SV Europeiska unionens officiella tidning L 295/1

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 1129/2011

av den 11 november 2011

om ändring av bilaga II till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1333/2008 vad gäller upprättande av en unionsförteckning över livsmedelstillsatser

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1333/2008 av den 16 december 2008 om livsmedelstillsatser (1), särskilt artikel 10 samt artikel 30.1 och 30.5, och

av följande skäl:

(1) Enligt förordning (EG) nr 1333/2008 ska det upprättas en unionsförteckning över livsmedelstillsatser som godkänts för användning i livsmedel och villkoren för användning.

(2) De livsmedelstillsatser som enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 94/35/EG av den 30 juni 1994 om sötningsmedel för användning i livsmedel (2), Europaparlamentets och rådets direktiv 94/36/EG av den 30 juni 1994 om färgämnen för användning i livsmedel (3) och Europaparlamentets och rådets direktiv 95/2/EG av den 20 februari 1995 om andra livsmedelstillsatser än färgämnen och sötningsmedel (4) bör införas i bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008 efter en undersökning huruvida de uppfyller kraven i artiklarna 6, 7 och 8 i den förordningen. Undersökningen bör inte omfatta en ny riskbedömning av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten). Livsmedelstillsatser och användningar som inte längre behövs ska inte införas i bilaga II till den förordningen.

(3) Endast livsmedelstillsatser som har införts i unionsförteckningen i bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008 får släppas ut på marknaden och användas i livsmedel på de villkor som anges däri. Livsmedelstillsatserna bör införas med utgångspunkt från de kategorier av livsmedel de får tillföras. För att underlätta överföringen och göra godkännandeförfarandet mer transparent bör det utarbetas ett nytt kategoriseringssystem för livsmedel som ska utgöra grundval för bilaga II.

(4) Det livsmedelskategorisystem som Codex Alimentarius fastställt i General Standard for Food Additives (5) har utgjort utgångspunkt vid utarbetandet av unionens system. Systemet bör emellertid anpassas för att ta hänsyn till särdragen hos gällande unionsgodkännanden av livsmedelstillsatser. Gällande sektorspecifika unionsbestämmelser om livsmedel har tagits i beaktande. Kategorierna fastställs med det enda syftet att förteckna godkända tillsatser och villkoren för användningen av dem.

(5) För godkännande av livsmedelstillsatser för vissa livsmedel är det av tydlighetsskäl nödvändigt att förteckna dem i grupper av tillsatser. För att säkerställa en enhetlig tolkning bör det tillhandahållas anvisningar där de olika kategorierna beskrivs. Vid behov kan tolkningsbeslut antas i enlighet med artikel 19 i förordning (EG) nr 1333/2008 för att klargöra huruvida ett visst livsmedel tillhör en viss livsmedelskategori.

(6) Nitriter (E 249–250) behövs som konserveringsmedel i köttprodukter för att motverka eventuell tillväxt av skadliga bakterier, främst Clostridium botulinum. Användning av nitriter i kött kan dock leda till att det bildas nitrosaminer som är cancerframkallande. Det gällande godkännandet av nitriter som livsmedelstillsatser är en avvägning mellan dessa effekter med hänsyn tagen till myndighetens vetenskapliga yttrande och behovet av att behålla vissa traditionella livsmedel på marknaden. För några traditionellt framställda köttprodukter fastställdes gränsvärden för resthalter i bilaga III till direktiv 95/2/EG. Dessa gränsvärden bör bibehållas för produkter som är tillräckligt noggrant angivna och identifierade; det bör emellertid klargöras att gränsvärdena gäller i slutet av produktionsprocessen. Kommissionen kommer dessutom att samråda med medlemsstaterna, de berörda parterna och myndigheten för att diskutera möjligheten att sänka de gällande maximihalterna i samtliga köttprodukter och att ytterligare förenkla reglerna för traditionellt framställda produkter. Beroende på resultatet av detta samråd kommer kommissionen att överväga om det är lämpligt att föreslå en anpassning av maximihalterna av nitriter som får tillföras vissa köttprodukter.

(7) För behandlat bordsvatten som omfattas av kategori 14.1.1 bör fosforsyra och fosfater vara de enda tillåtna tillsatserna. Med beaktande av att syftet med bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008 är att ytterligare harmonisera användningen av tillsatser i livsmedel i unionen och att säkerställa en väl fungerande inre marknad bör mineralsalter som i standardiseringssyfte tillförs behandlade vatten inte anses som tillsatser och därför inte omfattas av den här förordningen.

(8) Alla gällande godkännanden av livsmedelstillsatser ska omprövas av myndigheten i enlighet med kommissionens förordning (EU) nr 257/2010 (6) genom vilken det upprättas ett program för omprövning av godkända livsmedelstillsatser. Omprövningen av livsmedelstillsatser pågår i enlighet med prioriteringarna i den förordningen.

(9) Myndigheten antog i januari 2008 ett yttrande om lykopen (7) i vilket den beräknade ett acceptabelt dagligt intag (ADI) för lykopen (E 160 d) på 0,5 mg/kg kroppsvikt och dag från alla källor och slöt sig till att det möjliga intaget skulle kunna överskrida ADI, speciellt hos barn. Användning av lykopen som färgämne i livsmedel bör därför begränsas.

(10) Myndigheten antog i september 2009 vetenskapliga yttranden om para-orange (E 110) (8), kinolingult (E 104) (9) och nykockin (E 124) (10). Myndigheten konstaterade utifrån bedömningen av exponeringen via födan i de vetenskapliga yttrandena att det uppskattade intaget av kinolingult och nykockin vid maximalt tillsatt mängd generellt leder till överskridande av ADI för medelpercentilen och högre percentiler av intag. Även för para-orange kan exponeringen vara för hög, särskilt hos barn i åldern 1–10 år. Det uppskattade intaget beräknades utifrån de uppgifter om använda mängder som livsmedelsindustrin tillhandhöll 2009. Kommissionen ser för närvarande över gällande godkända användningar och mängder som får användas för att kontrollera att det är säkert för konsumenterna att exponeras för dessa ämnen och kommer senast i juli 2011 att utarbeta ett nytt förslag med ändrade halter.

(11) Myndigheten konstaterade i sitt yttrande av den 22 maj 2008 om säkerheten hos aluminium vid intag via födan att en betydande del av befolkningen i Europa skulle kunna exponeras för alltför höga nivåer. Myndigheten kunde inte fastställa några särskilda källor som bidrog till aluminiumhalten i ett visst livsmedel, t.ex. den mängd som förekommer naturligt, de mängder som härrör från användning av livsmedelstillsatser och de mängder som folier, behållare och redskap som innehåller aluminium avger till livsmedlet under bearbetningen och förvaringen. För att minska exponeringen för aluminium bör användningen av vissa livsmedelstillsatser som innehåller aluminium begränsas. Kommissionen utarbetar för närvarande åtgärder för att begränsa exponeringen för livsmedelstillsatser som innehåller aluminium och kommer senast i september 2011 att utarbeta ett förslag med ändrade halter.

(12) De berörda parterna har ombetts tillhandahålla uppgifter om användningen av och behovet av att använda de färgämnen som förtecknas i bilaga V till direktiv 94/36/EG. Några av dessa färgämnen används för närvarande inte i vissa av de livsmedelskategorier som förtecknas i den bilagan. Några av dessa godkända färgämnen bör dock finnas kvar i förteckningen då de kan behövas för att ersätta eller delvis ersätta färgämnen som myndigheten under sin omprövning skulle kunna anse utgöra en risk. I detta skede kan antalet godkända färgämnen i livsmedel minskas i följande livsmedelskategorier: smaksatt smältost, konserverade röda frukter och bär, fisk- och kräftdjurspastejer, förkokta kräftdjur och rökt fisk.

(13) Färgämnet beta-apo-8′-karotensyraetylester (C 30) (E 160 f) tillhandhålls inte längre av tillverkaren och företagarna stödjer inte längre myndighetens omprövning av ämnet. Tillsatsen bör därför inte införas i unionsförteckningen.

(14) Färgämnet kantaxantin (E 161 g) får endast användas i saucisses de Strasbourg. Kommissionen har fått uppgifter om att färgämnet inte längre används. Unionsförteckningen bör därför inte omfatta godkännande för att använda denna livsmedelstillsats i saucisses de Strasbourg. Enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/35/EG av den 23 april 2009 om färgämnen som får tillsättas läkemedel (11) ska medlemsstaterna dock inte godkänna några andra färgämnen som färgtillsatser till läkemedel för människor och djur än de som är upptagna i bilaga I till direktiv 94/36/EG. Kantaxantin används för närvarande i vissa läkemedel. Tillsatsen bör därför finnas kvar i förteckningen över godkända tillsatser.

(15) Genom kommissionens förordning (EG) nr 884/2007 av den 26 juli 2007 om nödåtgärder för återkallande av tillstånd för användningen av E 128 röd 2G som färgämne i livsmedel (12) återkallades tillståndet för användning av färgämnet och utsläppande av livsmedel som innehåller färgämnet på marknaden. Färgämnet röd 2G (E 128) bör därför inte införas i unionsförteckningen.

(16) Under myndighetens omprövning visade det sig att färgämnet brun FK (E 154), som endast är tillåten i kippers, inte längre används. På grund av ofullständiga toxicitetsdata hade myndigheten under omprövningen inte möjlighet att bedöma ämnets säkerhet (13). Tillsatsen bör därför inte införas i unionsförteckningen.

(17) Det klumpförebyggande medlet kiseldioxid (E 551) är enligt direktiv 95/2/EG godkänt för en rad användningar. Vetenskapliga kommittén för livsmedel tilldelade i sitt yttrande av den 18 maj 1990 (14) livsmedelstillsatsen ADI-värdet ”not specified”. Det finns ett tekniskt behov av att för dessa användningar fastställa högre halter än de som för närvarande är godkända för saltersättningar. Detta skulle vara till fördel för konsumenterna då det därigenom skulle finnas saltersättningar som inte klumpar ihop sig på marknaden i länder i Europa med varmt och fuktigt klimat; för närvarande resulterar problemet med klumpning i att det är besvärligt och ofta omöjligt att använda saltersättningar. En högre maximihalt för saltersättningar bör därför godkännas.

(18) Myndigheten har bedömt informationen om säkerheten hos basisk metakrylatsampolymer som ytbehandlings-/filmdrageringsmedel i kosttillskott i fast form. Myndigheten konstaterade i sitt yttrande av den 10 februari 2010 att denna användning inte medför några risker eftersom basisk metakrylatsampolymer vid oral administrering praktiskt taget inte absorberas av mag-tarmkanalen. Livsmedelstillsatsen förväntas ha en teknisk uppgift såtillvida att ämnet skyddar olika näringsämnen för fukt och döljer smaken samtidigt som näringsämnet snabbt kan upptas i magsäcken. Användning av basisk metakrylatsampolymer som ytbehandlings-/filmdrageringsmedel bör därför godkännas i kosttillskott enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/46/EG (15) i fast form upp till en mängd på 100 000 mg/kg. Denna nya livsmedelstillsats bör tilldelas E-numret E 1205.

(19) Det är nödvändigt att reglera användningen av tillsatser i bordssötningsmedel enligt definitionen i artikel 3.2 g i förordning (EG) nr 1333/2008. Dessa beredningar av tillåtna sötningsmedel är avsedda att säljas till slutkonsumenter som ersättning för socker. Behovet av tillsatser kan variera beroende på i vilken form de tillhandahålls: i flytande form, pulver- eller tablettform.

(20) Överföringen av livsmedelstillsatser till bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008 bör anses vara avslutad i enlighet med artikel 34 i den förordningen den dag då de ändringar som införs genom den här förordningen börjar tillämpas. Fram till dess bör bestämmelserna i artikel 2.1, 2.2 och 2.4 i direktiv 94/35/EG, artikel 2.1–2.6 och 2.8–2.10 i direktiv 94/36/EG, artiklarna 2 och 4 i direktiv 95/2/EG samt bilagorna till dessa direktiv fortsätta att gälla.

(21) Gällande användningar av tillsatser som omfattas av artiklarna 6, 7 och 8 i förordning (EG) nr 1333/2008 bör inte påverkas av att de överförs till unionsförteckningen. En övergångsperiod bör emellertid medges för att näringslivet ska få möjlighet att följa bestämmelserna i den här förordningen.

(22) Det är nödvändigt att klargöra för det undantag från överföringsprincipen i andra sammansatta livsmedel än de som avses i bilaga II som fastställs i artikel 18.1 a i förordning (EG) nr 1333/2008. I artikel 3 i direktiv 95/2/EG och artikel 3 i direktiv 94/36/EG gällde detta undantag för de livsmedel som nu förtecknas i tabellerna 1 och 2. För andra sammansatta livsmedel som tillhör kategorierna i del E (t.ex. soppor, såser och sallader) bör överföringsprincipen fortsätta att tillämpas.

(23) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, och varken Europaparlamentet eller rådet har motsatt sig dem.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Ändring av förordning (EG) nr 1333/2008

Bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008 ska ersättas med texten i bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Övergångsbestämmelser

1. Bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008, i dess lydelse enligt den här förordningen, ska tillämpas från och med den 1 juni 2013.

2. Genom undantag från punkt 1 ska följande uppgifter i bilaga II till förordning (EG) nr 1333/2008, i dess lydelse enligt den här förordningen, tillämpas från och med den dag då den här förordningen träder i kraft:

a) Uppgifterna om basisk metakrylatsampolymer (E 1205) i del B punkt 3.

b) Uppgifterna om användningen av kiseldioxid (E 551) i saltersättningar i del E punkt 12.1.2.

c) Uppgifterna om användningen av basisk metakrylatsampolymer (E 1205) i kosttillskott i fast form i del E punkt 17.1.

3. Artikel 2.1, 2.2 och 2.4 i direktiv 94/35/EG, artikel 2.1–2.6, 2.8, 2.9 och 2.10 i direktiv 94/36/EG, artiklarna 2 och 4 i direktiv 95/2/EG samt bilagorna till dessa direktiv ska upphöra att gälla den 1 juni 2013.

4. Genom undantag från punkt 3 ska uppgiften om användningen av kiseldioxid (E 551) i saltersättningar i bilaga IV till direktiv 95/2/EG upphöra att gälla den dag då den här förordningen träder i kraft.

5. Livsmedel som lagligen släppts ut på marknaden före den 1 juni 2013, men som inte uppfyller kraven i denna förordning, får fortsätta att saluföras under deras minsta hållbarhetstid eller fram till sista förbrukningsdag.

Artikel 3

Förordning (EG) nr 884/2007 ska upphöra att gälla den 1 juni 2013.

Artikel 4

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 11 november 2011. På kommissionens vägnar José Manuel BARROSO Ordförande

(1) EUT L 354, 31.12.2008, s. 16.

(2) EGT L 237, 10.9.1994, s. 3.

(3) EGT L 237, 10.9.1994, s. 13.

(4) EGT L 61, 18.3.1995, s. 1.

(5) GSFA, Codex STAN 192-1995.

(6) EUT L 80, 26.3.2010, s. 19.

(7) The EFSA Journal nr 674, s. 1, 2008.

(8) The EFSA Journal 7(2009):11, artikelnr 1330.

(9) The EFSA Journal 7(2009):11, artikelnr 1329.

(10) The EFSA Journal 7(2009):11, artikelnr 1328.

(11) EUT L 109, 30.4.2009, s. 10.

(12) EUT L 195, 27.7.2007, s. 8.

(13) The EFSA Journal 8(2010):4, artikelnr 1535.

(14) Yttrande från vetenskapliga kommittén för livsmedel First Series of Food Additives for various technological functions, Reports of SCF (25th series, 1991).

(15) EGT L 183, 12.7.2002, s. 51.