Kommissions beslut

av den 17 oktober 2001

om det statliga stöd som Tyskland har genomfört till förmån för Deckel Maho Seebach GmbH

[delgivet med nr K(2001) 3062]

(Endast den tyska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2002/346/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket i detta,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta,

efter att i enlighet med nämnda artikel ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig(1), och

av följande skäl:

1. FÖRFARANDE

(1) Den 12 februari 1998 anmälde Tyskland ett borgensåtagande och ett lån som beviljats till förmån för Deckel Maho Seebach GmbH (DMS). Kommissionen mottog anmälan den 27 februari 1998. Den innehöll också uppgifter om andra, redan beviljade åtgärder, som gjorde att ärendet registrerades som icke anmält stöd. Genom skrivelser av den 16 april 1998 och 14 augusti 1998 riktade kommissionen förfrågningar om upplysningar till Tyskland, som Tyskland besvarade genom skrivelser av den 30 juni 1998 och 17 september 1998. Den 15 oktober 1998 träffades företrädare för Tyskland och kommissionen för att diskutera dessa frågor. Genom en skrivelse av den 23 december 1998 förklarade kommissionen i detalj sina betänkligheter för Tyskland och uppmanade landet att inkomma med synpunkter. Genom sitt meddelande av den 5 mars 1999 försökte Tyskland sedan att dra tillbaka sin anmälan av säkerheten och lånet. Den 23 september 1999 hölls ytterligare ett möte och den 2 november 1999 lämnades ytterligare upplysningar.

(2) Genom en skrivelse av den 17 maj 2000 underrättade kommissionen Tyskland om att den ämnade inleda ett förfarande om detta stöd enligt artikel 88.2 i EG-fördraget. Samtidigt uppmanades Tyskland att lämna upplysningar enligt artikel 10.3 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget(2).

(3) Tyskland besvarade kommissionens beslut om att inleda förfarandet med en skrivelse av den 14 juli 2000.

(4) Kommissionens beslutat att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(3). Samtidigt uppmanade kommissionen berörda parter att inkomma med synpunkter.

(5) Synpunkterna från de berörda parterna lämnades vidare till Tyskland som besvarade dem genom en skrivelse av den 10 augusti 2001.

2. DETALJERAD BESKRIVNING AV STÖDET

2.1 Stödmottagaren

(6) I artikel 87.1 i EG-fördraget hänvisas till begreppet företag som definieras som stödmottagare. När det gäller ett företag i den mening som avses i denna artikel behöver det som Europeiska gemenskapernas domstol(4) bekräftat inte röra sig om en enskild juridisk person, utan det kan också gälla en grupp företag. Det avgörande för om det rör sig om ett företag enligt denna regel är om det rör sig om "en ekonomisk enhet". En ekonomisk enhet kan bestå av flera juridiska personer. I detta fall är DMS den juridiska person som gynnas av olika finansiella åtgärder. Vissa uppgifter pekar emellertid på att det berörda företaget inte enbart begränsas till den juridiska personen DMS.

2.1.1 Bildandet av DMS och ägarförhållanden

(7) DMS har sitt säte i Seebach i Thüringen. Företaget grundades den 6 juni 1994 under namnet Vermögensverwaltung SIDEED GmbH och hade ursprungligen sitt säte i Frankfurt am Main. Den 11 maj 1995 ändrades namnet till Deckel Maho Seebach GmbH och huvudkontoret flyttades till Seebach.

(8) DMS var först dotterbolag till Deckel Maho GmbH i Pfronten, som sedan slutet av 1994 hörde till Gildemeister AG. DMS övertog betydande ekonomiska tillgångar från MAHO Seebach GmbH i.L. (MS), ett företag som tvingats i konkurs. MS var dotterbolag till Deckel MAHO Aktiengesellschaft i.K. (DM), ett företag som befann sig i konkurs. MS självt befann sig inte i konkurs utan ingick i moderbolagets konkursbo. DMS förvärv av MS tillgångar skedde under insyn av DM:s konkursförvaltare, varvid tillgångarna värderades av en oberoende värderingsman.

(9) I oktober 1996 försåg Thüringer Industriebeteiligungsgesellschaft GmbH & Co. KG (TIB) inom ramen för en kapitalhöjning DMS med 6 miljoner tyska mark och blev då med 37,5 % av aktierna i företaget den näst störste ägaren. I december 1998 övertog Gildemeister AG 62,5 % av aktierna i DMS, som därmed blev dotterbolag till Gildemeister AG.

2.1.2 DMS integration i Gildemeisterkoncernen

(10) Ända sedan företaget DMS bildades tillhör det Gildemeisterkoncernen. Gildemeister AG med säte i Bielefeld, Tyskland, är koncernföretagens moderbolag. Gildemeisterkoncernen arbetar med utveckling, produktion och export av maskiner för framställning av precisionsverktyg. Koncernen genomgick fram till slutet av 1997 en omstruktureringsprocess. Inom ramen för denna omstrukturering erhöll koncernen statligt stöd som kommissionen fattade beslut om den 18 november 1997(5) (nedan kallat 1997 års beslut). År 1998 sysselsatte den 2500 medarbetare och omsatte mer än 1 miljard mark.

(11) Enligt 1998 års verksamhetsberättelse bestod koncernen av Gildemeister AG och följande företag samt deras dotterbolag:

- Gildemeister Drehmaschinen GmbH, Bielefeld (helägt av Gildemeister AG).

- Deckel Maho GmbH, Pfronten (helägt av Gildemeister AG).

- Deckel Maho Geretsried GmbH, Geretsried (helägt av Gildemeister AG).

- DMS, Seebach (till 62,5 % ägt av Gildemeister AG).

- DMG Vertriebs und Service GmbH Deckel Maho Gildemeister, Bielefeld (helägt av Gildemeister AG).

- A & f Stahl und Maschinenbau GmbH, Würzburg (till 51 % ägt av Gildemeister AG).

(12) Därutöver finns ytterligare sex distributions- och serviceföretag i Tyskland, nio i övriga Europa, sju i Asien och tre i Förenta staterna. Dessutom erbjuder fem företag diverse "tekniska tjänster".

(13) Eftersom DMS självt inte marknadsförde och distribuerade sina produkter var företaget fram till 1997 helt beroende av övriga företag inom Gildemeisterkoncernen. Enligt de uppgifter som kommissionen har tillgång till slöts inga avtal med företag utanför koncernen. På grundval av "leverans- och resultatavtal" verkade företaget som en förlängning av verksamheten inom Deckel MAHO GmbH, Pfronten. Enligt uppgifter från Tyskland såldes DMS produkter enligt marknadsprinciper.

(14) En av de åtgärder som hade planerats och genomförts som en del av omstruktureringen av Gildemeisterkoncernen var omvandlingen av Deckel MAHO-företagen till självständiga resultatenheter. I slutet av 1997 tilldelades DMS mer självständighet. Av upplysningarna om år 1998 i koncernens årsberättelse framgår att DMS fortfarande är starkt integrerat i Gildemeisterkoncernen.

(15) Enligt Gildemeisterkoncernens årsberättelse är koncernen uppbyggd av fyra produktionsenheter, varav DMS är en. DMS beskrivs liksom Deckel Maho Geretsried GmbH och Gildemeister Drehmaschinen GmbH också som produktionsanläggning för borr- och fräsmaskiner. Av samma källa framgår att alla företag förvaltas som resultatenheter för att uppnå ett maximalt produktionsresultat. För att företagen helt och hållet skall kunna koncentrera sig på sina kärnverksamheter, utnyttjar Gildemeister en integrerad och så enhetlig struktur för databearbetning som möjligt i all sin förvaltning. Nyckelfunktioner som gäller hela koncernen såsom ekonomistyrning, finansfunktioner, personaladministration och marknadsföring tas om hand av centraliserade enheter.

(16) Därutöver skall DMS förse övriga företag inom Gildemeisterkoncernen med kvalitativt högtstående produkter till marknadsmässiga priser och ansvara för koncernens praktiska kunnande inom tillverkningssektorn. Koncernens organisation bygger på konceptet om insourcing av vissa volymer. Detta visar att DMS, trots att företaget verkar som självständig resultatenhet, i hög grad är förankrat i Gildemeisterkoncernen. Enligt ett avtal om vinstöverföring överförs dessutom alla vinster och förluster i DMS till Gildemeister AG.

(17) Mot bakgrund av detta konstaterar kommissionen att hela Gildemeisterkoncernen skall betraktas som stödmottagare. På grund av ägarstrukturen och DMS integration i Gildemeisterkoncernen kan DMS inte betraktas som en fristående ekonomisk enhet. Det är snarare Gildemeisterkoncernen som utgör en självständig enhet. DMS kan på grund av sin djupa förankring i koncernen inte betraktas separat. Därför måste hela Gildemeisterkoncernen betraktas som stödmottagare. Detta ligger också i linje med 1997 års beslut.

2.1.3 Stödmottagarens ekonomiska situation

(18) En sammanställning över Gildemeisterkoncernens finansiella situation mellan 1994 och 1999 ger förljande överblick:

Tabell 1

>Plats för tabell>

(19) Från och med 1991 tvingades Gildemeisterkoncernen anpassa sig till den svåra krisen i branschen för verktygsmaskiner. År 1992 gjorde Gildemeisterkoncernen en förlust på mer än 70 miljoner mark jämfört med 29 miljoner mark 1991. Omsättningen uppgick 1992 till 378 miljoner mark, 1993 till 254 miljoner mark. Koncernen gjorde fortfarande 1993 förluster så att en grupp banker, inklusive Westdeutschen Landesbank (WestLB), en andelsägare i Gildemeister AG, avstod från sina fordringar och beviljade Gildemeisterkoncernen nya krediter. Dessa åtgärder till förmån för hela Gildemeisterkoncernen var föremål för 1997 års beslut. Omstruktureringsperioden i detta beslut var åren 1994 till 1997. Tyskland har bekräftat att omstruktureringen avslutades som planerat i slutet av 1997. Kommissionen kan därför redan sluta sig till att koncernen fram till 1997 kan betraktas som ett företag i svårigheter, eftersom det då befann sig i en omstruktureringsfas.

(20) Från och med 1998 kan koncernen inte längre betraktas som ett företag i svårigheter. Omstruktureringen lyckades och ledde till att företagets lönsamhet återupprättades.

2.1.4 Omstruktureringen av koncernen

(21) Som framgår av 1997 års beslut var omstruktureringsplanen för Gildemeisterkoncernen inriktad på en koncentration av verksamheten, produktionsprogram, verksamhetsorter och företag samt en drastisk personalminskning. Följande mål skulle uppnås:

- Minskad produktion.

- Sammanläggning av flera produktionsorter till en enda svarvproduktion i Bielefeld.

- Omorganisation av marknadsavdelningen.

- Produktionsnedläggning i vissa företag.

- Avsevärd minskning av arbetskraften.

(22) Planen omfattade tre steg. Under konsolideringsarbetets första fas lades produktionen i Hannover ned och anläggningen stängdes. Till följd av detta gick marknaden miste om en produktionsyta på omkring 20000 m2 och en omsättning på 90 miljoner mark. I början av 1993 såldes divisionen tunga maskiner till branschens tidigare ledande tillverkare inom ramen för ett management-buy-out. Därför kunde utgifterna i Gildemeister AG:s balansräkning 1992 minskas med omkring 4 miljoner mark. Den svarvverksamhet som kvarstod inom Gildemeisterkoncernen såldes till det nybildade företaget Gildemeister Drehmaschinen GmbH. Samtidigt minskades produktionskapaciteten och personalen avsevärt.

(23) I november 1992 sålde Gildemeister AG sina aktier till Witzig & Frank Turmatic GmbH (WFT GmbH). Vid försäljningen lösgjordes 25 miljoner mark som användes till att finansiera omstruktureringen.

(24) Vid sidan av nämnda åtgärder bildade Gildemeister tillsammans med Friedrich Deckel AG ett nytt distributionsbolag, Deckel Gildemeister Vertriebs GmbH.

(25) Under omstruktureringsprogrammets andra fas skulle följande åtgärder genomföras:

- Optimering av företagets produktionsprocess, det vill säga omställning till en modern processinriktad teamorganisation.

- Förnyelse av produktutbudet.

- Den produktion som var organiserad som resultatenhet för de relevanta produktgrupperna effektiviserades, slimmades och fördes närmare marknaden.

- Genom optimeringen av leveranser och logistik uppnåddes ytterligare kostnadsminskningar.

(26) Omstruktureringsprogrammets tredje fas omfattar omorganisationen av databearbetningssystemet, ytterligare logistiska åtgärder och försäljning av överflödiga tillgångar 1997.

(27) Omstruktureringen av Gildemeisterkoncernen omfattade också en omorganisation av den underordnade Deckel Maho-gruppen. Särskilt organiserades DMS som en oberoende resultatenhet med eget produktområde och egen redovisning.

(28) Omstruktureringen av Gildemeisterkoncernen medförde en avsevärd minskning av koncernens produktionskapacitet. Sammantaget krympte den yta som var avsedd för svarvproduktion från 42500 m2 till 29400 m2 (en minskning med 31 %). Konsolideringsåtgärderna medförde stora personalnedskärningar. Det totala antalet anställda i svarvproduktionen minskades, så att kapacitetsminskningen på området svarvproduktion jämfört med 1991 utgjorde 75 %.

(29) Omstruktureringen av Gildemeisterkoncernen avslutades som planerat i slutet av 1997.

2.2 Beskrivning av de statliga stöden

2.2.1 Stöd till förmån för MS ("stödåtgärd A")

(30) När förfarandet inleddes förfogade kommissionen inte över några uppgifter om likviditetstillskotten till MS, särskilt inte med avseende på typ, omfattning och ursprung. I sitt svar på kommissionens beslut att inleda förfarandet och uppmaningen att inkomma med upplysningar förklarade Tyskland att dessa likviditetstillskott till MS från företagets moderbolag, Deckel MAHO AG, flutit in i form av olika kapitalökningar.

(31) Tyskland bekräftade att MS inte erhållit några andra former av statligt stöd utöver det investeringsstöd som beviljats på grundval av de godkända stödprogrammen.

2.2.2 Stöd till förmån för DMS

(32) De relevanta stödåtgärderna genomfördes av TIB och Thüringer Aufbaubank (TAB)(6) som båda är statligt ägda. Här måste skillnad göras mellan de stödåtgärder som genomfördes mellan 1994 och 1996, medan Gildemeisterkoncernen fortfarande befann sig i omstruktureringsfasen ("omstruktureringsåtgärder"), och de "nya" åtgärder som Tyskland planerade som ersättning för och förlängning av "omstruktureringsåtgärderna". Åtgärderna B och C består av förlängningar av två av de lån som beviljades av TAB år 1994, och som kommissionen inte bedömde vara stöd i sitt beslut år 1997. I fråga om de relevanta åtgärderna rör det sig om följande:

(33)

Tabell 2

>Plats för tabell>

(34) Som framgår av tabell 2 beviljade TAB åren 1994/95 lån på 34 miljoner mark. Enligt uppgift från Tyskland beviljades de på marknadsvillkor, vilket också gäller förlängningen av lånen. Tyskland hänvisade till att DMS redan betalat TAB räntor på 13,4 miljoner mark och att DMS vid tidpunkten för förlängningen tagit ut administrativa kostnader på marknadsvillkor.

(35) När det gäller TIB:s åtgärder, motiverade Tyskland i sin skrivelse DMS yrkande på delägarskap från TIB:s sida i DMS med den likviditetsbrist som uppstått till följd av det ökade behovet av rörelsekapital vid utökningen av verksamheten. Innan ett delägarskap i DMS kunde bli aktuellt uppdrog TIB åt ett konsultföretag att undersöka företagets lönsamhet och utsikterna till ett delägarskap. PME Projekt Management Eschbach GmbH (PME) lade fram sin rapport i juni 1996. Enligt denna rapport brottades DMS på grund av att företaget nyligen bildats och bristande ekonomisk självständighet med olika svårigheter. PME konstaterar särskilt att det saknas viktiga funktioner som gör att ett företag kan vara oberoende. Ett delägarskap lönar sig ekonomiskt endast om företaget kan visa prov på ett visst mått av oberoende. Enligt PME:s uppfattning kan detta villkor betraktas som uppfyllt, när aktieägarna i DMS förbinder sig att omvandla DMS till en självständig resultatenhet och om de kan garantera att viktiga driftsfrågor, såsom exempelvis produktutvecklingen, kan lösas utan inblandning utifrån. Enligt Tyskland är dessa villkor uppfyllda, eftersom flera åtgärder för att omvandla DMS till ett självständigt företag vidtagits sedan slutet av 1996.

(36) Förutom att överta 37,5 % av DMS sköt TIB i egenskap av passiv delägare till 4 miljoner mark. Genom den årliga räntan på 6,5 % får TIB också del i företagets vinst, under förutsättning att den ligger över 500000 mark.

(37)

Tabell 3

>Plats för tabell>

(38) Enligt Tyskland beviljades åtgärd I på marknadsvillkor. Konsortiets parter ingick ett avtal om att inrätta en säkerhetspool som garanti för lånet. Därvid höjdes det belopp som tjänar som säkerhet för det grundläggande lånet från 35 miljoner mark till 45 miljoner mark.

(39) Åtgärd J syftar till att ersätta TAB:s lån på 34 miljoner mark. Det planeras att bevilja TAB-lånets totala belopp på samma villkor som gäller åtgärd I. Denna ersättning måste leda till en minskning av den för höga räntenivån för de lån som TAB beviljade 1994 och 1995. Enligt Tyskland var det endast denna finansieringsmöjlighet som gjorde att DMS/Gildemeister AG godtog denna höga ränta.

(40) Begäran om garanti K drogs tillbaka den 17 juli 2000.

(41) Förutom dessa åtgärder beviljades DMS ett belopp på 8,3 miljoner mark i form av investeringstöd och -tillägg inom ramen för det beviljade stödprogrammet(7).

2.3 Relevant marknad

(42) Den relevanta är i detta fall marknaden för utveckling och produktion av fräs- och borrmaskiner. Den geografiskt relevanta marknaden är världsomfattande och omfattar därmed alla medlemsstater.

(43) Maskinproduktion är ett område som är mer utsatt för konjunktursvängningar än andra industrigrenar, eftersom den i hög grad är beroende av företagens investeringsverksamhet, som i sin tur är direkt avhängig av den allmänna ekonomiska utvecklingen.

(44) Efter den starka investeringsvågen åren 1989 och 1990 gick investeringarna tydligt tillbaka mellan 1991 och 1993, varigenom efterfrågan på maskiner drastiskt minskade. Branschen drabbades hårt av den nedgång i maskinproduktionen som höll i sig till 1993. För att säkra sin överlevnad vidtog företagen kostnadssänkande rationaliserigsåtgärder, som framför allt ledde till en ökad automatisering.

(45) År 1994 började läget förbättras på marknaden. Medan investeringarna utanför Europa tog fart igen redan 1993, registrerade medlemsstaterna och övriga europeiska länder en stabilisering av efterfrågan från början av 1994, så att antalet nya order om maskiner och utrustning åter steg.

(46) Under andra halvåret 1995 registrerade de flesta medlemsstater dock en förvånansvärt häftig tillbakagång i både investeringar och konsumtion, i vars följd också antalet order från gemenskapen minskade. Samtidigt minskade efterfrågan från tredje land märkbart. I slutet av nittiotalet satsade tillverkare av maskiner och utrustning mer på automatisering och fortsatte därmed rationaliseringsprocessen.

(47) Enligt uppgift från Tyskland präglades konkurrensmiljön för de marknader som var relevanta för DMS 1998 av en tilltagande priskonkurrens och en lätt vikande marknadsutveckling under första halvåret 1997.

2.4 Skäl till att inleda förfarandet

(48) Trots att kommissionen vid flera tillfällen begärt upplysningar, har Tyskland inte kunnat lägga fram tillräckligt med uppgifter, för att kommissionen skulle kunna fatta beslut om DMS finansiella situation. Särskilt förblev vissa frågor om mottagarens identitet och finansiella situation och de åtgärder som vidtagits till förmån för MS och DMS obesvarade.

(49) Både på grund av DMS relation till en juridisk person som bildats vid ett tidigare tillfälle, MS, och företagets relation till andra delar av Gildemeisterkoncernen fick kommissionen intrycket att det i detta fall möjligen inte rörde sig om hela det relevanta företaget.

(50) Eftersom det var oklart hur omfattande det relevanta företaget var, förblev det också oklart i vilken omfattning uppgifter om DMS resultat vid en enskild granskning kunde betraktas som betecknande för läget i hela det relevanta företaget. Dessutom fanns endast otillräckliga och selektiva uppgifter om DMS.

(51) Kommission betvivlade även de olika åtgärdernas förenlighet med den gemensamma marknaden. Uppgifterna om de åtgärder som genomförts till förmån för MS och DMS var ofullständiga. Syftet med och villkoren för åtgärderna angavs många gånger inte, och det var inte alltid tydligt huruvida dessa åtgärder redan hade beviljats.

(52) Kommissionen kom fram till att det i flera avseenden var svårt att bedöma åtgärderna på grundval av de uppgifter som Tyskland lämnat. Olika uppgifter från Tyskland hade fått kommissionen att anta att stödmottagaren eventuellt befunnit sig i svårigheter vid den aktuella tidpunkten och att det kunde röra sig om statligt stöd. Kommissionen beslutade därför att inleda ett förfarande på grund av åtgärderna A till K och begära in uppgifter från Tyskland.

3. SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

(53) Den 24 augusti 2000 erhöll kommissionen en skrivelse från Gildemeister AG, där företaget lämnade sina synpunkter på att kommissionen inlett ett förfarande. DMS moderbolag hänvisade till Tysklands synpunkter och ville påminna om vissa faktauppgifter om DMS, företagets ekonomiska situation och åtgärderna till förmån för DMS.

(54) När det gäller DMS konstaterade Gildemeister AG i sin skrivelse att DMS är juridiskt fristående från såväl MS som Deckel Maho AG i.K. Gildemeister AG anser att DMS inte beviljats något anmälningspliktigt stöd.

(55) Gildemeister AG pekade på att DMS endast gick med förlust i början av sin verksamhet. Redan efter två år kunde man uppvisa viss vinst och 1998 var vinsten 8 % av omsättningen.

(56) Enligt Gildemeister AG kom de olika åtgärderna inget annat Gildemeisterföretag än DMS till godo. Alla koncernföretag är organiserade som oberoende resultatenheter med egen redovisning. En korssubventionering till förmån för Gildemeister AG skulle därför vara utesluten.

(57) Gildemeister AG betonade att TIB gick in som delägare i DMS först efter det att investeringarnas avkastningsutsikter undersökts. TAB:s lån beviljades på marknadsvillkor. Eftersom företaget inte kan anses befinna sig i svårigheter, utgjorde dessa åtgärder inte något stöd.

4. TYSKLANDS SYNPUNKTER

(58) I sina synpunkter av den 14 juli 2000 om inledandet av förfarandet underströk Tyskland att DMS skulle betraktas som ett nybildat företag. Tyskland lämnade uppgifter om bildandet och utvecklingen av DMS och företagets juridiska koppling till MS, Deckel Maho Pfronten GmbH och Gildemeister AG. Dessutom lämnades uppgifter om DMS ekonomiska läge och Tyskland konstaterade slutligen att det i fråga om DMS inte rörde sig om något företag i svårigheter.

(59) På uppmaning från kommissionen lämnade Tyskland förklaringar kring de olika åtgärderna till förmån för MS och DMS. Enligt dessa utgör TAB:s och TIB:s åtgärder till förmån för DMS inte något statligt stöd, eftersom dessa beviljats ett företag på marknadsvillkor vid en tidpunkt då det inte befann sig i svårigheter. Tyskland lämnade vidare uppgifter om den ränta som DMS redan betalat till TAB och TIB.

(60) Tyskland erinrade om att Gildemeister AG omstrukturerades vid tidpunkten för nybildningen av DMS. Kommissionen konstaterade då att omstruktureringsstödet till förmån för Gildemeister var förenligt med den gemensamma marknaden. Omstruktureringen avslutades enligt planerna i slutet av 1997.

(61) Tyskland betonade uttryckligen att det kunde uteslutas att finansiella fördelar överförts till andra företag inom Gildemeisterkoncernen till följd av de finansiella åtgärder som vidtagits till förmån för DMS. De offentliga åtgärderna till förmån för DMS kunde endast komma DMS till godo, eftersom det gällde interventioner till förmån för företag i Thüringen. Myndigheterna där hade vidtagit nödvändiga mått och steg för att säkerställa att åtgärderna fyllde sitt syfte. Genom DMS ökande självständighet skedde dessutom alla affärer mellan DMS och övriga företag inom Gildemeisterkoncernen på marknadsvillkor. Alla företag inom koncernen är organiserade som fristående resultatenheter.

(62) Slutligen konstaterade Tyskland i sin skrivelse att det uteslutande var Gildemeisterkoncernens starka engagemang som möjliggjort DMS framgång. Mellan 1994 och slutet av 1999 investerade Gildemeisterkoncernen 41,3 miljoner mark och bidrog på ett väsentligt sätt till utvecklingen av företagskonceptet och nya produkter.

5. BEDÖMNING AV STÖDET

5.1 Utgör åtgärderna A till K ett stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget?

(63) Enligt artikel 87.1 i EG-fördraget gäller följande: "Om inte annat föreskrivs i detta fördrag, är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna."

5.1.1 "stöd som ges [...] med hjälp av statliga medel"

(64) Åtgärd A bestod av likviditetstillskott från Gildemeister AG till MS. Eftersom åtgärden inte givits med hjälp av statliga medel utgör den inte stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget.

(65) Åtgärderna B till F respektive G och H beviljades av de båda statliga företagen TAB och TIB. Lån I beviljades av ett bankkonsortium. TAB och Landesbank Hessen-Thüringen ("Landesbank") är offentliga finansinstitut. Deutsche Genossenschaftsbank (DG Bank) är ett aktiebolag sedan 1998. För närvarande sker ingen handel i aktierna och banken är heller inte börsnoterad. Mer än 90 % av bankens aktiekapital ägs direkt eller indirekt av kooperativ eller holdingbolag. Därför kan lånet från DG Bank inte anses ha beviljats med hjälp av statliga medel. Lån J skall ha beviljats av samma konsortium. Av detta lån på 34 miljoner mark är 29 miljoner mark statliga medel.

(66) Begäran om garanti K drogs tillbaka och är därför inte längre föremål för detta beslut.

5.1.2 "[Hotet] att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion" och "påverkan av handeln mellan medlemsstaterna"

(67) Hela Gildemeisterkoncernen skall anses vara mottagare av stödet, eftersom koncernen tycks ha en uppbyggnad där ingen del kan fungera som en fristående ekonomisk enhet.

(68) För att kunna avgöra om de åtgärder som beviljats av TIB, TAB och Landesbank gynnar mottagaren i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget, måste man granska mottagarens ekonomiska situation vid den tidpunkt då stödet beviljades. Kommissionen konstaterar att TIB, TAB och Landesbank visserligen är statliga institut, men att de ändå kan agera som privata företag. För att avgöra om detta var fallet måste man först kontrollera om mottagarföretaget befann sig i svårigheter. Om så är fallet kan åtgärden betraktas som stöd. Om inte, utgör en åtgärd stöd om det avviker från marknadsvillkoren.

(69) Mellan 1994 och 1997 befann sig Gildemeisterkoncernen i en omstruktureringsfas. Åren 1994 och 1995 gick det med förlust. Fastän koncernen går med vinst sedan 1996, måste koncernen anses befinna sig i svårigheter, så länge som dess delvis med hjälp av statliga medel finansierade omstrukturering inte var avslutad. Omstruktureringen avslutades först i slutet av 1997. Från och med 1998 kan koncernen inte längre anses befinna sig i svårigheter.

(70) Vad gäller handeln mellan medlemsstaterna, måste den betraktas som påverkad, eftersom Gildemeisterkoncernen är verksam på en gränsöverskridande marknad.

5.1.2.1 Åtgärderna B till F

(71) I åtgärderna B och C rör det sig om förlängningar av två lån som ursprungligen beviljades 1994. Det ursprungliga lånet uppgick till 23,5 miljoner mark. Räntan låg på 8 % och lånen hade industritomten och alla maskiner i produktionen som säkerhet. Lånen skulle vara avbetalda den 31 mars 1995. I sitt beslut att inleda ett förfarande om statligt stöd till Gildemeisterkoncernen(8) (1996 års beslut) kom kommissionen fram till att det ursprungliga lånet inte utgjorde något stöd utan en åtgärd på marknadsvillkor. Enligt uppgifter från Tyskland skedde förlängningen av det ursprungliga lånet och beviljandet av ytterligare lån (åtgärderna D till F) också på marknadsvillkor.

(72) I 1996 års beslut kom kommissionen visserligen fram till att det inte rörde sig om stöd i åtgärderna B och C, men förlängningen av lånets löptid skulle kunna innebära en ekonomisk fördel som går utöver det ursprungliga lånets. När en sådan extra fördel beviljas av ett statligt organ utan motsvarande ekonomisk vinst, kan en förlängning utgöra ett stöd, även om det ursprungliga lånet kanske inte definierades som stöd. Liknande resonemang gäller också beviljandet av nya lån.

(73) Åtgärderna B till F uppgår till 34 miljoner mark. Sedan 1995 har de förlängts varje år. Tyskland har inte angivit något skäl till att två ursprungliga lån måste förlängas och nya lån måste beviljas. Det uppgavs bara att lånen beviljades till finansiering av investeringar och till rörelsekapital samt till finansiering av inrättandet av ett fördelningssystem, varför de utformades som långfristiga lån. Trots förlängningen och att mottagarna beviljades nya finansiella medel förblev lånevillkoren och särskilt räntenivån mellan 6,50 % och 8,50 % i stort oförändrade.

(74) Åtgärderna B till F beviljades DMS vid en tidpunkt då mottagaren befann sig i svårigheter och företog en omstrukturering. De villkor på vilka dess lån beviljades motsvarar de marknadsvillkor som tillämpas på sunda företag. Kommissionen påpekar att enligt meddelandet från kommissionen om metoden för fastställande av referens- och diskonteringsräntan(9) måste referensräntan för företag som befinner sig i svårigheter ligga minst fyra procent högre om man skall kunna utesluta att det föreligger stöd.

Tabell 4

>Plats för tabell>

(75) Som framgår av tabell 4 låg låneräntorna under eller precis över referensräntan för sunda företag. Kommissionen kan inte utgå ifrån att en marknadsorienterad företagare skulle ha beviljat ett företag som befinner sig i svårigheter sådant finansiellt stöd på marknadsvillkor. Mot bakgrund av mottagarens finansiella läge måste slutsatsen dras att åtgärderna B till F inte motsvarar ett marknadsorienterat företags beteende och därför gynnar mottagaren. Därför utgör de stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget.

5.1.2.2 Åtgärderna G och H

(76) De båda åtgärderna G och H beviljades av TIB. När TIB förvärvade en del av DMS och beviljade företaget ett kontanttillskott på 6 miljoner mark och beviljade ett lån på 4 miljoner mark i juni 1996, befann sig det berörda företaget i svårigheter. I sitt positiva beslut av den 8 augusti 1994 om program N 183/94 om TIB:s verksamhet kom kommissionen fram till att förvärv av delar av företag som befinner sig i svårigheter utgör ett statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. Detta stöd kan endast betraktas som förenligt med den gemensamma marknaden om vissa förutsättningar uppfylls. I fallet DMS har Tyskland inte uppfyllt sin skyldighet att först anmäla förvärv av andelar i storföretag. De berörda stödåtgärderna och deras förenlighet med den gemensamma marknaden måste därför bedömas från fall till fall.

(77) Tyskland lämnade in en rapport som utarbetats av PME, där lönsamheten vid ett delägarskap i DMS skulle undersökas. Av rapporten framgår det att Tyskland förklarat att DMS inte är ett företag som befinner sig i svårigheter i den mening som avses i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter(10) (1994 års riktlinjer) och att TIB:s beteende motsvarade en privatinvesterares vinstorienterade beteende.

(78) Kommissionen konstaterar att rapporten endast gällde DMS och det dåvarande moderbolaget Deckel Maho Pfronten. I rapporten togs Gildemeisterkoncernens situation inte upp i detalj. Vid beskrivningen av DMS svårigheter betonade PME det faktum att DMS inte varit något fristående, autonomt företag och att ett av dess problem hade bestått i dess brist på oberoende och att systerbolagens svårigheter alltjämt utgjorde en risk för företaget. Dessa problem lades till de inre svårigheter som DMS självt bar ansvaret för. Av rapporten framgår särskilt att ett beslut om ett delägarskap i DMS endast kan vara ekonomiskt försvarbart, om det givits en garanti för att DMS självt får fatta beslut om sin utveckling.

(79) Slutsatsen i rapporten styrker kommissionens analys att DMS inte kan betraktas avskilt från Gildemeisterkoncernen och att företaget därför måste betraktas som ett företag i svårigheter vid den tidpunkt då TIB lämnade sitt kapitalbidrag. Detta bidrag från TIB utgör därför ett stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget.

5.1.2.3 Åtgärderna I och J

(80) Åtgärd I beviljades 1998 vid en tidpunkt då mottagaren befann sig i svårigheter. Lånevillkoren motsvarar marknadsvillkoren, eftersom räntan ligger över referensräntan för 1998 och lånet kan anses ha tillräckliga garantier genom industritomten, maskinerna och utrustningen. Kommissionen kan därför sluta sig till att mottagaren inte gynnades i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget och att åtgärden därför inte utgör något stöd i enlighet med denna artikel.

(81) Åtgärd J har ännu inte beviljats. Lånevillkoren liknar dem som gäller åtgärd I. Räntan ligger över referensräntan. Eftersom mottagaren inte kan definieras som ett företag som befinner sig i svårigheter, kan det konstateras att de banker som inom koncernen som är offentligägda agerar som privata företag och att åtgärd J därför inte utgör något stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget.

5.2 Undantagsregeln i artikel 87.3 c i EG-fördraget

(82) Stödet skall enligt kommissionen betraktas som tillfälligt stöd. I artikel 87.2 och 87.3 i EG-fördraget finns undantag från det allmänna förbudet mot stöd i artikel 87.1.

(83) Undantagen enligt artikel 87.2 i EG-fördraget är inte tillämpliga i detta fall. Stödåtgärderna är nämligen inte stöd av social karaktär som ges till enskilda konsumenter. De ges heller inte för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser eller till näringslivet i vissa av de områden i Förbundsrepubliken Tyskland som påverkats genom Tysklands delning.

(84) Ytterligare undantag definieras i artikel 87.3 a och 87.3 c i EG-fördraget. Eftersom det huvudsakliga syftet med stödet inte är att gynna en viss region utan att återställa livsdugligheten i ett företag som befinner sig i svårigheter, gäller endast undantaget i artikel 87.3 c i EG-fördraget. Enligt artikel 87.3 c kan stöd beviljas för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. För att kunna bedöma stöd till undsättning och omstrukturering av företag har kommissionen formulerat särskilda riktlinjer. Efter en prövning enligt dessa riktlinjer anser kommissionen att gemenskapens övriga riktlinjer, exempelvis för forskning och utveckling, miljöarbetet, små och medelstora företag eller för sysselsättning och utbildning inte kan tillämpas i detta fall.

(85) Enligt punkt 101 i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter(11) (1999 års riktlinjer) skall kommissionen granska förenligheten med den gemensamma marknaden av alla undsättnings- eller omstruktureringsstöd som beviljas utan kommissionens godkännande: "a) på grundval av dessa riktlinjer om stödet, eller en del av det, beviljades efter det att riktlinjerna offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning, b) på grundval av de riktlinjer som var i kraft när stödet beviljades i alla andra fall." Eftersom hela stödet, enligt befintliga uppgifter, beviljades innan 1999 års riktlinjer offentliggjorts, är det 1994 års riktlinjer som gäller.

(86) DMS beviljades stöd i samband med omstruktureringen av hela Gildemeisterkoncernen och Tyskland lade fram omstruktureringsplanen 1996.

5.2.1 Återställande av företagets lönsamhet

(87) För att omstruktureringsstöd skall kunna beviljas krävs en realistisk, sammanhållen och omfattande omstruktureringsplan, med vars hjälp företagets långsiktiga lönsamhet på realistiska antaganden skall kunna återställas inom rimlig tid. Normalt skall det bara vara nödvändigt att bevilja omstruktureringshjälp vid ett tillfälle.

(88) Redan i sitt beslut 1997 kom kommission fram till att koncernens långsiktiga lönsamhet kunde återställas med hjälp av planen. Omstruktureringen byggde på såväl interna som externa åtgärder, som beskrivs i avsnitt 2.1.4. Uppgifterna i de årsrapporter som Tyskland tillhandahållit bekräftar att omstruktureringsplanen är helt och hållet genomförd. De finansiella åtgärderna i planen bekräftades av de faktiska resultat som uppnåtts sedan omstruktureringen framgångsrikt genomförts i slutet av 1997. Gildemeisterkoncernen går numera med vinst.

5.2.2 Stödet får inte medföra otillbörlig snedvridning av konkurrensen

(89) En omstrukturering skall omfatta åtgärder som i möjligaste mån jämnar ut de negativa återverkningarna för konkurrenterna, eftersom stödet annars strider mot det gemensamma intresset och inte kan komma i fråga för ett undantag enligt artikel 87.3 c i EG-fördraget.

(90) Om företaget verkar på en marknad inom gemenskapen, där objektiva bedömningar av tillgång och efterfrågan visar att det finns ett strukturellt överskott i produktionskapaciteten, skall omstruktureringsplanen i förhållande till det stöd som mottagits medföra ett avsevärt bidrag till omstruktureringen av de företag som verkar på denna marknad vid en definitiv nedläggning av kapacitet.

(91) Under nittiotalet utmärktes verktygsmaskinbranschen av vikande utveckling och en ringa överkapacitet. Genom omstruktureringen av Gildemeisterkoncernen minskade koncernens produktionskapacitet märkbart.

(92) Kommissionen konstaterade i sitt beslut 1997 att stödåtgärderna till förmån för Gildemeisterkoncernen inte innebar någon otillbörlig snedvridning av konkurrensen. Beslutet från 1997 gäller omstruktureringen av hela Gildemeisterkoncernen, inklusive DMS. Den kapacitetsminskning som bedömdes i 1997 års beslut gäller en minskning av hela koncernens kapacitet. Man kan därför utgå ifrån att stödåtgärderna inte kommer att påverka slutsatsen i 1997 års beslut, eftersom omstruktureringen leder till en betydande kapacitetsminskning.

5.2.3 Stödet skall inskränka sig till en miniminivå

(93) Stödet skall inskränka sig till den absoluta miniminivå som krävs för att möjliggöra en omstrukturering utifrån företagets och aktieägarnas finansiella tillgångar. Dessutom skall mottagaren med egna medel eller extern finansiering på marknadsvillkor lämna ett betydande bidrag till omstruktureringskostnaderna. Dessutom skall det sätt på vilket stödet beviljas säkerställa att företaget inte tar emot kontanter som kan användas till att uppträda på ett aggressivt sätt som är oförenligt med omstruktureringsprocessen och som snedvrider konkurrensen.

(94) I 1997 års beslut betecknade kommissionen följande åtgärder som stöd:

1. En garanti från delstaten Nordrhein-Westfalen för ett lån på 20 miljoner mark, som definierades som lån beviljade inom ramen för en annan stödordning.

2. Delstatens Bayerns finansiering av en sänkning med en procentenhet av räntan 9,25 % för ett efterställt femårigt lån(12) på 15 miljoner mark, som möjliggjordes av Bayerischer Landesanstalt für Aufbaufinanzierung (LfA).

3. Garantier från LfA och TIB till WestLB i samband med företagets kapitalökning på 34 miljoner mark i Gildemeister AG i oktober 1994.

(95) Under loppet av detta förfarande har dessutom följande åtgärder definierats som stöd:

1. TAB:s förlängning av befintliga lån och beviljandet av ytterligare lån på 34 miljoner mark (åtgärderna B till F).

2. TIB:s kontantstöd och deltagande som passiv part på 10 miljoner mark (åtgärderna G och H).

(96) I 1997 års beslut fastslogs att stödet inskränkte sig till den erforderliga miniminivån, eftersom omstruktureringen väsentligen finansierades med finansiella medel som koncernen själv skaffat fram. I 1997 års beslut nämndes ett bidrag på 126 miljoner mark(13) från en privat investerare bland de medel som Gildemeisterkoncernen skaffat fram. Om man till de stödåtgärder som bedömts redan i 1997 års beslut lägger de extra stödåtgärderna på 44 miljoner mark, blir det totala stödet 98,4 miljoner mark. De extra åtgärderna ändrar inte bedömningen i 1997 års beslut, eftersom det privata bidraget till omstruktureringen fortfarande kan uppskattas till mer än 55 % av den totala finansieringen.

5.2.4 Det fullständiga genomförandet av omstruktureringsplanen

(97) Ett företag som erhåller omstruktureringsstöd skall genomföra hela den plan som lämnats in till kommissionen och godkänts av denna. Tyskland har överlämnat en årsrapport till kommissionen och bekräftat att omstruktureringen genomförts i slutet av 1997.

6. SLUTSATSER

(98) Kommissionen konstaterar att Tyskland har beviljat de berörda stöden i strid med artikel 88.3 i EG-fördraget. På grundval av ovanstående konstaterar emellertid kommissionen att stöden är förenliga med den gemensamma marknaden, eftersom de är förenliga med 1994 års riktlinjer.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Lånet på 10 miljoner mark (ovan betecknat som åtgärd I), som Tyskland 1998 beviljade Deckel Maho Seebach GmbH (DMS), utgör inget stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget.

2. Lånet på 34 miljoner mark (ovan betecknat som åtgärd J), som Tyskland beviljar till förmån för DMS, utgör inget stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget.

3. De stöd på 44 miljoner mark som Tyskland beviljat till förmån för DMS, är enligt artikel 87.3 c förenligt med den gemensamma marknaden och omfattar följande åtgärder:

a) Den förlängning av lånet på 8,5 miljoner mark (ovan betecknad som åtgärd B) som Thüringer Aufbaubank beviljade DMS den 31 augusti 1994 för att täcka driftskostnader.

b) Den förlängning av lånet på 15 miljoner mark (ovan betecknad som åtgärd C) som Thüringer Aufbaubank beviljade DMS den 30 november 1994 för att finansiera ett köp.

c) Det lån på 5 miljoner mark (ovan betecknad som åtgärd D) som Thüringer Aufbaubank beviljade DMS den 13 juni 1995 för att finansiera rörelsekapital.

d) Det lån på 3,5 miljoner mark (ovan betecknad som åtgärd E) som Thüringer Aufbaubank beviljade DMS den 15 augusti 1995 för att finansiera rörelsekapital.

e) Det lån på 2 miljoner mark (ovan betecknad som åtgärd F) som Thüringer Aufbaubank beviljade DMS den 30 november 1995 för att finansiera rörelsekapital.

f) Kontanttillskottet på 6 miljoner mark (ovan betecknad som åtgärd G) från Thüringer Industriebeteiligungsgesellschaft till DMS i juni 1996.

g) Det lån på 4 miljoner mark ("partiarisches Darlehen") som Thüringer Industriebeteiligungsgesellschaft beviljade DMS i juni 1996

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland.

Utfärdat i Bryssel den 17 oktober 2001.

På kommissionens vägnar

Mario Monti

Ledamot av kommissionen

(1) EGT C 217, 29.7.2000, s. 20.

(2) EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.

(3) Se fotnot 1.

(4) Dom av den 14 november 1984 i mål 323/82, Intermills not kommissionen, Rec. 1984, s. 3808..

(5) EGT C 181, 12.6.1998, s. 4.

(6) TAB:s och TIB:s verksamhet granskas för närvarande av kommissionen inom ärendena N 529/99 (TAB) och C 17/99 (TIB) (ex NN 120/98 och N 804/97).

(7) Gemenskapsinitiativet "Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur"; Det särskilda programmet "Aufschwung Ost"; Delstaten Thüringens program för främjande av forskning.

(8) EGT C 101, 3.4.1996, s. 7.

(9) EGT C 273, 9.9.1997, s. 3.

(10) EGT C 368, 23.12.1994, s. 12.

(11) EGT C 288, 9.10.1999, s. 2.

(12) Stödandelen uppgår till cirka 361500 mark.

(13) Se ytterligare detaljer i 1997 års beslut.