Rådets yttrande

av den 13 mars 2000

om Frankrikes uppdaterade stabilitetsprogram, 2000-2003

(2000/C 111/01)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD AVGER FÖLJANDE YTTRANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt överakningen och samordningen av den ekonomiska politiken(1), särskilt artikel 5.3 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

Den 13 mars 2000 granskade rådet Frankrikes uppdaterade stabilitetsprogram, som omfattar perioden fram till 2003. Från en formell utgångspunkt noterar rådet att de franska myndigheterna presenterade "Programme pluriannuel de finances publiques, 2001-2003" som en uppdatering av sitt stabilitetsprogram men beklagar, särskilt med tanke på rådets uttalande av den 15 mars 1999, att det i programmet inte, offentligt och särskilt, anges att det rör sig om ett stabilitetsprogram och uppmanar Frankrike att kalla sitt dokument för "stabilitetsprogram".

Rådet konstaterar med tillfredsställelse att underskottet i de franska offentliga finanserna under 1999 blev lägre än vad som förutsågs i det ursprungliga stabilitetsprogrammet. Detta resultat berodde huvudsakligen på stigande skatteintäkter. Rådet konstaterar dock också att de normer i reala termer för de offentliga utgifterna vilka fastställts i det ursprungliga programmet inte helt har uppnåtts. Detta är delvis ett resultat av att prisnivån inte ökade lika mycket som beräknat, men delvis också av att utgifterna i löpande priser inom socialförsäkringssektorn och hos lokala och regionala myndigheter blivit större än beräknat.

I det uppdaterade stabilitetsprogrammet antas den reala BNP-tillväxten öka med minst 3 % under 2000. För perioden 2001-2003 presenteras makroekonomiska beräkningar som bygger på två olika scenarier (ett försiktigt och ett gynnsamt), och enligt dessa väntas tillväxten komma att ligga inom intervallet 2,5-3 %. Rådet konstaterar att det lägsta värdet inom intervallet innebär att BNP ligger nära tillväxtpotentialen. Mot bakgrund av den senaste utvecklingen och utsikterna på kort sikt finner rådet dock att scenariot med högre tillväxt kan ses som en realistisk grund för den ekonomiska politiken.

I linje med sitt yttrande(2) om det ursprungliga stabilitetsprogrammet anser rådet att det är lämpligt med en strategi för de offentliga finanserna som bygger på en begränsning av de reala utgifterna, så att de offentliga utgifterna i förhållande till BNP kan minska. En sådan metod angriper särskilt problemet med de relativt höga offentliga utgifterna i Frankrike och den inverkan det kan ha på effektiviteten i ekonomin. Att praktiskt genomföra en sådan strategi kan dock bli svårt om prisutvecklingen blir lägre än väntat eller om utgiftsmålen överskrids inom särskilda sektorer, vilket var fallet under 1999. Rådet anser att programmets strategiska effektivitet i hög grad är beroende av att snabba korrigeringar görs av eventuella avvikelser från målen på särskilda områden. Rådet rekommenderar att sådana korrigeringar, när så är möjligt, genomförs under samma år eller senast under det följande året.

Rådet konstaterar att de rådande konjunkturförhållandena i den franska ekonomin är gynnsam. Rådet konstaterar även att det uppdaterade programmet redan innehåller ett skattesänkningsprogram. Rådet anser att om det skulle skapas större manöverutrymme i de offentliga finanserna, antingen till följd av högre tillväxt eller av andra skäl, inbegripet att underskottet för 1999 blir mindre än de 2,1 % av BNP som nämns i programmets, bör möjligheten utnyttjas att minska underskottet snabbare. Detta skulle kunna leda till att de offentliga finanserna är i balans 2003 och att kraven i stabilitets- och tillväxtpakten kanske kan uppfyllas redan i år eller, med bredare marginal, under 2001.

Rådet anser att det underliggande saldot för de offentliga finanserna som motsvarar ett planerat underskott från och med 2001 bör skapa en tillräcklig säkerhetsmarginal som kan hindra underskottet från att överskrida gränsvärdet på 3 % av BNP vid normala konjunkturförhållanden. Det medelfristiga målet för de offentliga finanserna i det uppdaterade stabilitetsprogrammet överensstämmer därför med bestämmelserna i stabilitets- och tillväxtpakten. Rådet finner dessutom att det uppdaterade stabilitetsprogrammet är förenligt med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken.

(1) EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.

(2) EGT C 124, 5.5.1999, s. 2.