RÅDETS YTTRANDE av den 8 februari 1999 om Sveriges konvergensprogram 1998-2001 (1999/C 68/03)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD AVGER FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken (1), särskilt artikel 9.1 och 9.2 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén:

Den 8 februari 1999 granskade rådet Sveriges konvergensprogram som omfattar perioden 1998-2001. Enligt programmet väntas fortsatta överskott i de offentliga finanserna fram till 2001 i och med att myndigheterna gör fortsatta framsteg mot sitt medelfristiga mål om ett överskott i de offentliga finanserna på 2 % av BNP i genomsnitt för konjunkturcykeln. Rådet anser att detta är ett lämpligt mål, särskilt med tanke på den åldrande befolkningen, och välkomnar programmets betoning av att säkra makroekonomisk stabilitet. Samtidigt anser rådet att programmet är förenligt med de allmänna riktlinjer för medlemsstaternas ekonomiska politik som överenskoms av Europeiska rådet i Cardiff.

I den makroekonomiska delen av programmet anges att BNP-tillväxten väntas uppgå till 2,4 % per år. Rådet anser att även om tillväxtförloppet i konvergensprogrammet förutsätter en viss ökning av den potentiella tillväxttakten i den svenska ekonomin, verkar detta realistiskt och möjligt att uppnå mot bakgrund av de senaste årens ekonomiska utveckling.

Sverige uppfyller för närvarande konvergenskriteriet avseende inflation med god marginal. Utsikterna vad gäller inflationen är fortfarande goda och förväntningarna i fråga om inflationen har under flera år varit förenligt med prisstabilitet. Med tanke på Sveriges historiska mönster för lönebildning rekommenderar rådet myndigheterna att ha löneutvecklingen under uppsikt. Rådet uppmuntrar även Sverige att fortsätta att arbeta för att uppnå sitt inflationsmål på ett sådant sätt att förenligheten med ECB:s prisstabilitetsmål säkras.

Sverige har också under en längre tid uppfyllt de konvergenskriterium som gäller de långfristiga räntesatserna. Detta återspeglar den förbättrade stabiliteten i den svenska ekonomin och erkänslan för en makroekonomisk politik med inriktning på stabilitet samt att den senaste tidens sanering av de offentliga finanserna varit framgångsrik. Det ökade förtroendet för den ekonomiska politiken i stort har emellertid ännu inte helt kommit till uttryck i fråga om växelkursstabilitet. Rådet noterar dessutom att det för att Sverige skall kunna kvalificera sig till EMU kommer att krävas att Sverige visar sin förmåga att vara i linje med en lämplig paritet mellan kronan och euron under en tillräcklig tid utan att det uppstår några allvarliga spänningar. Rådet förväntar sig därför att Sverige beslutar sig för att ansluta sig till ERM2 i sinom tid.

Rådet välkomnar att konvergensprogrammet syftar till att fortsätta saneringen av de offentliga finanserna genom växande överskott i de offentliga finanserna. De budgetmål som anges i programmet medger en säkerhetsmarginal som, under normala omständigheter, förhindrar att den offentliga sektorns finanser överskrider referensvärdet på 3 % av BNP. Därför anser rådet att Sverige uppfyller kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Rådet välkomnar de åtgärder som har vidtagits för att stärka kontrollen över de offentliga utgifterna, i överensstämmelse med rekommendationen i de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken. Rådet välkomnar även den senaste tidens nedgång i skuldsättningen i den offentliga sektorn och noterar att skuldkvoten väntas sjunka under 60 % av BNP år 2001.

Rådet välkomnar programmets mål avseende ökad sysselsättningsgrad, särskilt eftersom det kan bidra till att bredda skattebasen och därmed öka utrymmet för att minska skattetrycket. Rådet välkomnar även målet att öka sysselsättningsgraden och uppmanar myndigheterna att härvid i första hand inrikta sig på ökad sysselsättning inom den privata sektorn när de fullföljer det målet. Rådet konstaterar att den senaste tidens ansträngningar för att genomföra strukturreformer inte nämns i någon större utsträckning i programmet och att programmet inte heller innehåller närmare uppgifter om inriktningen på framtida strukturreformer och att det ges få uppgifter om regeringens prioriteringar och strategi när det gäller investeringar. Rådet rekommenderar att Sverige fortsätter att bygga på de strukturreformer som genomförts på senare år och välkomnar särskilt den föreslagna reformen av pensionssystemet, som mot bakgrund av den åldrande befolkningen är av betydelse för de offentliga finansernas stabilitet på lång sikt.

(1) EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.