Kommissionens beslut

av den 13 december 2000

om den stödordning som Konungariket Nederländerna genomfört till förmån för sex gödselbearbetningsföretag

[delgivet med nr K(2000) 4070]

(Endast den nederländska versionen är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2001/521/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket i detta,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62. 1 a i detta,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om särskilda föreskrifter för tillämpning av artikel 93 i EG-fördraget,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter(1), och

av följande skäl:

I. FÖRFARANDE

(1) Allt sedan 1994 har kommissionen med anledning av diverse klagomål uppmärksammat ärenden gällande stöd till gödselbearbetningsprojekt i Nederländerna på grundval av stödordningen "Bijdrageregeling Proefprojecten Mestverwerking", nedan benämnd "BPM-ordningen". Kommissionens godkännande av denna ordning gällde fram till t.o.m. 1994(2) Enligt klagomålen har stöd beviljats även efter detta datum.

(2) I en begäran om upplysningar den 15 juli 1999 (SG(99) D/5241) ålade kommissionen Nederländerna att inom tjugo arbetsdagar efter mottagandet inkomma med all information som kommissionen behövde för att kontrollera om de berörda stödåtgärderna omfattades av BPM-ordningen på av kommissionen godkänt sätt och för att undersöka om ytterligare stöd utbetalats till sådana projekt.

(3) I skrivelser av den 15 oktober (A/37878) och den 26 oktober 1999 (A/38181) sände de nederländska myndigheterna ett antal dokument, dock utan att närmare gå in på de frågor som kommissionen ställt i sin begäran om upplysningar.

(4) I en skrivelse av den 17 maj 2000 (SG(2000)D/103702) meddelade kommissionen Nederländerna sitt beslut om att inleda ett förfarande enligt artikel 88.2 i EG-fördraget med anledning av sex ärenden där stöd utbetalats efter det att ordningen upphört att gälla.

(5) Kommissionens beslut om att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(3). Kommissionen uppmanade berörda parter att lämna sina synpunkter om stödåtgärden i fråga.

(6) Kommissionen har inte mottagit några synpunkter från berörda parter.

II. DETALJERAD BESKRIVNING AV STÖDÅTGÄRDEN

(7) Den 6 juli 1989 godkände kommissionen BPM-ordningen (N 137/89) för perioden 1989-1990. Genom beslut av den 14 december 1990 förlängdes giltighetstiden fram till utgången av 1994 (C 17/90, ex N 88/90). I och med godkännandet av förlängningen av ordningen fick de nederländska myndigheterna tillstånd att bevilja investeringsstöd med upp till 35 % av de stödberättigande kostnaderna för cirka 20 storskaliga gödselbearbetningsanläggningar.

(8) Ordningen var avsedd att stimulera avsättningsmöjligheterna för gödselöverskottet i Nederländerna. De nederländska myndigheternas intresse riktade sig härvid mest på stöd till åtgärder för förebyggande av överproduktionen av gödsel och på miljöhygieniskt säker bearbetning av gödselöverskottet.

(9) Vad beträffar gödselbearbetningen beviljades investeringsstöd till försöksanläggningar (där nya gödselbearbetningsmetoder utprövades), experimentfabriker (som omfattar alla bearbetningsstadier från gödsel till säljbar produkt), reningsanläggningar (där relativt rena utsläpp produceras) och storskaliga fjäderfägödselupplag och -bearbetningsanläggningar (som ofta har upplag utomhus med ammoniakutsläpp).

(10) Efter det att BPM-ordningen upphört att gälla har de nederländska myndigheterna beviljat 2501089 euro i stöd till gödselbearbetningsfabrikerna Ferm-o-Feed BV, Fleuren Compost BV, Vloet Oploo BV, Smith Markelo, Arev Venhorst och Memon KPI.

(11) Slutligen har en fabrik - Ferm-o Feed - erhållit stöd vid två tillfällen, utan att det finns belagt att stödet gällde två skilda pilotprojekt.

Belopp beviljade efter det att BPM-ordningen upphört att gälla

>Plats för tabell>

(12) Kommissionen inledde ett förfarande enligt artikel 88.2 i EG-fördraget till följd av starka tvivel om huruvida de sex fallen omfattades av BPM-ordningen och om de kunde omfattas av artikel 87.2 och 87.3 i EG-fördraget, eftersom inget av de båda undantagen föreföll vara tillämpligt. Med avseende på det första undantaget, enligt artikel 87.3 c i EG-fördraget, ansåg kommissionen att villkoren i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd(4), nedan kallade miljöskyddsriktlinjerna inte var tillämpliga, eftersom inga belägg lämnats för att investeringsstödet möjliggjorde avsevärt högre miljöskyddsnivåer och eftersom de planerade stödnivåerna överskred maximinivåerna i riktlinjerna. Inte heller förefaller gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag(5) vara tillämpliga, eftersom det inte kan uteslutas att stöd utbetalats till stora företag och att de maximalt tillåtna stödnivåerna överskridits i strid mot bestämmelserna i riktlinjerna.

III. KOMMENTARER FRÅN NEDERLÄNDERNA

(13) Enligt de nederländska myndigheterna är det tilldelandet av stödet eller beslutet om att bevilja bidrag som är det juridiskt bindande beslutet varigenom statliga stöd beviljas. Genom detta beslut förbinder sig staten att till de sökande betala ut stöd till det fastställda maximibeloppet, om mottagaren uppfyller alla de villkor som fastställts i ordningen. Detta beslut om att stöd beviljats måste vara fattat före den 31 december 1994 och meddelas mottagarna i form av ett brev (beslutsbrev, toekenningsbrief).

(14) Under förfarandets förlopp har de nederländska myndigheterna anfört att även det statliga stöd som godkändes efter det att BPM-ordningen upphört att gälla skulle omfattas av denna ordning om bekräftelsebrevet (bevestigingsbrief) avsänts innan ordningen upphört att gälla.

(15) Vidare ansåg de nederländska myndigheterna att särskild anmälan endast krävdes för de storskaliga gödselbearbetningsprojekten och att detta var orsaken till att man inte anmält de berörda projekten.

(16) Slutligen påpekade de nederländska myndigheterna i fråga om företaget Ferm-o-Feed att ordningen inte hindrade myndigheterna från att bevilja stöd till två skilda projekt som lagts fram av samma företag.

IV. BEDÖMNING AV STÖDET

A. BPM-ordningens tillämplighet

(17) För att fastställa om stödet till de sex berörda företagen bör betraktas som befintligt stöd har kommissionen först undersökt huruvida BPM-ordningen är tillämplig på de ovannämnda projekten

(18) Den huvudsakliga juridiska frågan i dessa sex ärenden är skillnaderna i tolkningen av vad som utgör det juridiskt bindande beslutet om att stöd beviljats. Även om de nederländska myndigheterna hävdar att det juridiskt bindande beslut varmed behöriga instanser utlovar stöd är beslutsbrevet, menar de att alla de aktuella bidragen för vilka ett beslutsbrev avsänts efter den 31 december 1994 omfattas av BPM-ordningen eftersom bekräftelsebrevet avsändes före detta slutdatum.

(19) Efter en grundlig undersökning av dokumenten i det administrativa förfarandet gällande ovanstående ärenden anser kommissionen att det juridiskt bindande beslutet är beslutsbrevet. Bekräftelsebrevet är endast en bekräftelse på att stödansökan mottagits, som sänds utan någon prövning av huruvida villkoren i ordningen är uppfyllda. Dessutom är beviljandet av stöd avhängigt en bedömning från en rådgivande kommitté bestående av företrädare från olika ministerier. Först sedan denna bedömning på nationell nivå skett i denna kommitté sände den behöriga myndigheten (ministeriet för jordbruk, naturminnesvård och fiske) ut ett beslutsbrev med angivelse av beloppet för de stödberättigande kostnaderna jämte stödbelopp och bidragsvillkor. Analysen av de olika stegen i proceduren visade alltså att stödet inte automatiskt tilldelas alla ansökande, utan endast efter behöriga myndigheters diskretionära beslut.

(20) Således anser kommissionen att beslutsbrevets (toekenningsbriel) avsändningsdatum gäller som det datum då stödet beviljades, vilket de nederländska myndigheterna i första hand också hade bekräftat. Således omfattas det stöd som beviljats de sex gödselbearbetningsfabrikerna inte av ordningen och måste anses vara olagligt stöd som strider mot artikel 88.3 i EG-fördraget.

B. Stöd i den mening som avses i artikel 87 i EG-fördraget

(21) Det av den nederländska regeringen beviljade investeringsstödet avsåg att möjliggöra och främja investeringar i gödselfaciliteter och gynnade således de berörda företagen. Efter bearbetning skall stallgödseln saluföras framför allt i form av torkat gödsel i kornform. Gödselbearbetningsfabrikerna konkurrerar med andra producenter av organiska och kemiska gödningsmedel. Eftersom detta ekonomiska incitament förstärker dessa företags ekonomiska ställning hotar det att snedvrida konkurrensen på den inre marknaden eftersom stallgödsel som används som gödningsmedel konkurrerar med andra organiska gödningsmedel.

(22) Enligt en studie av avsättningsmöjligheterna för bearbetat gödsel från Nederländerna(6) som utfördes 1990 för det berörda nederländska ministeriet, utsätts stallgödsel och vegetabiliskt gödningsmedel inte bara av lokal konkurrens, utan konkurrerar också på de franska, spanska, portugisiska, italienska och grekiska marknaderna. Under perioden 1988-1990 uppgick den nederländska andelen av den totala EG-handeln med dessa produkter till mellan 44 och 60 %. Den nederländska exporten av bearbetad stallgödsel till andra medlemsstater kommer enligt prognoserna att växa, framför allt på grund av de ovannämnda projekten.

(23) Trots kommissionens begäran om upplysningar har de nederländska myndigheterna inte tagit fram nödvändig information om marknadssituationen för vart och ett av företagen. Detta skulle ha möjliggjort en bedömning av vilken påverkan varje företag har på marknaden för gödselbearbetning och gödningsmedel. Därför baserar kommissionen sin bedömning på uppgifter som gäller för hela marknaden, i enlighet med vad som angivits ovan.

(24) Stödet kan således påverka handeln mellan medlemsstaterna i denna sektor och utgör därför statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget.

C. Stödets förenlighet med artikel 87 i EG-fördraget

(25) Stödet omfattades inte av någon godkänd och gällande stödordning eftersom giltigheten för BPM-ordningen löpte ut 1994. Således krävdes det - i motsats till vad de nederländska myndigheterna hävdar - en särskild anmälan till kommissionen av stödet till de berörda gödselbearbetningsföretagen, oberoende av deras storlek. De nederländska myndigheterna har inte uppfyllt de skyldigheter som ankommer på dem enligt artikel 88.3 i EG-fördraget. På grundval av artikel 88.3 i EG-fördraget bedömde kommissionen åtgärden och tillämpade därvid principen i EG-fördragets artikel 87.

(26) Det planerade stödet skulle endast kunna betraktas såsom förenligt med den gemensamma marknaden om ett av undantagen i artikel 87.2 och 87.3 i EG-fördraget skulle vara tillämpligt.

(27) Av följande skäl är undantagen i artikel 87.2 och 87.3 a, b, c(7) och d i EG-fördraget, inte tillämpliga i detta ärende.

(28) Det rör sig här inte om stöd av social karaktär till enskilda konsumenter eller stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer. Det rör sig heller inte om stöd till näringslivet i vissa av de områden i Förbundsrepubliken Tyskland som påverkats genom Tysklands delning. Undantagen i artikel 87.3 a i EG-fördraget är heller inte tillämpliga i detta ärende, eftersom det inte rör sig om stöd för att främja den ekonomiska utvecklingen i regioner där levnadsstandarden är onormalt låg eller där det råder allvarlig brist på sysselsättning. Vad beträffar undantaget i artikel 87.3 b i EG-fördraget anser kommissionen att stödet helt klart inte var avsett att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi. Den regionala aspekten i undantaget i artikel 87.3 c i EG-fördraget är inte tillämpbar, eftersom företagen inte är lokaliserade i stödområden och stödet inte heller är avsett för att främja kultur och bevara kulturarvet i enlighet med vad som avses i artikel 87.3 d i EG-fördraget.

(29) De nederländska myndigheterna har heller inte försökt motivera stödet på någon av de ovanstående grunderna.

D. Stödets förenlighet med artikel 87.3 c i EG fördraget

(30) Vad beträffar den andra delen av undantaget i artikel 87.3 c i EG-fördraget - stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter - utgick kommissionen i sin bedömning från det faktum att BPM-ordningen från 1989/1990 i första hand var avsedd att bistå medelstora företag då dessa uppförde försöksanläggningar för gödselbearbetning i syfte att bearbeta gödselöverskotten på ett miljöhygieniskt säkert sätt i enlighet med den nederländska lagstiftningen som sedan 1987 begränsar gödselproduktion samt i enlighet med rådets direktiv 91/676/EEG(8), nedan kallat nitratdirektivet.

(31) Kommissionen godkände undantagsvis en förlängning av BPM-ordningen 1990, så att de nederländska myndigheterna kunde stimulera anförandet av en innovativ teknik. Framgången för dessa projekt berodde på jordbrukarnas beredvillighet att betala för bearbetningen av den gödsel som producerades på deras lantgårdar. Då kommissionen lämnade sitt godkännande gjordes ett påpekande om att ifall dessa projekt inte skulle förefalla vara bärkraftiga skulle ytterligare stöd till gödselbearbetning i Nederländerna avslås på förhand(9). Det stod alltså klart för de nederländska myndigheterna att kommissionen grundligt reviderat sin syn på BPM-ordningen. De nederländska myndigheterna kunde då heller inte längre förvänta sig att nya projekt skulle vara förenliga med artikel 87 i EG-fördraget på samma villkor som de som gällde för BPM-ordningen.

(32) Kommissionen har prövat förenligheten hos stödet med utgångspunkt i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag.

(33) Enligt punkt 4.2.1 i dessa riktlinjer kan kommissionen godkänna stöd till förmån för små och medelstora företag som ligger utanför de områden som är berättigade till nationella regionalstöd om stödnivån inte överstiger 15 % för småföretag och 7,5 % för medelstora företag. Detta innebär att gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag inte är tillämpliga i fem av dessa fall. Även om företagen uppfyller kriterierna i punkt 3.2 i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag överskrider det beviljade stödet rejält de tillåtna maximigränserna.

(34) Endast för Fleuren Compost BV låg stödnivån under det maximibelopp som fastställs i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag. De nederländska myndigheterna har dock inte visat att detta företag uppfyller kriterierna i punkt 3.2 i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag, trots de tvivel i fråga om storleken på de berörda företagen som kommissionen framförde i sin begäran om upplysningar i samband med att beslut fattades om att inleda ett förfarande.

(35) De nederländska myndigheterna har alltså inte lämnat bevis för att de sex företagen uppfyller kriterierna i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag. De har heller inte motiverat stödet på denna grund. Dessutom lämnade de inte några belägg för att den allmänna principen i punkt 4.1 i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag efterlevts. Således anser kommissionen att gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag inte är tillämpliga.

(36) Kommissionen har även prövat projekten med utgångspunkt i miljöskyddsriktlinjerna.

(37) I första hand har kommissionen kontrollerat om de berörda åtgärderna uppfyller villkoren för beviljande av investeringsstöd i enlighet med punkt 3.2 i miljöskyddsriktlinjerna.

(38) Kommissionen anser att en del av miljöskyddsriktlinjerna inte är tillämplig eftersom miljöskyldigheter som härrör från "nitratdirektivet" gäller jordbrukarna i syfte att begränsa gödselproduktionen, medan mottagarna av stödet inte omfattas av denna skyldighet.

(39) Men även om miljöskyddsriktlinjerna skulle vara tillämpliga kan, enligt punkt 3.2.3 B gällande stöd som uppmuntrar företagen att gå längre än de bindande miljönormerna, stöd endast beviljas till investeringar som är inriktade på en avsevärt högre nivå av miljöskydd än vad som krävs genom de bindande normerna. De nederländska myndigheterna har inte lämnat några bevis för att så var fallet för de berörda åtgärderna. Kommissionen betvivlar att gödselbearbetningsanläggningarna kan bidra till att de mål som fastslås i direktiv 91/676/EEG kan överskridas eftersom minst fyra av experimentfabrikerna som fick bidrag då ordningen ännu gällde har fått läggas ned. Enligt kommissionen är det alltså uteslutet att stödet som utbetalats efter det att ordningen upphört att gälla kan motiveras på samma grunder som de som ledde till BPM-ordningens undantagsvis beviljade förlängning.

(40) Kommissionen undersökte även ifall åtgärderna kunde ses som stöd för att underlätta för företag att anpassa sig till nya bindande miljönormer. På grundval av tillgänglig information anser kommissionen att kraven i punkt 3.2.3 A i miljöskyddsriktlinjerna inte är uppfyllda. Där tillåts statligt stöd upp till 15 % brutto av de stödberättigande kostnaderna, endast för begränsad tid och till anläggningar som varit i drift sedan minst två år då de nya normerna och kraven träder i kraft. I strid med dessa villkor beviljades stöd till nya gödselbearbetningsfabriker med en stödnivå på upp till 35 %.

(41) Vad beträffar det dubbla stödet till Ferm-o-Feed BV anser kommissionen att det faktum att stöd beviljades en andra gång stred mot den i BPM-ordningen fastställda principen om att stöd endast skulle beviljas till försöksprojekt som avsåg säker gödselbearbetning. Kommissionen baserar sin bedömning på uppgifterna i en artikel i tidningen Agrarisch Dagblad från den 26 november 1997 om att miljötillståndet för Ferm-o-Feed BV drogs in av de nederländska myndigheterna eftersom företaget inte följde landets miljölagstiftning. Trots detta beviljades stöd utan att man kontrollerat att de villkor som fastställts i beslutsbrevet uppfyllts.

(42) Dessutom beviljades, enligt vad som framgår av de aktuella handlingarna, det andra bidraget till modernisering och utvidgning av produktionskapaciteten i försöksanläggningarna som byggts med hjälp av det statliga stöd som beviljades en första gång 1988. De nederländska myndigheterna kunde inte lämna några bevis gällande det sätt på vilket det andra projektet var innovativt i förhållande till det första.

(43) Kommissionen anser således att det faktum att stöd beviljades Ferm-o-Feed BV en andra gång inte är förenligt med miljöskyddsriktlinjerna av samma skäl som anförts ovan med avseende på övriga fall där stöd beviljats efter det att ordningen upphört att gälla.

(44) I andra hand har kommissionen undersökt om punkt 3.4 i miljöskyddsriktlinjerna är tillämplig. Villkoret för att godkänna driftsstöd till miljöskydd är att det skall kompensera extra produktionskostnader - i jämförelse med de traditionella kostnaderna. Dessutom måste stödet vara tillfälligt och i princip de degressivt. Då kommissionen i december 1990 beslöt att inte invända mot de nederländska myndigheternas förslag om att bevilja investeringsstöd på 35 % till uppförandet av storskaliga gödselbearbetningsfabriker fram till slutet av 1994 var detta beslut baserat på myndigheternas miljömål och de därmed sammanhängande stora kommersiella riskerna.

(45) Vad beträffar de kommersiella riskerna framhåller kommissionen att investeringarna i storskaliga gödselbearbetningsfabriker betraktades som pilotprojekt, som behövde särskild stimulans för att fabrikerna skulle kunna byggas enligt det fastslagna tidsschemat och för att bevisa de storskaliga gödselbearbetningsfabrikernas bärkraftighet.

(46) Kommissionen är medveten om att de nederländska myndigheternas viktigaste mål med bidragen till de aktuella gödselbearbetningsfabrikerna gällde miljövänlig gödselbearbetning för att undvika externa kostnader - framför allt i form av nedsmutsning av vatten, gasutsläpp samt tungmetallsrester. Det faktum att tillräckligt många projekt inte kunde godkännas under BPM-ordningens löptid är en tydlig illustration på svårigheterna med att bygga upp bärkraftiga gödselbearbetningsanläggningar. Noteras bör att gödselbearbetning i sig inte är någon vinstgivande verksamhet och att bärkraften hos sådana anläggningar är beroende av jordbrukarnas beredvillighet att leverera sitt gödsel och betala för bearbetningen av den. Dessa osäkerhetsmoment vad avser den ekonomiska bärkraftigheten hos storskaliga gödselbearbetningsfabriker har bekräftats i ett klagomål(10) samt skriftliga frågor från en ledamot i Europaparlamentet(11). Gödselbearbetning verkar, enligt dem, vara för kostsamt och beroende av kontinuerliga bidrag.

(47) Ett antal fabriker föreföll ha ekonomiska svårigheter som endast kunde bemästras med ytterligare driftsstöd. År 1992 fattade kommissionen, i enlighet med sin konstanta negativa inställning till driftsstöd, ett slutgiltigt beslut vari sådana stöd till gödselbearbetning förbjuds(12).

(48) Fyra gödselbearbetningsfabriker som mottagit bidrag inom ramen för BPM-ordningen fick stängas till följd av bristande lönsamhet. Således anser kommissionen att de projekt som beviljats stöd efter det att BPM-ordningen upphört att gälla för att införa samma teknik som ordningen avsåg, är beroende av fortlöpande stöd för att kunna upprätthålla sin produktion, vilket utesluter att stödet är tillfälligt och degressivt. Således uppfylls ingetdera av villkoren i punkt 3.4 i miljöskyddsriktlinjerna.

(49) Eftersom de berörda åtgärderna inte uppfyller gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag och miljöskyddsriktlinjerna kan de inte anses bidraga till utvecklingen av näringsverksamheter utan att handeln mellan medlemsstaterna påverkas i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. Eftersom undantagen i artikel 87.3 c i EG-fördraget inte är relevanta är det principiella förbudet i artikel 87.1 i EG-fördraget helt och hållet tillämpligt. De nederländska myndigheterna har heller inte lagt fram några belägg för att stödet är förenligt med bestämmelserna i EG-fördraget.

(50) Om stödet förefaller vara oförenligt med den gemensamma marknaden måste kommissionen, i kraft av EG-domstolens utslag i mål 70/72(13) som bekräftades i mål 310/85(14) och mål C-5/89(15), begära att medlemsstaten i fråga av mottagarna återkräver allt otillbörligt stöd som beviljats. Återbetalningen är nödvändig för att återställa det tidigare förhållandet genom att återta alla olagliga ekonomiska fördelar som beviljats de företag som mottagit otillbörligt stöd från och med det datum då stödet beviljades. Kommissionen är skyldig att återkräva det oförenliga och olagliga stödet enligt förordning (EG) nr 659/1999.

(51) Stödet skall återbetalas utan dröjsmål och i enlighet med förfarandena i nederländsk lagstiftning, förutsatt att dessa förfaranden gör det möjligt att omedelbart och effektivt verkställa kommissionens beslut. Det stöd som skall återkrävas skall innefatta ränta som löper från den dag stödet stod till stödmottagarens förfogande till den dag det har återbetalats. Räntan skall beräknas på grundval av den referensränta som används vid beräkningen av bidragsekvivalenten inom ramen för regionalstöd.

E. Slutsatser

(52) Det stöd som utbetalats till de sex berörda gödselbearbetningsfabrikerna utgör stöd som snedvridit konkurrensen och negativt påverkat handeln i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. Undantaget i artikel 87.3 c är inte tillämpligt då villkoren varken i gemenskapens riktlinjer avseende statligt stöd till miljöskydd eller i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag är uppfyllda.

(53) Stödet är därför oförenligt med den gemensamma marknaden. Kommissionen konstaterar att Nederländerna olagligen har genomfört stödåtgärden i strid med artikel 88.3 i fördraget. Stödet skall återkrävas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det stöd som Nederländerna genomfört till förmån för gödselbearbetningsfabrikerna Ferm-o-Feed BV, Fleuren Compost BV, Vloet Oploo BV, Smith Markelo, Arev Venhorst och Memon KPI till ett belopp av 2501089 euro är oförenligt med den gemensamma marknaden.

Artikel 2

1. Nederländerna skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att från stödmottagaren återkräva det stöd som avses i artikel 1 och som olagligen redan utbetalats till stödmottagaren.

2. Återkravet skall ske utan dröjsmål och i enlighet med förfarandena i nationell lagstiftning, förutsatt att dessa förfaranden gör det möjligt att omedelbart och effektivt verkställa detta beslut. Det stöd som skall återkrävas skall innefatta ränta som löper från den dag stödet stod till stödmottagarens förfogande till den dag det har återbetalats. Räntan skall beräknas på grundval av den referensränta som används vid beräkningen av bidragsekvivalenten inom ramen för regionalstöd.

Artikel 3

Nederländerna skall inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Konungariket Nederländerna.

Utfärdat i Bryssel den 13 december 2000.

På kommissionens vägnar

Mario Monti

Ledamot av kommissionen

(1) EGT C 272, 23.9.2000, s. 22.

(2) Godkännandet beslutades den 6 juli 1989.

(3) Se fotnot 1.

(4) EGT C 72, 10.3.1994, s. 3.

(5) EGT C 213, 23.7.1996.

(6) Booz-Allen & Hamilton: Afzetmogelijkheden voor verwerkte dierlijke mest, Den Haag 1990.

(7) Undantag för regionalstöd.

(8) EGT L 375, 31.12.1991.

(9) Stöd nr C 17/90, EGT C 82, 27.3.1991, s. 3.

(10) "Stichting Natuur en Milieu" (Stiftelsen natur och miljö) sände in ett klagomål i ett brev av den 30 november 1994.

(11) Skriftliga frågorna E-2746/94 och E-2782/94 från Nel van Dijk, offentliggjorda i EGT C 103, 24.3.1994.

(12) Beslut 92/316/EEG, EGT L 170, 25.6.1992, s. 34.

(13) Kommissionen mot Tyskland, Rec. 1973, s. 813.

(14) Deufil mot kommissionen, Rec. 1987, s. 901.

(15) Kommissionen mot Tyskland, Rec. 1990, s. I-3437.