FÖRORDNING nr 26 om tillämpning av vissa konkurrensregler på produktion av och handel med jordbruksvaror

EUROPEISKA EKONOMISKA GEMENSKAPENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och

med beaktande av följande:

Det framgår av fördragets artikel 42 att en av den gemensamma jordbrukspolitikens uppgifter är att avgöra huruvida de konkurrensregler som är fastställda i fördraget skall tillämpas på produktion av och handel med jordbruksvaror. Det kommer därför att bli nödvändigt att komplettera bestämmelserna i denna förordning med hänsyn till utvecklingen av denna politik.

Det framgår av de förslag om utformning och genomförande av den gemensamma jordbrukspolitiken som lämnats av kommissionen att vissa konkurrensregler redan nu måste tilllämpas på produktion av och handel med jordbruksvaror för att avskaffa förfaranden som strider mot den gemensamma marknadens principer och motverkar förverkligandet av de mål som anges i fördragets artikel 39 samt för att lägga en grund till en framtida konkurrensordning som är anpassad till utvecklingen av den gemensamma jordbrukspolitiken.

De konkurrensregler som berör sådana avtal, beslut och förfaranden som avses i fördragets artikel 85 samt missbruk av en dominerande ställning skall tillämpas på produktion av och handel med jordbruksvaror, såvida inte tillämpningen är hämmande för verksamheten hos de nationella marknadsorganisationerna för jordbruksvaror eller äventyrar förverkligandet av målen för den gemensamma jordbrukspolitiken.

Särskild uppmärksamhet bör ägnas sammanslutningar av lantbrukare som är särskilt inriktade på gemensam produktion eller marknadsföring av jordbruksvaror eller utnyttjande av gemensamma anläggningar, såvida inte sådan gemensam verksamhet sätter konkurrensen ur spel eller äventyrar förverkligandet av de mål som anges i fördragets artikel 39.

För att dels undvika att äventyra utvecklingen av en gemensam jordbrukspolitik, dels skapa rättssäkerhet för de berörda företagen och säkerställa att de inte utsätts för diskriminering, skall kommissionen, med förbehåll för domstolens prövning, ensam vara behörig att avgöra om villkoren enligt de två föregående styckena är uppfyllda beträffande sådana avtal, beslut och förfaranden som avses i fördragets artikel 85.

För att göra det möjligt att beakta fördragets bestämmelser om jordbruk, särskilt bestämmelserna i artikel 39, skall kommissionen i frågor rörande dumpning bedöma alla de orsaker som ligger till grund för de förfaranden som föranlett klagomål, särskilt prisnivån på importen av produkter med annat ursprung till marknaden i fråga. Kommissionen skall på grundval av sin bedömning lämna rekommendationer och medge sådana skyddsåtgärder som anges i fördragets artikel 91.1.

För att inom ramen för utvecklingen av den gemensamma jordbrukspolitiken kunna tillämpa reglerna om stöd till produktion av och handel med jordbruksvaror bör kommissionen ges möjlighet att upprätta en förteckning över befintliga, nya eller föreslagna stödåtgärder, framföra sina synpunkter till medlemsstaterna samt föreslå dem lämpliga åtgärder.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

När denna förordning träder i kraft skall, om inte annat följer av artikel 2 nedan, fördragets artiklar 85-90 samt tillämpningsbestämmelserna till dessa tillämpas på alla avtal, beslut och förfaranden som avses i fördragets artiklar 85.1 och 86 och som rör produktion av eller handel med sådana produkter som är upptagna i bilaga II till fördraget.

Artikel 2

1. Fördragets artikel 85.1 gäller inte sådana avtal, beslut och förfaranden som avses i föregående artikel och som utgör en integrerad del av en nationell marknadsorganisation eller som är nödvändiga för att förverkliga de mål som anges i fördragets artikel 39. I synnerhet gäller den inte sådana avtal, beslut och förfaranden mellan lantbrukare, sammanslutningar av lantbrukare eller sammanslutningar av sådana sammanslutningar tillhörande en enda medlemsstat vilka, utan att medföra någon skyldighet att hålla samma priser, avser produktion eller försäljning av jordbruksvaror eller utnyttjande av gemensamma anläggningar för lagring, behandling eller förädling av jordbruksvaror, såvida inte kommissionen finner att konkurrensen sätts ur spel eller att förverkligandet av de mål som anges i fördragets artikel 39 äventyras därigenom.

2. Efter att ha samrått med medlemsstaterna och inhämtat yttranden från de berörda företagen eller företagssammanslutningarna samt andra fysiska eller juridiska personer som kommissionen anser det lämpligt att höra, skall kommissionen, med förbehåll för domstolens prövning, ensam vara behörig att genom ett beslut som skall offentliggöras avgöra vilka avtal, beslut och förfaranden som uppfyller de villkor som anges i punkt 1.

3. Kommissionen skall träffa sådana avgöranden antingen på eget initiativ eller på begäran av en behörig myndighet i en medlemsstat eller ett företag eller en företagssammanslutning som har intresse i saken.

4. Offentliggörandet skall ange parternas namn och huvuddragen i beslutet. Hänsyn skall därvid tas till företagens berättigade intresse av att deras affärshemligheter skyddas.

Artikel 3

1. Om inte annat följer av fördragets artikel 46, är dess artikel 91.1 tillämplig på handel med sådana produkter som är upptagna i bilaga II till fördraget.

2. Med beaktande av fördragets bestämmelser om jordbruk, särskilt bestämmelserna i artikel 39, skall kommissionen bedöma alla de orsaker som ligger till grund för de förfaranden som har föranlett klagomål, särskilt prisnivån på importen av produkter med annat ursprung till marknaden i fråga. Kommissionen skall på grundval av sin bedömning lämna rekommendationer och medge skyddsåtgärder enligt fördragets artikel 91.1.

Artikel 4

Bestämmelserna i fördragets artiklar 93.1 och 93.3, första meningen, skall vara tillämpliga på stöd till produktion av och handel med sådana produkter som är upptagna i bilaga II till fördraget.

Artikel 5

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, med undantag av artiklarna 1-3, som träder i kraft den 1 juli 1962.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 4 april 1962.

På rådets vägnar

M. COUVE DE MURVILLE

Ordförande