Kommissionens beslut

av den 21 juni 2000

om det statliga stöd som Tyskland har genomfört till förmån för CDA Compact Disc Albrechts GmbH, Thüringen

[delgivet med nr K(2000) 1728]

(Endast den tyska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2000/796/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket i detta,

med beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta,

efter att i enlighet med artikel 88.2 i EG-fördraget och artikel 6.1 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget(1) ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig(2), och

av följande skäl:

1. FÖRFARANDE

(1) Till följd av uppgifter i pressen begärde kommissionen i en skrivelse av den 6 oktober 1994 upplysningar från Tyskland om det statliga stödet till en fabrik för framställning av cd-skivor i Albrechts i delstaten Thüringen. Därefter inkom de tyska myndigheterna i en skrivelse av den 9 november 1994 med uppgifter om stöd från delstaterna Thüringen och Bayern till förmån för Pilz Albrechts GmbH (PA) i Albrechts, Thüringen och för Pilz-Gruppe med huvudkontor i Kranzberg, Bayern. Ärendet registrerades som nr N 662/94.

(2) Genom en skrivelse av den 15 november 1994 bad kommissionen om kompletterande upplysningar, varpå de tyska myndigheterna svarade med en skrivelse av den 7 mars 1995 med upplysningar om ytterligare åtgärder från Treuhandanstalt (THA), Thüringen och Bayern. Eftersom det utifrån dessa uppgifter blev uppenbart att man lämnat stöd i betydande omfattning redan innan man lämnat upplysningar om dem registrerades ärendet nu som NN 54/95.

(3) Genom skrivelser av den 1 augusti 1995, den 16 oktober 1995 och den 25 november 1996 ställde kommissionen kompletterande frågor, som de tyska myndigheterna besvarade genom skrivelser av den 22 augusti 1995, den 25 augusti 1995, den 18 januari 1996 och den 17 april 1997. Den 3 februari 1997 liksom den 22 och 23 september 1997 ägde möten rum i Bryssel respektive Erfurt mellan företrädare för kommissionen och de tyska myndigheterna. Genom en skrivelse av den 20 januari 1998 tog de tyska myndigheterna utifrån dessa möten med företrädare för kommissionen i Erfurt sammanfattningsvis ställning till händelseförloppet.

(4) Genom en skrivelse av den 17 juli 1998 underrättade kommissionen Tyskland om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget avseende detta stöd. Som bilaga till denna skrivelse mottog de tyska myndigheterna en samling detaljerade frågor. Kommissionens beslut om att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(3). Kommissionen uppmanade där berörda parter att inkomma med sina synpunkter på stödet i fråga.

(5) Kommissionen mottog inga sådana synpunkter inom den frist som angavs i beslutet, men sedan inkom CDA Datenträger Albrechts GmbH (CDA) såsom berörd part med synpunkter genom skrivelser av den 20 juli 1999 (inkom den 22 juli 1999), den 22 juli 1999 (inkom den 23 juli 1999), den 27 augusti 1999 (inkom den 31 augusti 1999) och den 13 oktober 1999 (inkom den 14 oktober 1999).

(6) Genom en skrivelse av den 26 augusti 1998 reagerade Tyskland på underrättelsen om att kommissionen inlett sitt förfarande. I samband därmed dök det upp misstankar om ett möjligt felanvändande av stöden. Den 15 oktober 1998 ägde ett andra möte rum mellan företrädare för kommissionen och de tyska myndigheterna. Genom en skrivelse av den 11 november 1998 överlämnade de tyska myndigheterna kompletterande företagsdata. I skrivelser av den 30 mars 1999, den 1 april 1999 och den 16 april 1999 gav de tyska myndigheterna ytterligare upplysningar, men underlät att med påbjuden noggrannhet besvara kommissionens frågor. Därför såg sig kommissionen föranledd att upprepa sina frågor genom en skrivelse av den 22 juli 1999, nu med en svarsfrist till den 31 augusti 1999. Efter att genom en skrivelse av den 28 juli 1999 ha utbett sig en förlängning av svarsfristen och efter ytterligare ett möte mellan företrädare för kommissionen och de tyska myndigheterna den 23 september 1999 i Bryssel skickade de tyska myndigheterna den 28 september 1999 och den 19 oktober 1999 ytterligare upplysningar.

2. BESKRIVNING AV SAKFÖRHÅLLANDENA

(7) De ställningstaganden och utlåtanden kommissionen fick tillgång till efter det att det formella granskningsförfarandet inletts gav en säkrare uppfattning om en möjlig felanvändning av medel och om hur systemet för koncentration av likvida medel fungerat inom Pilz-företagsgruppen. Dock kvarstod kunskapsluckor, framförallt när det gäller hur medlen använts av de olika bolagen inom Pilz-gruppen.

(8) Av det nu föreliggande materialet framgår följande fakta:

2.1 Syftet med de beviljade finansiella åtgärderna

(9) Stödåtgärderna avsåg byggandet av en fabrik för framställning av cd-skivor, cd-fodral och tillbehör i Albrechts, Thüringen, som är ett stödområde enligt artikel 87.3 a i EG-fördraget(4).

(10) Den 19 december 1989 undertecknade VEB Kombinat Robotron med huvudkontor i Dresden (nedan kallat Robotron) och Reiner Pilz såsom vd för Pilz-företagsgruppen med huvudkontor i Kranzberg, Bayern en gemensam avsiktsdeklaration, om att man inom ramarna för ett samriskföretag skulle uppföra en fabrik för framställning av cd-skivor m.m.

(11) Den 20 februari 1990 slöts samriskavtalet mellan Robotron och R. E. Pilz GmbH & Co. Beteiligungs KG, Kranzberg, Bayern, (nedan kallat PBK). I detta samriskföretag - Pilz & Robotron GmbH & Co. Beteiligungs KG (nedan kallat samriskföretaget) - var Robotron delägare med 2/3 och Pilz med 1/3. Den faktiske vd:n var Reiner Pilz.

(12) Den 29 augusti 1990 slöts ett avtal mellan Samriskföretaget såsom uppdragsgivare och Pilz GmbH & Co. Construction KG såsom huvudentreprenör om att uppföra en ny, nyckelfärdig fabrik med produktionsanläggningar till ett totalpris på 235525000 tyska mark.

(13) Efter att THA 1992 likviderat Robotron AG i dess egenskap av efterföljare till Robotron övertog PBK även detta företags andelar i samriskföretaget.

(14) Samtidigt som man förlade huvudkontoret till Albrechts, Thüringen grundades med terminsdag den 24 november 1992 PA såsom dotterbolag till Pilz GmbH & Co. Compact Disc KG, Kranzberg, som tidigare fått överta PBK:s andelar. Detta bolag skulle driva den fabrik för tillverkning av cd-skivor som vid denna tidpunkt var färdigbyggd. Redan från början integrerades bolaget i Pilz-gruppens centrala system för hantering av likvida medel.

(15) Bolaget hamnade sedan i allvarliga svårigheter och driften lades vid flera tillfällen ner och fick startas om från början. Dessutom kom de tyska myndigheterna till insikt om att Reiner Pilz framställningar av kostnaderna för att bygga fabriken var manipulerade. I mars 1994 upplöstes de kontraktsmässiga förbindelserna med Pilz-gruppen.

(16) Den 25 juli 1995 försattes samtliga tyska bolag i Pilz-gruppen i konkurs. Enligt vad kommissionen känner till hade Pilz-gruppen före konkursen cirka 650 anställda, varav 300 i Albrechts. Kommissionen har inte fått tillgång till bokföringsuppgifter från Pilz-gruppen. Reiner Pilz själv har sedermera dömts till ett mångårigt fängelsestraff för konkursbedrägerier och andra brott. Andra åtal för bidragsbedrägerier är att vänta.

(17) I samband med en saneringsförhandling den 7 mars 1994 förvärvades - med retroaktiv verkan från den 1 januari 1994 - bolagsandelarna i PA till ett värde av 33 miljoner tyska mark av Thüringer Industriebeteiligungsgesellschaft, TIB, (98 %) och Thüringer Aufbaubank, TAB (2 %). Bolaget tecknade sig från och med oktober 1994 CDA Compact Disc Albrechts GmbH (nedan kallat CD Albrechts).

(18) Trots de nya ägarnas ansträngningar att konsolidera affärsrörelsen misslyckades försöket att privatisera bolaget. Därefter, och med verkan fram till 1 januari 1998, förvärvades CD Albrechts anläggnings- och rörelsetillgångar, tekniskt know-how och drift av MediaTec Datenträger GmbH (MTDA), ett helägt dottersällskap till TIB som grundats 1996. Samtidigt ombildades CD Albrechts till LCA Logistik Center Albrechts GmbH (LCA) och MTDA ombildades till CDA Datenträger Albrechts GmbH (CDA). Detta företag är numera inte i första hand verksamt på marknaden för musik-cd och tillbehör utan man producerar högeffektiva datalagringsmedia, speciellt överskrivningsbara cd-skivor (CD-R) och DVD.

(19) Liksom tidigare är LCA ägare till det markområde som behövs för driften, till alla byggnader, till den tekniska infrastrukturen och logistikutrustningen. LCA och CDA har slutit ett avtal om tjänsteutbyte, som omfattar å ena sidan ett hyresavtal uppgående till årligen 800000 tyska mark och å andra sidan ett avtal om utförande av tjänster, vilket är beroende av omfattningen av verksamheten och vars värde uppgår till cirka 3 miljoner tyska mark per år.

>PIC FILE= "L_2000318SV.006501.EPS">

2.2 Investeringarnas omfattning

(20) De totala investeringskostnaderna för att uppföra cd-fabriken i Albrechts, inklusive kostnaderna på 7,5 miljoner tyska mark för upparbetning av marken, skulle enligt de ursprungliga beräkningarna uppgå till 243,025 miljoner tyska mark.

(21) Enligt planerna fördelade sig de totala kostnaderna för investeringen på följande sätt:

>Plats för tabell>

(22) Genom ett tilläggskontrakt av den 26 maj 1992 kom delägarna till samriskföretaget överens om att utöka kapaciteten för framställning av cd-skivor och cd-fodral. Man kom överens om ett totalpris på 39 miljoner tyska mark för samtliga leveranser och tjänster.

(23) Tilläggskontraktet skulle finansieras enligt följande:

>Plats för tabell>

(24) Därmed uppgick den totala investeringsvolymen till 282,025 miljoner tyska mark.

2.3 Finansiella åtgärder från det offentligas sida under anläggningsfasen (1991/1992)

(25) 1992 beviljade THA ett 100-procentigt borgensåtagande för 190 miljoner tyska mark, som täckte större delen av krediterna till Robotron AG och samriskföretaget. Av detta borgensåtagande har 120 miljoner tyska mark tagits i anspråk. I samband med saneringsöverenskommelsen den 7 mars 1994 frånsade man sig sin fordran på dessa 120 miljoner tyska mark.

(26) PA har fram till den 31 december 1993 från delstaten Thüringen mottagit investeringsbidrag enligt den 20 och den 21 ramplanen för den tyska förbundsstatens och delstaternas gemensamma regionalutvecklingsprogram (Gemeinschaftsaufgabe Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur) uppgående till sammanlagt 63,45 miljoner tyska mark.

(27) Dessa bidrag kom via gruppens gemensamma hantering av likvida medel hela Pilz-gruppen till godo.

(28) Bidragsbeloppet består dels av ett bidrag för byggnadsinvesteringar från den 24 juli 1991 uppgående till 55,895 miljoner tyska mark, dels av ett bidrag för utbyggnadsinvesteringar uppgående till 7,56 miljoner tyska mark på grundval av det i punkt 22 omnämnda tilläggskontraktet av den 26 maj 1992.

(29) Delstaten Bayern deltog för sin del via Bayerische Landesanstalt für Aufbaufinanzierung (LfA) i finansieringen av det totala projektet med ett investeringsbidrag för år 1991 uppgående till 7834504 tyska mark och till 11591904 tyska mark för 1992, sammantaget alltså 19426408 tyska mark.

(30) Till följd av att regionalstöden blev så omfattande togs bankkonsortiets kredit på 65,85 miljoner tyska mark endast i anspråk för 54,7 miljoner tyska mark. Å andra sidan gick nu LfA i borgen för 100 procent av detta belopp, i stället för som planerat 80 procent.

(31) I mars 1994 togs först 3 miljoner tyska mark av LfA:s borgen i anspråk. Sedermera avstod man från den fordran uppgående till 3 miljoner tyska mark som enligt lagen därmed övergick till LfA. En andra och sista gång måste sedan LfA i juli 1995, till följd av PBK:s betalningsoförmåga, ansvara för hela krediten och genom ett rättsligt förfarande blev man därefter borgenär för PBK.

(32) Därmed belöpte sig de finansiella åtgärderna från det offentligas sida i samband med uppförandet av cd-fabriken ursprungligen till 330,57 miljoner tyska mark.

>Plats för tabell>

2.4 Finansiella åtgärder i samband med omstruktureringen av företaget (1993 till i dag)

(33) TAB beviljade redan i oktober 1993 PA ett räntebärande lån på 25 miljoner tyska mark för att klara en likviditetskris, och i mars 1994 ett lån på 20 miljoner tyska mark för att amortera det lån som THA gått i borgen för. Båda krediterna togs enligt uppgifter från de tyska myndigheterna direkt om hand av Pilz i Kranberg, via det för PA och Pilz-gruppen gemensamma systemet för hantering av likvida medel. Inte ens efter de omfattande efterforskningar som den tyska åklagarmyndigheten genomfört står det alldeles klart hur dessa överföringar ägt rum.

(34) I samband med att TIB/TAB i mars 1994 övertog bolaget betalade de totalt 15 miljoner tyska mark. Av detta belopp gick 3 miljoner tyska mark av TIB:s andel av köpeskillingen till PBK. Resterande 12 miljoner tyska mark gavs som inskott till PA:s kapitalreserv.

(35) Bolagsandelarna i PA till ett värde av 33 miljoner tyska mark förvärvades av Thüringer Industriebeteiligungsgesellschaft - TIB - (98 %) och Thüringer Aufbaubank - TAB - (2 %) med retroaktiv verkan från den 1 januari 1994. I april 1994 beviljade TIB företaget ytterligare ett lån för att stärka likviditeten uppgående till 3,5 miljoner tyska mark.

(36) Genom ett kontrakt av den 8 mars 1994 beviljade delstaten Bayern, via LfA, företaget ett lån på 2 miljoner tyska mark, och i december 1994 ytterligare ett lån på 7 miljoner tyska mark.

(37) I juni 1994 beviljade LfA Pilz-gruppen ytterligare en företagskredit på 15 miljoner tyska mark. Detta lån var tänkt som en övergångsordning, till dess man hittat en köpvillig investerare till samriskföretaget.

(38) Dessutom ställde TAB i oktober 1994 ett likviditetslån på 15 miljoner tyska mark till förfogande för PA, som under tiden omdanats till CD Albrechts. Detta lån betalades visserligen ut till CD Albrechts, men kom återigen, via det gemensamma systemet för hantering av likvida medel, indirekt hela Pilz-gruppen till godo.

(39) Enligt de uppgifter kommissionen fått fick företaget ännu ett finansiellt stöd i januari 1995, då man beviljades ett lån på 9,5 miljoner tyska mark av TAB.

Översikt över de finansiella åtgärderna i sammanhang med omstruktureringen av företaget:

>Plats för tabell>

(40) Enligt uppgifter från de tyska myndigheterna medförde dessa utbetalningar avsevärda räntefördelar, uppgående till åtminstone 21,3 miljoner tyska mark från slutet av 1993 till 1998.

(41) Genom ett kontrakt daterat den 7 november 1995 övertog TAB alla LfA:s fordringar på företaget, uppgående till 50,4 miljoner tyska mark, mot en betalning på 15 miljoner tyska mark. TAB har å sin sida frånsagt sig sina fordringar på CD Albrechts avseende den överskjutande köpesumman, uppgående till 44,4 miljoner tyska mark.

(42) Om dessa upplysningar är fullständiga har det sedan 1991 och till i dag, i samband med bildandet av samriskföretaget samt uppförandet, driften och omstruktureringen av cd-fabriken i Albrechts använts finansiella medel uppgående till åtminstone 556,27 miljoner tyska mark(5).

2.5 MTDA:s övertagande av anläggnings- och rörelsetillgångarna

(43) I detta belopp ingår inte de finansiella transaktioner som ägde rum i samband med att MTDA övertog CD Albrechts anläggningstillgångar och operativa verksamhet. MTDA:s övertagande av väsentliga delar av CD Albrechts aktiva affärsverksamhet samtidigt som företaget ombildades till CDA skedde enligt uppgifter från de tyska myndigheterna i form av ett affärsmässigt köp av tillgångarna. Priset för anläggningstillgångarna bestämdes i enlighet med en värdering till 12,2 miljoner tyska mark. Rörelsetillgångarna värderades vid årsskiftet 1997/98 till 23,1 miljoner tyska mark. Köpeskillingen på totalt 35,3 miljoner tyska mark erlades i form av övertagna skuldförbindelser(6).

2.6 Bidrag från privatbankkonsortiet

(44) I tillägg till de nämnda lånen gav det privata bankkonsortiet 1994 avkall på fordringar uppgående till 12 miljoner tyska mark. Vidare gav bankkonsortiet enligt uppgifter från de tyska myndigheterna Pilz-gruppen ett nytt lån på 8 miljoner tyska mark, utan att offentliga medel var inblandade.

3. KOMMISSIONENS BESLUT ATT INLEDA DET FÖRFARANDE SOM ANGES I ARTIKEL 88.2 I EG-FÖRDRAGET

(45) I sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget uttryckte kommissionen sitt tvivel om huruvida de stöd som inte anmälts och felaktigt utbetalats innan kommissionen fattat sitt beslut kunde vara förenliga med den gemensamma marknaden.

(46) Kommissionen hyste allvarliga betänkligheter angående huruvida beviljandet av investeringsstöd från den tyska förbundsstatens och delstaternas gemensamma regionalutvecklingsprogram liksom av investeringstillskott verkligen stod i överensstämmelse med olika horisontella gemenskapsriktlinjer för statligt regionalt stöd, eftersom de beviljade stöden framförallt tjänat till att täcka förluster och inte till att skapa arbetsplatser och därmed bidra till regionens ekonomiska utveckling.

(47) I de fall där stöden enligt tyska uppgifter beviljats på grundval av det godkända programmet om övertagande av statliga borgensåtaganden och garantier i delstaten Bayern hyste kommissionen avsevärt tvivel på att förutsättningarna och villkoren för detta stödprogram verkligen var uppfyllda.

(48) Vidare hyste kommissionen betänkligheter gällande huruvida den åtgärd som THA beviljat var förenlig med kommissionens beslut 1991 och 1992 angående THA:s verksamhet(7), eftersom bildandet av ett samriskföretag med målet att skapa en ny produktionsanläggning inte kunde anses vara en typisk privatiseringsåtgärd.

(49) Enligt kommissionens uppfattning förelåg i övrigt, som ett resultat av den tyska åklagarmyndighetens efterforskningar, hållpunkter som kunde tyda på att stödmottagaren gjort sig skyldig till stödmissbruk.

(50) Så vitt man utifrån föreliggande upplysningar kunnat pröva tillämpligheten av det undantag som beskrivs i artikel 87.3 c i EG-fördraget för "stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner; när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset" och med hjälp av "riktlinjer för bedömning av statligt stöd för undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter"(8) uttryckte kommissionen tvivel om huruvida krediterna och borgensåtagandena uppfyllde kriterierna för räddningsstöd.

(51) I detta sammanhang förelåg det för kommissionen inga som helst tecken på att det någonsin existerat en omstruktureringsplan som kunde ha säkrat att företaget på lång sikt återfått sin lönsamhet. Dessutom var det kommissionens åsikt att stöden inte hade begränsats till ett absolut minimum, och att man inte beaktat principen om att ett stöd skulle vara en engångsföreteelse. Därför måste man anse att kriterierna för att tillåta stöden såsom omstruktureringsstöd ej var uppfyllda.

(52) För övrigt beklagar kommissionen att man saknat tillgång till sådana upplysningar som skulle gjort det möjligt att pröva om stöden till samriskföretaget och de eventuella stöd som lämnades i samband med att MTDA, nuvarande CDA, bildades är förenliga med artikel 87 i EG-fördraget. Därför uppmanade man uttryckligen de tyska myndigheterna att presentera alla de dokument, upplysningar och data som behövdes för att pröva om stöden var förenliga med den gemensamma marknaden(9).

3.1 Yttrande från CDA

(53) CDA begär i sitt försenade yttrande att höras som part i det formella granskningsförfarandet, men vänder sig i allt väsentligt mot att man dragits in i förfarandet.

(54) Man påpekar att man inte tagit emot eller haft nytta av något av de stöd som är föremål för denna granskning. Företaget har etablerats som ett helägt dotterbolag till TIB, totalt oberoende av LCA, efter ett marknadsekonomiskt övervägande av TIB, och det är i denna egenskap bolaget uppträder på marknaden.

(55) Företaget kom inte i åtnjutande av något statligt stöd i samband med att man övertog tillgångar från nuvarande LCA. När man förvärvade LCA:s anläggnings- och rörelsetillgångar skedde det genom att man betalade ett marknadsmässigt pris.

(56) Inte heller det förhållande att CDA bedriver sin verksamhet på mark som tillhör LCA innebär något som helst stöd. CDA tillhandahåller marknadsmässigt korrekta gentjänster för de logistiktjänster man får från LCA, liksom för rätten att utnyttja marken.

3.2 Tysklands yttrande

(57) I sitt ställningstagande till meddelandet om att kommissionen inlett granskningsförfarandet hävdar de tyska myndigheterna att uppförandet av fabriken i Albrechts inte skall ses som ett bildande av ett nytt företag, utan som en avknoppning till Robotron AG tillsammans med en viktig partner. Målet för projektet skall ha varit att tillföra Robotron aktuell teknologi på området för lagring av data. Att detta sedan skedde inom ramen för ett juridiskt självständigt bolag och i form av ett samriskföretag påverkar inte THA:s uppgift att avveckla statsägda företag.

(58) I en sammanfattning konstaterar de tyska myndigheterna vidare, att bildandet av samriskföretaget och avtalen bakom det tjänade just till att rädda Pilz-gruppen, som åtminstone sedan 1989 befunnit sig i svårigheter, ifrån en hotande konkurs. Ända till december 1994 överfördes de ekonomiska resultaten av det företagande som juridiskt var knutet till Albrechts indirekt, via gemensam hantering av likvida medel, till Pilz-gruppen i Kranzberg. Under åren 1991 och 1992 täckte de medel som inkom för att uppföra fabriken i Albrechts Pilz-gruppens operativa förluster. Till följd av att företagaren Pilz manipulerat värdet på anläggningstillgångarna måste man i årsbokslutet för 1993 skriva ned värdet på anläggningstillgångarna med 108 miljoner tyska mark. I årsbokslutet 1994 måste man företa en nedskrivning på 40 miljoner tyska mark på fördringar på Pilz-gruppen, som på grund av dennes ekonomiska situation måste anses som värdelösa. De medel som utdelats såsom företagskrediter under åren 1993 och 1994 flöt via det centrala systemet för hantering av likvida medel till Pilz i Kranzberg.

(59) De tyska myndigheterna anser att ett slutgiltigt negativt beslut, förknippat med återbetalningsskyldighet, juridiskt sett varken är tänkbart eller nödvändigt. Enligt artikel 14.1 andra stycket i förordning (EG) nr 659/1999 skall kommissionen inte återkräva stödet om detta skulle stå i strid med en allmän princip i gemenskapsrätten. Till de allmänna principerna i gemenskapsrätten hör även principen om proportionalitet.

(60) Här föreligger ett atypiskt fall, som inte uttryckligen regleras av de gemenskapsriktlinjer som skall vägleda kommissionen när den träffar sina beslut. Till följd av de kriminella handlingar företaget utsatts för befinner sig dagens LCA, såsom efterträdare till CD Albrechts, inte i en situation som kan jämföras med en stödmottagares gynnade position, och därför har konkurrenternas affärsverksamhet inte påverkats. Ett negativt beslut skulle för övrigt inne heller ha någon korrigerande inverkan på konkurrenssituationen.

3.3 Efterforskningar rörande omfattningen av den felaktiga användningen av medel

(61) Så som det framgår av de uppgifter de tyska myndigheterna lämnat var man åtminstone sedan mars 1994 medveten om att det förekommit en mycket omfattande felanvändning av medel. Trots ett stort antal förfrågningar från kommissionen har de tyska myndigheterna inte presenterat några fullständiga och aktuella upplysningar angående hur Pilz använt stöden eller hur Pilz-gruppens system för koncentration av likvida medel varit uppbyggt. Kommissionens beslut att inleda en formell granskning enligt artikel 88.2 i EG-fördraget måste därför med nödvändighet baseras på preliminära och ofullständiga ställningstaganden.

(62) Med utgångspunkt i antagandet att samtliga krediter där offentliga instanser gått i borgen liksom de investeringsstöd som beviljats inom ramen för det godkända programmet "tyska förbundsstatens och delstaternas gemensamma regionalutvecklingsprogram" och stora delar av investeringstillskotten flutit in i systemet för koncentration av likvida medel blir kommissionens slutsats att stöden efter hand så till den grad blandats med andra medel, särskilt med lån från de finansierande bankerna och med eget kapital, att det till största delen inte längre är möjligt att reda ut dem.

3.4 Efterforskningar rörande hur de felaktigt använda medlen använts

(63) Utredningen av vad de felanvända medlen använts till stötte på utomordentligt stora svårigheter. Trots de omfattande efterforskningar som bedrivits både av det tyska åklagarämbetet och i samband med de civilrättsliga processer som både tyska myndigheter och dagens LCA drivit, också mot Reiner Pilz och hans söner, har det hittills inte varit möjligt att klarlägga exakt vilka finansiella operationer som ägt rum inom Pilz-gruppen.

(64) Enligt vad kommissionen erfar framstår användandet av medlen och organisationen av systemet för koncentration av likvida medel numera på följande sätt:

(65) De krediter som offentliga instanser gått i borgen för och som nu är föremål för den formella granskningen kom inte ens från början LCA eller dess föregångare CD Albrechts till godo. I stället utbetalades krediterna av Albrechts-Konsortiet i portioner eller omedelbart till huvudentreprenören för att uppföra cd-fabriken, Pilz GmbH & Co. Construction KG.

(66) Utbetalningen av medlen ägde rum efter en s.k. medelanvändningskontroll som utfördes av en revisionsbyrå. Denna hade till uppgift att inför de finansierande bankerna, och innan dessa betalade ut krediterna, bekräfta att Pilz GmbH & Co. Construction KG utfört en motsvarande prestation - antingen självt eller med hjälp av något annat företag.

(67) Pilz GmbH & Co. Construction KG använde endast en mindre del av medlen för att betala fordringar. Till övervägande del kom pengarna Pilz-gruppen till godo. Bland annat presenterades ett stort antal fakturor avseende maskiner, anläggningar och andra tjänster som inte var avsedda för PA:s cd-fabrik och inte heller levererades dit eller monterades där.

(68) I detta sammanhang upptäcktes inom ramen för en särskild granskning utförd av revisionsbyrån C & L Treuarbeit Deutsche Revision att bokföringen manipulerats. Treuarbeit kontrollerade investeringarna efter det att TIB och TAB tagit över det ekonomiska ansvaret, enligt uppgifter från de tyska myndigheterna med följande resultat:

(69) Det överenskomna kompanjonbidraget uppgående till 11 miljoner tyska mark har inte betalats av PBK. Dessutom har PBK inte bidragit med inventarier till det överenskomna värdet.

(70) Varor och tjänster i samband med uppförandet av fabriken överfakturerades kraftigt och betalningarna fördes via PA vidare till huvudentreprenören. Därigenom uppstod fordringar på PA:s anläggningstillgångar som vida översteg de faktiska anläggningsvärdena. I samband med saneringsöverenskommelsen den 7 mars 1994 gav man delvis avkall på dessa fordringar.

(71) Företagskrediterna på 25 miljoner tyska mark i oktober 1993 och 20 miljoner tyska mark i mars 1994 togs genom det för PA och Pilz-gruppen gemensamma systemet för hantering av likvida medel direkt om hand av det senare företaget.

(72) De 15 miljonerna tyska mark från strukturöverenskommelsen från september/oktober 1994 överfördes visserligen till PA, men användes för att producera för Pilz-gruppen, en produktion som gruppen inte betalade för, så även dessa medel kom endast Pilz-gruppen till godo.

(73) Däremot tjänade krediten från december 1994, på ett belopp av 7,0 miljoner tyska mark, till att understödja PA.

(74) Då TAB i oktober 1995 inlöste skuldförbindelser till LfA på 15 miljoner tyska mark och avsade sig ett belopp på 44,4 miljoner tyska mark hade skuldförbindelserna därmed kommit ned på en nivå som ungefärligen motsvarade det faktiska värdet.

(75) Av de skäl som angivits kan stödens andel av de olika företagens skuldförbindelser endast uppskattas med hjälp av hypotetiska resonemang. Någon sammanhängande bevisning för att det i fråga om vissa belopp måste handla om stöd kan inte ges.

3.5 De tyska myndigheternas åtgärder för att återkräva de felaktigt använda medlen

(76) De felanvända stödbeloppen har tillförts Pilz-gruppen i form av statligt garanterade krediter samt investeringsbidrag och investeringstillskott. De åtta Pilz-företagen i Tyskland har gått i konkurs. I dem fanns inga tillgångar att fördela.

(77) Nuvarande LCA, CD Albrechts efterföljare, hade fordringar på dessa bolag på totalt cirka 193 miljoner tyska mark plus ränta som lämnades in till konkursboet. Av dessa fordringar godkände konkursförvaltaren omedelbart ett delbelopp på 40443811,82 tyska mark, då fordringar uppgående till detta belopp kunde utläsas ur bokföringen hos Pilz GmbH & Co. Compact Disc KG (PA:s moderbolag). Resten av fordringarna kommer, efter att konkursförhandlingarna avslutats, att behandlas tillsammans med andra icke-prioriterade fordringar. Konkursförvaltaren har emellertid redan nu uppgivit att boet saknar såväl kontanta medel som andra realiserbara tillgångar. Därmed måste dessa oprioriterade fordringar anses som omöjliga att inlösa.

(78) Genom en skrivelse av den 27 juli 1995 har Thüringen, mot bakgrund av det gemensamma regionalutvecklingsprogrammet(10) (GA), från CD Albrechts återkrävt investeringstillskottet uppgående till 32448240 tyska mark. Detta återkravsbesked har vunnit laga kraft. Eftersom investeringstillskotten inte kom företaget i Albrechts till godo ekonomiskt, utan i stället företagsgruppen Pilz eller familjen Pilz personligen, har man inte krävt återbetalning från CD Albrechts. Likväl måste företaget stå som adressat för återkravet. Endast på så sätt kunde kravet underbyggas och Reiner Pilz krävas på pengarna, eftersom han gått i god för dessa fordringar även med sin privata förmögenhet(11).

(79) Investeringstillskottet för 1992 på 6137404 tyska mark plus räntor på 2148090 tyska mark har återkrävts [...](12).

(80) Sammanlagt fyra års omfattande efterforskningar av den tyska kriminalpolisen har lett till åtal för subventionsbedrägerier i samband med missbruk av stöden inom det gemensamma regionalutvecklingsprogrammet(13). En annan undersökning som gäller beviljandet av investeringstillskott(14) har också lett till åtal.

(81) Vid en rättegång inför Landgericht Landshut (Bayern) dömdes Reiner Pilz till sex års fängelse för bedrägeri i 28 fall samt trolöshet mot huvudman. Överklagandet avvisades i ett utslag i Bundesgerichtshof den 14 september 1999. Därmed vann domen laga kraft.

4. BEDÖMNING

(82) Tysklands stöd till samriskföretaget och dess efterföljare beviljades ur offentliga medel. De medförde en snedvridning av konkurrensen på den inre marknaden, eftersom de gjorde det möjligt för det gynnade företaget att finansiera avsevärda investeringar till övervägande del eller helt och hållet med offentliga medel. Eftersom handeln mellan medlemsstaterna i betydande utsträckning påverkas av denna förmånsbehandling faller åtgärderna under artikel 87.1 i EG-fördraget.

(83) Stöden från Thüringen, Bayern och THA beviljades, i strid med vad som föreskrivs i artikel 88.3 i EG-fördraget, till övervägande del innan de anmäldes och helt och hållet innan kommissionen bedömt dem. Stöden måste därför räknas som olagliga.

(84) De måste följaktligen, såtillvida de inte kan få stöd i en av kommissionen godkänd stödordning, prövas enligt de allmänna reglerna för att lämna statligt stöd såsom ad hoc-stöd, och man måste fastställa om några av undantagsbestämmelserna i EG-fördraget kan åberopas, och i så fall vilka.

(85) De investeringstillskott till företagens anläggningsinvesteringar som beviljas inom ramarna för det gemensamma regionalutvecklingsprogrammet i tyska stödområden, liksom även skattemässiga investeringstillskott utgör statliga stöd med regional målsättning enligt artikel 87.1 i EG-fördraget och artikel 61.1 i EES-avtalet. Regionalstöd skall endast ges inom mindre gynnade områden och direkt syfta till att utveckla dessa områden, genom att befrämja investeringar och etablering av nya företag och därmed skapandet av arbetstillfällen, inom ramarna för en långsiktig, uthållig utveckling.

(86) De tvivel som kommissionen uttryckte, i samband med att man inledde förfarandet enligt artikel 88.2 i EG-fördraget, på att investeringstillskotten använts i enlighet med de stödregler som godkänts av kommissionen, har i stort sett bekräftats.

4.1 Thüringens åtgärder

(87) Enligt det tyska åklagarämbetets efterforskningar har ett koncern-internt utbyte av varor och tjänster försiggått mellan de inblandade företagen i Pilz-gruppen till ett värde av 109 miljoner tyska mark. Sålunda borde man inte ha stött hela investeringsprogrammet, eftersom man överträtt förbudet mot att stödja investeringar som görs mellan inbördes förbundna företag. Dessutom är detta investeringstillskott, som felaktigt beviljades för 1991 och 1992 på grundval av det gemensamma regionalutvecklingsprogrammet och investeringstillskottslagen med ett belopp på 63,45 miljoner tyska mark ej förenligt med programmet och sålunda att anse som saknande täckning.

(88) Delstaten Thüringens regionalstöd på totalt 63,45 miljoner tyska mark som flöt in i Pilz-gruppens system för koncentration av likvida medel måste följaktligen anses som inkompatibelt stöd som måste återkrävas. Sedan Thüringens finansdepartement granskat hur stöden använts utfärdade man den 27 juli 1995 ett återbetalningskrav till CD Albrechts uppgående till 32,5 miljoner tyska mark. Sålunda återstår 30,95 miljoner tyska mark att återkräva.

4.2 Delstaten Bayerns åtgärder (LfA)

(89) Trots att kommissionen då den inledde den formella granskningen begärde det har de tyska myndigheterna underlåtit att inkomma med så detaljerade upplysningar att det möjliggjort en granskning av Bayerns statliga borgensåtagande avseende 54,7 miljoner tyska mark enligt artikel 87.1 i EG-fördraget, varvid man kunnat undanröja kommissionens tvivel angående det rättmätiga i att omvandla borgensåtagandet till en 100-procentig garanti och samtidigt utöka borgensåtagandet från 52,72 miljoner tyska mark till 54,7 miljoner tyska mark.

(90) Den juridiska grunden för att överta borgensåtagandet var de "riktlinjer för övertagandet av borgensåtaganden inom industriell verksamhet"(15) som kommissionen godkänt. Enligt dessa riktlinjer kan man bevilja krediter som syftar till att finansiera investeringar, särskilt när det gäller att uppföra, utvidga, omställa, modernisera eller rationalisera företag, som - om de är av särskilt intresse för delstaten - även kan befinna sig utanför Bayern. Den stödberättigade måste själv delta i finansieringen av projektet i rimlig omfattning, och genom att hela finansieringen av projektet är säkrad bör rimligen räntebetalningar och amorteringar ske inom den fastställda tidsramen.

(91) Den nämnda åtgärden tjänade emellertid uppenbarligen inte till att finansiera den investering som ligger till grund för ansökan om stöd, och inte heller har investeraren i rimlig omfattning bidragit med egna medel till finansieringen av investeringen.

(92) Till detta kommer att de tyska myndigheternas framställningar av hur dessa av det offentliga garanterade krediter användes, vilka såsom redan påpekats i huvudsak gynnade företagen inom Pilz-gruppen, gör det möjligt att dra slutsatsen att stöden missbrukats.

(93) Man måste dra slutsatsen att dessa stöd inte har använts för investeringar i en fabrik för framställning av cd-skivor, utan användes för att stödja hela Pilzgruppen, vilket innebär att de missbrukats, enligt artikel 88.2 i EG-fördraget. Sålunda är stöden inte förenliga med bestämmelserna i EG-fördraget, varför de skall upphävas och återkrävas av de tyska myndigheterna.

(94) Detta gäller också för de sammanlagt 19,42 miljoner tyska mark, som lämnats ut med stöd i investeringstillskottslagen respektive bestämmelserna om det gemensamma regionalutvecklingsprogrammets medel.

(95) De tyska myndigheterna har meddelat kommissionen, att man tagit de steg som tysk lagstiftning påbjuder för att återkräva stöden inom ramarna för Pilz-företagsgruppens konkursförhandlingar.

(96) När man i detta sammanhang gav avkall på återbetalningen av en kredit på 3 miljoner tyska mark är även detta att anse som ett icke tillåtligt stöd, eftersom åtgärden saknar rättsligt underlag.

4.3 THA:s åtgärder

(97) I sitt beslut om att inleda en formell granskning uttryckte kommissionen tvivel gående huruvida THA:s borgen avseende 190 miljoner tyska mark, vilken togs i anspråk för ett belopp på 120 miljoner tyska mark, står i överensstämmelse med kommissionens Treuhandbestämmelser(16). Dessa bestämmelser gällde principiellt för THA:s typiska åtgärder som syftade till att privatisera företag.

(98) Dessa tvivel förstärktes under ärendets gång framförallt av ett uttalande av Henzler, som THA på sin tid tillsatt som styrelseordförande för Robotron AG. Inför de tyska rättsvårdande myndigheterna hävdade han att det från början varit hans målsättning att avveckla Robotron, dvs. att dela upp det i mindre företag och sedan privatisera dessa. En investering i denna storleksordning skulle inte ha passat in i en sådan uppgift. Robotron AG skulle ha varit tvunget att ta lån för att kunna betala in egenkapitalet på 20 miljoner tyska mark, något som skulle strida mot sunt affärsförnuft. Såsom företrädare för bolaget hade han inte ansett att Robotron haft tillräcklig kompetens på cd-området. Därför hade Robotron undertecknat avtalen endast med det förbehåll, att Pilz när fabriken stod klar skulle köpa tillbaka Robotrons andelar till deras nominella värde plus räntor.

(99) THA:s borgensåtagande på 190 miljoner tyska mark är därför inte förenligt med villkoren i gemenskapens konkurrenslagstiftning. Av dessa 190 miljoner tyska mark bör det det belopp som tagits i anspråk återkrävas, nämligen 120 miljoner tyska mark, då endast denna summa betalats ut.

4.4 Åtgärderna i samband med omstruktureringen av företaget

(100) Åtgärderna omfattar TAB:s övertagande av LfA:s fordringar gentemot företaget uppgående till 50,4 miljoner tyska mark mot en betalning på 15 miljoner tyska mark den 7 november 1995, samt den senare efterskänkningen av ett belopp på totalt 44,4 miljoner tyska mark.

(101) Detta efterskänkande kan inte anses utgöra ett statligt stöd. Fordringarna uppkom vid en tidpunkt då företaget tillhörde en privat ägare. De uppstod vid denna tidpunkt genom att medel felanvändes inom ramen för Pilz-företagsgruppens system för koncentration av likvida medel. När sedan företaget förvärvades av TIB resp. TAB avstod konkursförvaltaren på grund av dessa fakta från att kräva att skulderna betalades. Vid denna tidpunkt stod det redan klart, att fordringarna inte gick att driva in och att de därför ur ekonomisk synvinkel måste anses som värdelösa. Genom att man avstår från fordringarna bekräftas detta sakförhållande av ett formellt beslut(17).

4.4.1 MTDA:s övertagande av anläggnings- och rörelsetillgångarna

(102) De finansiella transaktionerna i förbindelse med att MTDA övertog väsentliga delar av CD Albrechts aktiva affärsrörelse, samtidigt som företaget ombildades till CDA, skedde enligt de tyska myndigheternas uppgifter i form av ett normalt köp av tillgångarna (assets). Priset för anläggningstillgångarna fastställdes i en värdering till 12,2 miljoner tyska mark. Rörelsetillgångarna uppskattades i bokslutet 1997 till 23,1 miljoner tyska mark. Köpeskillingen på totalt 35,3 miljoner tyska mark erlades i form av övertagna fordringar.

(103) Kommissionen konstaterar att MTDA:s övertagande av CD Albrechts operativa verksamhet samt väsentliga delar av tillgångarna inte utgör något statligt stöd. Fastställandet av priset på de tillgångar som skulle övertas gjordes utifrån ett flertal neutrala värderingar som utförts av en offentligt auktoriserad sakkunnig värderingsman. Anläggnings- och rörelsetillgångarna överfördes sålunda till marknadsmässiga priser. Följaktligen handlar det här inte om ett stöd.

4.4.2 Åtgärderna för att konsolidera företaget

(104) När det gäller åtgärderna för att konsolidera situationen för nuvarande LCA sedan TIB och TAB övertagit det ekonomiska ansvaret utgör artikel 87.3 c i EG-fördraget den enda rättsliga grundvalen för att dessa stöd kan vara förenliga med den gemensamma marknaden.

(105) I enlighet härmed kan kommissionen tillåta stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter, när detta inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset, med hänsyn tagen till gemenskapens riktlinjer för bedömningen av statligt stöd för undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter(18).

(106) Dessa omstruktureringsstöd skall på lång sikt återge det gynnade företaget dess livskraft. För detta krävs det först och främst en omstruktureringsplan som kan garantera att företaget på sikt blir konkurrenskraftigt igen och kan överleva utan statliga stöd. Utan en sådan plan innebär stödet enligt kommissionens sätt att se ett förlustutjämningsbidrag för företaget, vilket är en otillåten åtgärd(19). Företagets livskraft måste återställas utan att oacceptabla, negativa verkningar för konkurrenssituationen inom gemenskapen uppstår. Omstruktureringsplanen måste därför ange vilka åtgärder som på sikt skall återge företaget dess lönsamhet, så att företaget åter kan klara av alla sina kostnader och uppnå en rimlig avkastning på det investerade kapitalet.

(107) Eftersom kommissionen i sitt beslut om att inleda det förfarande som beskrivs i artikel 88.2 i EG-fördraget förgäves uppmanade Tyskland att till kommissionen överlämna alla nödvändiga upplysningar, särskilt angående en omstruktureringsplan, måste man nu fatta sitt beslut utifrån de upplysningar som föreligger(20).

(108) Utifrån de upplysningar kommissionen har tillgång till kan man inte sluta sig till att stöden beviljades inom ramarna för en bärkraftig omstruktureringsplan med konkreta och genomförbara åtgärder, vilken skulle ha gjort det möjligt för kommissionen att fastställa åtgärdernas positiva finansiella resultat.

(109) Följaktligen kunde man inte heller fastställa hur företagets långsiktiga lönsamhet och överlevnadsförmåga kan säkras inom en rimlig tidsrymd och på grundval av realistiska antaganden om framtida driftsvillkor.

(110) Dessutom måste det påpekas, att finansieringen av det nutida LCA fortfarande är provisorisk, eftersom företaget fortfarande inte privatiserats. Företaget finansieras enbart för att upprätthålla driften.

(111) Av detta drar kommissionen slutsatsen, att villkoren i riktlinjerna inte är uppfyllda. Omstruktureringsstödet uppgående till 166,3 miljoner tyska mark kan därför inte godkännas och måste återkrävas.

4.4.3 Återbetalning av stödet

(112) Med utgångspunkt i antagandet att en effektiv konkurrenssituation måste återupprättas när det gäller fall av stödåtgärder som är såväl olagliga som oförenliga med den gemensamma marknaden, fastställer förordning (EG) nr 659/1999 i artikel 14.1: "Vid negativa beslut rörande olagliga stöd bestämmer kommissionen att medlemsstaten skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att från stödmottagaren återkräva stödet." I enlighet härmed beslutar kommissionen att Tyskland måste återkräva stödet från mottagaren.

(113) Med tanke på de senaste förändringar som ägt rum avseende stödmottagaren anser kommissionen det vara på sin plats att slå fast omfattningen av återbetalningsskyldigheten.

(114) I enlighet med kommissionens praxis och domslut från EG-domstolen skall stödet återkrävas från det företag som har haft den faktiska nyttan av det. Har det företag som mottagit stödet sedan blivit uppköpt eller ombildats skall stödet återkrävas från köparna eller från alla andra personer som på ett eller annat sätt dragit fördel av transaktionen, oberoende av om man tagit hänsyn till stödbeloppen i affärsöverenskommelserna eller ej. I detta sammanhang får inte kolliderande lagrum i den nationella lagstiftningen hindra att gemenskapsrätten fullt ut kommer till användning(21).

(115) Till den del detta beslut gäller stöd som beviljades till PA/PBK eller till samriskföretaget måste medlemsstaten, för att korrekt efterkomma ett beslut av kommissionen som föreskriver återbetalning, enligt kommissionens uppfattning uppträda som en privat fordringsägare och åtminstone lägga ned samma omsorg som medlemsstaten själv brukar göra när den t.ex. driver in skatte- eller socialförsäkringsskulder. Därvid måste nationell rättskipning användas på samma sätt som den skulle ha använts vid en indrivning som genomförts helt enligt nationell rätt, och på ett sådant sätt att indrivningen inte blir omöjlig eller mycket svår att genomföra. Detta innebär att medlemsstaten i princip skall genomföra indrivningen av skulderna omedelbart och därvid sätta in alla medel som står till förfogande, liksom att den närhelst detta är möjligt skall belägga alla utmätningsbara tillgångar med kvarstad, och slutligen, om företaget är oförmöget att återbetala skulden, måste se till att företaget försätts i konkurs.

(116) Liksom vid varje annan indrivning måste medlemsstaten, som härvid handlar som vilken vanlig fordringsägare som helst, använda alla de medel som den nationella lagstiftningen erbjuder, till exempel bestämmelser om bedrägerier till nackdel för fordringsägare eller om misstänkta överenskommelser som träffats före konkursförfarandet, för att hindra att indrivningen ifrågasätts eller ogiltigförklaras.

(117) Det är möjligt och till och med sannolikt att alla företagets anläggningstillgångar kommer att försäljas i samband med en konkurs. Detta är inte problematiskt i sig, eftersom försäljningen äger rum under uppsikt av en konkursförvaltare, vars mål det är att uppnå den bästa möjliga lösningen för fordringsägarna, och därvid skall resultatet av försäljningen av anläggningstillgångarna användas för att tillgodose fordringsägarnas krav. Även om resultatet av försäljningen av anläggningstillgångarna kanske inte räcker för att betala alla företagets skulder, och i detta fall åstadkomma en fullständig återbetalning av stöden, så saknar konkursen ändå inte betydelse för konkurrensvillkoren. Konkurrerande företag, som kanske åsamkats skada genom de stöd som inte varit förenliga med den gemensamma marknaden, får på detta sätt en möjlighet att överta de delar av marknaden som det likviderade företaget efterlämnar sig, och kan kanske även förvärva dettas anläggningstillgångar och se till att de används effektivare.

(118) För att vidare förhindra att man kringgår dess beslut och garantera att varje snedvridning av konkurrensvillkoren utesluts är kommissionen om nödvändigt ålagd att insistera på att indrivningsförfarandet inte begränsas till den ursprungliga mottagaren av stödet, utan utsträcks även till det företag som med hjälp av överförda produktionsmedel fortsätter det ursprungliga företagets affärsverksamhet, förutsatt att vissa aspekter vad gäller överförandet hos båda företag ger vid handen att affärsverksamheten faktiskt fortsätter. Till dessa aspekter hör bl.a. föremålet för överförandet (tillgångar och fordringar, övertagande av arbetskraften, konsoliderade tillgångsvärden), köpesumman, identiteten på andelsägarna och/eller ägarna till det ursprungliga företaget och till det företag som förvärvat det, tidpunkten för överförandet (efter att man börjat granska ärendet, efter att man inlett den formella granskningen eller efter att man mottagit det slutgiltiga beslutet) och överförandets kommersiella karaktär.

(119) Ett sådant förfarande skulle kunna få till följd, att man undanhöll dessa tillgångar så att de inte föll inom räckvidden för kommissionens beslut. Det skulle stå i motsatsförhållande till kommissionens plikt att förhindra att man kringgår dess beslut, liksom till medlemsstaternas plikt att se till att de skyldigheter som ett kommissionsbeslut ålägger dem uppfylls.

(120) I det aktuella fallet har LCA och CDA fortfarande nytta av det stöd, som tidigare tilldelats PBK, samriskföretaget och PA, eftersom de kan utnyttja dessa företags tillgångar och infrastruktur. De båda företagen fortsätter PBK:s, samriskföretagets och PA:s affärsverksamheter.

(121) Kommissionen anser de därför vara nödvändigt att klargöra, att i detta beslut omfattar uttrycket mottagaren inte endast PBK, samriskföretaget och PA, utan även LCA och CDA liksom alla eventuella andra företag, på vilka tillgångar från PBK, samriskföretaget och PA överförts eller kommer att överföras, i syfte att kringgå verkningarna av detta beslut.

5. SLUTSATS

(122) Kommissionen beklagar att Tyskland har beviljat stöden i strid med artikel 88.3 i EG-fördraget.

(123) För kommissionens bedömning har det framförallt varit utslagsgivande att de statliga stöd som beviljats för att bygga en cd-fabrik i Albrechts och för.att konsolidera företagets situation i verkligheten gynnade företag inom Pilz-gruppen finansiellt och därmed använts felaktigt enligt artikel 88.2 i EG-fördraget. Det handlar här om åtgärder från delstaten Thüringen uppgående till 63,45 miljoner tyska mark, från LfA uppgående till sammanlagt 77,12 miljoner tyska mark och från THA på ett belopp på 120 miljoner tyska mark. Samtliga de stöd som beviljats för detta ändamål uppgående till 260,57 miljoner tyska mark skall därför upphävås och återkrävas.

(124) De stöd som beviljats för en omstrukturering av CD Albrechts och för dess efterföljare LCA och CDA uppgående till 166,3 miljoner tyska mark är även de oförenliga med bestämmelserna i fördraget, eftersom de tyska myndigheterna till dags dato inte kunnat förevisa någon omstruktureringsplan, som syftade till att återge företaget dess långsiktiga lönsamhet. Det villkor som nämns i riktlinjerna för omstruktureringsstöd, om att företagets långsiktiga lönsamhet och överlevnadsförmåga skall säkras inom en rimlig tidsrymd och utifrån realistiska antaganden om framtida driftsvillkor, kan därför inte anses ha uppfyllts.

(125) Dessutom fanns det ingen privat investerare som var beredd att överta nuvarande LCA och CDA. Därmed saknas det ett privat bidrag, och man kan inte göra en bedömning av förhållandet mellan omstruktureringsansträngningarna och det beviljade stödet. De stöd som utbetalats kan därför inte godkännas. Undantagsbestämmelsen i artikel 87.3 c i EG-fördraget kan därför inte åberopas för omstruktureringsstöden.

(126) Det lagstridiga och med den gemensamma marknaden oförenliga stöd som betalades ut till PBK, samriskföretaget och PA skall återkrävas. Därutöver måste alla tidigare nämnda stöd även återkrävas från LCA och CDA, eftersom de båda företagen är efterföljare till PBK, samriskföretaget och PA och fortsätter att dra nytta av deras tillgångar, alltså även av de stöd som blev dessa företag till del. Stöden måste återkrävas också från alla de företag till vilka man överfört eller kan komma att överföra tillgångar från PA, samriskföretaget eller PBK i syfte att kringgå verkningarna av detta beslut.

(127) Återkrävandet av stöden, inklusive räntor från den tidpunkt de betalades ut skall ske i enlighet med tysk lagstiftning(22).

(128) Enligt utslag i EG-domstolen får den nationella lagstiftningen inte göra det praktiskt omöjligt att genomdriva det återkrav som föreskrivits av gemenskapsrätten. Eventuella svårigheter på grund av den nationella lagstiftningen eller av andra skäl när det gäller genomförandet av åtgärden har inget inflytande på dess lagenlighet(23).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. De stöd som Tyskland beviljat R.E. Pilz GmbH & Co. Beteiligungs KG, Pilz & Robotron GmbH & Co. Beteiligungs KG och Pilz Albrechts GmbH för att uppföra, driva och konsolidera en cd-fabrik i Albrechts (Thüringen) användes vad gäller ett belopp på 260,57 miljoner tyska mark inom andra områden av Pilz-gruppen.

De stöd det handlar om är delstaten Thüringens åtgärder till ett belopp på 63,45 miljoner tyska mark, Bayerische Landesanstalt fur Aufbaufinanzierung till ett belopp på totalt 77,12 miljoner tyska mark och Treuhandanstalt till ett belopp på 120 miljoner tyska mark.

Den felaktiga användningen av stöden utgör missbruk av stöd enligt artikel 88.2 i EGfördraget. Stöden är därför oförenliga med EG-fördraget.

2. Stödet uppgående till i allt 166,3 miljoner tyska mark för att omstrukturera CDA Compact Disc Albrechts GmbH är enligt artikel 87.1 i EG-fördraget oförenligt med bestämmelserna i EG-fördraget.

Artikel 2

1. Tyskland skall tillgripa alla nödvändiga medel för att återkräva de i artikel 1 omnämnda, på felaktiga grunder beviljade stöden från respektive mottagare.

2. Indrivandet skall ske i enlighet med nationell lagstiftning. Till beloppet skall läggas ränta som beräknas på grundval av den referensränta som används vid beräkningen av bidragsekvivalenten inom ramen för regionalstöd och löper från och med den dag då stödet betalades ut till stödmottagarna till dess att det faktiskt återbetalas.

3. I denna artikel betyder mottagare CDA Datenträger Albrechts GmbH och LCA Logistik Center Albrechts GmbH, liksom alla andra företag till vilka tillgångar och/eller infrastruktur från R.E. Pilz GmbH & Co. Beteiligungs KG, Pilz & Robotron GmbH & Co. Beteiligungs KG eller Pilz Albrechts GmbH överförts eller kan komma att överföras för att kringgå verkningarna av detta beslut.

Artikel 3

Tyskland skall inom en månad från det att detta beslut offentliggjorts meddela kommissionen vilka åtgärder man vidtagit för att efterleva beslutet.

Artikel 4

Detta beslut är riktat till Förbundsrepubliken Tyskland.

Utfärdat i Bryssel den 21 juni 2000.

På kommissionens vägnar

Mario Monti

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.

(2) EGT C 390, 15.12.1998, s. 7.

(3) Se fotnot 2.

(4) N 464/93; N 613/96, med giltighet till slutet av 1999.

(5) 330,55 miljoner tyska mark under anläggningsfasen + 166,3 miljoner tyska mark för omstruktureringen + 15 miljoner tyska mark övertagande av fordringar TAB/LfA + 44,4 miljoner tyska mark avkall på fordringar TAB = 556,27 miljoner tyska mark.

(6) Skuldförbindelser till leverantörer uppgående till 9,9 miljoner tyska mark, TAB-lån uppgående till 25,4 miljoner tyska mark.

(7) 1:a och 2:a Treuhandprogrammen: NN 108/91 och E 15/92.

(8) EGT C 368, 23.12.1994, s. 12.

(9) Jämför EG-domstolens dom i målet C-301/87, Frankrike mot kommissionen, Rec. 1990, s. I-0307 fastställd genom EG-domstolens dom i de förenade målen C-324/90 och C-342/90 Tyskland och Pleuger Worthington mot kommissionen, Rec. 1994, s. I-1173.

(10) 26:e ramplanen "Gemeinschaftsaufgabe": N 123/97.

(11) Förutom att man söker få sina fordringar tillgodosedda vid konkursförhandlingarna driver Thüringen dessutom tre civilrättsliga mål med sikte på skadeståndsersättningar:

Thüringen mot Reiner E. Pilz, överklagande inför Oberlandesgericht München, 21 U 3653/97,

Thüringen mot Pilz m.fl., prövning inför Bundesgerichtshof, IX ZR 247/98 samt

Thüringen mot Reiner E. Pilz, 1:a instans inför Landgericht München, 9 O 18336/98.

(12) Affärshemlighet.

(13) Landgericht Mühlhausen, 350 Js 41163/95.

(14) Åklagarämbetet Mühlhausen, 30 Js 55107/96.

(15) Kungörelse från Bayerns finansmininsterium av den 7 augusti 1973 nr L 6511-1/7 - 43358.

(16) Statligt stöd NN 108/91, skrivelse av den 26 september 1991, SG(91) D/17825 och statligt stöd E 15/92, skrivelse av den 8 december 1992, SG(92) D/17613 - ej publicerat.

(17) Jämför även statligt stöd NN 152/98, kommissionens skrivelse av den 22 juni 1999; SG(99) D/4499.

(18) Se fotnot 8.

(19) Se kommissionens meddelande angående ärendet Iritecna (EGT C 328 av den 25.11.1994, s. 2), beslut 94/662/EG (EGT L 258 av den 6.10.1994, s. 26), EG-domstolens dom i de förenade målen C-278/92, C-279/92 och C-280/92, Spanien mot kommissionen, Rec. 1994, s. I-4103 (punkt 67) och artikel 6.1 b i GATT-subventionsöverenskommelsen (EGT L 336 av den 23.12.1994, s. 1).

(20) Jämför EG-domstolens dom i målet C-47/91 Italien mot kommissionen, Rec. 1994, s. I-4635 och med hänvisning till EG-domstolens dom i målet C-301/87, Frankrike mot kommissionen, Rec. 1990, s. I-0307, fastställd genom EG-domstolens dom i de förenade målen C-324/90 och C-342/90 Tyskland och Pleuger Worthington mot kommissionen, Rec. 1994, s. I-1173.

(21) Jämför EG-domstolens dom i målet C-303/88, Italien mot kommissionen, Rec. 1991, s. I-1433, punkt 60.

(22) Kommissionens skrivelse till medlemsstaterna SG(91) D/4577 av den 4.3.1991, liksom även dom i målet C-142/87, Belgien mot kommissionen, Rec. 1990, s. I-959.

(23) Se fotnot 21.