Kommissionens förordning (EG) nr 1642/2001

av den 10 augusti 2001

om undantagsåtgärder på nötköttsmarknaden i form av stöd till privat lagring

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1254/1999 av 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött(1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1512/2001(2), särskilt artikel 39 i denna, och

av följande skäl:

(1) Gemenskapens kalvköttsmarknad åsamkades allvarliga störningar genom att mul- och klövsjuka under våren 2001 bröt ut i vissa områden i gemenskapen och restriktioner infördes för kött- och djurförflyttningar genom veterinära åtgärder enligt rådets direktiv 85/511/EEG av den 18 november 1985 om införande av gemenskapsåtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka(3), senast ändrad genom anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige. Slaktfärdiga kalvar måste hållas kvar på anläggningarna, i väntan på att förflyttningsrestriktionerna skulle hävas. Det bör undvikas att läget förvärras på kalvköttsmarknaden när dessa tyngre djur blir slaktfärdiga. Därför bör ett system för privat lagring inrättas som kan absorbera de extra viktvolymer som produceras till och med oktober, när marknaden förväntas vara i balans igen.

(2) I kommissionens förordning (EG) nr 907/2000(4) fastställs närmare tillämpningsbestämmelser för förordning (EG) nr 1254/1999 när det gäller stöd till privat lagring av nötkött. Här bör inte bara stödbeloppet för en specificerad minsta lagringsperiod fastställas utan även vilket stödbelopp som skall tillämpas om denna period förlängs. Eftersom det rör sig om en brådskande åtgärd, bör stödbeloppet fastställas i förväg. Vid fastställande av stödbeloppet bör särskild hänsyn tas till marknadsvärdet för slaktkroppar av kalv och värdeminskningen av dessa till följd av frysning.

(3) För att öka privatlagringens marknadseffekter bör lagringsperioden vara så kort som möjligt.

(4) Med hänsyn till kalvarnas ålder och vikt bör artikel 3.2 a och artikel 10 i förordning (EG) nr 907/2000 inte tillämpas.

(5) För att alla produkter oavsett destination skall behandlas lika bör tillämpning inte ske av åtgärderna enligt artikel 5 i rådets förordning (EEG) nr 565/80 av den 4 mars 1980 om förskottsbetalning av exportbidrag för jordbruksprodukter(5), ändrad genom förordning (EEG) nr 2026/83(6).

(6) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för nötkött.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Från och med den 23 augusti till och med den 28 september 2001 kan ansökningar om stöd till privat lagring lämnas in i enlighet med förordning (EG) nr 907/2000 och denna förordning.

2. Berättigande till stöd för privat lagring är bara färska eller kylda halva slaktkroppar av högst 270 dagar gamla nötkreatur som producerats i fullständig överensstämmelse med gällande veterinärbestämmelser.

Halva slaktkroppar skall definieras i enlighet med artikel 2.1 b i förordning (EEG) nr 1208/81(7) och skall presenteras utan biprodukter enligt artikel 2.2 första stycket i den förordningen.

Om halva slaktkroppar styckas i kvartsparter, skall styckningen ske så att nödvändiga kontroller kan göras av att kraven för stödberättigande enligt första stycket är uppfyllda. För att godkännas för privat lagring skall kvartsparterna från varje halv slaktkropp placeras tillsammans, när de ställs under interventionsorganets kontroll.

3. Lagringsperioden, som skall anges i avtalet enligt artikel 4.5 d i förordning (EG) nr 907/2000, skall vara två månader, med möjlighet för den avtalsslutande aktören att på egen begäran förlänga lagringsperioden med högst en månad.

Begäran skall skickas innan den obligatoriska lagringsperioden utlöper. Endast en förlängning per avtal får tillåtas.

4. Stödbeloppet för en lagringsperiod på två månader skall vara 1020 euro per ton slaktvikt. Om lagringsperioden förlängs i enlighet med punkt 3, skall stödbeloppet ökas med ett dagligt tillägg på 1,1 euro per ton.

5. Artikel 10 i förordning (EG) nr 907/2000 skall inte tillämpas. Vid urbening skall den behöriga myndigheten vidta nödvändiga kontrollåtgärder så att urbeningen följer normalt handelsbruk och att allt det urbenade köttet lagras.

Artikel 2

1. Den minsta kvantiteten per avtal skall vara 10 ton.

2. Genom undantag från artikel 5.1 i förordning (EG) nr 907/2000 skall inlagringen vara avslutad senast 14 dagar efter det datum då avtalet slöts.

Artikel 3

Genom undantag från artikel 1.1 kan kommissionen besluta att avbryta tillämpningen av den här förordningen, om ansökningarna om avtal om privat lagring överskrider 10000 ton.

Artikel 4

1. Artikel 3.2 a i förordning (EG) nr 907/2000 skall inte tillämpas.

2. Produkter som lagrats i enlighet med den här förordningen får inte omfattas av reglerna enligt artikel 5 i förordning (EEG) nr 565/80.

Artikel 5

De uppgifter som medlemsstaterna enligt artikel 29.2 i förordning (EG) nr 907/2000 skall anmäla till kommissionen skall faxas till ett av följande nummer:

- (32-2) 295 36 13.

- (32-2) 296 60 27.

Artikel 6

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 10 augusti 2001.

På kommissionens vägnar

Franz Fischler

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 21.

(2) EGT L 201, 26.7.2001, s. 1.

(3) EGT L 315, 26.11.1985, s. 11.

(4) EGT L 105, 3.5.2000, s. 6.

(5) EGT L 62, 7.3.1980, s. 5.

(6) EGT L 199, 22.7.1983, s. 12.

(7) EGT L 123, 7.5.1981, s. 4.