KOMMISSIONENS BESLUT av den 7 juni 1995 om stöd som den italienska staten beviljat företaget Iritecna SpA (Endast den italienska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (95/524/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93.2 första stycket i detta,

med beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta,

efter att givit berörda parter tillfälle att, enligt bestämmelserna i tidigare nämnda artiklar, lämna sina synpunkter, och

med beaktande av följande.

I

Genom ett brev daterat den 23 augusti 1994 underrättade kommissionen den italienska regeringen om sitt beslut av den 27 juli 1994 att inleda ett förfarande enligt artikel 93.2 i Romfördraget om det stöd som givits till Iritecna SpA (hädanefter Iritecna).

Iritecna (nu Iritecna i likvidation) var ett underordnat holdingbolag, som var helägt av den italienska statens holdingbolag IRI, och som stod i spetsen för ett antal företag med verksamhet inom olika sektorer, huvudsakligen verkstadsindustri, teknisk konsultverksamhet, byggande och underhåll av motorvägar, arbeten med infrastruktur i städer och offentliga bygg- och anläggningsarbeten, allmänt civilt och infrastrukturellt byggande och förvaltningstjänster. Sedan grundandet 1991 har företaget rekapitaliserats flera gånger och blev slutligen försatt i likvidation i februari 1994. Samtidigt, i samband med omstruktureringen av sektorn, grundades ett nytt företag, Fintecna, som förvärvade viss verksamhet från Iritecna i likvidation. Fintecna försågs med nytt kapital av IRI.

Efter en inledande undersökning av ärendet och med utgångspunkt i tillgänglig information ansåg kommissionen att ifrågavarande kapitalinsatser kunde innebära statligt stöd i den mening som avses i artikel 92.1 i Romfördraget och artikel 61.1 i EES-avtalet. Kommissionen ansåg vidare att dessa åtgärder inte kunde uppfattas som förenliga med den gemensamma marknaden eller med EES-avtalet. Kommissionen beslöt därför att inleda ett förfarande enligt artikel 93.2 i Romfördraget och gav den italienska regeringen tillfälle att lämna sina synpunkter tillika med information om omstruktureringsprocessen. Kommissionens beslut offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning och övriga medlemsstater och tredje parter gavs tillfälle att lämna sina synpunkter (1).

Efter ett första möte den 23 september 1994 mellan representanter för kommissionen och företaget överlämnade den italienska regeringen officiellt sina kommentarer i ett brev daterat den 21 december 1994 med ytterligare detaljer om planen för omstrukturering av Iritecna, som kommissionen hade begärt.

Ytterligare möten hölls den 15 mars 1995 och den 7 april 1995 med IRIs och Iritecnas representanter. Dessa möten tillät kommissionen att klargöra vissa aspekter på den information som redan lämnats samt att begära ytterligare förklaringar och information.

Ytterligare ett brev daterat den 5 maj 1995 med all utestående information skickades av den italienska regeringen till kommissionen.

Iritecna tillhör den grupp företag som fram till slutet av 1996 står under övervakning när det gäller utvecklingen av skuldminskningen enligt ett avtal från juli 1993 (2) mellan den italienska regeringen och kommissionen om vissa offentliga företag i Italien. I fråga om verksamheter som sannolikt kommer att innefatta statligt stöd föreskrivs dock i avtalet att den enskilda behandlingen av sådana åtgärder enligt gemenskapsreglerna för statligt stöd inte påverkas.

II

Kommissionen mottog inte några kommentarer från tredje part under förfarandets gång.

Den italienska regeringen svarade kommissionen officiellt genom de två brev som nämnts ovan. Viss ytterligare upplysande information gavs kommissionen under tre möten som hölls med företagets representanter. Dessa svar innehöll ett antal anmärkningar som syftade till att visa att det från industriell synpunkt var skäligt att IRI intervenerade i finansieringen av omstruktureringen och att verksamheten fortsatte i dess dotterbolag, Iritecna.

Det betonades att de åtskilliga rekapitaliseringar som gjorts för Iritecna sedan dess grundande 1991 berörde IRIs interna fonder (ingen direkt fondering har gjorts av staten) i syfte att - i ett långtidsperspektiv - rädda IRIs närvaro i en sektor som befinner sig i ett särskilt besvärligt läge, på både inhemsk och internationell nivå. Detta borde ske genom en omorganisation och en ompositionering av företaget på marknaden varigenom det skulle anpassas till förändrade konkurrensvillkor.

I samband härmed beslöt den italienska regeringen den 30 december 1992 att IRI skulle dra upp en omstruktureringsplan för Iritecna i syfte att upplösa och likvidera icke-strategisk verksamhet och att skapa ett nytt underordnat holdingbolag i spetsen för den huvudsakliga verksamheten. Det sistnämnda företaget borde samordna homogena undergrupper av företag i syfte att maximera förtjänsten och att söka partners eller köpare. Bland andra behov var denna operation nödvändig för att minska IRIs finansbörda. En plötslig och fullständig likvidation av hela gruppen företag skulle ha orsakat en mycket större förlust för aktieägaren på grund av den allmänna nedvärderingen av de tillgångar som skulle avvecklas särskilt i fråga om pågående kontrakt.

I enlighet med sådana bestämmelser försattes Iritecna i likvidation och det nya finansbolaget Fintecna, ett underordnat holdingbolag, bildades och kapitaliserades till 100 % av IRI som fick i uppdrag att leda omstruktureringen och påföljande privatisering av de i grunden sunda verksamheterna.

Denna process genomförs nu och medför väsentlig minskning av personalen samt uppgivande av många verksamheter. Den inkomst som uppkommer från Fintecnas försäljning av tillgångar och företag skall ersätta en del av de kostnader som skall bäras av IRI för Iritecnas likvidation.

De italienska myndigheterna hävdade slutligen att, då Iritecna har försatts i likvidation, skall IRIs insatser endast användas för att täcka likvidationsförluster och snedvrider därför inte konkurrensen.

En detaljerad omstruktureringsplan, som sammanfattade åtgärderna före Iritecnas likvidation i februari 1994 och som förklarade vilka investeringar och operationer som skulle genomföras med hänsyn till Iritecnas likvidation och Fintecnas effektivisering och privatisering, överlämnades officiellt till kommissionen som en del av de ovan nämnda breven.

Uppgift om det totala stödbeloppet har också överlämnats, vilket ändrar beloppet i kommissionens beslut som inledde förfarandet. Beslutet innefattade 1 090 miljarder lire (590 miljoner ecu) i kapitalinsatser vilka IRI gjort under 1991-1993, 602 miljarder lire (325 miljoner ecu) i skuldavskrivning under 1993 och 3 400 miljarder lire (1 840 miljoner ecu) i förväntad netto förlusttäckning av likvidationen. Det har klargjorts att de 602 miljarderna lire i skuldavskrivning redan var inkluderade i de förväntade likvidationsförlusterna. Detta belopp måste därför tas bort från stödet, vilket då slutligen uppgår till 4 490 miljarder lire (2 430 miljoner ecu).

III

1. Omstrukturering före likvidationen

Flera åtgärder företogs under åren 1991-1993 för att omstrukturera och omorganisera företagsgruppen vilket orsakade väsentliga förluster som täcktes genom kapitaltillskott. Det var särskilt vissa dotterbolag som på grund av dåliga resultat lades ner eller stängdes och sattes i likvidation vilket medförde betydande minskning av arbetsstyrkan. På gruppnivå uppgick denna minskning till 2 712 personer (11 %). Om man hänför sig enbart till de underordnade sektorerna som omstruktureras (dvs. med uteslutande av sektorn för motorvägar) är minskningen mer betydande och består av 3 172 arbetare (-22 %). Närmare upplysningar om utvecklingen på personalsidan ges i de följande styckena.

Det kapitaltillskott om 1 090 miljarder lire som IRI under åren 1991-1993 tillförde Iritecna användes för att täcka de förluster som huvudsakligen orsakades av sådana likvidationer och nedläggning av verksamheter. Särskilt följande företag berördes:

>Plats för tabell>

Även kostnaderna för avskedande av personal, omkring 49 miljarder lire bars under denna period av Iritecna.

Andra företag försattes i likvidation under samma period, bland andra Nuova Mecfond (industripressar), Nuova Saip (ståltillverkning), Forus (jordbruksfastigheter), FMI (verktyg), Ifagraria (jordbruksanläggningar).

2. Omstruktureringsplan för Fintecna och likvidationsplan för Iritecna

Enligt planen har efterföljaren Fintecna från Iritecna i likvidation tagit över de verksamheter som slutligen skall privatiseras och som har omorganiserats i fyra verksamhetsområden: motorvägar, verkstadsindustri, civil byggnadsverksamhet och infrastrukturer samt teknisk konsultverksamhet. Även Iritecnas 40-procentiga aktieinnehav i företaget för flygplatstjänster, Aeroporti di Roma, överfördes till Fintecna i syfte att privatiseras.

IRI har försett Fintecna med ett startkapital om 1 500 miljarder lire (810 miljoner ecu) för att finansiera administrativa igångsättningskostnader (150 miljarder) och förvärv och omorganisation av nämnda andelar (1 350 miljarder).

Dessa andelar har alla varit föremål för utvärdering av oberoende experter såsom italienska och internationella handelsbanker eller finansiella institut för att bestämma priset för överlåtelsen. Deras totala värde uppgick slutligen till 1 653 miljarder lire (895 miljoner ecu). Samma belopp har behållits som en prognos för deras slutliga pris vid privatisering, vilket kommer att bidra till att delvis kompensera IRI för kostnader för Iritecnas likvidation.

Den solida verksamheten inom motorvägssektorn och andelen i Aeroporti di Roma har helt enkelt överförts från Iritecna till Fintecna i befintligt skick, då de inte krävde någon särskild omstrukturering. Beträffande de andra affärsområdena innebar överföringen en väsentlig omorganisation och omstrukturering, huvudsakligen genom att solida och vinstgivande tillgångar sorterades ut, medan de förlustbringande tillgångarna lämnades inom Iritecna för att följa med i likvidationsprocessen. På grund av sin speciella verksamhet, tjänster och arbetskraftsintensiva verksamheter, har Iritecna inte några betydande investeringar i tekniska tillgångar. Kostnaderna för omstruktureringen hänför sig därför huvudsakligen till nedskrivning av immateriella tillgångar, finansiella tillgångar och omsättningstillgångar samt till att göra sig av med personal. Likvidationsprocessen medför försäljning av alla tillgångar som finner en köpare och nedskrivning av det osäljbara i syfte att maximera inkomsten och att betala tillbaka mesta möjliga skulder. Alla dotterbolag som stannar kvar i Iritecna utbjuds därför på marknaden, i sin helhet eller delvis, och allt som förblir osålt kommer slutligen att upplösas. Likvidationen av Iritecna utgör den viktigaste delen av omstruktureringen och endast en del omstrukturering kommer därför att kvarstå för att genomföras och finansieras av Fintecna. Särskilt affärsområdet för civil byggnadsverksamhet och infrastruktur kommer att kräva ytterligare åtgärder under det att andra affärsområden - teknisk konsultverksamhet och verkstadsindustri och byggnation - nu är i full verksamhet under Fintecna medan relevanta nedläggnings- och likvidationsoperationer genomförs av Iritecnas likvidatorer. Utvecklingen av de fyra affärsområdena enligt omstruktureringsplanen beskrivas i det följande.

3. Motorvägar

Som ovan sagts förutses ingen större omstrukturering för denna sektor och inte heller har något beviljats eller planeras att beviljas. Det är den största (ca 43 % av Iritecnas omsättning 1993), vinstgivande sektorn hos Iritecna och den består av ett antal företag som leds av Autostrade SpA. Detta företag har offentlig koncession för byggande, underhåll och drift av många motorvägar i Italien. Andra betydelsefulla företag inom sektorn är Autostrade international, Autostrade finans, Pavimental.

Sektorn är vinstgivande och dess verksamhet är i huvudsak oberoende av Iritecna. Autostrades aktiekapital är delvis i omlopp på aktiemarknaden och avses privatiseras fullt ut. Det representerar ett av IRIs och den italienska regeringens största privatiseringsprojekt som skall äga rum så snart vissa rättsliga och administrativa bestämmelser för att avgöra följande utestående frågor:

- Förlängning av den offentliga koncessionen från och med år 2018 till och med år 2033.

- Definition av systemet som bestämmer motorvägarnas avgifter.

- Inrättande av en myndighet för reglering av offentliga tjänster.

4. Verkstadsindustri

Verksamheten är koncentrerad på företaget Italimpianti som tidigare har varit bland de mest framträdande italienska företagen inom denna sektor. Dess situation har förvärrats under de senaste fem åren på grund av att marknaden har öppnats och att de kontrakt som regelbundet tilldelades av den offentliga italienska administrationen har minskat på grund av nedskärningar i budgeten och korruptionsutredningar.

Italimpianti införlivades med Iritecna 1991. Ett "nytt" Italimpianti har nu skapats vilket har förvärvat personal och lönande tillgångar från Iritecna. Dessa tillgångar består av några pågående kontrakt och anbud och andelar i vissa företag (Innse, Innse Engineering, Tagliaferri, Nitco, Italimpianti Deutschland, Italimpianti of America, Castalia).

Det "nya" Italimpianti skall koncentrera sin verksamhet på tre affärsområden, metallurgiverkstäder, miljö (nyodling och industriavfall) samt maskinindustri. Inom dessa verksamheter har företaget redan ett stort antal kontrakt på gång. Å andra sidan kommer en stor del av den "gångna" verksamheten att stanna kvar i Iritecna i likvidation, inklusive enheten för infrastruktur och ett antal sidoverksamheter såsom tillverkning av verktyg och pressar, ståltillverkning samt industriunderhåll. Även några långt framskridna kontrakt som innebär utestående högriskskulder från kunder med finansiella svårigheter, såsom Ryssland, Brasilien och Iran, har lämnats kvar i Iritecna. Relevanta företag i gruppen följer likvidationsprocessen (Mgs, Italimpianti Sud, CMF (3).

Personalminskningen är betydande inom sektorn som omfattas av omstruktureringen och berör mer än 50 % av arbetskraften från 1991 och framåt. Från 1991 till 1993 blev ca 500 (av 2 600) arbetare avskedade och under 1994 var det ytterligare 800 personer som inte ingick i överflyttningen till Fintecna och som kommer att underkastas likvidationsprocessen. Omsättningen beräknas till ca 900 miljarder lire, vilket är en minskning med ca 45 % i förhållande till 1992.

Italimpianti har bjudits ut till försäljning i juni 1994. Det tillämpliga förfarandet är i ett framskridet skede och beräknas avslutas inom det första halvåret 1995.

5. Teknisk konsultverksamhet

Denna sektor består av många företag som sköter den tekniska planeringen för kontrakt som förvärvats av externa företag eller av andra företag i gruppen för i huvudsak civil byggnadsverksamhet, vägar och infrastruktur. Vissa företag (Bonifica, Svei, Italeco, Sotecni) har lämnats kvar i Iritecna och följer likvidationsprocessen. Vissa andra har rationaliserats, slagits samman i två företag och slutligen överförts till Fintecna. Dessa är Servizi Tecnici (hjälp, enligt offentlig koncession, för offentliga byggnadsprogram) och Spea (konsultverksamhet för motorvägssektorn). Mot bakgrund av dess speciella verksamhet kommer Servizi tecnici att ytterligare minska och lägga ned sin verksamhet samtidigt med att pågående kontrakt fullbordas. Privatiseringen av Spea kommer att förbindas med Autostrades privatisering på grund av sambanden mellan deras verksamheter.

Omsättningen för dessa två företag beräknas för 1995 bli 585 miljarder lire, en 30-procentig minskning i förhållande till 1992 och 1993. Personalen skall minskas med 25 % till omkring 700 anställda. Minskningen är dock mycket större om de företag tas med i beräkningen som lämnats i Iritecna och som har upplösts eller likviderats. Totalt kommer denna sektor att minska med 55 % såvitt avser omsättning och med 65 % såvitt avser personal.

6. Civil byggnadsverksamhet

Detta har varit den minst homogena och tillika med verkstadsindustrin den mest förlustbringande sektorn inom Iritecna. Den består av ett antal företag som är verksamma inom många områden och med skilda uppdrag. Många av dem utövar sin verksamhet med offentlig koncession eller drar nytta av regelbundna arbeten som tilldelas av den offentliga administrationen.

Planen förutser att den största delen av dessa företag stannar kvar i Iritecna och omfattas av likvidationsprocessen (Garboli, Isa, Mantelli Estero, Cidonio, Panedile, Solius, Sebi, Mededil, Sotea, Infratecna, Idrotecna, Sistemi Urbani, Ponteggi Dalmine, Italinpa, Tono, Svei, Valim, Palacio Italia).

Företagen som överlåtits till Fintecna är Metroroma, Italstrade och Condotte. De är föremål för en genomgående omstrukturering för att återupprätta livskraft och möjliggöra privatisering, speciellt i fråga om Italstrade och Condotte som har erhållit stora stödbelopp under senare år. Deras verksamhet kommer att koncentreras på affärer inom området för civil infrastruktur (dammar, vägar, järnvägar - Italstrade är en del av det italienska konsortiet, "TAV", för höghastighetståg), där de redan har ett betydande antal kontrakt på gång, medan verksamheten inom byggnadsindustrin och byggandet kommer att uppges helt och hållet. Många mindre affärsverksamheter som hör ihop med denna sektor kommer också att överges, såsom produktion av färdigfabrikat för byggnation och förvaltning av jordbruksfastigheter. Till följd härav har en minskning skett av antalet fast anställda med 466 (- 46 %) under åren 1992 till 1995 och av omsättningen med omkring 40 % under 1995 (ner till 1 500 miljarder lire).

Försäljningsförfarandet för de omstrukturerade företagen har redan satts igång och partner och köpare söks.

7. Andra företag/Andelar

7.1 Aeroporti di Roma:

Fintecna innehar en 40-procentig andel i detta stora vinstgivande företag som tillhandahåller tjänster åt flygplatsen i Rom. Privatiseringen av detta företag, som föreskrivs både i omstruktureringsplanen för Iritecna och i den allmänna privatiseringsplanen som upprättats av den italienska regeringen, är beroende av att de italienska myndigheterna antar vissa rättsliga och administrativa bestämmelser (liknande fallet Autostrade), vilka är

- att avskaffa skyldigheden för IRI att inneha majoriteten av företagets aktieinnehav,

- att avskaffa gränsen för tillåten nivå på aktieutdelning, som nu är fastställd till 8 % av aktiekapitalet,

- att inrätta en myndighet för reglering av offentliga tjänster.

7.2 Stretto di Messina:

Detta företag som med offentlig koncession arbetar på en inledande analys och allmän planering av väg- och järnvägsförbindelsen mellan Sicilien och Kalabrien, har slutligen fullbordat sin uppgift och väntar på godkännande av projektet. Företaget har hållits kvar hos Iritecna och kommer därför att säljas eller upplösas inom likvidationsprocessen.

7.3 Italsanitá:

Italsanitá grundades 1988 för att arbeta med att marknadsföra, planera, genomföra och förvalta hälsovårdens infrastruktur. Fram till 1990 bedrev företaget enbart en marknadsföring och sökte få kontrakt från den offentliga administrationen. Efter vissa oklara och olyckliga operationer under 1990 som avsåg hyra av byggnader som skulle omvandlas och anpassas för att skapa hälsocenter försattes företaget i likvidation 1992 och ett antal civila processer och brottsmålsprocesser, av vilka många fortfarande pågår, inleddes för att klargöra ansvaret och klara ut oavgjorda skadeståndskrav. Företaget har aldrig börjat verka på marknaden och är endast aktivt när det gäller att administrera det stora antalet rättstvister. Vissa stora skulder förväntas fortfarande uppstå, vilka skall täckas av Iritecna och som kan öka den slutliga kostnaden för likvidationen. Sådana belopp har inte innefattats i finansplanen som hör till omstruktureringen och ingår inte i den totala likvidationskostnaden om 3 400 miljarder lire (se punkt 11 nedan).

8. Sammanfattning av minskningen i Iritecnas verksamhet på grund av omstruktureringen

Mot bakgrund av karaktären av Iritecnas verksamhet, att huvudsakligen tillhandahålla tjänster och arbetskraftsintensiva verksamheter utan fasta tillgångar, är det svårt att exakt ange den "produktiva kapaciteten" som index på företagets storlek. I tillverkande industriföretag beror kapaciteten i stor utsträckning på den tekniska genomslagskraften av utrustningens möjligheter. Iritecnas produktionspotential grundas på andra faktorer och därför kan inte någon snedvridande inverkan av stödet på marknaden och eventuella motparter utvärderas med hänvisning till en sådan parameter. Nivån på arbetsstyrkan är dock direkt relaterad till företagets produktion och till dess andel på marknaden. Det är därför lämpligt att undersöka utvecklingen av antalet anställda och av nivån på omsättningen för att kunna utvärdera förändringen i företagets konkurrensläge på marknaden före och efter omstruktureringen. Även i detta hänseende är det betydande antalet övergivna verksamheter - genom likvidation av hela företag - viktigt.

De italienska myndigheterna anmodades därför att uppge detaljerade siffror om personal och omsättning under omstruktureringsperioden.

9. Minskning av personal

De italienska myndigheterna har överlämnat ett dokument som sammanfattar utvecklingen i gruppens arbetsstyrka under perioden 1990 till 1994. Det erinras om att Iritecna grundades 1991 genom sammanslagning av IRIs två tidigare dotterbolag, Italimpianti och Italstat. Rationaliseringen och minskningen i personalstyrkan hade dock börjat redan tidigare. För år 1990 har därför siffrorna för dessa två underordnade grupper av företag, vilka är jämförbara med Iritecna, tagits med i beräkningen.

5 426 arbetare har avskedats under denna period. Det innebär 21 % av arbetsstyrkan som den var den 31 december 1990 (25 298 personer). Då stödet och omstruktureringen emellertid inte berör motorvägssektorn, som är den största i gruppen, och då denna sektor står ganska oberoende från de övriga (vilket även är fallet med Aeroporti di Roma) kommer den att tas bort från beräkningen för att siffrorna bättre skall representera den omstrukturering som har pågått och fortfarande pågår. I det fallet är i själva verket minskningen mycket mer betydande (-33 % av totalt 15 214 personer (4)).

Ytterligare 2 863 personer (-19 %) har lämnat gruppen genom försäljning av företag eller verksamheter till tredje förvärvare. Allmänt har gruppens arbetsstyrka (utom motorvägar) minskats med 52 % till 7 297 personer den 31 december 1994. Ytterligare 575 bland dem finns i Cassa Integrazione Guadagni (löneersättningsfond) eller erhåller liknande ersättning, vilket betyder att de är inaktiva.

Det konstateras också att minskningen har omfattat mer teknisk än administrativ personal. Om de företag inom gruppen fortfarande var verksamma den 31 december 1994 tas med i beräkningen kan man notera att de tekniska arbetarna den 31 december 1994 utgjorde 71 % av antalet totalt anställda medan siffran den 31 december 1990 var 77 %.

Vad beträffar de företag som lämnats kvar i Iritecna i likvidation har minskningen fram till idag varit anmärkningsvärd och den personal som var kvar den 31 december 1994 kommer att lämna gruppen under de kommande åren samtidigt med likvidationsprocessen. I följande uppställning sammanfattas siffrorna för företagen i Iritecna, i likvidationsgruppen, vilka fortfarande är verksamma:

>Plats för tabell>

För de företag som under perioden 1990-1994 överförts till Fintecna (endast industrisektorn, med undantag av motorvägar) har omstruktureringen orsakat en minskning av arbetsstyrkan med 3 081 enheter (-38 %), som framgår av följande tabell:

>Plats för tabell>

Viss ytterligare minskning förutses under år 1995 för företagen Italstrade och Condotte, innan de kommer att utbjudas till försäljning (200 arbetare finns redan i C.I.G-löneersättningsfonden). Servizi Tecnici beräknas också under kommande år fortgående minska sin personal beroende på minskad verksamhet.

Vid slutet av processen för likvidation/omstrukturering kommer omfattningen av gruppens hela industrisektor att i fråga om personal ha minskat med omkring 70 % och då bestå av endast 4 500 personer.

För att visa Fintecnas minskade närvaro på relevanta marknader understryks vidare att antalet platser där företagen är verksamma inom ramen för pågående kontrakt har minskat med 25 % under perioden i fråga. En liknande minskning (-20 %, alla i likvidation) har också inträffat i de konsortier där Iritecna/Fintecna deltar, vilket är det vanligaste sättet att förvärva och genomföra bygg- och anläggningskontrakt.

10. Minskning i omsättningen

Den dokumentation som de italienska myndigheterna har överlämnat innehåller en analys av omsättningens utveckling under åren 1991-1994 uppdelad på företag som nu hör till Iritecna i likvidation respektive Fintecna. Analysen visas i tabellen nedan.

Iritecna i likvidation

>Plats för tabell>

Fintecna (endast industrisektorn)

>Plats för tabell>

Totalt har gruppens omsättning (Iritecna + Fintecna exkl. motorvägar) över perioden minskat med 47 %.

Det konstateras att produktionen under 1994 i Iritecnas företag som redan satts i likvidation (204 miljarder italienska lire) hänför sig till nedgången i verksamheten. Den kommer att gå ned och minska ytterligare under likvidationsperioden.

Vid slutet av processen för likvidation/omstrukturering kommer omfattningen av gruppens hela industrisektor att ha minskat med omkring 60 % såvitt avser omsättning och då uppgå till endast 2 800 miljarder lire.

11. Förluster beroende på likvidationsprocessen

I planen beräknas en total förlust om 3 400 miljarder lire på grund av Iritecnas likvidation, med hänsyn tagen till de inkomster som uppkommer från Fintecnas fullständiga privatisering. Detta belopp kommer fram ur tabellen nedan i vilken finansflödena i samband med likvidationen sammanfattas.

>Plats för tabell>

Tabellen ovan har uppdaterats och grundats på den bästa uppskattningen av Iritecnas finansiella situation per den 31 december 1994, varvid prognoser om kommande kostnader för pågående likvidation räknats med. De eventuella extraordinära skulderna på grund av pågående rättsprocesser mot företaget Italsanità har inte tagits med, då det företaget aldrig påbörjade sin verksamhet.

Det konstateras att uppskattningen av den förväntade inkomsten från försäljningen av Iritecnas tillgångar är försiktig, i enlighet med de nya italienska redovisningsreglerna för företag i likvidation vilka utfärdats av den italienska börskommittén CONSOB (direktiv av den 24 februari 1995).

Inkomsterna från Fintecnas privatisering har antagits vara lika med värdet för överlåtelsen från Iritecna i likvidation. Detta värde bestämdes genom en utvärdering av oberoende experter (FIP, Credit Merchant, KPMG, Morgan Stanley, Salomon Brothers).

IV

1. Bekräftelse av förekomsten av stöd

För att utröna om stöd ingår som en del i de åtgärder som beskrivits ovan kommer marknadsekonomins investerarprincip att tillämpas på utvärderingen av kapitalflöden mellan staten/ägaren och dess offentliga företag, så som denna princip utvecklats i kommissionens meddelande av den 28 juli 1993 om offentliga företag (5).

Enligt denna princip, som i hög grad har bekräftats av domstolens rättspraxis och av kommissionens praxis, är en transaktion förenad med stöd om denna inte skulle ha företagits av en privat investerare som är verksam under normala marknadsekonomiska villkor.

På grundval av den information som lämnats till kommissionen och som fastställts ovan uppgår det belopp som den italienska staten har investerat i omstruktureringen av Iritecna - genom dess holdingbolag IRI - slutligen till 4 490 miljarder lire.

De olika kapitaltillskotten, som delvis redan har genomförts, sammanfattas i följande tabell:

>Plats för tabell>

Beträffande de italienska myndigheternas argument att IRIs interna fonder endast har använts utan något direkt tillskott från staten anmärker kommissionen att IRI är ett industriellt holdingbolag som till 100 % ägs av det italienska finansdepartementet. Därför medför varje beslut av IRI att investera i sitt dotterbolag och varje påföljande brist på avkastning från sådan investering en motsvarande negativ effekt på den avkastning som IRI skulle ge sina aktieägare. Även om inget tillskott gjordes till IRI för omstruktureringen av Iritecna har kostnaderna för omstruktureringen finansierats med intäkter som annars skulle ha minskat den totala förlusten i IRI-gruppen, eller skulle ha kommit dess statliga aktieägare tillgodo genom utdelning eller ökat kapitalvärde. I själva verket har IRI inte givit någon avkastning till sina statliga aktieägare under det senaste decenniet och därför måste det kapital som IRI har gjort disponibelt för sina dotterbolag anses vara statliga resurser. Även IRIs val att fortlöpande rekapitalisera Iritecna trots dess fortlöpande försämrade resultat och räkenskaper kunde rimligtvis inte vara möjligt utan ett tyst eller uttryckligt godkännande av den offentlige aktieägaren.

Hela den investeringen som staten har gjort för omstruktureringen av Iritecna kommer inte att få någon skälig avkastning i framtiden. De kapitaltillskott som gjorts under åren 1991-1993, innan företaget försattes i likvidation, har tydligt gjorts i syfte att genomföra de första och mest brådskande omstruktureringsåtgärderna. Detta kapital investerades enbart för att täcka förlusterna av likvidation och omstrukturering i vissa av Iritecnas dotterbolag, utan utsikt att erhålla någon direkt avkastning. Mot bakgrund av Iritecnas dåliga resultat under hela perioden, måste investeringarna betraktas som del i en process som har lett fram till aktieägarens beslut att likvidera Iritecna och att helt och fullt avhända sig verksamheten. Ingen privat aktieägare skulle ha accepterat dessa dåliga resultat under en så lång period. Han skulle ha likviderat eller fullständigt omstrukturerat företaget långt dessförinnan. Kapitalinvesteringarna måste därför betraktas som stöd.

Förlusterna som hänför sig till likvidationsprocessen är till sin blotta karaktär stöd. De är skulder som har garanterats och slutligen betalats av aktieägaren enligt artikel 2362 i den italienska civilrättslagen efter det att företaget försatts i frivillig likvidation. En sådan garanti finns alltsedan Iritecnas grundande 1991, medan företaget fortsatt har gjort allvarliga förluster under denna period. Under dessa förutsättningar skulle en privat investerare ha försökt begränsa sitt engagemang i sitt dotterbolag i kris genom att besluta att försätta det i likvidation från det ögonblick han rimligen inte kunde förvänta sig att dess finansiella livskraft skulle återställas och vid en tidpunkt då ställningen för dess tillgångar/skulder fortfarande visade ett överskott. Då IRI inte uppträdde så rationellt och endast mycket senare beslöt att frivilligt likvidera Iritecna för att skriva av förluster och skulder och därvid hjälpa till att åter lansera verksamheten som placerats i Fintecna, måste kostnaden för en sådan operation betraktas som stöd. Denna kostnad, som uppgår till ett belopp om 3 400 miljarder lire, innefattar genom avräkning den förväntade inkomsten för IRI från försäljningen av Fintecna.

Mot bakgrund av ovanstående, och med hänsyn till företagets karaktär, och sektorn inom vilken det är verksamt, finner kommissionen att hela beloppet om 4 490 miljarder lire snedvrider handeln inom gemenskapen och därför betraktas som statligt stöd enligt den mening som avses i artikel 92.1 i fördraget och i artikel 61.1 i EES-avtalet.

En del av detta stöd har Iritecna investerat i sina dotterbolag CMF Sud (nu i likvidation) och i CMF. Detta stöd, som totalt uppgick till omkring 281 miljarder lire (inklusive 182 miljarder lire - delvis uppskattat - för att betala CMF Suds skulder efter likvidationen), hade i mars 1995 godkänts av kommissionen enligt artikel 92.3 c i fördraget (6).

Kommissionen finner också, med utgångspunkt i de italienska myndigheternas förklaring i denna fråga, att de skulder hos IRI som kan uppkomma av pågående rättsprocesser som rör företaget Italsanità (se ovan under avsnitt III, punkt 7.3), inte utgör statligt stöd, då de hänför sig till ett företag som aldrig har varit verksamt på marknaden och aldrig har snedvridit konkurrensen.

2. Stödets förenlighet med den gemensamma marknaden

Artikel 92.2 och 92.3 i fördraget, förutser vissa typer av stöd som är förenliga med den gemensamma marknaden.

Mot bakgrund av verksamhetens karaktär är artiklarna 92.2 och 92.3 b inte tillämpliga på stödet i fråga.

Med hänsyn till olikheterna i gruppens verksamheter och i lokaliseringen, och då åtgärderna inte har någon regional målsättning, kan endast undantaget i artikel 92.3 c övervägas, i den mån det rör stöd för att underlätta utvecklingen av viss näringsverksamhet.

Som anförs ovan tycks åtgärderna i fråga vara stöd som särskilt syftar till att göra det möjligt för Iritecna att fortsätta sin verksamhet och att finansiera ett projekt för omstrukturering för att återställa företagets livskraft.

Kommissionens inställning till stöd för omstrukturering av företag i svårigheter beskrivs i "Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd för att rädda och omstrukturera företag i svårigheter" vilka antogs den 27 juli 1994 (7).

Kommissionen påpekar i denna text, att den har en strikt inställning när den bedömer förenligheten av denna typ av stöd, eftersom den annars utan skäl skulle kunna överföra sociala eller industriella problem från en medlemsstat till en annan, i synnerhet genom att lyfta över en ojust andel av industriell strukturanpassning och åtföljande sociala problem till producenter som klarar sig utan stöd.

För att kommissionen skall godkänna specialstöd till ett företag i svårigheter måste dess omstrukturering av det skälet uppfylla följande grundläggande villkor: I första hand måste företagets långsiktiga livskraft återställas inom rimlig tid. Dessutom måste otillbörligt snedvriden konkurrens undvikas. Omstruktureringen måste slutligen stå i proportion till kostnaderna och fördelarna. Endast om dessa grundläggande krav är uppfyllda kan inverkan av stödet anses som icke stridande mot det gemensamma intresset enligt den mening som avses i undantaget i artikel 92.3 c i fördraget.

På grundval härav har kommissionen granskat den dokumentation och den omstruktureringsplan som lagts fram av de italienska myndigheterna, särskilt med hänsyn till sådana delar som återställande av företagets livskraft, utvecklingen av dess konkurrensläge på marknaden, proportionen mellan stödet till omstruktureringen och bidraget från stödtagaren till finansieringen av omstruktureringsplanen samt planerna för företagets privatisering.

3. Återställande av livskraft och privatisering

Som en allmän regel är det ett oeftergivligt villkor i alla omstruktureringsplaner att de måste återställa företagets långsiktiga livskraft och sundhet inom rimlig tid och med utgångspunkt i ett realistiskt antagande om förutsättningarna för dess kommande verksamhet.

Som ovan förklarats, grundas omstruktureringen av Iritecna på delningen av detta företag i två olika enheter, var och en med en speciell uppgift. Det första underordnade holdingbolaget, Iritecna i likvidation, leder en grupp företag som skall upplösas eller likvideras den närmaste framtiden och en analys av livskraften är av det skälet onödig.

Det andra underordnade holdingbolaget, Fintecna, är ett finansbolag med få anställda som har till uppgift att möjliggöra och sköta den slutliga privatiseringen av de företag som övertagits från Iritecna. Detta underordnade holdingbolag är redan verksamt på en helt omstrukturerad grund.

De berörda sektorernas särskilda karaktär gör det svårt att utarbeta en exakt planering avseende resurser och en enskild åtgärd då tilldelandet av ett enda kontrakt helt kan förändra företagets ställning och utsikter. Planen tycks dock vara rimlig och har god chans att återinföra Fintecna på ett livskraftigt spår. Med undantag för motorvägssektorn, som inte kräver omstrukturering, har de olika affärsområdena blivit omorganiserade, rensade från förlustbringande verksamhet och fullt ut rationaliserade i fråga om personal. I vissa fall fortsätter omstruktureringen men bör avslutas under 1995. De omstrukturerade företagen kan förlita sig på en bra utgångsportfölj med beställningar som garanterar produktion och inkomst under inledningsskedet.

Beräkningar för åren 1995-1997, som rör det finansiella resultatet i Fintecnas underliggande sektorer, överlämnades till kommissionen. Dessa siffror visar att ett verkligt positivt resultat förväntas redan för 1995 och att en god vinstnivå kommer att uppnås senast under 1997. Dessa positiva resultat är till största delen beroende av interna åtgärder för rationalisering och förbättring utan att grundas på kommande total ökning av verksamheten/försäljningen som står utanför Fintecnas kontroll.

De italienska myndigheterna har dessutom åtagit sig att privatisera alla underliggande sektorer under kommande år. För ögonblicket befinner sig dotterbolagen i olika stadier av privatiseringsprocessen:

- Italimpianti befinner sig i ett avancerat stadium av förfarandet och dess försäljning förväntas ske senast i slutet av 1995.

- Försäljningsförfarandet för Italstrade och Condotte (den civila byggnadssektorn) har lanserats i samarbete med Banca di Roma. En marknadsanalys görs för att söka efter möjliga köpare eller partner.

- För Autostrade förutses ett erbjudande om försäljning på aktiemarknaden som kommer att äga rum efter det att ovan nämnda rättsliga och administrativa bestämmelser har antagits (se ovan under avsnitt III, punkt 3).

- Aeroporti di Roma vållar liknande rättsliga och administrativa problem som Autostrade, vilka måste lösas innan dess privatiseringsprocess kan börja (se ovan under avsnitt III, punkt 1).

- Företagen inom sektorn för teknisk konsultverksamhet kommer antingen att avsluta sina uppdrag under nästkommande år (Servizi Tecnici) eller sannolikt komma med i försäljningen av Autostrade (Spea).

Åtagandet att helt och hållet och definitivt upplösa Fintecnas verksamhet ligger i linje med det allmänna privatiseringsprogrammet som antagits av den italienska regeringen. Det har också bekräftats i samband med den plan för skuldlättnad som IRI lämnat över till kommissionen, varigenom bestämmelserna uppfylls i avtalet från juli 1993 mellan den italienska regeringen och kommissionen. Genomförandet av denna plan övervakas av kommissionen med utgångspunkt i regelbundna rapporter och möten med representanter för IRI och den italienska regeringen.

Privatiseringsbeslutet kommer slutligen att få till följd att företaget inte fortsättar att lita till förmånligt offentligt stöd, då dess nuvarande direkta förbindelser med staten kommer att klippas av definitivt. Under dessa förhållanden kommer det att vara den nye ägarens sak att garantera företagets yttersta livskraft utan vidare statligt stöd.

4. Utveckling av företagets konkurrensläge på marknaden

Ett ytterligare villkor för att omstruktureringsstöd skall tillåtas är att åtgärder vidtas för att begränsa eventuell skadlig inverkan på konkurrenter. Annars skulle stödet "strida mot det gemensamma intresset" och inte kunna undantas enligt artikel 92.3 c. Inom sektorer som företer ett strukturöverskott i produktionskapaciteten åstadkommer man detta genom att oåterkalleligt minska företagets kapacitet. Mer allmänt, med hänsyn till konkurrenternas intressen, bör företagets konkurrensläge på marknaden efter omstruktureringen inte stärkas på ett otillbörligt sätt.

Som ovan konstaterats gör de berörda sektorernas särskilda karaktär det svårt att genomföra en sådan analys med hjälp av en parameter som produktionskapacitet. Det finns dock en bred konkurrens mellan producenter både på gemenskapsnivå och världsnivå och en sådan konkurrens kan drabbas särskilt av beviljandet av statligt stöd. Det är därför nödvändigt att analysera Fintecnas konkurrensläge efter omstruktureringen.

Planen innehåller en väsentlig ansträngning att minska gruppens verksamhet inom alla förlustsektorer. Alla sidoverksamheter säljs eller likvideras och den huvudsakliga verksamheten som placerats i Fintecna minskas väsentligt och begränsas till de verksamheter som kan lita på en konsoliderad affärserfarenhet och en rik verksamhetsportfölj för de kommande åren.

Totalt kommer gruppens omfattning, med undantag av motorvägssektorn, att mer än halveras - i jämförelse med hur den var i starten - i form av omsättning (-60 %) och ännu mer i form av personal (-70 %). Även om man beaktar enbart rationaliseringarna, de övergivna och likviderade verksamheterna, vilka slutligen har försvunnit från marknaden, är en sådan minskning väsentlig (uppskattad till 35 %) och har en klart gynnsam effekt på konkurrensen.

Särskilt personalminskningen är utomordentligt viktig i den berörda sektorn. Företagens produktion beror på deras arbetskraftsbas vilken inbegriper faktorer som arbetsstyrkans antal och dess intellektuella och tekniska skicklighet. En väsentlig minskning i denna del tillika med en motsvarande minskning av omsättningen och med ett avsevärt antal uppgivna verksamheter - genom likvidation av hela företag - visar klart att företagets marknadsandel har minskat i strukturen.

Mot bakgrund av ovanstående överväganden finner kommissionen att Iritecnas omstrukturering och Fintecnas slutliga konkurrensläge på marknaden inte kommer att påverka konkurrensen i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.

5. Proportion mellan stödet och omstruktureringen

Såsom visats av den information som lagts fram av den italienska regeringen och av Iritecna har kapitaltillskotten som IRI gjort under åren 1991-1993 använts för att täcka förlusterna från företagens nedläggning och likvidation och tillgångarnas nedskrivning. Även täckandet av Iritecnas likvidationsförluster, som de framgår av finansplanen i samband med likvidationen, hör tydligt samman med åtgärder för nedläggning och omstrukturering.

Det beviljade stödet kan därför inte anses förse företaget med kontanter i överskott, som kunde användas för en aggressiv, marknadsförvridande verksamhet som inte hör samman med omstruktureringsprocessen, eller finansiera nyinvesteringar som inte krävs av omstruktureringen. Med beaktande av nivån på den skuld som överförts till Fintecna kommer den framtida nivån på dess finansiella belastning inte att minskas oskäligt.

Kommissionen konstaterar också att Fintecna inte kommer att gynnas av någon skattelättnad som följer med förlusterna som täcks av skuldavskrivning, och som finansieras av stödet.

Det konstateras att mottagaren av stödet kommer att bidra väsentligt till finansieringen av omstruktureringsplanen genom att återinvestera den inkomst som uppkommer från Fintecnas privatisering, vilken har uppskattats vara lika med värdet för överlåtelsen som Fintecna betalat till Iritecna i likvidation. Denna uppskattning tycks vara rimlig och kommer högst sannolikt att bekräftas. För det första därför att värdet har bestämts av oberoende experter. För det andra därför att mer än 90 % av denna inkomst kommer att förverkligas genom försäljningen av företaget Autostrade samt den 40-procentiga andelen i företaget Aeroporti di Roma. Båda dessa företag har gjort vinster genom att dra ytterligare fördel av den relativt "skyddade" karaktären på affärsverksamheten och genom att arbeta med offentlig koncession med tjänster åt allmänheten.

De italienska myndigheternas åtagande i fråga om Fintecnas försäljning inom rimlig tid betraktas som ett villkor för godkännande av omstruktureringsplanen. Utan en sådan försäljning och utan det relevanta receptet som IRI använder för att minska skulderna i Iritecna i likvidation skulle stödmottagaren inte kunna bidra till finansieringen av planen. Även en försäljning genom privatisering gör att livskraften ter sig säkrare, dvs. att kommande prestationer har en normal vinstnivå.

Kommissionen noterar slutligen att uppskattningen av den slutliga kostnaden för likvidationen, vilken uppgår till 3 400 miljarder lire, är osäker och kan variera tillsammans med likvidationsprocessen. Mot bakgrund av storleken på Iritecnas/Fintecnas minskade marknadsandel uppskattar kommissionen dock att en ökning av denna kostnad upp till 15 % av 3 400 miljarder lire inte kommer att påverka kommissionens positiva bedömning av fallet.

6. Övervakning och rapportering

Genomförandet av planen för omstrukturering och likvidation kräver övervakning av kommissionen. För detta ändamål måste periodiska rapporter läggas fram av de italienska myndigheterna, i vilka utvecklingen av programmet för omstrukturering, likvidation och privatisering sammanfattas.

Kommissionen kommer också att ha möjlighet att följa genomförandet av planen genom regelbundna möten med de italienska myndigheterna i samband med den övervakning som föreskrivs i avtalet från juli 1993 mellan den italienska regeringen och kommissionen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Det stöd till förmån för Iritecna som avses i detta beslut - dvs. de kapitaltillskott som gjorts under åren 1991-1993, vilka totalt uppgår till 1 090 miljarder lire, och den förväntade slutliga kostnaden för Iritecnas likvidation på 3 400 miljarder lire - liksom även varje ökning av sistnämnda belopp med högst 15 % som kan uppkomma under nuvarande genomförande av omstruktureringsplanen, uppfyller de villkor som föreskrivs i "Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd för att rädda och omstrukturera företag i svårigheter" av den 27 juli 1994. Stödet undantas därför från förbudet i artikel 92.1 i fördraget och artikel 61.1 EES-avtalet, enligt artikel 92.3 c i fördraget och artikel 61.3 c i EES-avtalet, som ett stöd som är förenligt med den gemensamma marknaden, under förutsättningen att de villkor och krav som anges i punkt 2-5 samt i artikel 2 uppfylls.

2. Det stödmottagande företaget skall genomföra alla de åtgärder som fastställts i det program för likvidation, omstrukturering och privatisering av företagsgruppen Iritecna/Fintecna som framlagts för kommissionen.

3. Italien skall respektera sitt åtagande att privatisera Fintecna eller dess dotterbolag i enlighet med den tidsplan som framlagts för kommissionen och enligt den finansplan för IRIs skuldminskning som lämnats till kommissionen enligt systemet för övervakning i avtalet från juli 1993 mellan den italienska regeringen och kommissionen. En sådan privatisering skall i varje fall genomföras inom rimlig tid.

4. Inkomsterna som erhålls genom försäljning av företag och tillgångar i Iritecna- och Fintecnagrupperna skall, även om de är större än beräknat enligt den plan som framlagts för kommissionen, användas fullt ut för att minska de skulder som skall täckas av det godkända stödet. De skall inte investeras så att följden blir ytterligare stöd till andra företag i gruppen med finansiella svårigheter, vilka ännu inte har sålts.

5. Privatiseringen skall inte finansieras av ytterligare statligt stöd. Den måste stå öppen för alla intresserade parter och vara villkorslös.

Artikel 2

1. Italien skall samarbeta fullständigt genom att vidta följande åtgärder för övervakning av detta beslut:

a) Förse kommissionen med halvårsrapporter, som särskilt skall innefatta

- utvecklingen av likvidationen tillsammans med det uppdaterade finansiella läget för Iritecna i likvidation och individuell information om dess tillgångar och dotterbolag som har sålts eller upplösts,

- utvecklingen av omstruktureringen och privatiseringen av Fintecna eller dess dotterbolag.

b) I god tid meddela kommissionen de viktigaste stegen i privatiseringsprocessen för Fintecna och dess dotterbolag.

2. Den första rapporten skall visa det ekonomiska läget den 31 december 1994 för Iritecna i likvidation och skall ha inkommit till kommissionen senast den 30 juli 1995. Följande rapporter skall framläggas var sjätte månad med början från den 31 december 1995 och skall innehålla ekonomiska siffror som uppdaterats för en period av sex månader dessförinnan.

Artikel 3

Detta beslut riktar sig till Italienska republiken.

Utfärdat i Bryssel den 7 juni 1995.

På kommissionens vägnar

Karel VAN MIERT

Ledamot av kommissionen

(1) Meddelande till övriga medlemsstater och berörda parter offentliggjort i EGT nr C 328, 25.11.1994, s. 2.

(2) Bilaga 3 till kommissionens meddelande om statligt stöd till EFIM, offentliggjort i EGT nr C 349, 29.12.1993, s. 2.

(3) Efter Iritecnas likvidation kommer Coinfra, ett företag som skapats för ändamålet och som ägs av Fintecna, att ta över endast den verksamhet som ursprungligen hörde till CMF för att fullborda den danska bron över Stora Bält. Resten av CMF kommer att underkastas likvidationsförfarandet.

(4) Den personal som fortfarande är anställd av företag som redan försatts i likvidation har innefattats i antalet överflödiga.

(5) EGT nr C 307, 13.11.1993, s. 3.

(6) Se fotnoterna till tabellen under avsnitt III, punkt 1, samt fotnoten under avsnitt III, punkt 4.

(7) EGT nr C 368, 23.12.1994, s. 12.