I den offentliggjorda versionen av detta beslut har vissa upplysningar utelämnats i enlighet med artiklarna 30 och 31 i rådets förordning (EU) 2015/1589 av den 13 juli 2015 om genomförandebestämmelser för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, för att inte lämna ut upplysningar som omfattas av tystnadsplikt. Utelämnade upplysningar anges med […]. OFFENTLIG VERSION Detta dokument offentliggörs enbart i informationssyfte.

KOMMISSIONENS BESLUT (EU) 2021/69

av den 24 februari 2020

om det statliga stöd SA.43549 (2017/C) (f.d. 2017/FC) (f.d. 2016/NN) (f.d. 2015/EO) som Rumänien har genomfört till förmån för CFR Marfă

[delgivet med nr C(2020) 1115]

(Endast den rumänska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

efter att i enlighet med nämnda artikel/artiklar (1) ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

1. FÖRFARANDE

(1) Genom en skrivelse av den 24 september 2015 underrättade Rumänien kommissionen att landet i juni 2013 konverterade en offentlig skuld till ett belopp av 1 669 miljoner rumänska leu (omkring 363 miljoner euro (2)) till aktier. Gäldenär var Societatea Națională de Transport Feroviar de Marfă CFR SA (nedan kallat CFR Marfă), ett statsägt företag som erbjuder godstransporter på järnväg, och borgenär var CFR Infrastructură, ett statsägt företag som förvaltar järnvägsinfrastruktur, olika socialförsäkringsorgan och skatteorgan (3). På grundval av de upplysningar som tillhandahölls av Rumänien beslutade kommissionen att på eget initiativ inleda ett granskningsförfarande avseende åtgärderna till förmån för CFR Marfă, och ärendet registrerades som Statligt stöd SA.43549 (2015/CP).

(2) Genom skrivelser av den 17 november 2015, den 6 juli 2016 och den 6 april 2017 begärde kommissionen upplysningar om åtgärderna till förmån för CFR Marfă. Rumänien svarade genom skrivelser av den 24 december 2015, den 10 och 11 augusti 2016 och den 12 maj 2017. Rumänien föranmälde också konverteringen av skulder till aktier den 5 oktober 2016, och denna föranmälan slogs samman med det ovannämnda förfarande avseende statligt stöd som kommissionen inlett på eget initiativ.

(3) Den 6 mars 2017 mottog kommissionen ett formellt klagomål (nedan kallat klagomålet) från den rumänska organisationen för privata aktörer inom godstransporter på järnväg (nedan kallad klaganden eller OPSFPR, vilket står för Organizației Patronale a Societăților Feroviare Private din România) (4), en intresseorganisation för privata företag som erbjuder godstransporttjänster per järnväg i Rumänien. Klagomålet, åtföljt av en begäran om ytterligare tekniska upplysningar, översändes till Rumänien den 6 april 2017. Rumänien lämnade sina synpunkter på klagomålet den 12 maj 2017.

(4) Den 19 september översände klaganden ett tillägg till klagomålet till kommissionen. Den icke-konfidentiella versionen av tillägget vidarebefordrades till Rumänien för synpunkter. Rumänien svarade den 6 oktober 2017.

(5) Genom en skrivelse av den 18 december 2017 underrättade kommissionen Rumänien om sitt beslut att inleda det formella granskningsförfarande som anges i artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) avseende detta stöd.

(6) Kommissionens beslut att inleda förfarandet (nedan kallat beslutet att inleda förfarandet) offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (5). Kommissionen uppmanade berörda parter att inkomma med sina synpunkter på stödet/åtgärden i fråga.

(7) Rumäniens inledande synpunkter på beslutet att inleda förfarandet inkom till kommissionen den 20 februari 2018.

(8) Kommissionen mottog även synpunkter från berörda parter den 6 juli 2018. Den 16 juli 2018 vidarebefordrade kommissionen dessa till Rumänien för att ge landet en möjlighet att lämna kommentarer. Rumänien kommenterade synpunkterna från tredje part i en skrivelse av den 14 augusti 2018.

(9) Kommissionen begärde därefter upplysningar från Rumänien den 14 november 2018 och den 15 mars 2019. De rumänska myndigheterna svarade den 19 december 2018 respektive den 27 juni, 9 juli, 13 september och 6 november 2019.

(10) Kommissionen höll flera möten med de rumänska myndigheterna, det senaste den 24 juli 2019, varefter Rumänien lämnade ytterligare upplysningar den 13 september 2019.

2. DETALJERAD BESKRIVNING AV STÖDET

2.1 Stödmottagare

(11) CFR Marfă är ett helt statsägt aktiebolag (statsägt företag) som dels tillhandahåller godstransporttjänster per järnväg, dels driver flerfunktionsterminaler. I egenskap av enda aktieinnehavare förvaltar och övervakar Rumänien för närvarande företaget (t.ex. när det gäller dess årliga budget) via transportministeriet.

(12) CFR Marfă inrättades som ett aktiebolag den 1 oktober 1998, efter en omorganisation av det dåvarande rumänska järnvägsföretaget Societatea Națională Căile Ferate Române (SNCFR) (6), ett vertikalt integrerat företag som vid denna tidpunkt delades upp i fem oberoende företag: CFR Infrastructură (eller CFR SA, den helt statsägda handhavaren av järnvägsinfrastruktur, nedan kallat CFR Infrastructură), CFR Marfă, CFR Călători (det helt statsägda företaget för persontransporter på järnväg), CFR Gevaro (som tillhandahåller tjänster i samband med restaurangvagnar och sovvagnar) och Societatea de Administrare Active Feroviare (eller SAAF, som förvaltar överblivet rullande materiel som ska säljas, hyras ut eller skrotas).

(13) CFR Marfă tillhandahåller godstransporttjänster per järnväg av bland annat inhemskt kol, cement, kemiska produkter, spannmål och olja, trä, salt och metaller. Företaget driver även flerfunktionsterminaler och tillhandahåller anknutna tjänster såsom bangårdstjänster, bränsletjänster och logistik. Bland CFR Marfăs största kunder ingår andra statsägda företag, exempelvis CE Hunedoara, de f.d. kemikalieproducenterna Oltchim och Salrom samt fjärrvärmeföretag.

(14) År 2017 genomfördes 30,2 % av alla godstransporter i Rumänien på järnväg, jämfört med 30,7 % 2013 och endast 24,9 % 2007 (7). Andelen vägtransporter var högre och låg på 53,5 % 2007, 40,3 % 2013 och 42,4 % 2017. Andelen transporter på inre vattenvägar var 25,2 % 2007, 29 % 2013 och 27,4 % 2017 (8).

(15) Rumänien beviljade utländska godstransportföretag tillträde till sitt järnvägsnät 1998 (9). Efter att Rumänien anslöt sig till EU 2007 minskade CFR Marfăs marknadsandel inom godstransporter på järnväg räknat i volym (tusentals ton transporterat gods) stadigt från [70–80] % 2007 till [50–60] % 2014 och [40–50] % 2018. CFR Marfăs marknadsandel räknat i tillryggalagd transportsträcka (tonkilometer, tkm) minskade också, från [60–70] % 2007 till [40–50] % 2014 och [30–40] % 2018 (10). Det motsvarar CFR Marfăs andel på [5–10] % av Rumäniens sammanlagda transportmarknad, jämfört med de privata aktörerna inom godstransporter på järnväg som har en kombinerad marknadsandel på [10–20] % (11). Tabell 1 Utveckling av CFR Marfăs marknadsandel (godstransporter på järnväg) 2007–2018 Marknadsandel (%) 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 (*1) per godsvolym CFR Marfă [70–80] [60–70] [50–60] [50–60] [60–70] [50–60] [50–60] [50–60] [50–60] [40–50] [40–50] [40–50] Andra aktörer inom godstransporter på järnväg [20–30] [30–40] [40–50] [40–50] [30–40] [40–50] [40–50] [40–50] [50–60] [50–60] [50–60] [50–60] per tillryggalagd transportsträcka (tkm) CFR Marfă [60–70] [50–60] [40–50] [40–50] [40–50] [40–50] [40–50] [40–50] [40–50] [30–40] [30–40] [30–40] Andra aktörer inom godstransporter på järnväg [30–40] [40–50] [50–60] [50–60] [50–60] [50–60] [50–60] [50–60] [60–70] [60–70] [60–70] [60–70] Källa: Rumäniens inlaga av den 24 december 2015, Rumäniens svar av den 12 maj 2017, bilaga 2, Rumäniens svar av den 27 juni 2019, punkt 29,1., * endast de första nio månaderna 2018.

(16) När beslutet att inleda förfarandet fattades var ett tjugotal aktörer verksamma på den rumänska marknaden för godstransporter på järnväg. CFR Marfăs huvudsakliga konkurrenter är alla privata aktörer med följande marknadsandelar (mätt i tonkilometer): SC Group Feroviar Roman SA (12) (GFR, [20–30] % 2012 och [20–30] % 2016), SC Unifertrans SA ([5–10] % 2012 och [5–10] % 2016), SC Cargo Trans Vagon SA ([5–10] % 2012 och [0–5] % 2016), SC DB Schenker Rail Romania ([5–10] % 2012 och [10–20] % 2016), SC Transferoviar Grup SA ([0–5] % 2012 och [0–5] % 2016) och Rail Cargo Carrier Romania ([0–5] % 2016) (13). Antalet aktörer på den rumänska marknaden för godstransporter på järnväg har nu ökat, och är för närvarande 28 (14).

2.2 CFR Marfăs ekonomiska svårigheter före den misslyckade privatiseringen 2013

(17) Under de senaste tio åren har CFR Marfăs affärsverksamhet minskat successivt. Företagets godsvolym minskade stadigt från […] tusen ton 2007 till […] tusen ton 2016 (se tabell 2 nedan). Tabell 2 CFR Marfăs godsvolym i tusentals ton 2007–2017 per kategori Tusen ton 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 Transporterad godsvolym (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) Källa: Rumäniens inlaga av den 24 december 2015, Rumäniens svar av den 12 maj 2017, bilaga 1, Rumäniens svar av den 19 december 2018, underavsnitt E punkt 13.

(18) I takt med nedtrappningen av CFR Marfăs affärsverksamhet minskade även antalet anställda, från 15 992 heltidsekvivalenter 2009 till 6 508 år 2014, 6 155 år 2016 och 5 717 år 2018 (se tabell 3 nedan). Tabell 3 CFR Marfăs anställda i heltidsekvivalenter 2009–2018 I heltidsekvivalenter 1999 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 Antal anställda 29 289 15 992 10 813 8 257 9 053 8 767 6 508 6 454 6 155 5 995 5 717 Källa: Rumäniens inlaga av den 24 december 2015, Rumäniens svar av den 12 maj 2017, bilaga 1, företagets årliga balansräkningar (), Rumäniens svar av den 27 juni 2019, punkt 49.

(19) Samtliga av de faktorer som beskrivs i skälen 15 och 16 ovan påverkade CFR Marfăs ekonomiska situation negativt. Såsom framgår av tabell 4 nedan har CFR Marfă haft ekonomiska svårigheter under flera år. Tabell 4 Viktiga ekonomiska indikatorer för CFR Marfă 2009–2016 I miljoner rumänska leu 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 Sammanlagd omsättning 1 097,30 1 056,10 1 150,00 1 020,60 961,50 954,90 775,94 673,61 EBITDA – 186,60 –97,10 25,10 –41,50 –89,70 17,70 27,56 –43,69 Räntekostnader 31,40 29,40 27,00 23,10 16,00 12,90 8,98 5,62 Total skuld 1 261,60 1 673,40 1 891,20 2 186,60 666,30 720,20 788,25 868,13 Aktieinnehavarnas eget kapital 93,60 – 343,50 – 471,90 – 904,60 566,20 540,50 405,21 302,00 Tecknat aktiekapital 247,33 248,15 251,60 263,96 1 987,54 1 988,35 2 012,12 2 012,12 Övrigt eget kapital – 153,69 – 591,62 – 723,50 –1 168,58 –1 420,20 –1 447,69 –1 606,91 –1 710,13 — Omvärderingsreserver 93,91 120,62 107,98 106,46 114,90 101,99 88,08 88,08 — Reserver 236,22 253,62 266,15 279,17 293,50 306,36 201,05 201,05 — Ackumulerad vinst/förlust – 141,84 – 430,59 –1 004,18 –1 149,12 –1 565,68 –1 828,88 –1 736,85 –1 844,48 — Årlig vinst/ förlust – 341,98 – 535,27 –93,45 – 405,09 – 262,92 –27,16 – 159,19 – 154,78 % av aktiekapitalet som förlorats – 62 – 238 – 288 – 443 – 71 – 73 – 20 – 15 Skuldsättningsgrad 13,48 –4,87 –4,01 –2,42 1,18 1,33 1,94 2,87 EBITDA/Räntetäckningsgrad –5,94 –3,30 0,93 –1,80 –5,61 1,37 3,07 –7,77 Källa: Rumäniens inlaga av den 24 december 2015, Rumäniens svar av den 12 maj 2017, bilaga 1.

(20) CFR Marfă har gått med förlust sedan 2008 (16). De sammanlagda årliga förlusterna under räkenskapsåren 2009–2012 uppgick till 1 149,12 miljoner rumänska leu (omkring 250 miljoner euro), vilket var det främsta skälet till att aktieinnehavarnas eget kapital minskade från ett positivt värde på 93,6 miljoner rumänska leu (omkring 20 miljoner euro) 2009 till ett negativt värde på 904,60 miljoner rumänska leu (omkring 197 miljoner euro) 2012. Aktieinnehavarnas eget kapital blev positivt 2013, och uppgick då till 566,20 miljoner rumänska leu (omkring 123 miljoner euro), vilket till största delen berodde på en statligt godkänd konvertering av skulder till aktier (17) till ett belopp av 1 669 miljoner rumänska leu (omkring 363 miljoner euro). Aktieinnehavarnas eget kapital började åter minska 2013 (omedelbart efter 2013 års konvertering av skulder till aktier), och minskningen fortsatte 2015 och 2016.

(21) Såsom framgår av översikten i tabell 5 nedan hade CFR Marfă redan 2010 betydande skulder motsvarande 126 % av företagets totala tillgångar. Till följd av företagets allt svårare ekonomiska situation ökade CFR Marfăs skulder under 2010–2012 med omkring 31 %, till 2 186,56 miljoner rumänska leu (omkring 475 miljoner euro), vilket motsvarade 171 % av de totala tillgångarna.

(22) År 2012 utgjordes 87 % av CFR Marfăs totala skulder av kortfristiga skulder (med ett förfallodatum mindre än ett år framåt i tiden). Dessa bestod av rörelseskulder, obetald skatt och andra skulder (se tabell 5 nedan). Tabell 5 Översikt över CFR Marfăs skulder 2010–2016 I miljoner rumänska leu 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 Avsättningar 215,72 96,92 61,1 31,69 1,97 2,68 1,55 Långfristig upplåning 324,74 272,82 223,77 169,95 113,23 57,15 — Förutbetalda intäkter 2,24 2,49 2,23 2,49 1,61 1,73 1,4 Långfristiga skulder 542,7 372,23 287,1 204,13 116,81 61,56 2,95 Rörelseskulder* 556,36 709,55 841,85 301,12 448,10 604,60 731,54 Kortfristig upplåning 97,38 89,06 83,02 67,23 77,55 83,50 81,46 Skatter 310,86 487,48 631,57 52,15 69,00 14,07 30,79 Övriga skulder 166,13 232,86 343,02 36,30 8,25 24,52 21,39 Kortfristiga skulder 1 130,73 1 518,95 1 899,46 456,80 602,90 726,69 865,18 Totala skulder 1 673,43 1 891,18 2 186,56 660,93 719,71 788,25 868,13 Totala tillgångar (= eget kapital + skulder) 1 329,96 1 419,28 1 281,94 1 227,16 1 260,21 1 193,47 1 170,12 Källa: Rumäniens inlaga av den 24 december 2015, tillämpning av kriteriet privat investerare (* för rörelseskulder), Deloitte den 29 mars 2013, Rumäniens svar av den 12 maj 2017, bilaga 1, finansiella rapporter som offentliggjorts på CFR Marfăs webbplats:

(23) Mellan 2010 och 2012 ökade CFR Marfăs rörelseskulder med 53 %, från 562,61 miljoner rumänska leu (omkring 122 miljoner euro) till 862,43 miljoner rumänska leu (omkring 187 miljoner euro). Största delen av de obetalda rörelseskulderna ([90–100] % av de totala rörelseskulderna 2012) kan hänföras till statsägda företag, närmare bestämt CFR Infrastructură, Informatica Feroviară (18), CFR Călatori med flera (se tabell 6 nedan). Tabell 6 Översikt över CFR Marfăs rörelseskulder 2010–2016 I miljoner rumänska leu 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 Sammanlagda rörelseskulder 562,61 726,74 862,43 318,72 465,70 607,68 724,17 934,66 991,88 — varav statsägda företag (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) — varav CFR Infrastructură 412,68 582,77 716,30 213,47 348,65 505,26 623,54 826,09 860,93 % av de sammanlagda rörelseskulder som hänförs till CFR Infrastructură 73,35 80,19 83,06 66,98 74,86 83,15 86,10 88,38 86,80 Källa: Rumäniens inlaga av den 27 juni 2019, punkt 39 och kommissionens egna beräkningar ().

(24) Enligt de upplysningar som lämnats av Rumänien ålades CFR Marfă att betala ränta och straffavgifter för sina förfallna skulder till CFR Infrastructură (se tabell 7 nedan). Tabell 7 Översikt över CFR Marfăs förfallna skulder (inklusive ränta och straffavgifter) till CFR Infrastructură Miljoner rumänska leu 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 Obetalt belopp, av vilket 347 515,66 663,96 182,6 314,28 460,57 557,57 777,33 950,08 Ränta och straffavgifter (dagligen) för sen betalning % 0,05 0,05 0,05 0,05 0,06 0,05 0,05 0,03 0,03 Ränta och straffavgifter som fakturerats under året (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) CFR Infrastructurăs andel (%) av de totala skulderna 30,57 28,08 34,44 34,15 27,65 62,24 61,78 76,57 73,23 Källa: Rumäniens svar av den 27 juni 2019, punkterna 36 och 39.

(25) CFR Marfăs skulder till statskassan bestående av obetalda skatter och sociala avgifter (social trygghet, bidrag till sjukförsäkringen, bidrag till arbetslöshetsfonden och till den särskilda fonden) mer än fördubblades, från 376,21 miljoner rumänska leu (omkring 82 miljoner euro) 2010 till 838,47 miljoner rumänska leu (omkring 183 miljoner euro) 2012 (se tabell 8 nedan).

(26) Samtidigt minskade CFR Marfăs förfallna privata banklån från […] miljoner rumänska leu (omkring […] miljoner euro) 2010 till […] miljoner rumänska leu (omkring […] miljoner euro) 2012 (se även skäl 191 nedan där det anges att CFR Marfă prioriterade återbetalning av privata banklån, löner och icke-offentliga leverantörer och senarelade betalningar till statskassan).

(27) Enligt de rumänska myndigheterna hade CFR Marfă, från och med andra halvåret 2013, inte längre några förfallna skulder till statskassan (se tabell 8 nedan). Tabell 8 Översikt över CFR Marfăs förfallna skulder (inkl. ränta och straffavgifter) till statskassan sedan 2008 (inkl. ANAF, CNPP, ANOFM och CNAS (sociala avgifter)) I miljoner rumänska leu 2008 2009 2010 2011 2012 (*2) Juni 2013 (*3) Efter juni 2013 2014 2015 2016 (*4) 2017 (*5) 2018 Kapitalbelopp (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) Ränta för sen betalning (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) Straffavgifter för sen betalning (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) (…) TOTALA förfallna skulder till statskassan 130,2 309,41 376,21 627,4 838,47 1 001,2 0 0 0 0 0 19,9 Källa: Rumäniens svar av den 27 juni 2019, punkterna 18, 19 och 21. Se även bilaga 4 till Rumäniens synpunkter på beslutet att inleda förfarandet som lämnades in den 20 februari 2018 (”Rumäniens synpunkter på beslutet att inleda förfarandet”).

2.3 Bakgrund till CFR Marfăs misslyckade privatiseringsförsök och 2013 års konvertering av skulder till aktier

(28) CFR Marfă finns med på förteckningen över statsägda företag som övervakas av Internationella valutafonden (IMF) och Världsbanken (20). Företaget omfattades även av EU:s andra och tredje program för finansiellt stöd till betalningsbalanser (21). De internationella borgenärerna rekommenderade 2010 Rumänien att privatisera sina majoritetsandelar i flera statsägda företag, däribland CFR Marfă, i syfte att minska de uteblivna eller fördröjda betalningar som påverkade Rumäniens statsbudget negativt.

(29) Enligt allmänt tillgänglig information har Rumänien haft för avsikt att privatisera CFR Marfă sedan åtminstone 2007 (22). I en avsiktsförklaring av den 16 juni 2010 sade sig Rumänien fortsatt ha för avsikt att privatisera CFR Marfă 2011 (23).

(30) Mot bakgrund av de åtaganden som Rumänien gjorde genom den avsiktsförklaring och det tekniska samförståndsavtal som undertecknades med IMF och samtidigt med EU (24) godkände Rumänien strategin för privatisering av en majoritetsandel (51 %) i CFR Marfă genom regeringsbeslut nr 46 av den 13 februari 2013.

(31) Enligt allmänt tillgänglig information offentliggjorde Rumäniens transportministerium den 5 april 2013 ett meddelande om försäljning av andelen på 51 % i CFR Marfă med ett utgångspris på 797 miljoner rumänska leu (omkring 173 miljoner euro) (25). Den 8 maj 2013 mottog Rumänien tre anbud avseende CFR Marfăs aktier från Omnitrax Inc. (baserat i Förenta staterna), GFR och ett konsortium bestående av Transferoviar Grup och Donau-Finanz (26). Den 15 maj 2013 meddelade Rumänien att samtliga tre anbud hade förkastats och att privatiseringsprocessen skulle göras om (27).

(32) Den 17 maj 2013 offentliggjorde Rumänien ett meddelande om försäljning av CFR Marfăs aktier i internationella, nationella och lokala medier samt på transportministeriets och CFR Marfăs webbplatser. Potentiella investerare uppmanades att anmäla sitt intresse för att förvärva majoritetsandelen (51 %) i CFR Marfă senast den 23 maj 2013.

(33) Den 23 maj 2013 hade de inlämnade intresseanmälningarna innehållande handlingar för ett förhandsurval bedömts, och en slutlista över de anbudsgivare som valts ut i den första omgången utarbetades. Anbudsgivarna på slutlistan, konsortiet Transferoviar Grup och Donau-Finanz, GFR och Omnitrax Inc., underrättades genom en skrivelse av den 23 maj 2013.

(34) Mellan den 24 maj 2013 och den 20 juni 2013 fick anbudsgivarna på slutlistan tillgång till de uppgifter de behövde för att kunna göra en due diligence-granskning. De uppmanades även att lämna in icke bindande preliminära anbud senast den 5 juni 2013 och bindande anbud senast den 20 juni 2013. Enligt allmänt tillgänglig information var kvarstod GFR som enda anbudsgivare den 20 juni 2013 efter att övriga anbudsgivare hade dragit sig tillbaka. GFR bjöd omkring 202 miljoner euro för andelen på 51 % och utlovade ytterligare investeringar till ett belopp av omkring 201,4 miljoner euro (28).

(35) Under tiden konverterade Rumänien den 12 juni 2013 skulder till ett belopp av 1 669 miljoner rumänska leu (omkring 363 miljoner euro) som CFR Marfă hade till CFR Infrastructură och statskassan (i form av obetalda skatter och sociala avgifter) (29).

(36) Rumänien planerade att godkänna huvudvillkoren i avtalet om köp och försäljning av aktier mellan den 25 juni 2013 och den 1 augusti 2013, och siktade därmed på att slutföra transaktionen i oktober 2013. GFR betalade emellertid inte anskaffningspriset inom den överenskomna tidsfristen, med resultatet att privatiseringen misslyckades.

(37) Två andra anbudsgivare – Omnitrax och konsortiet bestående av Transferoviar Group och Donau-Finanz – som vid sidan av GFR hade uttryckt sitt intresse för att köpa CFR Marfă 2013 drog tillbaka sina anbud. Därefter övervägdes andra privatiseringsplaner, såsom framgår av ett antal pressmeddelanden från regeringen, men i slutändan genomfördes ingen av dem (exempelvis meddelades 2015 att företaget skulle privatiseras genom börsintroduktion, men detta inträffade aldrig) (30).

2.4 CFR Marfăs ekonomiska situation efter den misslyckade privatiseringen

(38) År 2013 minskade CFR Marfăs totala skulder betydligt tack vare konverteringen av skulder till aktier. Emellertid började skulderna sedan genast att öka på nytt. Efter den misslyckade privatiseringen av CFR Marfă ökade de totala skulderna stadigt: med 9 % 2014 och 2015, då skulderna uppgick till 788,25 miljoner rumänska leu (omkring 171 miljoner euro) och med 10 % 2016, när de uppgick till 868,13 miljoner rumänska leu (omkring 189 miljoner euro, se tabell 4 ovan). Den sammanlagda skulden fortsatte att öka i stadig takt under de efterföljande åren, och 2018 uppgick den till 1 214,66 miljoner rumänska leu (omkring 264 miljoner euro), vilket motsvarar en ökning på 20 % jämfört med skulden 2017 på 1 013,13 miljoner rumänska leu (omkring 220 miljoner euro) (31).

(39) Efter den misslyckade privatiseringen fortsatte dessutom CFR Marfăs kortfristiga skulder att öka, med 32 %, 21 % och 19 % 2014, 2015 respektive 2016. Dessa skulder utgjorde huvuddelen av företagets skulder ((92 % 2015 och 99,7 % 2016, se tabell 5 ovan). CFR Marfăs rörelseskulder ökade också stadigt, från 251,34 miljoner rumänska leu (omkring 55 miljoner euro) 2013 till 731,54 miljoner rumänska leu (omkring 159 miljoner euro) 2016, och återigen kunde de mesta av dessa rörelseskulder (90 % 2016) hänföras till de statsägda företagen. Det kan särskilt noteras att CFR Marfăs rörelseskulder till CFR Infrastructură nästan tredubblades, från 213,47 miljoner rumänska leu (omkring 46 miljoner euro) 2013 till 623,5 miljoner rumänska leu (omkring 135,5 miljoner euro) 2016 (se tabellerna 5 och 6 ovan).

(40) Efter en viss förbättring 2014 (en rörelseförlust på 27,16 miljoner rumänska leu (omkring 6 miljoner euro) 2014, jämfört en förlust på 262,92 miljoner rumänska leu (omkring 57 miljoner euro) 2013, försämrades CFR Marfăs ekonomiska situation ytterligare. Förluster på 159,19 miljoner rumänska leu (omkring 35 miljoner euro) respektive 154,78 miljoner rumänska leu (omkring 34 miljoner euro) registrerades 2015 och 2016. Aktieinnehavarnas eget kapital minskade återigen med 47 %, dvs. från 566,2 miljoner rumänska leu (omkring 123 miljoner euro) 2013 till 302 miljoner rumänska leu (omkring 66 miljoner euro) 2016 (se tabell 4 ovan).

(41) CFR Marfăs ekonomiska svårigheter bör betraktas i ett vidare sammanhang med olika faktorer som inverkar på situationen, bland annat ökad konkurrens från (inhemska och utländska) privata företag som bedriver godstransporter på järnväg och från andra transportsätt. Enligt offentliggjorda rapporter inbegriper dessa ytterligare faktorer främst dålig förvaltning, bristande öppenhet och ansvarsskyldighet, enorma kostnader, betydande eftersläpningar vad gäller kontrakt med andra statsägda företag (av vilka vissa själva har svårigheter), en föråldrad fordonspark, chefer som lämnat företaget för att i stället börja arbeta för direkta konkurrenter samt korruption som enligt uppgift gjort att företaget gått miste om betydande penningbelopp (miljontals euro) eller kontrakt med viktiga kunder, vilket har rapporterats både i pressen (32) (33) och i ett antal officiella meddelanden från de berörda statliga myndigheterna (34).

2.5 Det formella granskningsförfarandets räckvidd

(42) Den 18 december 2018 inledde kommissionen formella förfaranden avseende följande fem stödåtgärder: Åtgärd 1 : Underlåtenhet att driva in ständigt ökande skulder till staten (obetalda sociala avgifter och skatter) sedan åtminstone 2010 fram till 2013 års konvertering av skulder till aktier (åtgärd 3 nedan, genom vilken alla CFR Marfăs förfallna skulder till staten konverterades till aktier i CFR Marfă. Åtgärd 2 : Underlåtenhet att driva in CFR Marfăs ständigt ökande skulder till CFR Infrastructură sedan åtminstone 2010 fram till 2013 års konvertering av skulder till aktier (åtgärd 3 nedan), genom vilket 85 % av CFR Marfăs förfallna skulder till CFR Infrastructură utbyttes till aktier i CFR Marfă. Åtgärd 3 : En konvertering av skulder till aktier till ett belopp av 1 669 miljoner rumänska leu (ungefär 363 miljoner euro) år 2013. Åtgärd 4 : Fortsatt underlåtenhet att driva in skulder till staten (obetalda sociala avgifter och skatter) efter 2013 års konvertering av skulder till aktier. Åtgärd 5 : Fortsatt underlåtenhet att driva in CFR Marfăs ständigt ökande skulder till CFR Infrastructură efter 2013 års konvertering av skulder till aktier.

(43) I beslutet att inleda förfarandet drog kommissionen den preliminära slutsatsen att de ovannämnda åtgärderna omfattade statliga medel och kunde tillskrivas staten. Med tanke på att det är föga troligt att en rationell privat aktör skulle ha beviljat CFR Marfă sådana åtgärder intog kommissionen dessutom den preliminära ståndpunkten att åtgärderna gav CFR Marfă en oberättigad fördel. En sådan fördel skulle vara selektiv, eftersom CFR Marfă var den enda förmånstagaren.

(44) Kommissionen noterade även att åtgärderna troligtvis skulle påverka handeln mellan medlemsstaterna, eftersom CFR Marfă konkurrerande med företag från andra medlemsstater på marknaden för godstransporter på järnväg. Genom åtgärderna kunde CFR Marfă fortsätta sin verksamhet, och de gjorde det möjligt för företaget att, till skillnad från sina konkurrenter, undvika följderna av sina svaga ekonomiska resultat.

(45) På grundval av ovanstående var kommissionens preliminära ståndpunkt att åtgärderna föreföll utgöra statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

(46) Kommissionen uttryckte även tvivel om åtgärdernas förenlighet, i synnerhet då de rumänska myndigheterna inte lämnade några uppgifter om eventuella grunder för förenlighet. Kommissionens preliminära ståndpunkt var att CFR Marfă kunde ha betraktats som ett företag i svårigheter i den mening som avses i 2004 och 2014 års riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av icke-finansiella företag i svårigheter (nedan kallade riktlinjerna för undsättning och omstrukturering) (35), bland annat eftersom företaget hade uppfyllt villkoren för att försättas i insolvens åtminstone sedan 2010.

(47) Ingen av åtgärderna uppfyllde emellertid de kriterier för förenligt undsättnings- och omstruktureringsstöd som fastställs i riktlinjerna för undsättning och omstrukturering. I synnerhet innebar avsaknaden av en anmäld omstruktureringsplan (de rumänska myndigheterna åberopade inte omstruktureringsstöd som grund för åtgärderna) att kommissionen varken kunde bedöma omstruktureringens nödvändiga delar, bland annat investerings- och moderniseringsåtgärder, eller avgöra om sådana åtgärder skulle kunna återställa företagets långsiktiga lönsamhet och skulle begränsas till ett minimum för att undvika otillbörlig snedvridning av konkurrensen. Slutligen föreslog de rumänska myndigheterna inte heller några meningsfulla kompensationsåtgärder.

(48) Eftersom åtgärderna beviljades i strid med den anmälningsskyldighet och det genomförandeförbud som föreskrivs i artikel 108.3 i EUF-fördraget konstaterade kommissionen också att de föreföll utgöra olagligt statligt stöd. I avsaknad av en anmäld omstruktureringsplan, och med tanke på att de offentliga borgenärerna inte efterlevde principen om en marknadsekonomisk aktör samt att kraven i de tillämpliga riktlinjerna för undsättning och omstrukturering från 2004 och 2014 inte uppfylldes, kunde de fem åtgärderna inte förklaras förenliga med den inre marknaden.

3. SYNPUNKTER PÅ BESLUTET ATT INLEDA FÖRFARANDET

3.1 Synpunkter från berörda parter

(49) Klaganden lämnade in sina synpunkter på beslutet att inleda förfarandet inom den föreskrivna tidsfristen och instämde i de slutsatser som kommissionen dragit i detta beslut. Klaganden lämnade särskilt ytterligare synpunkter på två aspekter som togs upp i beslutet att inleda förfarandet, närmare bestämt Rumäniens ståndpunkt att CFR Marfă är ett företag av ”strategisk betydelse” och Rumäniens påstående att CFR Infrastructură inte beviljade CFR Marfă skuldlättnader och att företaget i själva verket vidtog kraftfulla åtgärder för att verkställa sina fordringar gentemot CFR Marfă mellan 2013 och 2017.

(50) Klaganden anger för det första att CFR Marfă inte – tvärtemot vad Rumänien hävdar – är av ”strategisk betydelse” för den rumänska sektorn för godstransporter på järnväg.

(51) Klaganden, som företräder en organisation för aktörer inom godstransporter på järnväg, instämmer inte i att CFR Marfă är den enda aktör som har de resurser och den organisatoriska kapacitet som krävs för att agera i en kris och räknar upp åtminstone tio aktörer som transporterar många olika typer av gods (36) och därmed kan jämföras med CFR Marfă i fråga om resurser.

(52) När det gäller transport av militär materiel anger klaganden att alla privata aktörer kunde ansöka om samma särskilda tillstånd som erhållits av CFR Marfă. Det bristande intresset för att ansöka om ett sådant tillstånd beror enligt klaganden på den begränsade efterfrågan på sådana transporttjänster.

(53) För det andra anser klaganden att inga av Rumäniens påståenden när det gäller indrivningen av CFR Marfăs skulder till staten är sanna.

(54) Å ena sidan – samtidigt som klaganden vidgår att CFR Infrastructură har inlett vissa förfaranden för att driva in en del av CFR Marfăs obetalda skatt för användning av infrastruktur, (nedan kallad infrastrukturskatt) – noterar klaganden att endast en del av den totala skulden drivits in. Klaganden anger att trots att CFR Infrastructură var i besittning av verkställbara domar (beslut om utmätning, dvs. beslut om att tredje part som är skyldig CFR Marfă pengar skulle överföra betalningar för sina skulder till CFR Infrastructură) till ett belopp av […] rumänska leu (omkring […] miljoner euro), har endast […] rumänska leu (omkring […] miljoner euro) drivits in (37) (av de totala förfallna skulderna på hela […] rumänska leu (omkring […] miljoner euro)).

(55) Klaganden anger vidare att CFR Marfăs skulder till CFR Infrastructură i form av obetald infrastrukturskatt har ökat stadigt sedan klagomålet lämnades in till kommissionen i mars 2017, och att CFR Marfă trots detta har fortsatt att använda CFR Infrastructurăs järnvägsnät för godstransporter.

(56) Klaganden hänvisar till följande två handlingar som stöd för sin ståndpunkt: a) En skrivelse från CFR Marfăs styrelse av den 23 mars 2018, där det anges att CFR Marfăs skuld till CFR Infrastructură för obetald infrastrukturskatt uppgick till […] rumänska leu (omkring […] miljoner euro) och bestod av […] rumänska leu (omkring […] miljoner euro) som huvudsaklig skuld och […] rumänska leu (omkring […] miljoner euro) i form av straffavgifter (38). b) Den 26 mars 2018 översände CFR Infrastructurăs juridiska avdelning en skrivelse till CFR Marfă där CFR Infrastructură uppskattade CFR Marfăs skuld till CFR Infrastructură till […] rumänska leu (omkring […] miljoner euro), varav ett belopp på […] rumänska leu (omkring […] miljoner euro) hade förfallit till betalning (39).

(57) An denna anledning anser klaganden att CFR Marfă – trots sin fortsatta underlåtenhet att betala sin kontinuerligt växande skuld för infrastrukturskatt – har fortsatt att använda den järnvägsinfrastruktur för godstransporter som förvaltas av CFR Infrastructură utan hinder och därmed dragit fördel av ytterligare statligt stöd. Klaganden anger också att CFR Infrastructură uttryckligen har bekräftat att CFR Marfă bör ges möjlighet att fortsätta sin kommersiella verksamhet och att företaget inte har för avsikt att vidta några åtgärder som skulle kunna utgöra ett hinder för CFR Marfăs verksamhet (40). I en skrivelse till CFR Marfă förklarar CFR Infrastructură i själva verket att ”[vi, mot bakgrund av ovanstående, visar att] CNCF ’CFR’ SA under dessa förfaranden tog hänsyn till gäldenärens situation och beslutade att driva in de förfallna skulderna genom rättsliga åtgärder, utan att hindra SNTFM ’CFR Marfă’ SA:s kommersiella verksamhet.”

(58) Å andra sidan gör klaganden gällande att Rumäniens påstående som citeras i beslutet att inleda förfarandet, om att CFR Marfă 2017 ”inte längre hade några skulder till statskassan” är både vilseledande och felaktigt. Klaganden framhåller att CFR Marfă fortsatt är verksamt på marknaden och att företagets skulder gentemot statskassan därför hela tiden ökar.

(59) Klaganden nämner också en skrivelse från CFR Marfă i vilken företaget bekräftar att det ”inte kan betala sina aktuella skulder till sina anställda, statskassan och leverantörer och i synnerhet inte kommer att kunna delta i två omfattande transportupphandlingar den 29 mars 2018 för att erhålla de intäkter som krävs för företagets verksamhet. De två upphandlingarna är [kraftverket Oltenia] och [det nationella saltföretaget Salrom].” (41)

(60) Slutligen upprepar klaganden sina ståndpunkter från tillägget till klagomålet av den 12 september 2017 om stödets negativa effekter, närmare bestämt att i) stödet allvarligt har snedvridit konkurrensen på den liberaliserade rumänska marknaden för järnvägstransporter genom att ge CFR Marfă fördelar gentemot sina konkurrenter, ii) stödet har lett till en kraftig försämring av den rumänska järnvägsinfrastrukturen och att iii) denna snedvridning förvärras av den rumänska statens överträdelser av upphandlingslagstiftningen genom att på ett diskriminerande sätt tilldela CFR Marfă kontrakt för godstransporter på järnväg. I fråga om de senare punkterna medger klaganden att de inte omfattas av kommissionens bedömning av statligt stöd.

(61) Avslutningsvis betonar klaganden i sina synpunkter på beslutet att inleda förfarandet att de olika stödåtgärderna beviljades under en lång period och att stödet har en särskilt snedvridande effekt för privata aktörer som tillhandahåller godstransporter på järnväg i Rumänien. Därför uppmanar klaganden kommissionen att utfärda ett föreläggande om att tillfälligt upphäva det statliga stöd som CFR Marfă beviljats genom att företaget sluppit betala sina obetalda infrastrukturskatter och sina skulder till statskassan (dvs. åtgärderna 4 och 5).

3.2 Synpunkter från Rumänien

(62) Enligt Rumänien utgör ingen av de åtgärder som beskrivs i kommissionens beslut att inleda det formella granskningsförfarandet oförenligt statligt stöd och anger ett antal skäl till detta. Inledningsvis framför Rumänien i en allmän kommentar ett antal skäl för att CFR Marfăs verksamhet är av strategiskt intresse för staten. Därefter kommenterar Rumänien var och en av de åtgärder som omfattas av beslutet att inleda förfarandet. En sammanfattning av dessa kommentarer presenteras i underavsnitten 3.2.3–3.2.5 nedan.

3.2.1 Rumäniens synpunkter på CFR Marfăs strategiska betydelse och tillämpligheten av artikel 107.1 i EUF-fördraget

(63) Rumänien anger att CFR Marfă är ett kommersiellt företag av strategiskt intresse för staten som inte bara konkurrerar med privata aktörer på marknaden för godstransporter på järnväg utan även bedriver verksamhet kopplad till landets försvarsbehov och Natomedlemskap samt transporterar strategisk materiel inom sektorer med stor betydelse för landets ekonomi, energisektorn och den sociala sektorn.

(64) Enligt Rumänien har CFR Marfă följande skyldigheter i samband med landets försvarsbehov (42): i) Att, tillsammans med andra ansvariga intressenter, delta i utarbetandet och genomförandet av mobiliseringsplanen. ii) Att säkerställa att det finns tillräckliga reserver och tillräcklig kapacitet (rullande materiel, färjor, personal osv.) för mobiliseringen. Dessa reserver får visserligen användas i CFR Marfăs kommersiella transportverksamhet, men CFR Marfă måste inrätta dessa reserver på vissa särskilda platser utmed det nationella järnvägsnätet, utan ersättning från myndigheterna. När dessa reserver inte längre behövs för kommersiella syften, på grund av att det inte längre finns någon efterfrågan på transporter, får CFR Marfă inte heller göra sig av med dem. Dessa måste i stället bevaras och hållas i driftsdugligt skick på CFR Marfăs bekostnad, vilket täcker de relaterade kostnaderna från de intäkter som erhålls genom att tillhandahålla andra tjänster. Rumänien tillhandahöll ingen uppskattning av kostnaderna för att inrätta dessa reserver och hålla dem i driftsdugligt skick förrän i ett mycket sent skede i förfarandet (43), eftersom ”offentliga myndigheter inte utarbetat några beräkningsmetoder för detta” och sådan information skulle betraktas som en statshemlighet (44). På grundval av den information som tillhandahållits av Rumänien skulle de totala beräknade kostnaderna för att upprätthålla reserver för försvarsändamål uppgå till […] miljoner rumänska leu ([…] miljoner euro) för perioden 2008–2018, och till […] miljoner rumänska leu ([…] miljoner euro) för perioden 2010–2018. iii) Att utarbeta handlingar som rör komplettering av den nödvändiga arbetskraften. iv) Att säkerställa civilt skydd av sina anställda, passagerare och det gods som företagets anförtrotts för transport vid särskilda händelser, inbegripet olyckor. v) Att utföra militära transporter (både på Natonivå och på nationell nivå) för att säkerställa kontinuiteten i transporterna av militära styrkor och militär materiel i fredstid och i händelse av kris, olycka, krig eller andra särskilda omständigheter, samt att tillhandahålla tågvagnar, personal och andra resurser på begäran av Rumäniens försvarsministerium. Dessa skyldigheter fullgörs av CFR Marfă på grundval av bestämmelser i protokoll, gemensamma beslut och avtal (45) som slutits av landets försvarsministerium och ministeriet för transport, byggnation och turism samt i enlighet med respektive avtal mellan Rumänien och Nato. Rumänien beräknade att andelen militära transporter uppgår till […] % av CFR Marfăs årliga omsättning (46) men tillhandahöll ingen detaljerad och motiverad beräkning med hänvisning till att detta är en statshemlighet. vi) Att upprätthålla och utveckla en färjelinje som är avsedd att vara en förlängning av den fjärde paneuropeiska transportkorridoren i avsikt att förbinda Europa med Asien. Rumänien anger att eftersom de färjelinjer som förbinder Europa med Asien via hamnen i Constanța inte är lönsamma och går med förlust (47) stationerades CFR Marfăs färjor i denna hamn utan att användas i någon kommersiell verksamhet under perioden 2008–2018. Enligt Rumänien uppgår kostnaderna för att underhålla färjorna (som ingår i de siffror som anges i led ii) skäl 64 ovan) till […] miljoner rumänska leu ([…] miljoner euro) för perioden 2008–2018, och till […] miljoner rumänska leu ([…] miljoner euro) för perioden 2010–2018 (48).

(65) Vidare anger Rumänien att CFR Marfă – utöver landets försvarsbehov – även har en strategisk betydelse på grund av sina transporter av kol och andra strategiska produkter till de största industriella kunderna (främst statsägda företag såsom Complexul Energetic Oltenia, Complexul Energetic Hunedoara, CET Govora och andra kolkraftverk), som tillhandahåller sådana grundläggande tjänster som el, värme och varmvatten. Enligt Rumänien utförs dessa transporter vanligtvis på grundval av avtal som sluts genom ett upphandlingsförfarande, där andra privata aktörer deltar och konkurrerar med CFR Marfă. I kristider (t.ex. vid hård väderlek såsom snöfall, snöstormar och torka) kan de offentliga myndigheterna emellertid begära att sådana transporter utförs även utanför de befintliga avtalens ramar. Rumänien framhåller att vattenkraftverk och vindsystem inte kan täcka den elbrist som uppstått till följd av att de värmekraftverk som är den huvudsakliga energikällan minskat sin produktion (Complexul Energetic Oltenia står på egen hand för hela 20–30 % av Rumäniens elproduktion). Rumänien anser därför att det är nödvändigt att säkerställa en kontinuerlig tillförsel av strategiska material till dessa industriella kunder för att upprätthålla befolkningens levnadsstandard och för att undvika att ekonomiska aktörers verksamhet påverkas negativt. Därför är sådana transporter viktiga för den nationella säkerheten, vilket även styrks av de slutsatser som Rumäniens författningsdomstol drar i sin dom nr 91 av den 28 februari 2018 (49).

(66) Dessutom framhåller Rumänien att de skulder som CFR Marfă ådragit sig för strategiska transporter till sina industriella kunder (främst statsägda företag, skäl 65) var den bakomliggande orsaken till CFR Marfăs förfallna skulder gentemot ANAF. Rumänien beräknar att beloppen för de motsvarande straffavgifter och räntor som uppkommit till följd av underlåtenheten att betala CFR Marfăs skuld till ANAF motsvarar de skulder som dessa statsägda företag ådragit sig för CFR Marfăs strategiska transporter (50).

(67) Rumänien noterar även att CFR Marfă och andra offentliga enheter är skyldiga att delta (kostnadsfritt) i olika övningar (t.ex. simulationer av tågolyckor) som anordnas av myndigheter (bl.a. inspektionen för allmänna nödsituationer) och att CFR Marfă tillhandahöll godstransportresurser utan monetär ersättning i vissa myndigheters eller offentliga institutioners intresse/för vissa myndigheter eller offentliga institutioner (i form av handhavande och lagring av artiklar för bl.a. den nationella myndigheten för reserver och hyra av särskild utrustning för specifika insatser för det centrala vinterkommandot (51). Rumänien har inte tillhandahållit någon kvantifiering av kostnaderna för aktiviteterna ovan.

(68) Rumänien anger att CFR Marfă är den enda aktören med den kapacitet som krävs för att på ett lämpligt och omgående sätt kunna utföra de skyldigheter avseende landets försvar och säkerhet som beskrivs ovan. Följaktligen anser Rumänien att indrivning av CFR Marfăs skulder genom verkställighetsförfarande, omedelbar likvidation eller inledning av ett insolvensförfarande inte är en godtagbar lösning, eftersom det skulle kunna leda till att de resurser som krävs för landets säkerhet och försvar inte skulle kunna användas under längre perioder (52).

(69) Med beaktande av bestämmelserna i artikel 107.1 i EUF-fördraget, artikel 4 i EU-fördraget och punkt 17 i kommissionens tillkännagivande 2016/C 262/01 om begreppet statligt stöd som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat tillkännagivandet om statligt stöd) (53) hävdar Rumänien följande: a) Samtliga omständigheter ovan ger de rumänska myndigheterna rätt att vidta vilken åtgärd som helst som är avsedd att säkerställa den territoriella integriteten, upprätthålla den allmänna ordningen och skydda den nationella säkerheten, även när en sådan åtgärd påverkar konkurrensen på ett visst område. b) Alla åtgärder som vidtas i syfte att säkerställa den nationella säkerheten, den territoriella integriteten och den allmänna ordningen är förenliga med EU:s bestämmelser, oavsett om de betraktas som statligt stöd eller ej (54).

(70) Med andra ord anser Rumänien att landet utövade sin myndighet när det antog åtgärderna 1–3 och 5 med avseende på CFR Marfă i syfte att säkerställa kontinuiteten hos militära transporter och transporter av strategisk materiel och uppfylla andra skyldigheter med koppling till landets säkerhet och försvars, varför artikel 107.1 i EUF-fördraget inte är tillämplig, i enlighet med bestämmelserna i artikel 4 i EU-fördraget och punkt 17 i tillkännagivandet om statligt stöd.

3.2.2 Rumäniens kommentarer på klagandens synpunkter om CFR Marfăs strategiska betydelse

(71) Rumänien anger att den information som klaganden har tillhandahållit inte bevisar att privata aktörer har den kapacitet som krävs för att ersätta CFR Marfă på marknaderna för strategiska och militära transporter av följande skäl:

(72) För det första anser Rumänien att privata aktörers oförmåga att ersätta CFR Marfăs verksamhet bevisas av den faktiska situationen på marknaden. Rumänien ger för detta ändamål ett exempel från en upphandling som Complexul Energetic Oltenia anordnade 2014, där ett anbud från ett konsortium bestående av tre privata aktörer (GFR, Unicom Transit och Servtrans Invest) förkastades på grund av att konsortiets medlemmar inte hade den tekniska och operativa kapacitet som krävdes enligt specifikationerna för upphandlingen, trots att deras ekonomiska erbjudande var mer fördelaktigt. Den nationella domstolen avvisade konsortiets överklagan och bekräftade att dess medlemmar saknade den tekniska och operativa kapacitet som krävdes enligt upphandlingsdokumenten.

(73) Rumänien anger vidare att privata aktörers bristande intresse för att utföra militära transporter inte bara har att göra med den ringa efterfrågan på sådana transporttjänster, utan även beror på att militära transporter och förmågan att reagera snabbt på en begäran om en sådan transport (som ska prioriteras framför alla privata transporter) kräver att det finns tillgång till reserver av olika resurser (t.ex. rullande materiel, färjor osv.) på olika platser utmed det nationella järnvägsnätet. Enligt Rumänien gör detta att användningen av sådana resurser blir mindre effektiv. Eftersom myndigheterna inte erbjuder någon kompensation för denna effektivitetsminskning är det inte ett attraktivt alternativ för privata aktörer. Rumänien anger även att CFR Marfă äger omkring 93 % av den nationella vagnsflottan och är den enda aktör som kan uppfylla skyldigheten att upprätthålla mobilieringsreserverna, medan privata aktörer till största delen använder sig av vagnar som hyrts av utländska företag och inte kan användas som mobiliseringsreserver.

(74) Med anledning av ovanstående anser Rumänien att privata aktörer inte kan ersätta CFR Marfă på marknaden för militära transporter. Denna slutsats styrks ytterligare av bestämmelserna i 2013 års beslut från det högsta rådet för nationens försvar, som kräver att klausuler ska inkluderas i privatiseringsavtalet för CFR Marfă enligt vilka den som förvärvar företaget måste garantera att alla CFR Marfăs aktuella strategiska skyldigheter avseende landets säkerhet och försvar kan uppfyllas (55).

(75) För det andra hävdar Rumänien också att tillhandahållandet av transporttjänster för nationella försvarsändamål i många fall kräver att hemlig information av olika sekretessgrad uppges, vilket innebär att privata aktörer som vill tillhandahålla sådana transporttjänster måste inneha vissa industrisäkerhetsintyg. De privata järnvägsaktörer som har de största marknadsandelarna i Rumänien (medlemmarna i OPSFPR) skulle emellertid med största sannolikhet nekas sådana intyg för tillhandahållande av strategiska och försvarsrelaterade transporter, eftersom de inte skulle kunna uppfylla de strikta krav som ställs för att erhålla intygen. Rumänien anger ett flertal möjliga grunder till att neka OPSFPR:s medlemmar sådana intyg: a) Aktieägare eller andra personer med befogenhet att fatta beslut i företaget 1) har dömts för korruption genom en slutgiltig dom (56), 2) har åtalats för korruption (57), 3) har åtalats för att ha inrättat en kriminell grupp, skatteundandragande och penningtvätt (58), 4) är utländska medborgare eller företag. b) Aktörerna i fråga har skulder eller har rapporterat betydande förluster. c) Aktörerna bedriver verksamhet med enheter i länder som har konstaterats utgöra en säkerhetsrisk för Rumänien i Rumäniens nationella försvarsstrategier som godkänts genom regeringsbeslut (närmare bestämt tidigare Sovjetstater).

(76) Därför anser Rumänien att CFR Marfă i själva verket är den enda aktör på marknaden som har den kapacitet som krävs för att transportera strategisk och militär materiel och uppfylla andra skyldigheter med koppling till landets säkerhet och försvar. Mot bakgrund av ovanstående, och med tanke på den senaste tidens konflikter nära Rumäniens gränser (i Ukraina) som ledde till en femfaldig ökning av CFR Marfăs militära transporter jämfört med 2013, anser Rumänien sig ha rätt att åberopa bestämmelserna i artikel 4 i EU-fördraget och punkt 17 i tillkännagivandet om statligt stöd för att hävda att artikel 107.1 i EUF-fördraget inte ska tillämpas på någon del av CFR Marfăs verksamhet.

3.2.3 Rumäniens synpunkter på åtgärderna 1 och 4

(77) När det gäller åtgärd 1 framhåller Rumänien att ANAF inledde ett förfarande för efterlevnadskontroll för att säkra de obetalda skatteskulderna. Enligt de lagar som har varit i kraft sedan 2004 uppbär CNPP (den nationella allmänna pensionskassan), ANOFM (den nationella arbetsförmedlingen) och CNAS (den nationella sjukförsäkringsmyndigheten) inte direkt de avgifter som rumänska ekonomiska aktörer och andra personer är skyldiga att betala. Den enda myndighet som ansvarar för denna uppgift är ANAF, som därefter fördelar de belopp till de olika myndigheterna som ANAF uppburit för deras räkning (59).

(78) När det gäller CFR Marfăs ovannämnda skuld till den statliga budgeten inom ramen för åtgärd 1 (se tabell 8) framhåller Rumänien att ANAF agerade som en privat marknadsekonomisk aktör, eftersom Rumänien beräknade dröjsmålsränta och straffavgifter för CFR Marfăs förfallna skulder till statskassan. Rumänien framhåller framför allt att följande räntesatser beräknades för CFR Marfăs förfallna skulder till statskassan: i) en daglig räntesats på 0,1 % under perioden mellan den 1 januari 2006 och den 30 juni 2010, ii) en daglig räntesats på 0,05 % under perioden mellan den 1 juli 2010 och den 30 september 2010 och iii) en daglig räntesats på 0,04 % under perioden mellan den 1 oktober 2010 och den 28 februari 2014 (60). Rumänien förklarar även att en dröjsmålsränta dessutom påförs som straff för den sena betalningen av skatteskulder enligt följande: i) om förfallna skatteskulder betalas senare än 30 dagar från förfallodatumet men 90 dagar efter förfallodatumet påförs en dröjsmålsränta på 5 % av det förfallna kapitalbeloppet, och ii) en dröjsmålsränta på 15 % av kapitalbeloppet påförs 90 dagar efter förfallodatumet. Betalningen av dröjsmålsränta innebär inte att skyldigheten att betala ränta upphör (61).

(79) Rumänien framhåller vidare att ANAF aktivt drev in CFR Marfăs skulder till den statliga budgeten och vidtog en rad verkställighetsåtgärder i form av förbudsförelägganden och beslag på CFR Marfăs bankmedel samt lösa och fasta egendom.

(80) Rumänien framhåller framför allt att ANAF utfärdade tolv förbudsförelägganden under 2009 för att driva in CFR Marfăs utestående skulder till ett totalt belopp på […] miljoner rumänska leu (ca [… miljoner euro). Rumänien förklarar att ett förbudsföreläggande är ett direkt indrivningsbart skattekrav, vilket innebär att ANAF kan fortsätta förfarandet för efterlevnadskontroll utan att blanda in domstolarna om gäldenären inte betalar de utestående beloppen inom den period som anges i förbudsföreläggandet. Därefter kan ANAF framför allt påskynda indrivningen av utestående skulder genom att utmäta gäldenärens tillgångar och egendom samt inleda försäljning av tillgångarna och egendomen (62).

(81) Dessa förbudsförelägganden åtföljdes av ett beslag på CFR Marfăs bankmedel på […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro), vilken drevs in och ledde till återbetalning av […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro) (63) och 22 beslag på CFR Marfăs fasta tillgångar med ett bokfört värde på totalt […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro) (64). Rumänien förklarar att beslaget på lösa eller fasta tillgångar utgör en rättslig inteckning av tillgångarna, vilket ger en prioriterad fordran på intäkterna från försäljningen av de beslagtagna tillgångarna med de ytterligare konsekvenserna att gäldenären inte kan sälja de utmätta tillgångarna och enbart kan använda de beslagtagna tillgångarna med det behöriga organets (i detta fall ANAF:s) godkännande (65).

(82) Rumänien framhåller vidare att ANAF utfärdade 24 förbudsförelägganden för CFR Marfă under 2010 och 2011 och förklarar att man inte gjorde beslag och utmätningar av utestående fordringar gentemot CFR Marfăs gäldenärer (främst statsägda företag) under 2010 och 2011 för att undvika betydande sociala effekter (66). Rumänien framhåller även att ANAF i juni 2013 hade gjort 200 beslag på CFR Marfăs lösa och fasta egendom med ett bokfört värde på totalt […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro). Rumänien förtydligar sedan att av dessa 200 beslag gjordes 25 på lös och fast egendom tillhörande SC de Transport Maritim și de Coastă CFR Ferryboat SA (”CFR Ferryboat”) med ett bokfört värde på […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro), medan 84 gjordes på lös och fast egendom tillhörande SC Intreținere și Reparații Vagoane SA (”Wagon Repair and Maintenance SA”) med ett bokfört värde på […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro), som båda var företag som fusionerades med CFR Marfă i juni 2012 (se skäl 27) (67).

(83) Av de återstående 91 beslagen gjordes 10 på fasta tillgångar tillhörande CFR Infrastructură med ett bokfört värde på […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro) och de övriga 81 på CFR Marfăs lösa och fasta tillgångar (i november och december 2012) med ett bokfört värde på[…] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro) (68).

(84) Rumänien framhåller därutöver att ANAF utfärdade de totalt 1 440 meddelandena om utmätning på de tillgängliga medlen i bankmedlen tillhörande CFR Ferryboat SA, Wagon Repair and Maintenance SA och CFR Infrastructură, samt 612 beslag av utestående fordringar på tredje parters bankmedel (för ett totalt belopp på […] miljoner rumänska leu, ca […] miljoner euro) (69).

(85) Rumänien förklarar även att beslagen på CFR Marfăs lösa egendom (framför allt vagnar och lok) med ett bokfört värde på […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro, 95 % av det totala värdet av 81 beslag) gjordes först den 28 november 2012 och inte tidigare, eftersom denna lösa egendom bestod av rullande materiel och lok, det vill säga lös egendom som användes för CFR Marfăs främsta inkomstbringande verksamhet, och eftersom CFR Marfă tillhandahåller verksamhet av nationellt allmänintresse, för att erbjuda allmän godstransport på järnväg och tillhandahålla tjänster som krävs för det nationella försvaret (70).

(86) Rumänien framhåller att ANAF, efter att beslagen gjordes på CFR Marfăs tillgångar, begärde att tillgångarna skulle värderas och att förfarandet skulle inledas för att avyttra dem. Förfarandet för att avyttra tillgångarna inleddes dock aldrig, eftersom exekutionstitlarna på CFR Marfăs skulder reglerades genom genomförandet av 2013 års konvertering av skulder till aktier (71). Rumänien förklarar även att indrivningen av CFR Marfăs skulder till ANAF genom förfaranden för efterlevnadskontroll, omedelbar likvidation eller inledande av insolvensförfarandena inte var någon godtagbar lösning eftersom detta skulle kunna ha medfört att de resurser som behövdes för landets nationella säkerhet och försvar inte kunde användas under en betydande tid, vilket mot bakgrund av de nyliga konflikterna i regionen skulle kunna hota staten som sådan (”den rumänska staten klarar sig inte utan ett viktigt instrument och resurser, som den hade en rättslig skyldighet att tillhandahålla för att utöva sin roll och sina uppgifter att säkerställa den territoriella integriteten, upprätthålla allmän ordning och försvara den nationella säkerheten och som inte kan ersättas under de rådande omständigheterna”) (72).

(87) När det gäller åtgärd 4 framhåller Rumänien att CFR Marfă betalade in samtliga avgifter till den statliga budgeten mellan 2013 och 2017 och att de skatteintyg som ANAF utfärdade flera gånger under denna period är ett bevis på att CFR Marfă inte ådrog sig några ytterligare skulder till den statliga budgeten under perioden (73).

(88) Rumänien förklarar uttryckligen att tabell 7 i beslutet att inleda förfarandet innehåller en förteckning för perioden 2013–2016 över de skattemässiga skyldigheter som uppstått strax före budgetårets slut och som skulle betalas under det följande året. Rumänien framhåller att respektive skuldbelopp för samtliga år sedan juni 2013 betalades av CFR Marfă i början av det påföljande året, det vill säga på förfallodagen. Rumänien framhåller att de respektive beloppen förtecknas i de årliga balansräkningarna i enlighet med bestämmelserna om upprättandet av sådana, med hänsyn tagen till de skattemässiga skyldigheternas start- och betalningsdatum. Rumänien anser att en inkorrekt bedömning har gjorts av CFR Marfăs intyg om betalning av skattemässiga skyldigheter baserat på uppgifterna i balansräkningen och att de dokument som bör beaktas är de skatteintyg som ANAF utfärdar på regelbunden basis (74). Rumänien presenterade således uppgifterna om de skattemässiga skyldigheterna och övriga skulder gentemot den statliga budgeten på följande sätt: Tabell 9 CFR Marfăs skattemässiga skyldigheter och övriga skulder gentemot den statliga budgeten efter 2013 års konvertering av skulder till aktier (miljoner rumänska leu) I miljoner rumänska leu 2013 2014 2015 2016 2017 Skattemässiga skyldigheter och övriga skulder gentemot den statliga budgeten (…) (…) (…) (…) (…) Belopp som ANAF ska återbetala/returnera till CFR Marfă (…) (…) (…) (…) (…) Nummer/datum på skatteintyg 1042215/ 18.12.2013 1356231/ 5.12.2014 107680/ 16.12.2015 90817/ 12.1.2016 78183/ 14.12.2017 Källa: Rumäniens svar av den 19 december 2018, avsnitt E, punkt 21.

(89) Rumänien förklarar att CFR Marfă har väckt talan vid Bukarests appellationsdomstol i fråga om sina skattemässiga skyldigheter för åren 2016 och 2017. I sin talan begärde CFR Marfă att appellationsdomstolen skulle ogiltigförklara ANAF:s beslut att avvisa CFR Marfăs begäran att få avräkna CFR Marfăs utestående skatteskulder för åren 2016 och 2017 med de belopp ([…] miljoner rumänska leu, ca […] miljoner euro) som ANAF hade ålagts att betala till CFR Marfă genom appellationsdomstolens tvistemålsdom nr 1011/2015, fastställd genom högsta domstolens beslut nr 998/30.3.2016 (75).

(90) Mot bakgrund av ovanstående anser Rumänien att CFR Marfă inte registrerade någon skuld till den statliga budgeten mellan 2013 och 2017 eftersom ANAF måste kvitta/återbetala beloppen på […] miljoner rumänska leu och […] miljoner rumänska leu, vilka skulle understiga ANAF:s respektive skuld till CFR Marfă.

(91) Avslutningsvis informerade Rumänien om att CFR Marfăs förfallna skuld (jämte ränta och straffavgifter) till den statliga budgeten uppgick till […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro) 2018 och mer än tredubblades till […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro) den 28 mars 2019 (76). Rumänien betonade att ANAF med avseende på denna skuld hade gjort 16 beslag på CFR Marfăs obelastade lösa tillgångar med ett bokfört värde på […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro) och 66 beslag på CFR Marfăs obelastade fasta tillgångar med ett bokfört värde på […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro). (77)

3.2.4 Rumäniens synpunkter på åtgärderna 2 och 5

(92) När det gäller åtgärderna 2 och 5 vidhåller Rumänien att CFR Infrastructură inte befriade CFR Marfă från betalning av skulder med avseende på infrastrukturskatten.

(93) Rumänien förklarar att ingen järnvägsoperatör får befrias från betalning av infrastrukturskatten enligt rumänsk lagstiftning och att CFR Infrastructură inte gör något undantag för CFR Marfă heller.

(94) Rumänien förklarar att det finns tre typer av straffavgifter när transportörer inte betalar infrastrukturskatten: 1) CFR Infrastructură utfärdar månatliga fakturor för varje tjänst och när betalningsskyldigheterna inte fullgörs i överensstämmelse med villkoren i avtalet om tillgång till järnvägsinfrastruktur (som ingås varje år) beräknar och fakturerar CFR Infrastructură alltid räntor och straffavgifter för den uteblivna betalningen av infrastrukturavgiften för varje dag som löper utan betalning (den första typen av straffavgifter för utebliven betalning av infrastrukturavgiften). Räntesatserna och straffavgifternas storlek anges i tabell 7 (skäl 24). Samma straffavgift tillämpas på alla godstransportoperatörer (och persontransportoperatörer) på järnväg, oavsett ägarförhållande. 2) På grund av den sena betalningen av infrastrukturavgiften ger CFR Infrastructură dessutom inte den rabatt på 33 % av infrastrukturavgiften för tåg som körs inom CFR-nätet, med CFR Marfă som operatör, som privata aktörer beviljas (andra typen av straffavgift). 3) CFR Infrastructură godtar dessutom inte och skapar inte ytterligare rutter för tåg som är av intresse för CFR Marfă och dess kunder, vilket CFR Infrastructură gör för privata aktörer (tredje typen av straffavgift).

(95) Rumänien hävdar i detta avseende att CFR Infrastructură även har inlett rättsliga åtgärder mot CFR Marfă för att driva in CFR Marfăs skulder från och med 2015. Rumänien framhåller särskilt att CFR Infrastructură inledde skiljedoms- och domstolsförfaranden beträffande indrivning av CFR Marfăs skulder enligt följande: skiljedomsförfaranden 2015 gällande ett belopp på […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro), skiljedoms- och domstolsförfaranden 2016 gällande ett belopp på […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro), skiljedoms- och domstolsförfaranden 2017 gällande ett belopp på […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro) och skiljedoms- och domstolsförfaranden 2018 gällande ett belopp på […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro) (78). Enligt Rumänien tilldömdes CFR Infrastructură 100 % av dessa belopp i respektive slutliga domstols- och skiljedomsbeslut (79).

(96) Enligt Rumänien har CFR Infrastructură, efter att dessa beslut fattades till dess fördel, anlitat exekutionstjänstemän för att driva in ådömda skulder, bl.a. genom frysning av bankmedel och utmätning av förfallna belopp som kunderna är skyldiga CFR Marfă samt genom beslag av lös och fast egendom tillhörig CFR Marfă (80).

(97) Rumänien förklarar även att CFR Infrastructură ingick ett avtal om att senarelägga betalningarna med CFR Marfă 2016 (”2016 års senareläggningsavtal”) när det gäller betalningen av beloppet på […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro), vilket motsvarade det kapitalbelopp och den ränta som CFR Infrastructură tillerkändes i skiljedomsförfarandena 2015 och 2016. Rumänien förklarar att hela beloppet på […] miljoner rumänska leu drevs in genom verkställighet av skulden efter att CFR Marfă inte hade följt bestämmelserna i 2016 års senareläggningsavtal (81).

(98) Enligt Rumänien lyckades CFR Infrastructură fram till augusti 2018 driva in över […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro) från CFR Marfă – genom åtgärder i och utanför domstol – varav […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro) under perioden mars–juli 2018. Den 6 december 2018 ingick CFR Infrastructură dessutom ett avtal för att senarelägga betalning av CFR Marfăs skuld i fråga om ränta och straffavgifter till ett belopp av […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro) (”2018 års senareläggningsavtal”). I avtalet anges bland annat att CFR Marfă per den 4 december 2018 hade en skuld på totalt […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro) till CFR Infrastructură, varav […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro) är det belopp som CFR Infrastructură tillerkändes genom sju civilrättsliga domar 2017, som håller på att verkställas. Av detta belopp på […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro) utgörs […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro) av ränta och straffavgifter. Enligt 2018 års senareläggningsavtal ska även kapitalbeloppet på […] miljoner rumänska leu (ca […] miljoner euro) fortsätta att drivas in genom beslag på CFR Marfăs lösa och fasta egendom.

(99) Rumänien förklarar att indrivning genom beslag av tillgångar endast tillämpades så länge som CFR Marfă fullgjorde skyldigheterna enligt senareläggningsavtalen och framhåller att CFR Marfă respekterar 2018 års senareläggningsavtal (82).

(100) Enligt Rumäniens uppfattning bekräftar allt det som har nämnts ovan att CFR Infrastructură tillämpar skuldindrivningsåtgärder och att CFR Marfă inte har befriats från betalning av skulderna (83).

(101) Rumänien anser inte att CFR Marfă förmånsbehandlas av CFR Infrastructură och att CFR Marfă är, eller har varit, befriad från någon rättslig skyldighet (84). Rumänien framhåller att CFR SA (CFR Infrastructură) har tillämpat och tillämpar samma böter om någon av järnvägsoperatörerna inte betalar infrastrukturskatter och påminner om att böter är straffavgifter för sena betalningar som beräknas och tillämpas vid utebliven betalning av utestående avgifter på förfallodatumet utifrån samma procentsats och utan diskriminering (85). Rumänien framhåller dessutom att CFR Infrastructură tillämpar samma åtgärder i och utanför domstol för att driva in järnvägsoperatörers skulder (86).

(102) Rumänien tillägger även att det faktum att CFR Infrastructură inte har uppburit infrastrukturskatter från CFR Marfă är en objektiv omständighet och en följd av att andra statligt ägda företag eller företag med staten som aktieägare (varav många verkar inom energisektorn) i sin tur inte har betalat sina skulder till CFR Marfă. Rumänien förklarar att dessa skulder till CFR Marfă är av samma storlek som CFR Marfăs skulder till CFR Infrastructură, och att alla avbrott i CFR Marfăs transporttjänster skulle innebära störningar i den verksamhet som just dessa företag bedriver, till skada för människors levnadsstandard och den ekonomiska verksamheten på olika områden. Rumänien framhåller att CFR Marfă har vidtagit åtgärder för att driva in sådana skulder i linje med de rättsliga bestämmelserna på området (87).

(103) Rumänien tillägger vidare att det är omöjligt att ådöma kraftfullare åtgärder gentemot CFR Marfă (t.ex. ansökan om insolvens), eftersom CFR Infrastructură och de rumänska myndigheterna måste ta hänsyn till vikten av CFR Marfă och dess resurser för det nationella försvarssystemet, den nationella säkerheten samt den allmänna säkerheten och ordningen, för transporten av strategiska material och för befolkningen (88) (se även underavsnitten 3.2.1 och 3.2.2 ovan).

(104) Rumänien påminner i det avseendet om att de rumänska myndigheterna och CFR Infrastructură måste agera i enlighet med den rättsliga ramen på försvarsområdet (89) och vidta åtgärder som inte utgör en risk för att avyttra vissa tillgångar som tillhör CFR Marfă (negativ påverkan på tillgångar som betraktas som ”statliga medel”) och som inte påverkar de militära sändningarna och transporten av strategiska material av detta strategiska företag eller CFR Marfăs åtgärder vid krissituationer (t.ex. vintern 2016–2017 (90).

(105) I sina synpunkter från den 14 augusti 2018 som svar på iakttagelserna från tredje parter hävdar Rumänien även att CFR Infrastructură måste avstå från att vidta verkställighetsåtgärder som skulle kunna blockera militära sändningar och minska landets försvarsförmåga i kraft av artikel 34 i lagen om det nationella försvaret (91). Rumänien citerar sin transportminister som säger att vi inte ”bör döda hönan som lägger äggen” med avseende på varför staten inte bör driva in Marfas alla skulder till CFR Infrastructură.

3.2.5 Rumäniens synpunkter på åtgärd 3

(106) För det första bestrider Rumänien att åtgärd 3 finansieras med statliga medel. Rumänien framhåller framför allt att de tre kumulativa villkoren (i artikel 107.1) i EUF-fördraget inte är uppfyllda för att konverteringen av skulder till aktier med avseende på CFR Marfă skulle kunna betraktas som statligt stöd, med tanke på att villkoret i stycke a inte är uppfyllt eftersom inga statliga medel har spenderats och inga medel har avsatts från den statliga budgeten (vilket skulle innebära att staten har ådragit sig direkta budgetutgifter). Dessa belopp utgjorde i själva verket inte längre några intäkter till budgeten, vilket går utöver ordalydelsen i EUF-fördraget. Rumänien hävdar att landet agerade som en vanlig aktieägare skulle agera och hade som mål att stärka sina egna intressen och inte att ge en ekonomisk fördel till en viss ekonomisk aktör (92).

(107) För det andra hävdar Rumänien att konverteringen av skulder till aktier godkändes av Europeiska unionens råd i rådets beslut av den 22 oktober 2013 om tillhandahållande av förebyggande medelfristigt ekonomiskt unionsstöd till Rumänien (93) (”rådets beslut av den 22 oktober 2013”), vilket bekräftades genom bestämmelserna i det förebyggande stand-by-avtalet mellan Rumänien och Internationella valutafonden (IMF) på 1 751,34 miljoner SDR, som man kom överens om genom den avsiktsförklaring som de rumänska myndigheterna undertecknade i Bukarest den 12 september 2013 och som IMF:s styrelse godkände genom beslutet av den 27 september 2013 (94). Rumänien intar denna ståndpunkt på grundval av bilaga I till stand-by-avtalet (95) där följande anges: ”Förra året gjorde vi några viktiga reformer i fråga om statligt ägda företag samt energi- och transportsektorn, till exempel genom frivillig insolvens av ett fåtal företag eller likvidation av dessa, skuldkonvertering och omstruktureringsåtgärder. (understrykning tillfogad). Viktiga reformer inom energi- och transportsektorn är bland annat följande: Transportsektorn: Vi tog initiativ till ett köpe- och försäljningsavtal för försäljning av en andel på 51 % i det statligt ägda fraktbolaget (CFR Marfă) för 905 miljoner rumänska leu och fattade ett regeringsbeslut om godkännande av köpe- och försäljningsavtalet. Vi godkände även en avbetalningsplan för restantier i juni genom vilken CFR Marfăs restantier skulle minska med mer än 90 % efter försäljningen”. (96) ”Vi planerar också att underlätta förbättringar i betalningen av infrastruktur- och elavgifter från det statligt ägda järnvägsföretaget för persontransporters och CFR Marfăs sida genom att reformera dessa företag och reglera utestående skulder bland dessa tre viktiga järnvägsföretag. Bland annat följande åtgärder skulle kunna vidtas för att förbättra företagens driftsmässiga och ekonomiska resultat: CFR Marfă: Vi kommer att fullgöra våra åtaganden enligt köpe- och försäljningsavtalet beträffande majoritetsförsäljningen av CFR Marfă och avsluta transaktionen (aktiebetalningen) i mitten av oktober 2013. Godkännande av koncentrationskontroll kommer i detta avseende att begäras av berörd tillsynsmyndighet. Om oöverstigliga hinder påträffas under privatiseringsprocessen kommer vi att återinleda upphandlingen för majoritetsprivatiseringen av Marfa enligt ett förfarande som följer bästa internationella praxis”.

(108) Rumänien förklarar att ovannämnda stand-by-avtal inbegripet den bilaga som citeras i skäl 107 ovan godkändes av rådet i artikel 1.1 i beslutet av den 22 oktober 2013, där man bland annat nämnde de särskilda ekonomisk-politiska villkor som fastställs i samförståndsavtalet och som bland annat innefattar ”omstrukturering av statligt ägda företag, inbegripet försäljning av andelar i deras kapital, och en stärkt styrningsstruktur vid statligt ägda företag”.

(109) Rumänien framhåller att rådet godkände privatiseringen av CFR Marfă och konverteringen av skulder till aktier till förmån för CFR Marfă men att Europeiska kommissionen dessutom ständigt övervakade privatiseringsprocessen för CFR Marfă.

(110) När det gäller kommissionens övervakning nämner Rumänien särskilt kommissionens rapport The Balance of Payments Programme – Rumänien, 2013–2015 där man bland annat redogör för denna ställning i CFR Marfăs privatiseringsprocess, inbegripet konverteringen av skulder till aktier. I synnerhet skulle privatiseringen, enligt den citerade rapporten, ”bland annat dämpa oron med en konvertering av skulder till aktier som gjordes i juni 2013, före det misslyckade privatiseringsförsöket i oktober 2013” (97).

(111) För det tredje framhåller Rumänien att konverteringen av skulder till aktier överensstämmer med standardkriteriet om en marknadsekonomisk aktör. Rumänien upprepar även resultaten av den Deloitte-studie som man tog fram och ingav till kommissionen.

(112) Rumänien upprepar att man gav gransknings- och konsultföretaget Deloitte i uppdrag att genomföra en studie om uppfyllandet av kriteriet om en marknadsekonomisk aktör. Under studien tillämpades en välkänd metod, närmare bestämt den där man beräknar marknadsvärdet på den 51-procentiga andelen per den 31 december 2012 med hjälp av metoden med diskonterat betalningsflöde och en separat beräkning av marknadsvärdet på den återstående kapitalandelen (49 %) under antagandet att en sådan kapitalandel skulle säljas under perioden 2015–2018, med tillämpning av bedömningsmetoden med CBIT- och EBITDA-multipler.

(113) Rumänien betonar resultaten i Deloitte-rapporten från den 29 mars 2019, som visar att konverteringen av skulder till aktier följt av privatiseringen av CFR Marfă skulle ha gjort det möjligt för staten att som aktieägare och borgenär driva in ett större belopp (i genomsnitt 1 079,9 miljoner rumänska leu eller cirka 235 miljoner euro) än vid en omedelbar likvidation av företaget (i genomsnitt 916,97 miljoner rumänska leu eller cirka 199 miljoner euro).

(114) Rumänien påpekar att konverteringen av skulder till aktier först kunde göras när ett beslut hade fattats i linje med rekommendationerna i Deloitte-studien, genom utfärdandet av nödförordning 61/2013 av den 12 juni 2013, det vill säga efter att kriteriet om en marknadsekonomisk aktör hade uppfyllts.

(115) Rumänien betonar även att nämnda nödförordning 61/2013 utfärdades ”med vederbörlig hänsyn tagen till yttrandena och rekommendationerna från IMF och EU (se även skäl 107 ff. ovan), eftersom det i alla de samförståndsavtal som har ingåtts med dessa internationella organisationer efter 2011 föreskrivs strukturreformer (inbegripet privatiseringar) för ett stort antal statligt ägda företag på olika områden, inbegripet på transportområdet (CFR Infrastructură, CFR Marfă och Tarom)” (98). Rumänien framhåller särskilt den beskrivning som ges av en av reformerna i ett samförståndsavtal som godkänts genom ett rådsbeslut att Rumänien ”även godkände en avbetalningsplan för restantier i juni genom vilken CFR Marfăs restantier skulle minska med mer än 90 % efter försäljningen” (99).

(116) För det fjärde hävdar Rumänien att 2013 års konvertering av skulder till aktier till förmån för CFR Marfă är mycket lik andra åtgärder för andra etablerade järnvägsoperatörer för godstransport i andra medlemsstater där kommissionen konstaterade att inget statligt stöd förekom eller att stödet ansågs vara förenligt med den inre marknaden. Rumänien ger följande tidigare praxis från kommissionen som exempel: beslut av den 16 juni 2017 om det statliga stöd nr SA 32544 (2011/C) som Grekland har genomfört till förmån för den grekiska järnvägskoncernen Trainose SA (100), beslut av den 20 juli 2018 om det offentliga lån SA 29198 – (2010/C) (f.d. 2009/NN) som Slovakien har beviljat till förmån för Železničná Spoločnosť Cargo Slovakia, a.s. (ZSSK Cargo) (101) och beslut av den 19 juni 2017 om det statliga stöd nr SA.39877 (2017/NN) – Kroatien – Aid to HŽ Cargo d. o. o. – Debt Cancellation (102).

(117) Rumänien hävdar att den gemensamma nämnaren är att järnvägsoperatörerna i dessa länder och CFR Marfă hamnade i ekonomiska svårigheter och ådrog sig betydande förluster samt att de offentliga myndigheterna beslutade att ingripa, med tanke på deras betydelse för de nationella ekonomierna. Rumänien anser därför att Rumänien, Kroatien, Grekland och Slovakien handlade i samma anda när det gäller de nationella järnvägsoperatörerna, som alla mötte ekonomiska svårigheter. Enligt Rumänien bör bedömningen av en just sådan konvertering av skulder till aktier (liksom av andra åtgärder) leda till samma resultat när det gäller CFR Marfă.

(118) Rumänien påminner särskilt om kommissionens beslut i mål SA.32544 som Grekland har genomfört till förmån för den grekiska järnvägskoncernen Trainose SA och framför allt om ökningen av eget kapital på 60 miljoner euro, som genomfördes 2009 med medel från den statliga budgeten.

(119) Rumänien konstaterar att de grekiska myndigheterna ansåg att åtgärden i fråga inte utgjorde statligt stöd, men att kommissionen åtgärden trots detta ansåg att åtgärden utgjorde statligt stöd och förklarade den förenlig med den inre marknaden av följande skäl (103): a) Åtgärden syftade till att avhjälpa allvarliga störningar i den grekiska ekonomin. Rumänien påminner i detta avseende om att kommissionen tog fasta på och godtog påståendena om den ekonomiska situationen i Grekland (ekonomisk kris) och det faktum att Trainose spelar en vital roll i landets ekonomi. En likvidation av företaget skulle ha medfört problem för den järnvägsinfrastrukturansvarige, för vissa av dotterföretagen, för viktiga företag i Grekland och för landets utrikeshandel. Dessutom skulle det direkt eller indirekt ha lett till en ökad arbetslöshet i ett krisdrabbat land. b) Åtgärden var lämplig, nödvändig och proportionell. I detta avseende påminner Rumänien om att kommissionen hävdade, bortsett från Trainoses situation och de fördelar som företaget skulle få, att åtgärden var förenlig med syftet att undvika risker för det grekiska järnvägssystemet och förebygga upphörande av tillhandahållandet av järnvägstrafiktjänster för ekonomin och befolkningen, att den var tidsbegränsad, att den var nödvändig för privatiseringen av Trainose, säkerställde företagets överlevnad till dess att privatiseringen faktiskt genomförts, och att den inte syftade till att öka företagets kapacitet och, av denna anledning, inte påverkade konkurrensen och handeln mellan EU-medlemsstaterna.

(120) Rumänien framhåller även att en annullering av konverteringen av skulder till aktier efter den misslyckade privatiseringen 2013 och ett krav om att CFR Marfă skulle återbetala det konverteringsrelaterade beloppet skulle ha lett till betydande driftssvårigheter för CFR Marfă, vilket skulle ha medfört den oacceptabla risken att företaget inte skulle kunna fullgöra sina lagstadgade skyldigheter, avtal och konventioner inom området för nationellt försvar eller till följd av Rumäniens medlemskap i Nato, med tanke på konflikten i Ukraina som bröt ut 2014 och som är den viktigaste anledningen till den politiska och militära kontexten och till att efterfrågan på militära sändningar har ökat med 562,89 %. Det undantag som åberopats enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget och artikel 4 i EU-fördraget är motiverat mot denna bakgrund (104).

(121) Rumänien betonar i synnerhet att det skulle kunna ta lång tid att sälja tillgångar inom ramen för en eventuell företagslikvidation i linje med gällande lagar, vilket skulle leda till att de resurser som krävs för landets försvarssystem och strategiska sändningar inte skulle kunna användas under långa tidsperioder och skulle försämras till följd av att de förvaras i garage. Under dessa perioder när CFR Marfă inte skulle kunna tillhandahålla transporttjänster och resurserna ännu inte har övergått till en annan järnvägsoperatörs ägo, såsom inträffade 2008 och 2014, kan konflikter bryta ut eller blossa upp på nytt, vilket nämns i den nationella försvarsstrategin (105). Rumänien fruktar att man, under sådana omständigheter, inte längre skulle ha transportkapacitet och inte längre skulle kunna vidta lämpliga åtgärder mot eventuella utmaningar, vilket är oacceptabelt.

4. BEDÖMNING AV STÖDET

(122) Kommissionen undersöker först huruvida åtgärderna 1–5 till förmån för CFR Marfă medför statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget (se underavsnitt 4.1 nedan), huruvida CFR Marfă var ett företag i svårigheter (se underavsnitt 4.2 nedan) och huruvida stödet redan hade genomförts (se underavsnitt 4.3 nedan). Avslutningsvis bedömer kommissionen huruvida sådant stöd skulle kunna vara förenligt med den inre marknaden (se underavsnitt 4.4 nedan).

4.1 Förekomsten av stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget

(123) Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget ”är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna”.

(124) Kriterierna i artikel 107.1 i EUF-fördraget är kumulativa. För att en åtgärd ska klassificeras som stöd i den mening som avses i denna bestämmelse måste därför följande kumulativa villkor vara uppfyllda: a) Åtgärden måste kunna tillskrivas staten och finansieras med statliga medel. b) Åtgärden måste ge mottagaren en fördel. c) Fördelen måste vara selektiv. d) Åtgärden måste snedvrida eller riskera att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna.

4.1.1 Företag

(125) Enligt etablerad rättspraxis måste kommissionen först fastställa vem som är mottagare av de granskade åtgärderna. I artikel 107.1 i fördraget hänvisas till begreppet företag för att definiera stödmottagaren. EU-domstolen definierar begreppet företag som enheter som bedriver ekonomisk verksamhet, oavsett deras rättsliga form och oavsett hur de finansieras (106). Det enda relevanta kriteriet är huruvida företaget bedriver ekonomisk verksamhet och därmed huruvida det erbjuder varor och/eller tjänster på marknaden.

(126) CFR Marfă är ett helt statsägt aktiebolag. Det införlivades som ett inregistrerat aktiebolag den 1 oktober 1998, efter omorganisationen av det etablerade rumänska järnvägsföretaget och tillhandahåller godstransport på järnväg och andra tillhörande tjänster på marknaden.

(127) CFR Marfă är således en enhet som omfattas av artikel 107.1 i EUF-fördraget. Kommissionen kommer härefter att bedöma huruvida CFR Marfăs verksamhet att tillhandahålla godstransport på järnväg och andra tillhörande tjänster på marknaden är en ekonomisk verksamhet.

4.1.2 Ekonomisk verksamhet

(128) Kommissionen började med att bedöma tillämpligheten av artikel 107.1 i EUF-fördraget mot bakgrund av Rumäniens påståenden att CFR Marfă utövar offentliga befogenheter.

(129) Rumänien hävdar (se skälen 63–76 ovan) att artikel 107.1 i EUF-fördraget inte är tillämpligt på CFR Marfă i kraft av bestämmelserna i artikel 4.2 i EU-fördraget (107) och punkt 17 i kommissionens tillkännagivande, där det bland annat anges att artikel 107.1 i EUF-fördraget inte är tillämplig om landet agerar ”genom myndighetsutövning” eller när offentliga organ agerar ”i egenskap av offentliga myndigheter”. Rumänien hävdar att det vid antagandet av åtgärderna 1–3 och 5 handlade om myndighetsutövning, som syftade till att säkerställa att CFR Marfăs fortsatt fullgjorde sina skyldigheter inom områdena för nationell säkerhet och nationellt försvar.

(130) Kommissionen konstaterar att detta påstående brister av följande skäl:

(131) För det första innebär påståendet en felaktig tolkning av hur bestämmelserna i punkt 17 i kommissionens tillkännagivande är avsedda att tillämpas. Dessa bestämmelser finns med i avsnitt 2 i kommissionens tillkännagivande, där det finns regler om begreppen företag och ekonomisk verksamhet. Artikel 107.1 i EUF-fördraget är tillämpligt på enheter som anses vara företag som bedriver ekonomisk verksamhet enligt bestämmelserna i avsnitt 2 i kommissionens tillkännagivande. Undersökningen av tillämpligheten av artikel 107.1 i EUF-fördraget medför därför en bedömning av huruvida CFR Marfă är ett företag som bedriver ekonomisk verksamhet.

(132) Rumänien hävdar däremot att artikel 107.1 i EUF-fördraget inte är tillämplig på CFR Marfă eftersom Rumänien utövade sina offentliga befogenheter vid antagandet av åtgärderna 1–3 och 5 till förmån för CFR Marfă för att säkerställa kontinuitet av sändningarna av strategiska och militära material samt fullgörandet av andra skyldigheter i samband med andra nationella säkerhets- och försvarsändamål. Rumänien hävdar med andra ord att artikel 107.1 i EUF-fördraget inte är tillämplig på CFR Marfă enbart på grund av den egenskap i vilken den rumänska staten antog åtgärderna 1–3 och 5 till förmån för CFR Marfă.

(133) Kommissionen konstaterar att påståendet rör frågan om huruvida kriteriet om en marknadsekonomisk aktör är tillämpligt på Rumäniens åtgärder vid antagandet av åtgärderna 1–5 och, eventuellt, tillämpningen av kriteriet (punkterna 76–77 i kommissionens tillkännagivande), vilket behandlas i skälen 179–181 nedan. Tillämpligheten och tillämpningen av kriteriet om en marknadsekonomisk aktör inkluderar dock inte på något sätt bedömningen av om huruvida CFR Marfă är ett företag som bedriver ekonomisk verksamhet för tillämpligheten av artikel 107.1 i EUF-fördraget. Rumäniens påstående är därför en feltolkning av syftet med avsnitt 2 i kommissionens tillkännagivande.

(134) För det andra har Rumänien inte på något sätt bevisat att CFR Marfă inte bedriver ekonomisk verksamhet. I synnerhet bevisade Rumänien inte på något sätt att Rumänien har dragit tillbaka militära transporter och transporter av strategiska produkter från det ekonomiska området vid utövandet av sina offentliga befogenheter, vilket kunde ha visat att denna verksamhet faktiskt är icke-ekonomisk (108).

(135) Tvärtom framgår det tydligt av Rumäniens inlagor att militära transporter är tjänster som utförs av CFR Marfă mot ersättning på grundval av årliga avtal (109). Rumänien erkänner även att marknaderna för militära transporter och tillhörande verksamhet är öppna för alla privata järnvägsoperatörer med giltig licens, även om de måste få vissa säkerhetsgodkännanden (se skäl 75 ovan). Detta bekräftas ytterligare av bestämmelserna i protokoll, gemensamma beslut och avtal (110) som ingåtts mellan försvarsministeriet och ministeriet för transport, byggnation och turism, där det uppges att inte enbart CFR Marfă har skyldighet att säkerställa kontinuiteten av militära transporter i tider av fred, krig, naturkatastrofer, nödsituationer eller andra extraordinära omständigheter, utan även andra licensierade järnvägstransportoperatörer, som ska ersättas på grundval av avtalet.

(136) Av ovan framgår tydligt att staten inte drog tillbaka dessa militära transporter från det ekonomiska området och att CFR Marfă ersätter dem baserat på marknadsmekanismer, varför de kan betecknas som ekonomisk verksamhet (111).

(137) Det faktum att privata aktörer som tillhandahåller godstransporter på järnväg inte vill utföra militära transporter, antingen på grund av den begränsade efterfrågan eller på grund av bristande kapacitet, påverkar inte denna slutsats – det viktiga är dessa operatörers blotta möjlighet att konkurrera om dessa avtal med CFR Marfă, vilken även garanteras genom innebörden och ordalydelsen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/81/EG (112), som införlivades i rumänsk lagstiftning genom regeringens undantagsförordning 114/2011 av den 21 december 2011 (113).

(138) Dessutom är skyldigheten att upprätta, upprätthålla och skydda reserverna på vissa platser utmed det nationella järnvägsnätet en förutsättning för att CFR Marfă mot ersättning ska kunna tillhandahålla militära transporter på avtalsbasis (114), vilket är skälet till att kommissionen betraktar det som en del av den ekonomiska verksamheten militära transporter. Det faktum att CFR Marfă får använda de resurser som märkts som mobiliseringsreserver för sin normala, kommersiella godsverksamhet på järnväg (inbegripet militära transporter) bevisar ytterligare denna slutsats. Det faktum att CFR Marfă kanske inte får tillräcklig ersättning för kostnaderna för att upprätta, upprätthålla och skydda dessa reserver förändrar inte heller den slutsatsen, eftersom det enligt fast rättspraxis gäller att all verksamhet som består av att erbjuda varor och/eller tjänster på en viss marknad är en ekonomisk verksamhet, oavsett om den sker utan vinstdrivande syfte eller för skälig ersättning (115). Att CFR Marfă kanske inte får skälig ersättning för tillhandahållandet av vissa tjänster bör därför inte ha någon betydelse för beteckningen av tjänster som ekonomisk verksamhet.

(139) Kommissionen godtar inte Rumäniens argument att endast CFR Marfă, som äger omkring 93 % av den nationella vagnsflottan, är den enda aktören som i praktiken kan uppfylla skyldigheten att upprätthålla mobiliseringsreserverna. Även om detta argument skulle kunna ändra kommissionens slutsats i skäl 136 (vilket inte är fallet, eftersom den rumänska staten i princip inte drog tillbaka området för militära transporter från det ekonomiska området) har Rumänien inte bevisat varför andra privata aktörer inte skulle kunna konkurrera om militära transporter eller uppfylla mobiliseringskraven med resterande 7 % av vagnarna eller med ytterligare vagnar som köps från marknaden för detta ändamål (bland annat från CFR Marfă, antingen på affärsmässiga grunder eller under CFR Marfăs likvidation). Kommissionen noterar att även om Rumänien hävdar att de reserver som ingick i mobiliseringsplanerna inte får avyttras och måste hållas i driftdugligt skick på CFR Marfăs bekostnad (skäl 64 ii) kunde Rumänien inte visa kommissionen den uttryckliga bestämmelse i lagstiftningen som bekräftar detta (116).

(140) Kommissionen godtar inte heller Rumäniens argument att inga av de andra aktörerna inom godstransporter på järnväg i Rumänien kan uppfylla kraven för de nödvändiga industriella säkerhetsintygen. Även om detta argument skulle kunna ändra kommissionens slutsats i skäl 136 (vilket inte är fallet, eftersom den rumänska staten i princip inte drog tillbaka området för militära transporter från det ekonomiska området) noterar kommissionen att det är upp till respektive privat järnvägsoperatör att göra de nödvändiga förändringarna för att erhålla respektive intyg. Kommissionen noterar även att till och med en tidigare transportminister (117) och verkställande direktör för CFR Marfă har dömts av rumänska nationella domstolar för brottslig verksamhet som utgör korruption (se skäl 41 ovan), vilket också skulle diskvalificera CFR Marfă från att tillhandahålla militära transporter.

(141) Vad gäller Rumäniens argument att CFR Marfăs färjeverksamhet inte är av ekonomisk karaktär noterar kommissionens Rumäniens argument att dessa färjor inte användes för kommersiella ändamål eftersom andra färjelinjer med verksamhet i Constanta-hamnen inte var ekonomiskt lönsamma (skäl 64 vi). Kommissionen betraktar detta som ett tydligt tecken på att CFR Marfăs färjeverksamhet ligger inom det ekonomiska området, eftersom det enligt fast rättspraxis gäller att all verksamhet som består av att erbjuda varor och/eller tjänster på en viss marknad är en ekonomisk verksamhet, oavsett om den sker utan vinstdrivande syfte eller för skälig ersättning (118).

(142) Vad gäller transport av strategiska varor noterar kommissionen att dessa transporter utförs av CFR Marfă på grundval av avtal som vanligtvis sluts genom ett upphandlingsförfarande, där andra privata aktörer deltar och konkurrerar med CFR Marfă (se skäl 65 ovan). Tjänster som utförs enligt dessa avtal ersätts enligt villkoren i respektive avtal (skäl 66). Kontrakten för transport av strategiska varor tilldelas därför och respektive tjänster enligt dessa kontrakt utförs uppenbarligen på marknadsvillkor, och de är därmed ekonomiska till sin karaktär.

(143) Även om Rumänien hävdar att offentliga myndigheter kan kräva dessa tjänster utanför de befintliga kontrakten under vissa kriser erkänner Rumänien att sådana transporter ersattes till priser som angavs i de kontrakt som tilldelades genom upphandlingsförfaranden före de respektive svåra väderförhållandena (119).

(144) Vad gäller CFR Marfăs obetalda deltagande i olika offentliga övningar och tillhandahållande av godstransportresurser utan monetär ersättning i vissa offentliga myndigheters eller offentliga institutioners intresse/för vissa offentliga myndigheter eller offentliga institutioner (såsom nämnts i skäl 67) kan kommissionen inte se hur det skulle påverka definitionen av CFR Marfăs verksamhet när det gäller att utföra strategiska transporter på grundval av kontrakt som tilldelats dem på marknadsvillkor som tydligt ekonomisk. Kommissionen noterar även att Rumänien inte har bevisat huruvida tillhandahållandet av CFR Marfăs resurser utan monetär ersättning i vissa offentliga myndigheters eller offentliga institutioners intresse föreskrevs i den tillämpliga lagstiftningen och i vart fall inte har lämnat några kvantifierade uppgifter om kostnaderna för sådan verksamhet.

(145) Därför är CFR Marfă utan tvekan ett företag som bedriver ekonomisk verksamhet när det gäller all dess godstransportverksamhet, på vilken artikel 107.1 i EUF-fördraget är tillämplig.

(146) För det tredje, och i andra hand, erinrar kommissionen om att det faktum att en enhet, som en del av sin verksamhet, utövar offentliga maktbefogenheter inte i sig hindrar den från att klassificeras som ett företag i den mening som avses i bestämmelserna i artikel 107.1 i EUF-fördraget om konkurrensregler för sin övriga ekonomiska verksamhet (120). Enligt rättspraxis gäller att om den berörda enhetens ekonomiska verksamhet kan särskiljas från utövandet av dess offentliga maktbefogenheter måste enheten betecknas som ett företag för den delen av sin verksamhet (121).

(147) Kommissionen anser att även om CFR Marfăs verksamhet inom militära transporter och upprätthållande av mobiliseringsreserver skulle betraktas som icke-ekonomisk verksamhet har Rumänien inte på något sätt bevisat att den ekonomiska verksamhet som rör kommersiella godstransporter på järnväg som utförs av CFR Marfă inte kunde särskiljas från utövandet av offentliga maktbefogenheter på det militära området. Enbart det faktum att det kan finnas en ekonomisk koppling mellan dessa verksamheter, eftersom CFR Marfăs ekonomiska verksamhet gör det möjligt att helt eller delvis finansiera CFR Marfă icke-ekonomiska verksamhet, räcker inte för att bevisa att dessa verksamheter inte kan särskiljas i den mening som avses i rättspraxis (122).

(148) Dessutom anser kommissionen att även om artikel 346.2 i EUF-fördraget, som är tillämplig på produktion av eller handel med vapen, ammunition och krigsmateriel, inte gäller för transporttjänster (och Rumänien inte åberopar den) är vissa principer som fastställts i rättspraxis vid tillämpning av artikel 346.2 i EUF-fördraget analogt tillämpliga på frågan om åtskillnad mellan ekonomisk och icke-ekonomisk verksamhet vid tillämpning av artikel 107.1 i EUF-fördraget. I synnerhet anser kommissionen att företag som bedriver både icke-ekonomisk och ekonomisk verksamhet inte kan åberopa bestämmelserna i punkt 18 i kommissionens tillkännagivande med argumentet att ekonomisk verksamhet krävs för den militära verksamhetens/försvarsverksamhetens lönsamhet för att hävda att de är oskiljaktigt sammanlänkade (123).

(149) Dessutom kan CFR Marfăs kommersiella verksamhet inom sektorn för godstransporter på järnväg tydligt särskiljas från utövandet av sådan icke-ekonomisk verksamhet, först och främst eftersom, vilket har erkänts av Rumänien (se skäl 64 ovan), militära transporter styrs av särskilda regler och utförs enligt särskilda avtal som sluts mellan försvarsministeriet och bland annat CFR Marfă.

(150) Rumänien vägrade visserligen först att redovisa siffror på andelen medel som avsatts för nationella försvarsändamål (eftersom det anses vara en statshemlighet) och hävdade att det var omöjligt att återspegla CFR Marfăs kostnader till följd av att medel avsätts på det sättet, eftersom offentliga myndigheter inte utvecklar några metoder i detta avseende (se skäl 64 ovan), men Rumänien har ändå påpekat att militära transporter beställs på ett icke-kontinuerligt sätt och står för ”en mycket mindre del än annan transport”, och antydde att de utgör omkring 2 % av CFR Marfăs totala omsättning (124). Dessutom har Rumänien lämnat en uppskattning av CFR Marfăs kostnader i samband med upprättandet och upprätthållandet av mobiliseringsreserverna (se skäl 64 ovan).

(151) Kommissionen anser att detta är ytterligare ett tecken på att CFR Marfăs verksamhet inom militära transporter och den angränsande skyldigheten att upprätta och upprätthålla mobiliseringsreserverna, även om den skulle betecknas som icke-ekonomisk (vilket inte är fallet – se skäl 145), visst kan särskiljas från CFR Marfăs ekonomiska verksamhet.

(152) Utan att det påverkar slutsatsen i skäl 151 anser kommissionen dock att den uppskattning av CFR Marfăs kostnader i samband med upprättandet och upprätthållandet av mobiliseringsreserverna som Rumänien lämnat inte har underbyggts, av nedanstående skäl.

(153) För det första anser kommissionen av den uppskattning av CFR Marfăs kostnader i samband med upprättandet och upprätthållandet av mobiliseringsreserverna som Rumänien lämnat är tydligt överdriven. Som kostnader räknar Rumänien alla årliga utgifter för avskrivning av outnyttjade lok och vagnar som tillhör CFR Marfă samt årliga utgifter för underhåll och reparation av sådana vagnar. Kommissionen anser att behovet av mobiliseringsreserverna inte bestäms (och inte bör bestämmas) av mängden och variationen i rullande materiel som ägs av ett järnvägsbolag (variationer som beror på en mängd faktorer såsom den etablerade järnvägsoperatörens historia och kommersiella beslut), utan av det faktiska behovet av sådana reserver, vilket försvarsministeriet bör fastställa. Rumänien lade dock inte fram några bevis till stöd för att allt outnyttjat rullande materiel som tillhör CFR Marfă fungerar som mobiliseringsreserver.

(154) Detsamma gäller för kostnaderna för underhåll av de färjor som ägs av CFR Marfă. Rumänien räknar helt enkelt alla kostnader för underhåll och andra utgifter kopplade till dessa färjor som kostnader som CFR Marfă ådragit sig till följd av sin skyldighet att upprätthålla mobiliseringsreserverna. Rumänien styrker dock inte att dessa färjor är märkta som mobiliseringsreserver och förklarar inte heller om dessa kostnader har betalats av försvarsministeriet, särskilt vad gäller vissa militära transporttjänster som CFR Marfă tillhandahöll för försvarsändamål inom ramen för avtalet med försvarsministeriet, som omfattade färjetransporter och för vilka CFR Marfă utfärdade fakturor enligt sin prissättning.

(155) För det andra gav Rumänien inte kommissionen de dokument som krävdes för att kommissionen skulle kunna kontrollera korrektheten i de utgifter för avskrivning, underhåll och reparation av sådan outnyttjad rullande materiel som Rumänien lämnade samt andra utgifter (för personal, bränsle, färjor, andra avgifter än infrastrukturavgifter etc.).

(156) För det tredje tog Rumänien som en andel för fördelningen av andra kostnader (t.ex. utgifter för personal samt diesel för särskilda förflyttningar av