KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1081/96 av den 14 juni 1996 om fastställande av en referensmetod för påvisande av komjölk och kaseinater i ost som tillverkats av mjölk från tackor, getter eller bufflar eller av blandningar av mjölk från tackor, getter och bufflar samt om upphävande av förordning (EEG) nr 690/92

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 804/68 av den 27 juni 1968 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter (1), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2931/95 (2), särskilt artiklarna 9.3, 16.1, 16.4 samt 17.14 i denna, och

med beaktande av följande:

Stöd för privat lagring av ost som tillverkats av mjölk från tackor kan beviljas i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 508/71 av den 8 mars 1971 om fastställande av allmänna bestämmelser om stöd för privat lagring av lagringsbeständig ost (3). En särskilt ersättning för dessa produkter kan beslutas i enlighet med artikel 17 i förordning (EEG) nr 804/68. Det förutses import till gemenskapen av ost som tillverkats av mjölk från tackor, getter eller bufflar eller av blandningar av mjölk från dessa djur i enlighet med förmånsbehandlingar från vissa tredje länder.

Eftersom de ovannämnda bestämmelserna om ost som tillverkats av mjölk från tackor, getter eller bufflar eller av blandningar av mjölk från dessa djur existerar, är det nödvändigt att med hjälp av lämpliga kontroller fastställa att ingen komjölk har lagts till produkterna i fråga. Det är lämpligt att fastställa en referensmetod för gemenskapen för att påvisa förekomsten av komjölk, utan att detta påverkar användningen av rutinmetoder, förutsatt att de uppfyller vissa kriterier.

En referensmetod som kan tillämpas på ost som tillverkats av mjölk från tackor, getter eller bufflar eller av blandningar av mjölk från dessa djur ersätter den referensmetod som beskrivs i kommissionens förordning (EEG) nr 690/92 (4), och som därför kan upphävas.

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för mjölk och mjölkprodukter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Den referensmetod för analys som anges i bilagan skall användas för att säkerställa att ost som uteslutande skall vara framställd av mjölk från tackor, getter eller bufflar eller av en blandning av mjölk från dessa djur inte innehåller komjölkskasein.

Komjölkskasein skall anses förekomma om den konstaterade halten av komjölkskasein i det prov som analyseras motsvarar eller är högre än halten i det referensprov som innehåller 1 procent komjölk och som beskrivs i bilagan.

Artikel 2

Rutinmetoder för att påvisa komjölkskasein i ost, vilka nämns i artikel 1, får användas på följande villkor:

- Detektionsgränsen måste vara 0,5 procent eller därunder.

- Oriktiga positiva resultat får inte förekomma. Om detta inte kan uteslutas måste varje prov som ger ett positivt resultat analyseras med hjälp av referensmetoden.

- Det skall vara möjligt att påvisa komjölkskasein med den erforderliga noggrannheten, även efter långa mognadsperioder, vilka kan förekomma under vanliga handelsförhållanden. Om detta krav inte uppfylls för en viss typ av ost som anges i artikel 1, måste den osten analyseras med hjälp av referensmetoden.

Artikel 3

Förordning (EEG) nr 690/92 skall upphöra att gälla. Hänvisningar till förordning (EEG) nr 690/92 skall gälla som hänvisningar till den här förordningen.

Artikel 4

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 oktober 1996.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 14 juni 1996.

På kommissionens vägnar

Franz FISCHLER

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr L 148, 28.6.1968, s. 13.

(2) EGT nr L 307, 20.12.1995, s. 10.

(3) EGT nr L 58, 11.3.1971, s. 1.

(4) EGT nr L 74, 20.3.1992, s. 23.

BILAGA

REFERENSMETOD FÖR PÅVISANDE AV KOMJÖLK OCH KASEIN I OST SOM ÄR TILLVERKAD AV MJÖLK FRÅN TACKOR, GETTER ELLER BUFFLAR ELLER AV BLANDNINGAR AV MJÖLK FRÅN TACKOR, GETTER OCH BUFFLAR

1. Syfte

Påvisande av komjölk och kasein i ost som är tillverkad av mjölk från tackor, getter eller bufflar eller av blandningar av mjölk från dessa djur, genom isoelektrisk fokusering av ã-kaseiner efter plasminolys.

2. Tillämpningsområde

Metoden är lämplig för känsligt och specifikt påvisande av rå och värmebehandlad komjölk och kasein i färsk och mogen ost som tillverkats av mjölk från tackor, getter och bufflar eller blandningar av mjölk från dessa djur. Den är inte lämplig för att påvisa tillsatser av värmebehandlat koncentrat av protein från kolöpe i mjölk och ost.

3. Metodens princip

3.1 Isolering av kaseiner från ost och standardlösning.

3.2 Upplösning av isolerade kaseiner som därefter underkastas plasminspjälkning (E.C.3.4.21.7).

3.3 Isoelektrisk isolering av de plasminbehandlade kaseinerna i närvaro av urea och färgning av proteinerna.

3.4 Värdering av de färgade ã3- och ã2-kaseinmönstren (tecken på komjölk) genom jämförelse av provets mönster med mönster i samma gel från standardlösningar som innehåller 0 % och 1 % komjölk.

4. Reagenser

Om inte annat anges skall kemikalier av p.a. kvalitet användas. Vattnet måste vara dubbeldestillerat eller av motsvarande renhetsgrad.

Anmärkning: Följande uppgifter gäller för laboratorietillverkade polyakrylamidgeler med måtten 265 × 125 × 0,25 mm som innehåller urea. Om gel av annan storlek eller typ används kan separationsbetingelserna behöva anpassas.

Isoelektrisk fokusering

4.1 Reagenser för framställning av polyakrylamidgeler som innehåller urea.

4.1.1 Stamlösning

Lös

4,85 g akrylamid

0,15 g NN'-metylen-bis-akrylamid (BIS)

48,05 g urea

15,00 g glycerol (87 % w/w)

i vatten och späd till 100 ml. Förvara lösningen i brun glasflaska i kylskåp.

Anmärkning: Använd gärna en färdigblandad akrylamid/BIS-lösning, som kan fås i handeln, i stället för de angivna bestämda vikterna av de neurotoxiska akrylamiderna. Om en sådan lösning innehåller 30 % w/v akrylamid och 0,8 % w/v BIS skall en volym på 16,2 ml användas i formuleringen i stället för de angivna vikterna. Stamlösningen är hållbar i högst 10 dagar. Om dess ledningsförmåga överstiger 5 ìS, avjoniseras den genom omrörning med 2 g Amberlite MB-3 i 30 minuter och filtreras därefter genom ett 0,45 ìg-membranfilter.

4.1.2 Gellösning

Bered en gellösning genom att blanda tillsatser och amfolyter med stamlösningen (se 4.1.1).

9,0 ml stamlösning

24 mg ß-alanin

500 ìl amfolyt pH 3,5-9,5 (1)

250 ìl amfolyt pH 5-7 (2)

250 ìl amfolyt pH 6-8 (3).

Blanda gellösningen och avgasa den i 2-3 minuter i ett ultraljudsbad eller i vakuum.

Anmärkning: Bered gellösningen omedelbart före upphällningen (se artikel 6.2).

4.1.3 Katalyslösningar

4.1.3.1 N,N,N'N'-tetrametyletylen-diamin (TEMED).

4.1.3.2 40 % w/v ammoniumpersulfat (PER):

Lös 800 mg PER i vatten och späd med vatten till 2 ml.

Anmärkning: Använd alltid nyblandad PER-lösning.

4.2 Kontaktvätska

Fotogen eller flytande paraffin.

4.3 Anodlösning

Lös upp 5,77 g fosforsyra (85 % w/w) i vatten och späd till 100 ml.

4.4 Katodlösning

Lös 2,0 g natriumhydroxid i vatten och späd med vatten till 100 ml.

Beredning av prov

4.5 Proteinisoleringsreagenser

4.5.1 Späd ättiksyra (25,0 ml isättiksyra späds med vatten till 100 ml).

4.5.2 Diklormetan.

4.5.3 Aceton.

4.6 Proteinupplösande buffert

Lös

5,75 g glycerol (87 % v/w)

24,03 g urea

250 mg ditiotreitol

i destillerat vatten och späd till 50 ml.

Anmärkning: Förvaras i kylskåp, hållbar i högst en vecka.

4.7 Reagenser till plasminspjälkning av kaseiner

4.7.1 Ammoniumkarbonatbuffer

Titrera en 0,2 mol/l ammoniumhydrogenkarbonatlösning (1,58 g/100 ml vatten) som innehåller 0,05 mol/l etylendiamintetraättikssyra (EDTA, 1,46 g/100 ml) med en 0,2 mol/l ammoniumkarbonatlösning (1,92 g/100 ml vatten) som innehåller 0,05 mol/l EDTA till pH 8.

4.7.2 Bovin plasmin (E.C.3.4.21.7), aktivitet minst 5 U/ml.

4.7.3 Enzyminhibitionslösning

Lös 2,624 g å-aminokapronsyra (6 amino-n hexanonsyra) i 100 ml 40 % (v/v) etanol.

4.8 Standarder

4.8.1 Certifierade referensstandarder av en blandning av skummjölk från tackor och getter vilken behandlats med löpe och som innehåller 0 % och 1 % komjölk är tillgängliga från kommissionens institut för referensmaterial och mätningar, B-2440 Geel, Belgien.

4.8.2 Beredning av standardlösningar av skummad fårmjölk som behandlas med löpe och som innehåller 0 % och 1 % komjölk

Skummjölken bereds genom att obehandlad och opaketerad mjölk från antingen bufflar eller kor centrifugeras vid 37 °C, 2 500 g i 20 minuter. Röret med innehåll kyls snabbt till 6-8 °C och det översta fettlagret avlägsnas fullständigt. 1 %-standardlösningen bereds genom att 5,00 ml skummad komjölk tillsätts till 495 ml skummad buffelmjölk i en 1-litersbägare och pH-värdet justeras till 6,4 genom att utspädd mjölksyra tillsätts (10 % w/v). Ställ in temperaturen på 35 °C, tillsätt 100 ìl kalvlöpe (löpeaktivitet 1:10 000, ca 3 000 U/ml) och rör om i 1 minut. Täck sedan bägaren med aluminiumfolie och låt den stå i 35 °C under 1 timme, så att ostmassan bildas. När ostmassan har bildats, frystorkas all den löpebehandlade mjölken utan föregående homogenisering eller avrinning av vasslan. Efter frystorkningen mals produkten fint till ett homogent pulver. Använd samma förfarande för att bereda 0 %-standardlösningen av ren skummad buffelmjölk. Standarden måste lagras vid - 20 °C.

Anmärkning: Det är lämpligt att kontrollera buffelmjölkens renhet genom isoelektrisk fokusering av de plasminbehandlade kaseinerna före framställningen av standardlösningarna.

Reagenser för proteinfärgning

4.9 Fixeringsvätska

Lös 150 g triklorättiksyra i vatten och späd till 1 000 ml.

4.10 Avfärgningslösning

Späd 500 ml metanol och 200 ml isättiksyra till 2 000 ml med destillerat vatten.

Anmärkning: Blanda till ny avfärgningslösning varje dag. Utgå gärna från stamlösningar av 50 % (v/v) metanol och 20 % (v/v) isättiksyra som blandas i lika stora mängder.

4.11 Färgningslösning

4.11.1 Färgningslösning (stamlösning 1)

Lös 3,0 g Coomassie Brilliant Blue G-250 (C.I. 42655) i 1 000 ml 90 % (v/v) metanol med hjälp av en magnetisk blandare (ca 45 minuter) och filtrera därefter lösningen genom två vikta filter för medelsnabb filtrering.

4.11.2 Färgningslösning (stamlösning 2)

Lös 5,0 g kopparsulfatpentahydrat i 1 000 ml 20 % (v/v) ättiksyra.

4.11.3 Färglösning (arbetslösning)

Blanda 125 ml av vardera stamlösningen (4.11.1, 4.11.2) med varandra omedelbart före färgningen.

Anmärkning: Färglösningen bör endast användas samma dag som den beretts.

5. Utrustning

5.1 Glasplattor (265 × 125 × 4 mm), gummirulle (15 cm bred) och vågrätt underlag.

5.2 Gelbärarfolie (265 × 125 mm).

5.3 Täckfolie (280 × 125 mm). Fäst en tejpremsa (280 × 6 × 0,25 mm) efter vardera långsidan (se figur 1).

5.4 Elektrofokuseringskammare med kylplatta (t.ex. 265 × 125 mm) med lämplig spänningskälla (≥ 2,5 kV) eller automatisk elektroforesapparat.

5.5 Cirkulationskryostat, termostatstyrd vid 12 ± 0,5 °C.

5.6 Centrifug, justerbar till 3 000 g.

5.7 Elektrodremsor (≥ 265 mm långa).

5.8 Droppflaskor av plast till anod- och katodlösningarna

5.9 Provapplikatorer (10 × 5 mm, viskosfilterpapper eller filterpapper för låg proteinabsorption).

5.10 Sax, skalpell och pincetter av rostfritt stål.

5.11 Färgningsskålar och avfärgningsskålar av rostfritt stål eller glas (t.ex. 280 × 150 mm instrumentbrickor).

5.12 Justerbar homogeniseringsblandare med stång (10 mm diameter), rpm-skala 8 000-20 000 rpm.

5.13 Magnetisk blandare.

5.14 Ultraljudsbad.

5.15 Foliesvets.

5.16 5-25 ìl mikropipetter.

5.17 Vakuumindunstare eller frystork.

5.18 Termostatstyrt vattenbad inställt på 35 och 40 ± 1 °C med skakare.

5.19 Densitometerutrustning med avläsning vid ë = 634 nm.

6. Utförande

6.1 Beredning av prov

6.1.1 Isolering av kaseiner

Väg upp en mängd som motsvarar 5 g torr ost eller standardlösning använd om möjligt den omogna mittdelen av vit mjukost i ett 100 ml centrifugeringsrör, tillsätt 60 ml destillerat vatten och homogenisera med en homogeniseringsblandare med stång (8 000-10 000 rpm). Justera pH-värdet till 4,6 med utspädd ättiksyra (4.5.1) och centrifugera (5 minuter, 3 000 g). Avlägsna fettet och vasslan. Homogenisera återstoden vid 20 000 rpm i 40 ml destillerat vatten som justerats till pH 4-5 med utspädd ättiksyra (4.5.1), tillsätt 20 ml diklormetan (4.5.2) samt homogenisera och centrifugera igen (5 minuter, 3 000 g). Avlägsna det kaseinlager som finns mellan vattenfasen och den organiska fasen (se figur 2) med en spatel och dekantera av båda faserna. Homogenisera kaseinet igen i 40 ml destillerat vatten (se ovan) och 20 ml diklormetan (4.5.2) samt centrifugera. Upprepa detta förfarande tills båda extraktionsfaserna är färglösa (två eller tre gånger). Homogenisera proteinresterna med 50 ml torr aceton (4.5.3) och filtrera dem genom ett vikt filter för medelsnabb filtrering. Tvätta resterna på filtret med två olika omgångar av 25 ml aceton, låt torka i luft eller i en kväveström och pulverisera dem sedan fint i mortel.

Anmärkning: Torra kaseinisolat skall förvaras vid -20 °C.

6.1.2 Plasminspjälkning av ß-kaseiner för att intensifiera ã-kaseiner

Slamma upp 25 mg isolerad kasein (6.1.1) i 0,5 ml ammoniumkarbonatbuffer (4.7.1) och homogenisera under 20 minuter genom exempelvis ultraljudsbehandling. Värm till 40 °C och tillsätt 10 ìl plasmin (4.7.2), blanda och inkubera under en timme vid 40 °C under ständig skakning. Inhibera enzymet genom att tillsätta 20 ìl å-aminokapronsyra (4.7.3), tillsätt sedan 200 mg fast urea och 2 mg ditiotreitol.

Anmärkning: För att få de fokuserade kaseinbanden mer symmetriska rekommenderas att lösningen frystorkas efter tillsättning av å-aminokapronsyran och att resterna löses i 0,5 ml ureabuffer (4.6).

6.2 Beredning av akrylamidgeler som innehåller urea

Rulla ut gelbärarfolien (5.2) med hjälp av ett par droppar vatten på en glasplatta (5.1) och avlägsna eventuellt överflödigt vatten med pappershandduk eller hushållspapper. Rulla på samma sätt ut täckfolien (5.3) med avståndsmärken med 0,25 mm mellanrum på en annan glasplatta. Placera plattan plant på ett vågrätt underlag.

Tillsätt 10 ìl av vardera katalyslösningarna TEMED (4.1.3.1) och PER (4.1.3.2) till den förbehandlade och avgasade gellösningen (4.1.2), blanda en kort stund och häll ut ett jämt lager på mitten av täckfolien. Placera ena sidan av gelbärarfolien (med bärarsidan nedåt) på täckfolieplattan och sänk ner den långsamt så att ett gellager mellan folierna bildas och sprids ut jämt utan bubblor (figur 3). När polymeriseringen är avslutad (efter ca 60 minuter), överför den polymeriserade gelen till gelbärarfolien tillsammans med täckfolien genom att vicka på glasplattorna. Rengör baksidan av gelbärarfolien försiktigt från gelrester och urea. Svetsa "gelsandwichen" till ett folierör, som förvaras i kylskåp (högst 6 veckor).

Anmärkning: Täckfolien med avståndsmärken kan återanvändas. Polyakrylamidgelen kan skäras i mindre bitar, vilket är lämpligt då antalet prov är få eller då en automatisk elektroforesapparat används (2 geler, storlek 4,5 × 5 cm).

6.3 Isoelektronisk fokusering

Ställ in kyltermostaten på 12 °C. Torka av baksidan på gelbärarfolien med petroleum och droppa sedan några droppar petroleum (4.2) på mitten av kylblocket. Rulla därefter ut gelsandwichen (med bärarsidan nedåt) på den och se till att det inte bildas några bubblor. Torka av eventuellt överflödigt petroleum och ta bort täckfolien. Dränk in elektrodremsorna med elektrodlösningarna (4.3 och 4.4), skär till dem i gelens längd och placera dem på de givna platserna (elektrodavstånd 9,5 cm).

Fokuseringen sker under följande betingelser:

6.3.1 Gelstorlek 265 × 125 × 0,25 mm

>Plats för tabell>

Anmärkning: Om gelernas tjocklek eller bredd ändras måste strömstyrkan och kraften justeras därefter (dubblera t.ex. strömstyrkan och kraften om en gel med måtten 265 × 125 × 0,5 mm används).

6.3.2 Exempel på spänningsprogram för en automatisk elektroforesapparat (2 geler på 5,0 × 4,5 cm); elektroderna placeras utan remsor direkt på gelen.

>Plats för tabell>

Placera provapplikatorn i steg 2 vid 0000 Vh.

Ta bort provapplikatorn i steg 2 vid 0030 Vh.

6.4 Proteinfärgning

6.4.1 Proteinfixering

Ta bort elektrodremsorna omedelbart efter det att strömmen slagits av och placera gelen i en färgningsskål eller avfärgningsskål fylld med 200 ml fixervätska (4.9). Låt den stå i 15 minuter och skaka om då och då.

6.4.2 Tvättning och färgning av gelplattan

Låt fixervätskan rinna av ordentligt och tvätta gelplattan två gånger under 30 sekunder med 100 ml avfärgningslösning (4.10) per gång. Häll av avfärgningslösningen och fyll skålen med 250 ml färgningslösning (4.11.3). Låt färgen verka under 45 minuter under försiktig skakning.

6.4.3 Avfärgning av gelplattan

Häll bort färgningslösningen och tvätta gelplattan två gånger med 100 ml avfärgningslösning (4.10) per gång, skaka sedan under minst 2 × 15 minuter med 200 ml avfärgningslösning tills bakgrunden är klar och färglös. Tvätta sedan gelplattan med destillerat vatten (2 × 2 minuter) och låt lufttorka (2-3 timmar) eller torka med en hårtork (10-15 minuter).

Anmärkning nr 1: Utför fixering, tvättning, färgning och avfärgning vid 20 °C. Högre temperatur får inte användas.

Anmärkning nr 2: Om en mer känslig silverfärg önskas (t.ex. Silver Staining Kit, Protein, Pharmacia Biotech, Code nr 17-1150-01) måste plasminbehandlade kaseinprov tunnas ut till 5 mg/ml.

7. Utvärdering

Utvärderingen genomförs genom att provets proteinmönster jämförs med stamlösningar av samma gel. Påvisande av komjölk i ost som tillverkats av mjölk från tackor, getter och bufflar och blandningar av mjölk från dessa djur sker via de ã2- och ã3-kaseiner vars isoelektriska punkter ligger mellan pH 6,5 och pH 7,5 (figurerna 4a, 4b och 5). Detektionsgränsen ligger under 0,5 %.

7.1 Visuell värdering

För visuell värdering av mängden komjölk rekommenderas att provens och standardernas koncentration justeras till samma intensitetsnivå för ã2- och ã3-kaseinerna från mjölk från kor, getter och bufflar (jfr. "ã2 E, G, B" och "ã3 E, G, B" i figurerna 4a, 4b och 5). Därefter kan innehållet av komjölk (lägre, lika med eller högre än 1 %) i det okända provet bedömas direkt genom jämförelse med intensiteten hos ã3- och ã2-kaseinerna från komjölk (jfr. "ã3 C" och "ã2 C" i figurerna 4a, 4b och 5) med en stamlösning på 0 % och 1 % (tacka, get) eller med laboratoriets interimstandarder (buffel).

7.2 Densitometrisk värdering

Om möjligt används densitometri (5.19) för att bestämma förhållandet mellan topparealerna för ã2- och ã3-kasein från mjölk från kor, getter och/eller bufflar (jfr. figur 5). Jämför detta värde med topparealerna för ã2- och ã3-kaseiner i den 1 %-stamlösning (tacka, get) eller i laboratoriets interimstandarder (buffel) som analyseras på samma gel.

Anmärkning: Metoden fungerar tillfredsställande om det är ett klart positivt tecken på både ã2- och ã3-kasein från komjölk i 1 %-standardlösningen, men inte i 0 %-stamlösningen. Om så inte är fallet, bör förfarandet förbättras genom att metoden följs noga i alla detaljer.

Ett prov betraktas som positivt om både ã2- och ã3-kaseiner eller de motsvarande topparealerna är lika med eller större än nivån på 1 %-stamlösningen.

8. Referenser

1. Addeo, F., Moio L., Chianese L., Stingo C., Resmini P., Berner I., Krause I., Di Luccia A., Bocca A.: Use of plasmin to increase the sensitivity of the detection of bovine milk in ovine and/or caprine cheese by gel isoelectric focusing of ã2-caseins. Milchwissenschaft 45, 708-711 (1990).

2. Addeo F., Nicolai M.A., Chianese L., Moio L., Spagna Musso S., Bocca A., Del Giovine L.: A control method to detect bovine milk in ewe and water buffalo cheese using immunoblotting. Milchwissenschaft 50, 83-85 (1995).

3. Krause I., Berner I., Klostermeyer H.: Sensitive detection of cow milk in ewe and goat milk and cheese by carrier ampholyte and carrier ampholyte/immobilised pH gradient isoelectric focusing of ã2-caseins using plasmin as signal amplifier. In: Electrophoresis-Forum '89 (B.J. Radola, ed.) pp 389-393, Bode-Verlag, München (1989).

4. Krause I., Belitz H.-D., Kaiser K.-P.: Nachweis von Kuhmilch in Schaf- und Ziegenmilch bzw. -käse durch isoelektrische Fokussierung in harnstoffhaltigen Polyacrylamidgelen. Z. Lebensm. Unters. Forsch. 174, 195-199 (1982).

5. Radola B.J.: Ultrathin-layer isoelectric focusing in 50-100 ìm polyacrylamide gels on silanized glass plates or polyester films. Electrophoresis 1, 43-56 (1980).

>Hänvisning till film>

Figur 1: Schematisk bild av täckfolien

>Hänvisning till film>

Figur 2: Kaseinlager som flyter mellan vattenfasen och den organiska fasen efter centrifugeringen

>Hänvisning till film>

Figur 3: Vickningsteknik vid gjutning av ultratunna polyakrylamidgeler

a = avståndsband (0,25 mm); b = täckfolie (5.3); c, e = glasplattor (5.1); d = gellösning (4.1.2); f = gelbärarfolie (5.2)

>Hänvisning till film>

Figur 4a: Isoelektrisk fokusering av plasminbehandlade kaseiner från ost som tillverkats av mjölk från tackor och getter och som innehåller olika mängder komjölk.

% CM = procent komjölk, C = ko, E = tacka, G = get.

Den övre halvan av IEF-gelen visas.

>Hänvisning till film>

Figur 4b: Isoelektrisk fokusering av plasminbehandlade kaseiner från ost som tillverkats av blandningar av mjölk från tackor, getter och bufflar och som innehåller olika mängder komjölk.

% CM = procent komjölk, 1+ = prov som innehåller 1 % komjölk och där rent kasein från komjölk tillsatts i mitten av figuren. C = ko, E = tacka, G = get, B = buffel.

Den övre halvan av IEF-gelen visas.

>Hänvisning till film>

Figur 5: Överlagring av densitogram av på standarder och ostprover som tillverkats av en blandning av mjölk från tackor och getter efter isoelektrisk fokusering.

a, b = standardena innehåller 0 % och 1 % komjölk. c-g = ostprov som innehåller 0, 1, 2, 3 och 7 % komjölk. C = ko, E = tacka, G = get.

Den övre halvan av IEF-gelen analyserades vid ë = 634 nm.

(1) Produkterna Ampholine® pH 3,5-9,5 (Pharmacia) och Resolyte® pH 5-7 och pH 6-8 (BDH, Merck) har visat sig särskilt lämpliga för att uppnå den önskade ã-kaseinseparation.