inte investeringar i ersättningsanläggningar eller andra kostnader än de i beräkningsunderlaget utesluts. Därför anser kommissionen att dessa skattemässiga stöd inte kan anses förenliga med den gemensamma marknaden i enlighet med undantaget i artikel 87.3 c i fördraget gällande utveckling av vissa näringsverksamheter.

(89) Det är också på sin plats att erinra om att de nämnda regionala riktlinjerna 98/C 74/06 i sitt tillämpningsområde inte omfattar sektorerna produktion, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter och fiske (bilaga I i fördraget) eller kolindustrin. Vad gäller sektorerna transport, stålindustri, varvsindustri, syntetfibertillverkning och bilindustri, tillämpas specialbestämmelser som beskrivs i de nämnda riktlinjerna. Dessutom tillämpas specifika regler på de investeringar som omfattas av de sektorsövergripande rambestämmelserna 98/C 107/05. Därför bör dessa regler beaktas när de ifrågavarande stödens förenligheten granskas, när stödföretaget tillhör en av dessa sektorer eller när investeringen omfattas av de sektorsövergripande rambestämmelserna.

(90) Förutom tillämpningen av undantaget för utveckling av viss näringsverksamhet i artikel 87.3 c i fördraget i de tidigare fallen, är det lämpligt att den eventuella användningen av detta undantag för andra syften undersöks. Kommissionen konstaterar att skattelättnaden på 45 % inte har som syfte utveckling av en ekonomisk verksamhet enligt artikel 87.3 c i fördraget, särskilt utveckling av åtgärder för små och medelstora företag, forskning och utveckling, miljöskydd, sysselsättningsskapande eller utbildning i överensstämmelse med respektive gemenskapsbestämmelser. Under dessa omständigheter kan nämnda skattemässiga stöd inte omfattas av undantaget om utveckling av vissa verksamheter i artikel 87.3 c utifrån de nämnda syftena.

(91) Den ifrågavarande skattelättnaden på 45 %, som inte omfattas av någon sektoriell restriktion, kan beviljas utan begränsning till företag i de känsliga sektorer som lyder under specifika gemenskapsbestämmelser som de som är tillämpliga på produktion, bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter i bilaga I i fördraget, fiske, kolindustri, stålindustri, varvsindustri, syntetfibertillverkning samt bilindustri(49). Kommissionen anser alltså att det skattemässiga stödet i form av skattelättnad på 45 % kanske inte följer nämnda sektoriella bestämmelser. I så fall uppfyller inte skattelättnaden på 45 % villkoret att inte främja nyproduktion för att inte förvärra problemet med överkapacitet som vanligen drabbar dessa sektorer. Om stödmottagaren alltså hör till de tidigare nämnda sektorerna, anser kommissionen att de inte lyder under de nämnda sektoriella bestämmelserna, och att dessa stöd därmed är oförenliga med den gemensamma marknaden enligt undantaget i artikel 87.3 c i Fördraget om främjandet av vissa näringsverksamheter.

(92) När det gäller perioden efter den 1 september 1998, anser kommissionen dessutom att det inte går att utesluta att den investering som fått del av stödet omfattas av de sektorsövergripande rambestämmelserna 98/C 107/05(50). Alla projekt med ett investeringsvärde som överstiger 50 miljoner euro (15 miljoner euro för textil- och konfektionssektorn), med en nivå som överstiger 50 % av den regionala maxgränsen och ett stöd för arbetstillfällen större än 40000 euro (30000 euro för arbetstillfällen i textil- eller konfektionssektorn), liksom investeringsprojekt för vilka det totala stödet överstiger 50 miljoner euro, lyder under villkoren som fastställs i nämnda rambestämmelser. I detta fall skall varje investeringsprojekt förhandsanmälas, enligt artikel 88.3 i fördraget, för att kommissionen skall kunna avgöra vilken maxnivå som är förenligt med den gemensamma marknaden. De ifrågavarande skattemässiga stöden omfattas emellertid varken av anmälningsskyldigheten för de så kallade större projekten, eller av en möjlig minskning av stödnivån beroende på kommissionens bedömning. Kommissionen anser därför att det ifrågavarande skattemässiga stödet är oförenligt med den gemensamma marknaden enligt undantaget i artikel 87.3 c, då undantaget i artikel 87.3 a i fördraget inte är tillämpligt i Alava.

(93) Då man vid beviljandet av det ifrågavarande stödet inte beaktar stödföretagens ekonomiska och finansiella situation, anser kommissionen att det inte kan uteslutas att stödföretaget är ett företag i svårigheter enligt riktlinjerna 1999/C 288/02(51). Det är dock föga troligt att skattelättnaden, så som den är utformad, tillämpas på företag i svårigheter, vilket de spanska myndigheterna också framför. Kommissionen konstaterar i detta avseende att beviljandet av det ifrågavarande skattemässiga stödet inte lyder under villkoren(52) som fastställts i nämnda gemenskapsriktlinjer. Punkt 20 i nämnda riktlinjer 1999/C 288/02 lyder som följer: "Kommissionen anser att undsättnings- och omstruktureringsstöd kan bidra till utvecklingen av näringsverksamheter utan att påverka handeln i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset, under förutsättning att de villkor som läggs fast i dessa riktlinjer uppfylls." Eftersom dessa villkor inte uppfylls, är detta stöd oförenligt med den gemensamma marknaden när det riktar sig till företag i svårigheter. Därför anser kommissionen att dessa skattemässiga stöd för företag i svårigheter inte kan anses förenliga med den gemensamma marknaden i enlighet med undantaget i artikel 87.3 c i fördraget gällande främjande av vissa näringsverksamheter.

Tillämpning av andra undantag

(94) De ifrågavarande stöden som inte kan utnyttja undantagen i artikel 87.3 a och 87.3 c i fördraget kan inte heller utnyttja andra undantag i artikel 87.2 och 87.3. Dessa stöd kan inte betraktas som stöd av social karaktär enligt vad som fastställs i 87.2 a, och de är inte inriktade på att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser i enlighet med 87.2 b i fördraget. Det syftar inte heller till att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi, i enlighet med artikel 87.3 b. Slutligen är det inte heller avsett att främja kulturen och bevara kulturarvet, i enlighet med artikel 87.3 d.

Sammanfattning

(95) Kommissionen anser att detta statliga stöd i form av en skattelättnad motsvarande 45 % inte kan stödja sig på undantaget i artikel 87.3 a i EG-fördraget, eftersom Alava inte omfattas av detta undantag, och inte heller undantaget i artikel 87.3 a i EG-fördraget om "stöd för att underlätta utveckling av [...] vissa regioner [...]" eftersom det inte uppfyller gemenskapsbestämmelserna för regionalt stöd. Stödet omfattas inte heller av undantaget i artikel 87.3 c beträffande "stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter [...]", eftersom det dels inte passar in under de gemenskapsbestämmelser som gäller i fråga om små och medelstora företag i detta avseende, och dels, vad beträffar större företag, inte omfattar viss näringsverksamhet. Stödet kan inte heller baseras på övriga undantag i artikel 87.2 och 87.3 i EG-fördraget, eftersom detta stöd inte har karaktären av socialt stöd i enlighet med artikel 87.2 a. Det är inte heller avsett att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser, i enlighet med vad som avses i artikel 87.2 b. Det syftar inte heller till att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi, i enlighet med artikel 87.3 b. Slutligen kan det inte heller stödjas på undantaget i artikel 87.3 d, eftersom det inte är avsett att främja kulturen och bevara kulturarvet. Ovannämnda stöd är därför oförenligt med den gemensamma marknaden.

(96) Eftersom den skattelättnad som inte kan utnyttjas på grund av otillräckligt skattebelopp kan tas i anspråk under de år som följer efter beslutet om beviljande(53), är det möjligt att en del av det skattemässiga stödet ännu inte utbetalats. Detta stöd är emellertid olagligt och oförenligt med den gemensamma marknaden. De spanska myndigheterna måste därför inställa utbetalningen av de eventuella tillgodohavanden i fråga om skattelättnaden på 45 % som vissa stödmottagare ännu disponerar över.

(97) Vad beträffar det stöd som är oförenligt med den gemensamma marknaden och som redan utbetalats, bör det erinras om att mottagarna enligt de argument som tidigare framlagts inte kan utnyttja gemenskapsrättens allmänna principer, som till exempel principerna om berättigade förväntningar eller rättssäkerhet. Följaktligen finns det inga invändningar mot tillämpningen av artikel 14.1 i förordning (EG) nr 659/1999, som innehåller följande formulering: "Vid negativa beslut i fall av olagligt stöd skall kommissionen besluta att den berörda medlemsstaten skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva stödet från mottagaren". De spanska myndigheterna skall därför vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva det stöd som redan utbetalats i syfte att återställa den ekonomiska situation som mottagarföretagen skulle ha befunnit sig i om de inte hade beviljats det olagliga stödet. Återkrav av stödet skall ske i enlighet med de förfaranden och bestämmelser som fastställs i den spanska lagstiftningen, och omfatta den totala summan av de räntor som har förfallit till betalning från och med datumet för beviljandet till och med det faktiska datumet för återbetalning, beräknat utifrån den referensränta som användes detta datum vid beräkningen av nettobidragsekvivalenten inom ramen för regionalstöd i Spanien(54).

(98) Föreliggande beslut berör stödordningen och skall omedelbart verkställas, vilket innefattar återkrav av allt individuellt stöd som beviljats inom ramen för nämnda stödordning. Kommissionen påminner också om att även om att detta beslut inte utesluter att enskilda stöd helt eller delvis kan anses förenliga med den gemensamma marknaden på grund av sin inneboende natur, antingen inom ramen för ett senare beslut från kommissionen, eller genom tillämpning av undantagsbestämmelser.

(99) Bedömningen av huruvida det statliga stöd i form av skattelättnader som beviljades företagen Daewoo Electronics Manufacturing España SA, Ramondín SA och Ramondín Cápsulas SA var förenligt med den gemensamma marknaden har redan varit föremål för kommissionens beslut. Det ifrågavarande beslutet berör därför inte detta stöd.

X. SLUTSATSER

(100) Kommissionen konstaterar att:

- Spanien tillämpade olagligt en skattelättnad i Alava på 45 % av investeringar, i strid med artikel 88.3.

- Skattelättnaden på 45 % av investeringar är oförenlig med den gemensamma marknaden.

- De spanska myndigheterna måste därför inställa utbetalningen av de eventuella tillgodohavanden som vissa stödmottagare ännu disponerar över. De spanska myndigheterna skall vidta alla de åtgärder som är nödvändiga för att återkräva det stöd som redan utbetalats i syfte att återställa den ekonomiska situation som mottagarföretagen skulle ha befunnit sig i om de inte hade beviljats det olagliga stödet.

- Detta beslut rör inte de skattelättnader som beviljats företagen Daewoo Electronics Manufacturing España SA, Ramondín SA och Ramondín Cápsulas SA.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det statliga stöd i form av skattelättnad på 45 % av investeringar som olagligt tillämpats av Spanien i Alava, i strid med artikel 88.3 i EG-fördraget, genom Norma Foral nr 22/1994 av den 20 december 1994, den femte tilläggsbestämmelsen till Norma Foral nr 33/1995 av den 20 december 1995, den sjätte tilläggsbestämmelsen till Norma Foral nr 31/1996 av den 18 december 1996, ändrade genom punkt 2.11 i undantagsbestämmelsen i Norma Foral nr 24/1996 av den 5 juli 1996 om bolagsbeskattning, den elfte tilläggsbestämmelsen till Norma Foral nr 33/1997 av den 19 december 1997 och den sjunde tilläggsbestämmelsen till Norma Foral nr 36/1998 av den 17 december 1998, är oförenligt med den gemensamma marknaden.

Artikel 2

Spanien skall upphäva den stödordning som avses i artikel 1 i den mån den fortfarande har effekter.

Artikel 3

1. Spanien skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att från stödmottagaren återkräva det stöd som avses i artikel 1 och som olagligen redan utbetalats till stödmottagaren.

Spanien skall inställa utbetalningen av det stöd som ännu inte utbetalts.

2. Återkravet skall ske utan dröjsmål och i enlighet med förfarandena i nationell lagstiftning, förutsatt att dessa förfaranden gör det möjligt att omedelbart och effektivt verkställa detta beslut. Det stöd som skall återkrävas skall innefatta ränta som löper från den dag stödet stod till stödmottagarens förfogande till den dag det har återbetalats. Räntan skall beräknas på grundval av den referensränta som används vid beräkningen av bidragsekvivalenten inom ramen för regionalstöd.

Artikel 4

Spanien skall inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.

Artikel 5

Detta beslut omfattar inte det stöd som beviljats efter tillämpning av den ifrågavarande stödordningen till företagen Daewoo Electronics Manufacturing España SA, Ramondín SA och Ramondín Cápsulas SA.

Artikel 6

Detta beslut riktar sig till Konungariket Spanien.

Utfärdat i Bryssel den 11 juli 2001.

På kommissionens vägnar

Mario Monti

Ledamot av kommissionen

(1) EGT C 71, 11.3.2000, s. 8.

(2) Kommissionens beslut 1999/718/EG (EGT L 292, 13.11.1999, s. 1).

(3) Kommissionens beslut 2000/795/EG (EGT L 318, 16.12.2000, s. 36).

(4) Se fotnot 1.

(5) Norma Foral 22/1994 av den 20 december 1994 (sjätte tilläggsbestämmelsen).

(6) Boletín del Territorio Histórico de Álava, 13.1.1995.

(7) Norma Foral 33/1995 av den 20 december 1995 (femte tilläggsbestämmelsen).

(8) Norma Foral 31/1996 av den 18 december 1996 (sjunde tilläggsbestämmelsen).

(9) Norma Foral 24/1996 av den 5 juli 1996 (undantagsbestämmelse punkt 2.11).

(10) Norma Foral 33/1997 av den 19 december 1997 (elfte tilläggsbestämmelsen).

(11) Norma Foral 36/1998 av den 17 december 1998 (sjunde tilläggsbestämmelsen).

(12) Ingen exakt definition har inkommit av vad de spanska myndigheterna avser med "investering under beredningsfasen" vid tillämpning av de ifrågavarande skattemässiga stöden.

(13) Se punkt 3.2 i Gemenskapens riktlinjer om stöd till små och medelstora företag (EGT C 213, 19.8.1992) och kommissionens meddelande angående stöd av mindre betydelse (EGT C 68, 6.3.1996).

(14) Se bilagan till kommissionens meddelande från 1979 (EGT C 31, 3.2.1979).

(15) Se punkt 18 i bilagan till kommissionens meddelande 1979 (EGT C 31, 3.2.1979) eller punkt 4.4 i Riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål (EGT C 74, 10.3.1998, s. 9).

(16) Kommissionens meddelande om tillämpningen av bestämmelserna om statligt stöd på åtgärder som omfattar direkt beskattning av företag (EGT C 384, 10.12.1998).

(17) Skrivelse från kommissionen till medlemsstaterna SG(89) D/5521, 27.4.1989.

(18) EGT L 134, 3.6.1993.

(19) EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.

(20) Domstolens domar av den 14 september 1994 i målen C-278/92, C-279/92 och C-280/92 av den 14.9.1994, Spanien mot Europeiska kommissionen, Rec. 1994, s. I-4103.

(21) Tidsfristen för att inkomma med synpunkter var en månad från datumet för uppmaningens offentliggörande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (26.2.2000).

(22) EG-domstolens dom av den 14 oktober 1987 i målet 248/84, Tyskland mot kommissionen, Rec. 1987, s. 4013.

(23) La dependencia exterior vasca en el periodo 1990-1995 (Baskiens utlandsberoende under perioden 1990-1995) av Patxi Garrido Espinosa och Victoria García Olea, utgiven av den baskiska regeringens statistikkontor, Euskal Estatistika-Erakundea/Instituto Vasco de Estadística (Eustat).

(24) Exporten till utlandet stod för 28,5 % av den totala exporten (inklusive försäljningen till övriga Spanien) 1990 och för 40,8 % fem år senare, 1995.

(25) Estadistica de Comercio Exterior para la Communidad Autónoma de Euskadi en el año 1998 (Statistik över utrikeshandeln i Baskiens självstyrande region för år 1998) utarbetad av Eustat.

(26) Se punkterna 48 och 51 i domstolens dom av den 17 juni i mål C-75/97 (Maribel), Belgien mot Europeiska kommissionen; punkterna 80 till 82 i förstainstansrättens dom av den 15 juni 2000 i målet T-298/97, Alzetta, Mauro med flera mot kommissionen, punkterna 54 och 55 i generaladvokat Ruiz-Jarabos slutsatser av den 17 maj 2001, i målet C-310/99 Italien mot kommissionen och punkt 31 i generaladvokat Saggios slutsatser av den 27 januari 2000, i mål C-156/98 Tyskland mot kommissionen: "Så till vida är det för fastställandet av hur ett generellt stödsystem kan inverka på handeln, tillräckligt att det vid en bedömning på förhand skäligen kan anses att denna inverkan kan inträda. Om ett företags ställning (eller som i vårt fall ett obestämt antal företag) stärks genom en stödordning, kan denna förmånliga behandling i princip påverka handeln mellan medlemsstaterna."

(27) Till exempel i de allmänna reglerna för bokföring.

(28) Till exempel i den spanska aktiebolagslagen.

(29) Se punkt 24 i domstolens dom av den 22 mars 1977 i målet C-78/76, Steinike & Weinlig mot Tyskland. I punkt 45 i domstolens dom av den 24 mars 1993 i målet C-313/90 Comité International de la rayonne et des fibres synthétiques m.fl. mot Europeiska kommissionen, klargörs å andra sidan att varken principen om likabehandling eller principen om skydd för berättigade förväntningar kan åberopas som skäl för en upprepad feltolkning av en rättsakt.

(30) Artikel 31 i den spanska konstitutionen.

(31) Se punkt 6 i dom 411/99 vid Baskiens högsta domstol (Tribunal Superior de Justicia del País Vasco) av den 17 maj 1999, mål 907/98, spanska staten mot Alavas provinsstyrelse (Juntas Generales).

(32) Resultatet av beräkningen av ifrågavarande stöd blir detsamma, vare sig det baseras på kommissionens meddelande om stöd av mindre betydelse (EGT C 68, 6.3.1996) eller kommissionens förordning (EG) nr 69/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse (EGT L 10, 13.1.2001, s. 30).

(33) Under hela den period som den ifrågavarande stödordningen var i kraft, var inte någon undantagsbestämmelse gällande anmälningsskyldigheten tagen angående tillämpningen av artikel 89 i EG-fördraget.

(34) Punkt 300 i förstainstansrättens beslut av den 15 december 1999 i de förenade målen T-132/96 och T-143/96, Freistaat Sachsen m.fl. mot Europeiska kommissionen. REG 1999, s. II-3663.

(35) Bruttonationalprodukt (BNP) per capita i köpkraftsstandard.

(36) Nomenklaturen för statistiska territoriella enheter.

(37) Referenserna till de regionala bestämmelserna görs, i vissa av följande betänkanden, till direktiven för stöd för regionala ändamål (98/C 74/06) och till tidigare regionala bestämmelser. Under alla omständigheter är uppskattningen av det ifrågavarande stödet detsamma i alla fall.

(38) Se punkt 1 i kommissionens meddelande om metoden för tillämpning av 92.3 a och c på regionala stöd (EGT C 212, 12.8.1988) och punkt 3.5 i Riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål (98/C 74/06).

(39) EGT C 25, 31.1.1996, s. 3.

(40) I enlighet med Gemenskapens riktlinjer om stöd till små och medelstora företag (EGT C 213, 19.8.1992) eller kommissionens rekommendation av den 3 april 1996 angående definitionen av små och medelstora företag (96/C 213/04).

(41) Gemenskapens riktlinjer om stöd till små och medelstora företag (EGT C 213, 19.8.1992) eller gemenskapens riktlinjer om stöd till små och medelstora företag (EGT C 213, 23.7.1996).

(42) Se punkt 5 c i bilagan till rådets beslut av den 20 oktober 1971 (EGT C 111, 4.11.1971), punkt 18 i bilagan till kommissionens meddelande 1979 (EGT C 31, 3.2.1979), punkt 4.2.1 i gemenskapens riktlinjer om stöd till små och medelstora företag eller punkt 4.4 ("Med nyinvestering avses en investering i anläggningstillgångar i samband med etablering av en ny anläggning, utökning av kapaciteten vid en befintlig anläggning eller igångsättning av en verksamhet som medför en genomgripande förändring av en befintlig verksamhets produkter eller produktionsprocesser (genom rationalisering, omstrukturering eller modernisering)") och punkt 4.5 ("Stödet till nyinvestering beräknas som en procentandel av investeringens värde. Detta värde fastställs på grundval av en enhetlig kostnadshelhet (typberäkningsunderlag), som motsvarar följande delar i investeringen: mark, byggnader och inventarier") i riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål (98/C 74/06), (EGT C 74, 10.3.1998), och fotnoten till s. 23 ("Inom transportsektorn får kostnader för förvärv av transportmateriel (rörliga tillgångar) inte ingå i den enhetliga kostnadshelheten (typberäkningsunderlaget). Dessa kostnader berättigar således inte till stöd till nyinvesteringar.").

(43) Se bilagan till kommissionens meddelande 1979 (EGT C 31, 3.2.1979).

(44) I fotnot 21 till riktlinjerna (98/C 74/06), specificeras att "Ersättningsinvesteringar är följaktligen uteslutna från detta begrepp. Stöd till den typen av investering hör till kategorin driftsstöd, för vilka bestämmelserna i punkterna 4.15, 4.16 och 4.17 tillämpas.".

(45) Det bör påpekas att varken de spanska myndigheterna eller andra har ifrågasatt att den här typen av investeringskostnader finns.

(46) Meddelande från kommissionen om metoden att tillämpa artikel 92.3 a och c på regionalstöden (EGT C 212, 12.8.1988).

(47) Det finns inte med i listan över yttersta randområden i artikel 299 i fördraget.

(48) Enligt punkt 3.10 i de regionala riktlinjerna (98/C 74/06).

(49) För gällande sektoriella bestämmelser se, förutom Europeiska gemenskapernas officiella tidning, även webbplatsen för generaldirektoratet för konkurrens på adressen http://europa.eu.int/comm/competition/state_aid/legislation/

(50) Sektorsövergripande rambestämmelser för regionalstöd till stora investeringsprojekt (EGT C 107, 7.4.1998).

(51) Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (94/C 368/05, EGT C 368, 23.12.1994), ersatta sedan 1999 av riktlinjerna 1999/C 288/02 (EGT C 288, 9.10.1999).

(52) Bland villkoren för att beviljas stöd finns bland annat villkoret att företaget har en omstruktureringsplan som återställer företagets långsiktiga livskraft.

(53) Vad beträffar de skattelättnader som beviljades i enlighet med Norma Foral 22/1994 av den 20 december 1994, är giltighetsperioden begränsad till nio år. Denna begränsning upphävdes däremot i fråga om de skattelättnader som beviljades i enlighet med senare regionala bestämmelser (normas forales).

(54) Skrivelse från kommissionen till medlemsstaterna SG(91)D/4577 av den 4 mars 1991. Se även domstolens dom av den 21 mars 1990 i mål 142/87, Belgien mot Europeiska kommissionen, Rec. 1990, s. I-950.