EUROPEISKA CENTRALBANKENS FÖRORDNING (EU) 2018/231

av den 26 januari 2018

om statistikkrav för pensionsinstitut (ECB/2018/2)

ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 5,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter (1), särskilt artiklarna 5.1 och 6.4,

med beaktande av Europeiska kommissionens yttrande (2), och

av följande skäl:

De nationella centralbankerna bör ges behörighet att samla in och kontrollera de begärda uppgifterna om pensionsinstitut från den faktiska rapporterande populationen som en del av ett bredare statistiskt rapporteringsunderlag, förutsatt att ECB:s statistikkrav inte riskeras. I sådana fall är det lämpligt att säkerställa transparens genom att informera uppgiftslämnarna om de olika statistiska ändamålen för vilka uppgifterna samlas in. För att minimera rapporteringsbördan för pensionsinstituten bör de nationella centralbankerna vara befogade att kombinera sina rapporteringskrav enligt den här förordningen med sina rapporteringskrav enligt Europeiska centralbankens förordning (EU) nr 1011/2012 (ECB/2012/24) (3) .

För att minimera rapporteringsbördan för pensionsinstitut bör de nationella centralbankerna även vara befogade att samla in nödvändig information om pensionsinstitut via den berörda nationella behöriga myndighet som redan samlar in uppgifter om pensionsinstitut, i enlighet med lokala samarbetsavtal.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Definitioner

I denna ECB-förordning gäller följande definitioner:

1. pensionsinstitut (delsektor S.129 i ENS 2010) : ett finansiellt bolag eller kvasibolag som främst ägnar sig åt finansiell förmedling som en följd av spridning av sociala risker och de försäkrade personernas behov (social försäkring). Ett pensionsinstitut ger i sin egenskap av socialt försäkringssystem en inkomst efter pensionering och kan erbjuda förmåner vid dödsfall eller invaliditet.

Följande inkluderas inte i definitionen:

2. uppgiftslämnare : den betydelse som framgår av artikel 1 i förordning (EG) nr 2533/98.

3. som har sin hemvist : den betydelse som framgår av artikel 1 i förordning (EG) nr 2533/98. I denna förordning ska, om det saknas en fysisk dimension för en juridisk person, dess hemvist avgöras av det ekonomiska territorium enligt vars lagstiftning den är registrerad. Om enheten inte är registrerad, ska den juridiska hemvisten användas som kriterium, dvs. det land vars rättssystem styr upprättandet av enheten och dess fortsatta existens.

4. berörd nationell centralbank : den nationella centralbanken i den medlemsstat i euroområdet där pensionsinstitutet och/eller pensionsförvaltaren har sin hemvist.

5. berörd nationell behörig myndighet : den nationella behöriga myndighet i den medlemsstat i euroområdet där pensionsinstitutet och/eller pensionsförvaltaren har sin hemvist.

6. pensionsförvaltare : den betydelse som framgår av punkt 5.185 i ENS 2010.

7. uppgifter värdepapper för värdepapper : uppgifter uppdelade efter enskilda värdepapper.

8. uppgifter post för post : uppgifter uppdelade efter enskilda tillgångar eller skulder.

9. aggregerade uppgifter : uppgifter som inte är uppdelade efter enskilda tillgångar eller skulder.

10. finansiell transaktion : transaktion som härrör från skapandet, likvideringen eller ändringen av äganderätten till finansiella tillgångar eller skulder enligt vad som framgår av del 5 i bilaga II.

11. justeringar för omvärderingar : förändringar i värderingen av tillgångar och skulder som härrör antingen från förändringar i priset på tillgångar och skulder och/eller valutakurser som påverkar värdena, uttryckta i euro, av tillgångarna och skulderna i utländsk valuta enligt vad som framgår av del 5 i bilaga II.

Artikel 2

Faktisk rapporterande population

1. Den faktiska rapporterande populationen ska bestå av de pensionsinstitut som har sin hemvist i medlemsstater i euroområdet.

2. Om inget undantag beviljats enligt artikel 7 ska pensionsinstitut i den faktiska rapporterande populationen ha full rapporteringsskyldighet.

3. För insamlingen av information om pensionsinstituts tillgångar och skulder i enlighet med bilaga I del 3 får den berörda nationella centralbanken besluta att den faktiska rapporterande populationen omfattar enskilda pensionsförvaltare med hemvist i medlemsstaten, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1. I sådana fall får den nationella centralbanken bevilja ett undantag för ett pensionsinstitut som är knutet till den pensionsförvaltare som ingår i den faktiska rapporterande populationen, förutsatt att de begärda statistiska uppgifterna i enlighet med bilaga I del 3 samlas in från respektive pensionsförvaltare eller andra tillgängliga källor. De nationella centralbankerna ska i god tid kontrollera att detta villkor uppfylls för att bevilja eller om nödvändigt återkalla ett undantag med verkan från nästkommande kalenderårs början, enligt överenskommelse med ECB.

Artikel 3

Förteckning över pensionsinstitut för statistiska ändamål

1. ECB:s direktion ska upprätta och föra en förteckning över de pensionsinstitut och pensionsförvaltare som enligt denna förordning utgör den faktiska rapporterande populationen för statistiska ändamål. Förteckningen kan baseras på förteckningar över pensionsinstitut som för närvarande upprättas av nationella myndigheter, om sådana förteckningar är tillgängliga, samt kompletteras med andra pensionsinstitut och pensionsförvaltare som faller inom definitionen av pensionsinstitut och pensionsförvaltare i artikel 1.

2. De nationella centralbankerna och ECB ska se till att denna förteckning och uppdaterade versioner därav hålls tillgängliga på lämpligt sätt, bl.a. på elektronisk väg, via internet eller – på begäran av berörda uppgiftslämnare – på papper.

3. Om den senaste elektroniska versionen av förteckningen enligt punkt 2 är felaktig, ska ECB inte besluta om sanktioner för uppgiftslämnare som underlåtit att uppfylla sitt statistikkrav om underlåtenheten beror på att uppgiftslämnaren i god tro utgått från den felaktiga förteckningen.

Artikel 4

Statistikkrav

1. Uppgiftslämnare ska till den berörda nationella centralbanken, antingen direkt eller via den berörda nationella behöriga myndigheten, i enlighet med lokala samarbetsavtal, och i enlighet med bilagorna I och II, lämna

2. De nationella centralbankerna ska härleda kvartalsvisa skattningar av pensionsinstitutens skulder baserat på de uppgifter som uppgiftslämnare tillhandahåller årsvis enligt artikel 4.1 b.

3. De nationella centralbankerna ska informera uppgiftslämnarna om de olika ändamål för vilka deras uppgifter samlas in.

4. För att minimera rapporteringsbördan för pensionsinstituten ska de nationella centralbankerna vara befogade att kombinera sina rapporteringskrav enligt den här förordningen med sina rapporteringskrav enligt förordning (EU) nr 1011/2012 (ECB/2012/24).

5. Om den berörda nationella centralbanken inte har beslutat att inkludera en pensionsförvaltare i den faktiska rapporterande populationen enligt artikel 2.3, ska pensionsförvaltare som innehar sådana uppgifter som ska rapporteras enligt artiklarna 4.1, 4.2 och 5.1 a överlämna dessa uppgifter till pensionsinstitutet i god tid så att det kan uppfylla sina statistikkrav i enlighet med artikel 8. Om pensionsinstitutet inte uppfyller sina rapporteringskrav på grund av att pensionsförvaltaren inte tillhandahåller uppgifterna, måste den nationella centrlbanken fatta beslut om att inkludera pensionsförvaltaren i den faktiska rapporterande populationen i enlighet med artikel 2.3.

Artikel 5

Justeringar för omvärderingar och finansiella transaktioner

1. Information om justeringar för omvärderingar och finansiella transaktioner ska inhämtas enligt följande:

De nationella centralbankerna ska antingen härleda skattningar av värdet på värdepapperstransaktionerna från uppgifter värdepapper för värdepapper, eller direkt samla in uppgifter om sådana transaktioner från uppgiftslämnarna värdepapper för värdepapper. De nationella centralbankerna kan även använda ett liknande tillvägagångssätt för andra tillgångar än värdepapper när de samlar in uppgifter post för post.

2. Ytterligare riktlinjer avseende sammanställningen av justeringar för omvärderingar och finansiella transaktioner fastställs i bilaga II.

Artikel 6

Redovisningsregler

1. Om inget annat anges i denna förordning ska de redovisningsregler som pensionsinstituten tillämpar när de lämnar uppgifter i enlighet med denna förordning vara de som finns i respektive nationella genomföranderegler för Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/41/EG (9) eller i andra nationella eller internationella standarder som gäller för pensionsinstitut baserat på anvisningar från nationella centralbanker.

2. Av- och nedskrivningar som sker enligt gällande redovisningsregler ska exkluderas från kapitalbeloppet för utestående lån och rapporteras separat.

3. Utan att det påverkar rådande redovisningspraxis och nettningsrutiner i medlemsstaterna i euroområdet ska alla finansiella tillgångar och skulder redovisas brutto för statistiska ändamål.

Artikel 7

Undantag

1. Undantag får beviljas för mindre pensionsinstitut enligt följande:

2. Pensionsinstituten kan välja att inte utnyttja ett undantag utan i stället uppfylla de fullständiga statistikkraven enligt artikel 4. Om ett pensionsinstitut gör ett sådant val, måste den få den berörda nationella centralbankens medgivande innan undantaget utnyttjas.

Artikel 8

Tidsramar

1. Senast tio veckor efter utgången av det kvartal som uppgifterna avser ska uppgiftslämnarna överföra de begärda kvartalsvisa uppgifterna till den berörda nationella centralbanken eller den berörda nationella behöriga myndigheten eller båda. Denna tidsfrist kortas därefter ned med en vecka per år och ska vara sju veckor för 2022.

2. Senast 20 veckor efter utgången av det år som uppgifterna avser ska uppgiftslämnarna överföra de begärda årsvisa uppgifterna till den berörda nationella centralbanken eller den berörda nationella behöriga myndigheten eller båda. Denna tidsfrist kortas därefter ned med två veckor per år och ska vara 14 veckor för 2022.

Artikel 9

Minimistandarder och nationella rapporteringsförfaranden

1. Uppgiftslämnarna ska följa de statistikkrav som gäller för dem i enlighet med minimistandarderna i bilaga III för överföring, noggrannhet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering.

2. De nationella centralbankerna ska fastställa och genomföra de rapporteringsförfaranden som ska följas av den faktiska rapporterande populationen. De nationella centralbankerna ska säkerställa att dessa förfaranden medför att de begärda statistiska uppgifterna rapporteras och att de ger möjlighet till vederbörlig kontroll av att minimistandarderna enligt bilaga III för överföring, noggrannhet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering följs.

Artikel 10

Fusioner, uppdelningar och omorganisationer

Om en fusion, uppdelning eller omorganisation som kan påverka fullgörandet av dess statistikskyldigheter inträffar, ska den berörda uppgiftslämnaren – så snart avsikten att genomföra en sådan åtgärd har offentliggjorts och inom rimlig tid innan åtgärden sker – underrätta den berörda nationella centralbanken, direkt eller via den berörda nationella behöriga myndigheten, om de förfaranden som planeras för att uppfylla statistikkraven enligt den här förordningen.

Artikel 11

Kontroll och obligatorisk insamling

De nationella centralbankerna ska utöva rättigheterna att kontrollera eller att obligatoriskt samla in de uppgifter som uppgiftslämnarna ska lämna i enlighet med denna förordning, utan att detta påverkar ECB:s rätt att själv utöva dessa rättigheter. Denna rätt ska särskilt utövas av de nationella centralbankerna då ett institut som ingår i den faktiska rapporterande populationen inte uppfyller de minimistandarder för överföring, noggrannhet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering som anges i bilaga III.

Artikel 12

Första rapporteringen

1. Den första rapporteringen ska börja med de kvartalsvisa uppgifterna om tillgångar som avser det tredje kvartalet 2019 och årsvisa uppgifter om skulder och medlemmar för 2019. Dessa uppgifter ska rapporteras i enlighet med artikel 8.

2. Pensionsinstitut som avses i artikel 7.1 c och d ska rapportera årsvisa uppgifter om tillgångar i enlighet med dessa bestämmelser för 2018 före utgången av 2019.

3. För att härleda kvartalsvisa skattningar för pensionsinstitutens skulder i enlighet med artikel 4.2 eller 2019, ska de nationella centralbankerna använda de årsvisa uppgifterna om skulder för 2018 som den berörda nationella centralbanken eller tillsynsmyndigheten har tillgång till.

Artikel 13

Övergångsbestämmelser

Om en nationell centralbank beviljar ett undantag enligt artikel 7.1 b ska den berörda centralbanken säkerställa att de pensionsinstitut som bidrar till den kvartalsvisa aggregerade balansräkningen står för minst 75 % av de totala tillgångarna för pensionsinstituten med hemvist i den berörda medlemsstaten i euroområdet för den första rapporteringen och längst fram till den dag då uppgiftslämnarna ska överföra kvartals- och årsvisa uppgifter för 2022 enligt artikel 8.

Artikel 14

Slutbestämmelser

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

(1) EUT L 318, 27.11.1998, s. 8.

(2) Yttrandet avgavs den 26 september 2017.

(3) Europeiska centralbankens förordning (EU) nr 1011/2012 av den 17 oktober 2012 om statistik om värdepappersinnehav (ECB/2012/24) (EUT L 305, 1.11.2012, s. 6).

(4) Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 549/2013 av den 21 maj 2013 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i Europeiska unionen (EUT L 174, 26.6.2013, s. 1).

(5) Europeiska centralbankens förordning (EU) nr 1073/2013 av den 18 oktober 2013 om statistik över tillgångar och skulder hos investeringsfonder (ECB/2013/38) (EUT L 297, 7.11.2013, s. 73).

(6) Europeiska centralbankens förordning (EU) nr 1075/2013 av den 18 oktober 2013 om statistik över tillgångar och skulder hos finansiella bolag som deltar i värdepapperiseringstransaktioner (ECB/2013/40) (EUT L 297, 7.11.2013, s. 107).

(7) Europeiska centralbankens förordning (EU) nr 1071/2013 av den 24 september 2013 om de monetära finansinstitutens balansräkningar (ECB/2013/33) (EUT L 297, 7.11.2013, s. 1).

(8) Europeiska centralbankens förordning (EU) nr 1374/2014 av den 28 november 2014 om kvartalsvisa statistikrapporteringskrav för försäkringsbolag (ECB/2014/50) (EUT L 366, 20.12.2014, s. 36).

(9) Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/41/EG av den 3 juni 2003 om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut (EUT L 235, 23.9.2003, s. 10).

Om uppgifter samlas in för ruta 3, måste även uppgifter för ruta 3b samlas in.

Om den berörda nationella centralbanken inte direkt samlar in uppgifter värdepapper för värdepapper om transaktionerna, måste uppgifter för två av de tre rutorna 2, 3 och 4 rapporteras (dvs. rutorna 2 och 3, rutorna 2 och 4, eller rutorna 3 och 4). Om uppgifter samlas in för ruta 3, måste även uppgifter för ruta 3b samlas in.

BILAGA II

BESKRIVNINGAR

DEL 1

Beskrivningar av instrumentkategorier

1. Denna tabell ger en detaljerad standardbeskrivning av de instrumentkategorier som de nationella centralbankerna (NCB) i enlighet med denna förordning ska omvandla till kategorier som är tillämpliga på nationell nivå. Varken förteckning över individuella finansiella instrument i tabellen eller respektive beskrivningar ska vara fullständiga. Beskrivningarna hänvisar till det europeiska nationalräkenskapssystemet som fastställs genom förordning (EU) nr 549/2013 (nedan kallat ENS 2010).

2. För vissa instrumentkategorier krävs uppdelning efter löptid. Dessa avser ursprunglig löptid, dvs. löptid vid emission, som är den fasta överenskomna tid under vilken ett finansiellt instrument inte kan lösas in (t.ex. skuldebrev) eller endast kan inlösas mot någon slags straffavgift (t.ex. vissa typer av inlåning).

3. Finansiella fordringar kan åtskiljas med avseende på om de är överlåtbara eller ej. En fordran är överlåtbar om det är lätt att överföra äganderätten från en enhet till en annan genom leverans eller överlåtelse eller att avräkna den i fråga om finansiella derivat. Medan det går att handla med alla finansiella instrument är överlåtbara instrument utformade för att handlas på en reglerad marknad eller over-the-counter, även om faktisk handel inte är en nödvändig förutsättning för överlåtbarhet.

Tabell A

Beskrivning av instrumentkategorier i pensionsinstituts tillgångar och skulder

TILLGÅNGAR

Instrumentkategori Viktiga egenskaper 1. Sedlar, mynt och inlåning Innehav av utelöpande sedlar och mynt i euro och utländska valutor som allmänt används som betalningsmedel och medel som pensionsinstitut placerat hos monetära finansinstitut (MFI). De kan omfatta inlåning över natten, inlåning med överenskommen löptid och inlåningsavtal med uppsägningstid samt fordringar enligt omvända repor eller lån av värdepapper mot kontant säkerhet (gäller endast om motparten är ett monetärt finansinstitut som tar emot inlåning (ENS 2010, punkt 5.130)). 1.1 Överförbar inlåning Överförbar inlåning är inlåning som på begäran kan överföras utan uppsägningstid för att betala andra ekonomiska aktörer via ett gemensamt betalningsmedel som t.ex. banköverföring och direktdebitering, eventuellt även via kredit- eller betalkort, transaktioner med elektroniska pengar, check eller liknande medel, utan större dröjsmål, begränsningar eller straffavgifter. Inlåning som endast kan användas för kontantuttag och/eller inlåning från vilken medel endast kan tas ut eller transfereras via ett annat konto med samma innehavare, ska inte tas upp som överförbar inlåning. 2. Skuldebrev Skuldebrev är överlåtbara finansiella instrument som fungerar som skuldbevis och normalt handlas på sekundärmarknaderna. De kan också avräknas på marknaden och ger inte innehavaren någon äganderätt i det emitterande institutet. Denna kategori omfattar: — Innehav av värdepapper som ger innehavaren en ovillkorlig rätt till en fast eller avtalsenlig avkastning i form av kupongbetalningar eller en bestämd fast summa på en given dag eller givna dagar eller räknat från en vid emissionen bestämd dag. — Lån som har blivit överlåtbara på en reglerad marknad, dvs. överlåtna lån, under förutsättning att det finns bevis på handel på andrahandsmarknaden, däribland förekomst av marknadsgaranter, och att det finns en återkommande prissättning av den finansiella tillgången vilket syns genom skillnader i köp- och säljkurser. Om dessa kriterier inte är uppfyllda bör de klassificeras under kategori 3 ”Lån” (se även ”överlåtna lån” i samma kategori). — Efterställda fordringar i form av skuldebrev (se även ”efterställda fordringar i form av lån” i kategori 3 ”Lån”). Värdepapper som lånats ut mot säkerhet eller sålts med återköpsavtal ska stå kvar i den ursprungliga ägarens balansräkning (i stället för att överföras till den tillfälliga förvärvarens balansräkning) i de fall det finns ett bindande åtagande att låta lånet gå tillbaka och inte endast en option att låta det återgå. Om den tillfälliga förvärvaren säljer de mottagna värdepapperen, ska denna försäljning ses som en direkt värdepapperstransaktion och tas upp i den tillfälliga förvärvarens balansräkning som en negativ post i värdepappersportföljen. 3. Lån I rapporteringsordningen omfattar denna kategori medel som pensionsinstituten har lånat till låntagare eller lån som har anskaffats av pensionsinstitut och som antingen är styrkta med icke-överlåtbara dokument eller också inte styrkta med dokument. Följande poster ingår: — innehav av icke-överlåtbara värdepapper: innehav av skuldebrev som inte är överlåtbara och som inte har någon andrahandsmarknad. — överlåtna lån: lån som de facto blivit överlåtbara ska tas upp under kategorin ”lån” så länge det inte finns bevis på handel på andrahandsmarknaden. I annat fall klassificeras de som skuldebrev (kategori 2). — efterställda fordringar i form av lån: efterställda fordringar medför en underordnad fordran på emittentinstitutet, som endast kan göras gällande sedan alla bättre ställda fordringar har tillgodosetts, vilket innebär att de får liknande egenskaper som ägarandelar. I statistiksammanhang ska efterställda fordringar klassificeras som antingen lån eller skuldebrev beroende på vilket instrument det gäller. Om det i statistiken anges en enda siffra för pensionsinstituts innehav av samtliga former av efterställda fordringar ska den tas upp under kategorin ”skuldebrev”, eftersom efterställda fordringar oftare utgörs av skuldebrev än av lån. — fordringar enligt omvända repor eller lån av värdepapper mot kontant säkerhet (gäller endast om motparten inte är ett monetärt finansinstitut som tar emot inlåning (ENS 2010, punkt 5.130)): motposten till kontanta medel som betalats för värdepapper, som förvärvats av uppgiftslämnare till ett givet pris med ett bindande åtagande att återsälja samma eller motsvarande värdepapper till fast pris på en viss dag i framtiden, eller värdepapperslån mot säkerhet i form av likvida medel. Denna kategori exkluderar tillgångar i form av inlåning placerad hos pensionsinstitut (som ingår i kategori 1). 4. Ägarandelar Finansiella tillgångar som medför äganderätt till företag eller kvasibolag. Dessa finansiella tillgångar berättigar vanligtvis innehavarna till en andel av bolagens eller kvasibolagens vinster och till en andel av deras nettotillgångar vid en eventuell likvidation. Denna kategori omfattar noterade och onoterade aktier och andra ägarandelar. Ägarandelar som lånats ut mot säkerhet eller sålts med återköpsavtal ska redovisas i enlighet med kategori 2 ”skuldebrev”. 4.1 Noterade aktier Aktier noterade på en börs. Börsen kan vara en erkänd aktiebörs eller någon annan form av andrahandsmarknad. Noterade aktier kallas även marknadsaktier. 4.2 Onoterade aktier Onoterade aktier är aktierelaterade värdepapper som inte är börsnoterade. 4.3 Andra ägarandelar Andra ägarandelar är alla former av ägarandelar som inte är noterade aktier och onoterade aktier. 5. Aktier/andelar i investeringsfonder Denna kategori omfattar innehav av aktier eller andelar som emitterats av penningmarknadsfonder och investeringsfonder, utom penningmarknadsfonder. 5.1 Aktier/andelar i penningmarknadsfonder Innehav av aktier eller andelar som emitterats av penningmarknadsfonder enligt definitionen i artikel 2 i förordning (EU) nr 1071/2013 (ECB/2013/33). 5.2 Aktier/andelar i investeringsfonder, utom penningmarknadsfonder Innehav av aktier eller andelar som har emitterats av andra investeringsfonder än penningmarknadsfonder enligt definitionen i artikel 1 i förordning (EU) nr 1073/2013 (ECB/2013/38). 6. Pensionsinstitutens avsättningar Denna kategori omfattar: — Pensionsinstituts fordringar på pensionsförvaltare enligt definitionen i ENS 2010, punkterna 5.186 och 17.78. — Ekonomiska krav som pensionsinstitut har gentemot återförsäkringsbolag i samband med pensionsavsättningar (fordringar enligt återförsäkringsavtal). 7. Finansiella derivat Finansiella derivat är finansiella instrument knutna till ett angivet finansiellt instrument, en angiven indikator eller en angiven vara genom vilka det går att handla med specifika finansiella risker separat på finansiella marknader. Denna kategori omfattar: — optioner, — warrants, — futures, — terminer, — swappar, — kreditderivat. Finansiella derivat ska tas upp till marknadsvärde i balansräkningen på bruttobasis. Individuella derivatavtal med positivt marknadsvärde ska tas upp på tillgångssidan av balansräkningen och avtal med negativa marknadsvärden på skuldsidan. Brutto framtida åtaganden som följer av derivatavtal ska inte tas upp som poster i balansräkningen. Finansiella derivat kan bokföras netto i enlighet med olika värderingsmetoder. Om endast nettopositionerna är tillgängliga eller om positionerna har registrerats till annat än marknadsvärdet, ska dessa positioner rapporteras i stället. Denna kategori omfattar inte finansiellt derivat som enligt nationella regler inte behöver tas upp i balansräkningen. 8. Obetalda/förutbetalda inkomster och utgifter Detta är restposten på balansräkningens tillgångssida och definieras som tillgångar som inte kan hänföras till någon annan kategori. De nationella centralbankerna kan kräva rapportering av specifika underpositioner inom denna kategori, såsom: — Utestående utdelningar. — Upplupen ränta på inlåning. — Upplupen ränta på utlåning. — Upplupen ränta på skuldebrev. — Upplupna hyror. — Utestående fordringar som inte hänför sig till pensionsinstitutets huvudsakliga verksamhet. 9. Icke-finansiella tillgångar Andra materiella och immateriella tillgångar än finansiella tillgångar. Denna kategori omfattar bostäder, övriga byggnader och anläggningar, maskiner och inventarier, värdeföremål samt produkter som skyddas av immateriell äganderätt, som datorprogram och databaser





SKULDER

Instrumentkategori Viktiga egenskaper 10. Erhållna lån Belopp som pensionsinstitut är skyldiga sina fordringsägare, exklusive belopp som hänför sig till emission av överlåtbara värdepapper. I denna kategori ingår: — lån: utlåning som beviljats ett pensionsinstitut som antingen är styrkta med icke överlåtbara dokument eller inte styrkta med dokument. — repor och repoliknande transaktioner mot likvidsäkerhet: motposten till kontanter som mottagits i utbyte mot värdepapper som sålts av pensionsinstitut till ett givet pris med ett bindande åtagande att återköpa samma eller motsvarande värdepapper till ett fast pris på en viss dag i framtiden. Belopp som pensionsinstitut mottagit i utbyte mot värdepapper, som överlåtits till tredje man (”den tillfälliga förvärvaren”) ska klassificeras här om det finns ett bindande åtagande att låta transaktionen gå tillbaka och inte endast en option att låta den återgå. Detta innebär att pensionsinstitutet behåller alla risker och fördelar som är förbundna med de underliggande värdepapperen under transaktionen. — likvidsäkerhet som erhållits i utbyte mot värdepapperslån: belopp som erhållits i utbyte mot värdepapper som tillfälligt överlåtits till tredje man i form av värdepapperslån mot likvidsäkerhet. — kontant säkerhet som erhållits i transaktioner som medför en tillfällig överföring av guld mot säkerhet. 11. Emitterade skuldebrev Värdepapper – utom ägarandelar – som emitterats av ett pensionsinstitut och som vanligen är överlåtbara och har en andrahandsmarknad, eller kan användas för avräkning på marknaden och som inte ger innehavaren någon form av äganderätt gentemot emittentinstitutet. 12. Ägarandelar Se kategori 4. 13. Tekniska avsättningar Det kapitalbelopp som pensionsinstitutet innehar för att betala pensionsrättsinnehavarnas framtida pensionskrav. 13.1 varav pensionsrätter Det kapitalbelopp som pensionsinstitutet innehar för att betala pensionsrättsinnehavarnas framtida krav avseende pensionsrätter. Pensionsrätter varav avgiftsbestämda pensionssystem Det kapitalbelopp som pensionsinstitutet innehar för att betala pensionsrättsinnehavarnas framtida krav avseende avgiftsbestämda system. I ett avgiftsbestämt system beror de förmåner som utbetalas på utvecklingen för de tillgångar som pensionssystemet förvärvat. Skulden för ett avgiftsbestämt system är det aktuella marknadsvärdet av fondens tillgångar. Pensionsrätter varav förmånsbestämda pensionssystem Det kapitalbelopp som pensionsinstitutet innehar för att betala pensionsrättsinnehavarnas framtida krav avseende förmånsbestämda system. I ett förmånsbestämt pensionssystem avgörs nivån på utlovade pensionsförmåner till deltagande löntagare av en i förväg bestämd formel. Skulden för ett förmånsbestämt pensionssystem är lika med nuvärdet av de utlovade förmånerna. Avgiftsbestämda system med fiktiv pensionsbehållning och hybridsystem tillhör gruppen förmånsbestämda system (ENS 2010, punkt 17.59). Avgiftsbestämda system med fiktiv pensionsbehållning liknar ett avgiftsbestämt system men med ett garanterat minimibelopp som betalas ut. Hybridsystem är system som har inslag från både förmåns- och avgiftsbestämda system. Ett system klassificeras som hybridsystem om det har bestämmelser om både förmåns- och avgiftsbestämning eller om det omfattar ett avgiftsbestämt system med fiktiv pensionsbehållning och samtidigt har en bestämmelse om en bestämd förmån eller bestämd avgift. 13.2 Pensionsinstituts fordringar på pensionsförvaltare Se kategori 6. 13.3 Övriga livförsäkringsförmåner Detta är överskottet av nettobidrag utöver förmåner representerar en ökning i försäkringssystemets skuld gentemot förmånstagarna (enligt definitionen i ENS 2010, punkt 5.187). 14. Finansiella derivat Se kategori 7. 15. Obetalda/förutbetalda inkomster och utgifter Detta är den restpost på balansräkningens skuldsida som definieras som ”skulder som inte kan hänföras till någon annan kategori”. De nationella centralbankerna kan kräva rapportering av specifika underpositioner inom denna kategori, såsom: — Upplupna kostnader och förutbetalda intäkter som inte hänför sig till den primära pensionsinstitutsverksamheten, dvs. belopp som ska betalas till leverantörer, för skatter, löner, sociala avgifter etc. — Reserver för åtaganden gentemot tredje man, t.ex. pensioner, utdelningar etc. — Nettopositioner avseende utlåning av värdepapper utan likvidsäkerhet. — Upplupna kostnader och förutbetalda intäkter netto som hänför sig till framtida avveckling av värdepapperstransaktioner. — Upplupen ränta på utlåning. 16. Nettoförmögenhet Detta är saldoposten i en balansräkning (B.90) (ENS 2010, punkt 7.02). Stocken av tillgångar och skulder som redovisas i balansräkningen värderas till lämpliga priser, vilket i allmänhet är de marknadspriser som råder vid den tidpunkt som balansräkningen avser. I ett förmånsbestämt pensionssystem avgörs dock nivån på utlovade pensionsförmåner till deltagande löntagare av en i förväg bestämd formel. Skulden för ett förmånsbestämt pensionssystem är lika med nuvärdet av de utlovade förmånerna, och nettovärdet för ett förmånsbestämt pensionssystem kan därför avvika från noll. I ett avgiftsbestämt system beror de förmåner som utbetalas på utvecklingen för de tillgångar som pensionssystemet förvärvat. Skulden för ett avgiftsbestämt system är det aktuella marknadsvärdet av fondens tillgångar. Fondens nettoförmögenhet är alltid noll.

DEL 2

Beskrivningar av attribut för värdepapper för värdepapper

Tabell B

Beskrivningar av attribut för värdepapper för värdepapper

Ruta Beskrivning Identifieringskod för värdepapper En kod som unikt identifierar ett värdepapper, med beaktande av den nationella centralbankens instruktioner (t.ex. den nationella centralbankens identifikationsnummer, CUSIP, SEDOL). Denna kod ska användas konsekvent över tid. Antal enheter eller aggregerat nominellt belopp Antal enheter som ett värdepapper har eller aggregerat nominellt belopp för det fall att värdepapperet handlas med i belopp snarare än enheter, exklusive upplupen ränta. Pris Marknadspris per enhet som ett värdepapper har, eller procent av ett aggregerat nominellt belopp om värdepapperet handlas i belopp snarare än enheter. De nationella centralbankerna kan också begära att upplupen ränta rapporteras inom denna post. Prisangivelse Anger om värdepapperet är noterat i procent eller i enheter. Totalt belopp Totala marknadsvärdet för ett värdepapper. För värdepapper som handlas med i enheter motsvarar detta belopp antalet värdepapper multiplicerat med priset per enhet. Då värdepapper handlas med i belopp snarare än enheter motsvarar detta belopp det aggregerade nominella beloppet multiplicerat med priset uttryckt som en procent av det nominella beloppet. De nationella centralbankerna ska i princip begära att upplupen ränta ska bokföras antingen under denna post eller också separat. De nationella centralbankerna kan också begära att få in uppgifter exklusive upplupen ränta. Finansiella transaktioner Summan av köp minus försäljningar (värdepapper på tillgångssidan) eller emissioner minus inlösen (värdepapper på skuldsidan) av ett värdepapper som redovisas till transaktionsvärdet i euro. Värdepapper som köpts (tillgångar) eller emitterats (skulder) Summan av köp (värdepapper på tillgångssidan) eller emissioner (värdepapper på skuldsidan) av ett värdepapper som bokförs till transaktionsvärdet. Värdepapper som sålts (tillgångar) eller inlösts (skulder) Summan av försäljningar (värdepapper på tillgångssidan) eller inlösen (värdepapper på skuldsidan) av ett värdepapper som bokförs till transaktionsvärdet. Valuta som värdepapperet registrerats i ISO-kod eller motsvarande av den valuta som används för att ange priset och/eller det utestående beloppet för värdepapperet Andra volymförändringar i nominellt värde Andra volymförändringar av det innehavda värdepapperet, till nominellt värde i nominell valuta/enhet eller euro. Andra volymförändringar i marknadsvärde Andra volymförändringar av det innehavda värdepapperet, till marknadsvärde i euro. Portföljinvestering eller direktinvestering Investeringens funktion enligt klassificeringen av betalningsbalansstatistik (1). Emittentland Emittentens hemvist. När det gäller aktier/andelar i investeringsfonder, avser emittentlandet den ort där investeringsfonden har sin hemvist och inte förvaltarens hemvist.

DEL 3

Beskrivningar av antalet medlemmar i pensionssystem

Tabell C

Beskrivningar av antalet medlemmar i pensionssystem

Kategori Beskrivning 1. Antal medlemmar i pensionssystem (totalt) Det totala antalet medlemmar i pensionssystem. Detta motsvarar summan av aktiva medlemmar, medlemmar med uppskjuten pension och pensionerade medlemmar. Se kategorierna 2, 3 och 4. 2. varav aktiva medlemmar Antal aktiva medlemmar i pensionssystemet. En aktiv medlem är en medlem i pensionssystemet som betalar avgifter (och/eller för vars räkning avgifter betalas), som ackumulerar tillgångar eller tidigare har förvärvat tillgångar och som ännu inte har gått i pension. 3. varav medlemmar med uppskjuten pension Antal medlemmar med uppskjuten pension i pensionssystemet. En medlem med uppskjuten pension är en medlem i pensionssystemet som inte längre bidrar till eller förvärvar förmåner från systemet, men ännu inte har börjat få pensionsförmåner från samma system. 4. varav pensionerade medlemmar Antal pensionerade medlemmar i ett pensionssystem. En pensionerad medlem är en medlem i pensionssystemet som inte längre bidrar till eller förvärvar förmåner från systemet och har börjat få pensionsförmåner från samma system.

DEL 4

Beskrivning efter sektor

ENS 2010 ligger till grund för sektorsindelningen. Tabell D ger en detaljerad beskrivning av de sektorer som de nationella centralbankerna ska införliva i sina nationella klassificeringar i enlighet med denna förordning. Motparter med hemvist i medlemsstater i euroområdet identifieras efter sin sektor i enlighet med de förteckningar som ECB sammanställer för statistikändamål och vägledningen för den statistiska klassificeringen av motparter som anges i ECB:s handbok för statistiksektorn för monetära finansinstitut och marknader (Monetary financial institutions and markets statistics sector manual: Guidance for the statistical classification of customers).

Tabell D

Beskrivning efter sektor

Sektor Beskrivning 1. Monetära finansinstitut (MFI) MFI enligt definitionen i artikel 1 i förordning (EU) nr 1071/2013 (ECB/2013/33). Denna sektor består av nationella centralbanker (S.121), kreditinstitut enligt unionsrättens definition, penningmarknadsfonder och andra finansinstitut som tar emot inlåning och/eller nära substitut för inlåning från andra enheter än MFI samt beviljar krediter eller investerar i värdepapper för egen räkning (åtminstone i ekonomisk bemärkelse) samt institut för elektroniska pengar som främst ägnar sig åt finansiell förmedling i form av utgivning av elektroniska pengar (S.122). 2. Offentlig förvaltning Sektorn offentlig förvaltning (S.13) omfattar institutionella enheter som är icke-marknadsproducenter och vars produktion är avsedd för individuell och kollektiv konsumtion och finansierad med obligatoriska betalningar av enheter som hör till andra sektorer, samt institutionella enheter som främst ägnar sig åt omfördelning av inkomst och förmögenhet (ENS 2010, punkterna 2.111–2.113). 3. Andra finansförmedlare, utom försäkringsbolag och pensionsinstitut + finansiella servicebolag + koncerninterna finansinstitut och utlåningsföretag Delsektorn andra finansförmedlare, utom försäkringsbolag och pensionsinstitut (S.125) består av alla finansiella bolag och kvasibolag som främst ägnar sig åt finansiell förmedling genom att ådra sig skulder i andra former än sedlar, mynt och inlåning (eller nära substitut för inlåning) eller andelar i investeringsfonder eller i förbindelse med försäkring, pension och standardiserade garantier från institutionella enheter. Finansiella bolag som ägnar sig åt värdepapperiseringstransaktioner (s.k. FVC) enligt definitionen i förordning (EU) nr 1075/2013 (ECB/2013/40) omfattas av den här delsektorn (ENS 2010, punkterna 2.86–2.94). Delsektorn finansiella servicebolag (S.126) består av alla finansiella bolag och kvasibolag som främst ägnar sig åt verksamhet som är nära relaterad till finansiell förmedling men som inte själva är finansförmedlare. Denna delsektor omfattar också huvudkontor vars dotterbolag helt eller till övervägande del består av finansiella bolag (ENS 2010, punkterna 2.95–2.97). Delsektorn koncerninterna finansinstitut och utlåningsföretag (S.127) omfattar alla finansiella bolag och kvasibolag som varken ägnar sig åt finansiell förmedling eller finansiell serviceverksamhet, om merparten av antingen deras tillgångar eller skulder inte är föremål för transaktioner på öppna marknader. Denna delsektor omfattar holdingbolag som innehar en kontrollerande andel av egenkapitalet i en grupp dotterbolag och vars primära verksamhet är att vara ägare till gruppen utan att tillhandahålla några andra tjänster till de företag de har andelar i, dvs. de varken förvaltar eller leder de andra enheterna (ENS 2010, punkterna 2.98 och 2.99). 4. Investeringsfonder, utom penningmarknadsfonder Investeringsfonder enligt definitionen i artikel 1 i förordning (EU) nr 1073/2013 (ECB/2013/38). Denna delsektor består av alla företag för kollektiva investeringar utom penningsmarknadsfonder som investerar i finansiella och/eller icke-finansiella tillgångar, i den mån som syftet är att företa investeringar med kapital från allmänheten (S.124). 5. Försäkringsbolag Försäkringsbolag (S.128) enligt definitionen i artikel 1 i förordning (EU) nr 1374/2014 (ECB/2014/50). 6. Pensionsinstitut Pensionsinstitut enligt definitionen i artikel 1 i denna förordning (S.129). 6.1 Pensionsförvaltare Pensionsförvaltare enligt definitionen i artikel 1 i denna förordning. 7. Icke-finansiella bolag Sektorn icke-finansiella bolag (S.11) består av institutionella enheter som är självständiga juridiska enheter och marknadsproducenter och vars primära verksamhet är att producera varor och icke-finansiella tjänster. Denna sektor omfattar också icke-finansiella kvasibolag (ENS 2010, punkterna 2.45–2.50). 8. Hushåll + hushållens icke-vinstdrivande organisationer Hushållssektorn (S.14) består av individer eller grupper av individer, såväl i egenskap av konsumenter som företagare, som producerar varor samt icke-finansiella och finansiella tjänster för marknaden (marknadsproducenter), förutsatt att produktionen av varor och tjänster inte utförs av separata enheter som behandlas som kvasibolag. Här ingår också individer eller grupper av individer som producerar varor och icke-finansiella tjänster uteslutande för egen slutlig användning. Hushållssektorn inkluderar enmansföretag och företag med delägare utan juridisk status – andra än de som behandlas som kvasibolag – som är marknadsproducenter (ENS 2010, punkterna 2.118–2.128). Sektorn hushållens icke-vinstdrivande organisationer (S.15) består av icke-vinstdrivande organisationer som är separata juridiska enheter, som betjänar hushåll och som är privata icke-marknadsproducenter. Deras huvudsakliga resurser är frivilliga bidrag kontant eller in natura från hushåll i deras egenskap av konsumenter, betalningar från offentliga förvaltningen och kapitalinkomst (ENS 2010, punkterna 2.129 och 2.130).

DEL 5

Beskrivningar av finansiella transaktioner och justeringar för omvärderingar

1. ”Finansiella transaktioner” avser de transaktioner som härrör från skapandet, likvideringen eller ändringen av äganderätten till finansiella tillgångar eller skulder. Dessa transaktioner mäts i form av skillnaden mellan stockuppgifterna vid rapporteringsperiodens slut, från vilken effekterna av sådana förändringar som beror på ”justeringar för omvärderingar” (till följd av pris- och valutakursförändringar) och ”omklassificeringar och andra justeringar” tas bort. ECB behöver statistiska uppgifter för att sammanställa uppgifter om finansiella transaktioner i form av justeringar som omfattar ”omklassificeringar och andra justeringar” samt ”pris- och valutakursomvärderingar”.

2. ”Justeringar för omvärderingar” avser förändringar i värderingen av tillgångar och skulder som härrör antingen från förändringar i priset på tillgångar och skulder och/eller valutakurser som påverkar värdena, uttryckta i euro, av tillgångarna och skulderna i utländsk valuta. Justeringar avseende prisomvärderingar av tillgångar/skulder avser värderingsförändringar av tillgångar/skulder som uppkommer på grund av ändringar av det pris till vilket tillgångar/skulder registreras eller handlas. I prisomvärderingarna ingår förändringar som uppkommer över tiden i värdet av stockuppgifter vid periodens slut på grund av förändringar i det referensvärde till vilket de registreras, dvs. kapitalvinster/kapitalförluster. Förändringar i valutakursen mot euron som uppstår mellan rapporteringstillfällen vid periodens slut ger upphov till ändringar i värdet av tillgångar/skulder i utländsk valuta när de uttrycks i euro. Eftersom dessa ändringar representerar kapitalvinster/kapitalförluster och inte härrör från finansiella transaktioner, ska dessa effekter tas bort från transaktionsuppgifterna. I princip innefattar ”justeringar för omvärderingar” också värderingsförändringar som härrör från transaktioner i tillgångar/skulder, dvs. realiserade förluster/vinster. Det finns dock olika nationell praxis i detta hänseende.

3. ”Av- och nedskrivningar” avser värdeminskningar för ett lån som redovisas i balansräkningen där lånet anses utgöra en värdelös tillgång (avskrivning) eller där lånet inte anses kunna återfås fullt ut (nedskrivning). Av- och nedskrivningar som noteras när lån säljs eller överförs till tredje man ska också tas upp om de är kända.

(1) Europeiska centralbankens riktlinje ECB/2011/23 av den 9 december 2011 om Europeiska centralbankens krav på statistikrapportering inom området extern statistik (EUT L 65, 3.3.2012, s. 1).