KOMMISSIONENS DIREKTIV 92/70/EEG av den 30 juli 1992 om närmare bestämmelser för undersökningar som skall genomföras med avseende på erkännande av skyddade zoner i gemenskapen

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets direktiv 77/93/EEG av den 21 december 1976 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till medlemsstaterna och mot att de sprids inom gemenskapen(1), senast ändrat genom kommissionens direktiv 92/10/EEG(2), särskilt artikel 2.1 h fjärde stycket, och

med beaktande av följande:

Enligt bestämmelserna i direktiv 77/93/EEG, får "skyddade zoner" som är utsatta för särskilda växtskyddsrisker avgränsas och därför beviljas särskilt skydd på villkor som är förenliga med den inre marknaden.

Medlemsstaterna kan dessutom begära att ett område skall erkännas som en skyddad zon om inom detta område en eller flera av de skadegörare som avses i nämnda direktiv, och som finns i en eller flera delar av gemenskapen, varken är endemiska eller etablerade, fastän villkoren är gynnsamma för dem att etablera sig där.

I det sistnämnda fallet bör dock erkännandet av en skyddad zon grundas på att undersökningsresultaten inte visar på motsatsen.

I avsaknad av allmänt godkända regler för vad sådana undersökningar skall innehålla, bör det fastställas vad som skall ingå däri, varvid hänsyn tas till fullgoda vetenskapliga och statistiska principer.

Det bör fastställas allmänna gemenskapsvillkor, vilka i en första fas bör omfatta riktlinjer för undersökningar beträffande skadegörare från djurriket, särskilt insekter och kvalster som angriper grödor som vanligen växer på friland och medges möjlighet att senare ställa upp ytterligare riktlinjer med avseende på andra skadegörare, när teknisk information föreligger.

Medlemsstaterna måste uppfylla dessa villkor, när de begär erkännande av en skyddad zon.

De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från Ständiga kommittén för växtskydd.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Medlemsstaterna skall se till att villkoren i punkt 2 är uppfyllda, när de begär erkännande av en skyddad zon som avses i artikel 2.1 h första stycket första strecksatsen i direktiv 77/93/EEG.

2. Vid tillämpning av punkt 1 skall följande villkor vara uppfyllda:

a) Ett officiellt handlingsprogram skall utarbetas som syftar till att söka bekräfta att en eller flera av de skadegörare som avses i nämnda direktiv och för vilken eller vilka området skall erkännas som en skyddad zon, inte är endemiska eller etablerade där.

b) Det program som avses i a skall övervakas av personer som är bemyndigade av en medlemsstats ansvariga officiella organ, såsom avses i direktivet 77/93/EEG.

3. a) Det program som avses i punkt 2 a skall omfatta

- en undersökning grundad på kunskap om skadegörarens eller skadegörarnas biologi och på ifrågavarande områdes agronomi och miljö med användning av lämpliga analysmetoder inbegripet odlingssubstrat och inspektion av grödor och, om nödvändigt, laboratorietest,

- en fast ordning med regelbundna och systematiska undersökningar vid lämpliga tidpunkter, dock minst en gång per år, av förekomst av de skadegörare för vilka området skall erkännas som skyddad zon,

- ett system för registrering av undersökningsresultaten.

b) De undersökningar som avses i a skall utföras av personer som bemyndigats av en medlemsstats ansvariga officiella organ, såsom avses i direktivet 77/93/EEG. Dessa personer skall dessutom ha tillgång till alla relevanta arealer och befogenhet att ta prover på växter, växtmaterial eller odlingssubstrat på plats. De skall även ha nödvändiga kvalifikationer för att kunna utföra undersökningarna korrekt.

c) Undersökningsmetoden, -förloppet och -resultaten skall vara tillgängliga för de experter som avses i artikel 19 a i direktivet 77/93/EEG.

d) Kommissionen skall underrättas om undersökningsmetoden och -förloppet. Kommissionen skall vidarebefordra dessa upplysningar till de övriga medlemsstaterna.

4. Vid genomförandet av de undersökningar som anges i punkt 3 a skall medlemsstaterna, vad gäller skadegörare från djurriket, bortsett från nematoder, som är relevanta för växter för skogsbruket eller växtprodukter, vilka angriper grödor som vanligtvis växer på friland, ta hänsyn till följande riktlinjer:

a) Undersökningen skall genomföras i den relevanta zonen.

b) Undersökningsmetoden skall baseras på en metod för registrering av provytor, med följande innehåll: ett nätverk av observationspunkter skall upprättas som följer ett koordinatsystem som täcker hela den relevanta zonen. För varje punkt skall följande parametrar registreras: nummer, längd- och breddgrad samt topografi. I tillämpliga fall skall en områdesbeskrivning göras.

Medlemsstaterna skall när så är lämpligt samla in ytterligare uppgifter. Observationspunkterna kan markeras och kartor kan ritas där observationspunkterna anges.

c) Följande kriterier skall tillämpas för att avgöra om en observationspunkt kan användas:

- Området omkring punkten skall vara tillräckligt stort för att den skall kunna väljas ut.

- I allmänhet skall punkten ligga inom ovan nämnda område för att en bedömning skall kunna göras.

- I särskilda fall skall, när så är lämpligt, andra punkter väljas ut, t. ex. på platser där risken för eventuellt införande av berörda skadegörare i ett område är stor.

d) I relevanta fall skall meteorologiska uppgifter, särskilt nederbörd och temperatur samt markdata registreras, om möjligt inom observationspunktens område, men dessa uppgifter kan även inhämtas från en närliggande station där dessa variabler regelbundet mäts. Extrema förhållanden (t. ex. torka, riklig nederbörd osv.) som kan påverka observationerna skall också registreras.

e) Undersökningen på varje observationspunkt skall åtminstone

- koncentreras på ett representativt antal växter eller växtprodukter,

- koncentreras på en eller flera för skadegöraren eller skadegörarna viktiga värdväxter eller växtprodukter; andra värdväxter skall även inbegripas i förekommande fall,

- omfatta visuella kontroller för att fastställa förekomsten av symtom eller tecken på skadegörare, som skall utföras vid en tidpunkt då det förmodas vara störst möjlighet att finna sådana symtom eller tecken,

- omfatta laboratorietest vid tvivelaktiga fall.

f) När så är lämpligt skall fällor användas vid observationspunkterna vilka drar till sig de relevanta skadegörarna. Fällornas antal och typ samt fångstmetoden skall anpassas efter skadegörarens biologi.

5. Ytterligare lämpliga åtgärder får vidtas för att säkerställa att villkoren i punkt 2 uppfylls.

6. Riktlinjerna i punkt 4 skall kompletteras vad gäller andra skadegörare än de som avses däri, så snart som nödvändig teknisk information finns.

Artikel 2

1. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast sex månader efter revisionen av bilagorna 1-5 i direktiv 77/93/EEG. De skall genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Förfarandet för en sådan hänvisning skall varje medlemsstat själv anta.

2. Medlemsstater skall omedelbart meddela kommissionen om alla bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Kommissionen skall underrätta de övriga medlemsstaterna om detta.

Artikel 3

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 30 juli 1992.

På kommissionens vägnar

Ray MAC SHARRY

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr L 26, 31.1.1977, s. 20.

(2) EGT nr L 70, 17.3.1992, s. 27.