RÅDETS BESLUT av den 22 juli 1993 om ramprogram för prioriterade åtgärder för statistik 1993 1997 (93/464/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 213 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag (),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (), och

med beaktande av följande:

Gemenskapen har fattat viktiga beslut för att få den inre marknaden att fungera smidigt och överväger nu att bilda en ekonomisk och monetär union.

Gemenskapen bör ha tillgång till statistiska uppgifter som medger jämförelser medlemsstaterna emellan, är aktuella, tillförlitliga, relevanta och framställda så effektivt som möjligt, för att kunna utforma, genomföra, övervaka och utvärdera sin politik.

För att statistiska uppgifter i gemenskapen skall bli samstämmiga och jämförbara behöver ett ramprogram på medellång sikt upprättas som kommer att genomföras antingen enligt ett ömsesidigt avtal mellan kommissionen och medlemsstaterna eller genom särskilda åtgärder som beslutas från fall till fall av rådet eller, när det gäller begränsade åtgärder, kommissionen.

De särskilda åtgärderna kommer i allmänhet att vidtas av de organ och institutioner som svarar för att framställa den officiella statistiken.

Den särskilda metod för att framställa gemenskapsstatistik som bygger på uppgifter från nationella statistikmyndigheter kräver särskilt nära samverkan inom Statistikprogramkommittén i fråga om införande av de rättsliga medel som är nödvändiga för att upprätta gemenskapsstatistiken.

Innan kommissionen framlade sitt förslag samrådde den med Statistikprogramkommittén, Kommittén för penning , finans- och betalningsbalansstatistik, Europeiska rådgivande kommittén för ekonomi- och socialstatistik, Ständiga kommittén för jordbruksstatistik och Kommittén för statistik avseende yttre handel, och de har ställt sig positiva till kommissionens förslag.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Gemenskapens ramprogram för statistik skall ange de prioriterade åtgärder som förutses under perioden 1993 1997. Ramprogrammet bifogas detta beslut.

Artikel 2

De prioriterade åtgärderna skall omfatta följande områden:

a) Den inre marknadens funktion.

b) Socialpolitik, ekonomisk och social sammanhållning samt konsumentskydd.

c) Ekonomiska och monetära unionen.

d) Förhållandet mellan gemenskapen och övriga världen.

e) Utveckling av statistisk teknik, metodik och mänskliga resurser.

Artikel 3

Varje år skall kommissionen för granskning lämna riktlinjer för genomförandet av statistikprogrammet till Statistikprogramkommittén som inrättats genom beslut 89/382/Euratom ().

Statistikprogramkommittén skall yttra sig över riktlinjerna, och särskilt om följande:

- De prioriterade åtgärder som övervägs av kommissionen, med beaktande av ekonomiska begränsningar både nationellt och på gemenskapsnivå.

- De förfaranden och eventuella rättsliga medel som kommissionen anser behövliga för att genomföra programmet.

Kommissionen skall ta största möjliga hänsyn till Statistikprogramkommitténs kommentarer och vidta de åtgärder den finner lämpligast.

Artikel 4

Det ramprogram som avses i artikel 1 skall genomföras genom särskilda statistikåtgärder som skall beslutas

a) av rådet i enlighet med tillämpliga bestämmelser i fördraget,

b) av kommissionen på de villkor som fastställs i artikel 5 och i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 6,

c) genom överenskommelse mellan kommissionen och de nationella myndigheterna inom respektive behörighetsområden.

Artikel 5

Kommissionen får besluta om en särskild statistikåtgärd om denna uppfyller följande två villkor:

- Åtgärden får inte pågå i mer än ett år.

- De uppgifter som skall insamlas skall vara antingen administrativa och statistiska uppgifter som redan är tillgängliga hos eller åtkomliga för de ansvariga nationella myndigheterna eller sådana som kan insamlas direkt, varvid kommissionen skall bära de merkostnader som uppstår på nationell nivå.

Artikel 6

1. Vid tillämpning av artikel 5 skall kommissionen biträdas av Statistikprogramkommittén.

2. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Kommittén skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommission. Medlemsstaternas röster skall vägas på det sätt som där anges. Ordföranden får inte rösta.

3. a) Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.

b) Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som bör vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.

Om rådet tre månader efter att ha mottagit förslaget inte har fattat något beslut, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat förslaget.

Artikel 7

Kommissionen skall i sina förslag till rådet och i de förslag till åtgärder som kommissionen lämnar till kommittén som avses i artikel 6 ange följande:

- Skälen för de föreslagna åtgärderna, särskilt med tanke på gemenskapspolitikens mål inom området i fråga.

- Åtgärdens exakta kvantifierade mål och en analys av förväntade resultat.

- De förfaranden som behövs för genomförandet, den tid som krävs för genomförandet och de roller som statistikmyndigheterna på nationell nivå och på gemenskapsnivå skall spela.

- Ifrågavarande specialistkommittéers roll.

- En analys av åtgärdernas verkan jämförd med insatsen, varvid hänsyn skall tas till kostnaderna både för gemenskapen och för medlemsstaterna.

- De internationella statistikrekommendationer som måste följas på berörda områden.

- De lösningar som valts för att minska arbetsbelastningen på uppgiftslämnare när dessa skall fylla i statistiska frågeformulär.

Artikel 8

Ansvaret för att genomföra de särskilda statistikåtgärderna i medlemsstaterna ligger hos de nationella statistikmyndigheterna. När programmet genomförs skall hänsyn tas till medlemsstaternas olika sätt att organisera sin officiella statistik.

Artikel 9

Medlemsstaterna skall lämna statistiska uppgifter enligt de förfaranden som närmare angivits för varje särskild åtgärd i enlighet med rådets förordning (Euratom, EEG) nr 1588/90 av den 11 juni 1990 om utlämnande av insynsskyddade statistiska uppgifter till Europeiska gemenskapernas statistikkontor ().

Artikel 10

Under tredje året av ramprogrammet för statistik skall kommissionen granska vilka framsteg som gjorts. I samråd med Statistikprogramkommittén skall kommissionen särskilt bedöma huruvida programmets mål och prioriteringar har uppnåtts och för kommittén framlägga sina eventuella förslag till ändringar.

Vid slutet av den period som ramprogrammet omfattar skall kommissionen, efter samråd med Statistikprogramkommittén lämna en rapport om programmets genomförande. Rapporten skall sändas till Europaparlamentet och rådet före utgången av 1998.

Artikel 11

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 22 juli 1993.

På rådets vägnar M. OFFECIERS-VAN DE WIELE Ordförande

() EGT nr C 277, 26.10.1992, s. 54.

() EGT nr C 176, 28.6.1993.

() EGT nr C 19, 25.1.1993, s. 62.

() EGT nr L 181, 28.6.1989, s. 47.

() EGT nr L 151, 15.6.1990, s. 1.

BILAGA

ÖVERSIKT ÖVER RAMPROGRAMMET 1993 1997 VIKTIGARE VERKSAMHETER SOM FÖRUTSES FÖR GEMENSKAPENS STATISTIK

ALLMÄNNA MÅL

SAMBAND MED ANDRA VERKSAMHETER SOM BEDRIVS ENLIGT SAMARBETSAVTAL

PROGRAM FÖR SEKTORSSTATISTIK

I. SEKTORSPROGRAM FÖR DEN INRE MARKNADEN

A. Sektorsprogram för industri-, transport- och energipolitik, forskning och utveckling samt turism

Syfte

Statistiska mål

1. Standarder

2. Statistik om varuhandel mellan medlemsstater

3. Statistik om företag

a) Industri

b) Tjänster

4. Transportstatistik

5. Statistik om forskning och teknisk utveckling

6. Energistatistik

7. Turismstatistik

B. Sektorsprogram för den gemensamma jordbruks- och fiskepolitiken

Syfte

Statistiska mål

1. Lantbruksstatistik

a) Jordbruksproduktion

b) Jordbrukspriser och jordbrukets intäkter

c) Jordbrukstruktur

d) Jordbruksanknuten livsmedelsindustri

e) Skogsbruk

2. Fiskestatistik

C. Sektorsprogram för miljöpolitik

Syfte

Statistiska mål

Miljöstatistik

II. SEKTORSPROGRAM FÖR SOCIALPOLITIK, EKONOMISK OCH SOCIAL SAMMANHÅLLNING SAMT KONSUMENTSKYDD

Syfte

Statistiska mål

1. Sysselsättningsstatistik

2. Statistik om arbets- och levnadsvillkor och social trygghet

a) Befolkning

b) Arbetsvillkor

c) Levnadsvillkor och social trygghet

3. Utbildningsstatistik

4. Statistik om hälsa och säkerhet

5. Regional och lokal statistik

6. Statistik om konsumentskydd

III. SEKTORSPROGRAM FÖR EKONOMISKA OCH MONETÄRA UNIONEN

Syfte

Statistiska mål

1. Nationalräkenskaper (real- och finansräkenskaper)

2. Statistik om offentliga sektorn

a) Statistik om offentliga företag

b) Statistik om den offentliga förvaltningen

3. Betalningsbalansstatistik

4. Prisstatistik

5. Nyckeltal för penningpolitisk samordning

6. Ecustatistik

7. Statistik om yttre handeln

IV. SEKTORSPROGRAM FÖR GEMENSKAPENS FÖRHÅLLANDE TILL ÖVRIGA VÄRLDEN

Ämne

Statistiska mål

1. Statistiken och Europeiska ekonomiska samarbetsområdet

2. Utveckling av statistiksystem i länder på väg mot marknadsekonomi

3. Utveckling av statistiksystem i utvecklingsländer

4. Samarbete med övriga icke-medlemsländer

5. Samordning med övriga internationella organisationer

V. UTVECKLING AV STATISTISK TEKNOLOGI OCH MÄNSKLIGA RESURSER

Syfte

Statistiska mål

1. Informatik och spridning av statistik

a) Projektet DSIS (distribuerade statistiktjänster)

b) Upprättande av ett nätverk för distribution av statistik inom gemenskapen

2. Utbildning i statistik

3. Statistikforskning

a) Utveckling av statistiska expertsystem (Doses)

b) Tekniköverföring mellan system

c) Den geografiska dimensionen

ÖVERSIKT ÖVER RAMPROGRAMMET FÖR 1993 1997 VIKTIGARE VERKSAMHETER FÖR GEMENSKAPENS STATISTIK

ALLMÄNNA SYFTEN

Gemenskapens statistiksystem skall

- utveckla ett antal standarder, metoder och organisationsstrukturer som gör att jämförbar, tillförlitlig och relevant statistik kan framställas inom hela gemenskapen,

- förse de europeiska institutionerna och medlemsstaternas regeringar med de uppgifter institutionerna och regeringarna behöver för att genomföra, övervaka och utvärdera gemenskapens politik,

- sprida statistiken till den europeiska allmänheten, till företag och till alla som har att fatta och berörs av beslut inom det ekonomiska och sociala området,

- söka förbättra medlemsstaternas statistiksystem och stödja utvecklingsländer och länder på väg mot marknadsekonomi.

Dessa uppgifter innebär följande verksamheter:

a) Utveckling av gemensamma klassifikationer, metoder och definitioner som är direkt tillämpliga i alla medlemsstater och stödda av gemenskapslagstiftning.

b) Utförande av gemensamma statistiska undersökningar som bygger på harmoniserade metoder.

c) Utarbetande, analys och spridning av gemenskapsstatistik, inbegripet jämförelser mellan länder och regioner.

d) Tillförande av gemenskaps-know-how till medlemsstaternas statistikprogram.

e) Främjande av konvergens i nationell statistisk praxis genom gemensamma utbildningsaktiviteter.

f) Stöd till utveckling av statistiksystemen både i gemenskapen och i länder utanför gemenskapen med hjälp av strukturförbättringar och utbyte av teknologi och erfarenheter medlemsstaterna emellan och med icke-medlemsländer.

SAMBAND MED ANDRA VERKSAMHETER SOM BEDRIVS ENLIGT SAMARBETSAVTAL

Förutom samverkan med de nationella statistiksystemen i medlemsstaterna skall samarbetet vidgas till att omfatta systemen i de EFTA-länder som ingår i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), och till internationella organisationer som verkar på statistikområdet, särskilt Förenta nationerna och dess organ, och OECD.

PROGRAM FÖR SEKTORSSTATISTIK

I. SEKTORSPROGRAM VAD GÄLLER DEN INRE MARKNADEN

A. Sektorsprogram för industri-, transport- och energipolitik, forskning och utveckling samt turism

Syfte

Att bidra till att den nödvändiga statistik utarbetas, som, genom att den förser beslutsfattare (regeringar, näringslivet och arbetsmarknadens parter) med den information dessa behöver, stärker konkurrensförmågan i gemenskapens näringsliv på internationell nivå samtidigt som insynen i marknaden förbättras.

Statistiska mål

Att föreslå medlemsstaterna harmoniserade standarder, genomförande av gemensamma undersökningar, gemensam bearbetning av redan insamlade uppgifter och upprättande av gemensamma infrastrukturer för största möjliga bruk av redan insamlade data, t.ex. register, inom nedan nämnda områden.

1. Standarder

Alla statistikprogrammen skall utnyttja de nya europeiska klassifikationerna som i hög grad är samstämda med de nationella klassifikationerna, vilket ger ett i sann mening gemensamt underlag för alla närings- och samhällssektorer i gemenskapen.

2. Statistik om varuhandeln mellan medlemsstater

Detta projekt syftar till att genomföra rådets beslut om varuutbytet mellan medlemsstaterna efter 1992 efter det att gränskontrollerna upphävts inom gemenskapen.

Den distribuerade databasen COMEXT-93, som innehåller handels- och tullstatistik för länder inom och utom gemenskapen, kommer att ge ny, mera detaljerad och mera aktuell statistik tack vare den distribuerade bearbetningen.

Spridningen av dessa mera detaljerade uppgifter till institutionerna och de ekonomiska aktörerna kommer att underlättas av allmänt bruk av ny informationsteknologi, i huvudsak CD-ROM, genom statistikproduktion som är bättre ägnad att tillgodose de viktigaste sektorernas behov och genom att den statistik som sprids anpassas bättre till deklarationssystemet. Detta kommer i sin tur förbättra återkopplingen och insynen i marknaden.

Statistikens kvalitet och aktualitet beror direkt på den nytta som näringslivet finner sig ha av statistiken och förhållandet mellan kostnaden för och nyttan av arbetet med statistiska deklarationer. Följaktligen kommer, jämte ansträngningar att nedbringa arbetsbördan i allmänhet, intensivare kampanjer och utbildning att bedrivas för att höja svarsfrekvensen.

Kombinationen av handels- och tullstatistik, den bättre samordningen mellan produktions- och handelsstatistik, den geografiska utvidgningen till EFTA-länderna och jämförelserna med länder utanför gemenskapen kommer att bli de viktigaste pådrivande krafterna i den framtida utvecklingen.

3. Statistik om företag

a) Industristatistik

Det huvudsakliga syftet med företagsstatistiken är att tillhandahålla de uppgifter som kommissionen behöver för att övervaka gemenskapens produktionssystem och för sin sektorspolitik. Efter ändringarna i Maastrichtfördraget får Romfördraget till praktisk konsekvens att statistikprogrammet 1993 1997 nu inbegriper standardisering (gemensamma metoder, klassifikationer och standarder), infrastruktur (tekniska och juridiska aspekter), utvidgning av de gemensamt genomförda undersökningarna till nya områden samt mänskliga och budgetmässiga resurser.

Huvudsyftet förblir att förbättra de tre stomelementen i denna statistik: årliga uppgifter om struktur och verksamhet, tillräckligt detaljerad bevakning av konjunkturcykler och tillräckligt detaljerade uppgifter för att belysa produktionen av varor och tjänster.

Införandet av en årlig undersökning av näringslivets struktur och verksamhet kommer att ge statistik med fördelning på näringsgren, storleksklass, medlemsstat eller region.

Statistiken om varu- och tjänsteproduktionen kommer att ligga till grund för allt arbete med att övervaka och förbättra insynen i den inre marknaden (handelspolitik, konkurrensförhållanden).

Förutom ansträngningar för att nå detta centrala mål kommer två viktigare kategorier av arbete att fullföljas eller utvecklas.

För det första kommer alla olika sätt att undersökas att förbättra metoderna för industristatistiken så att belastningen på de undersökta företagen minskar men också så att möjligheterna ökar för dem att utnyttja informationen (ytterligare standardisering, samordning av undersökningar som avser samma företag, dialog med företagen för att anpassa informationen till deras behov, m.m.).

För det andra ställer ny gemenskapspolitik följande särskilda utvecklingskrav:

- Utveckling av informationssystem med speciella nyckeltal för små och medelstora företag, särskilt vad gäller demografiska faktorer eller förhållanden som är unika för de små och medelstora företagen

- Konstruktion och införande av nyckeltal som mera i detalj anger europeiska företags konkurrensförmåga och som också medger jämförelser med dessas konkurrenter (huvudsakligen i USA och Japan)

- Utveckling av statistiken om forskning och utveckling så att man kan mäta denna faktors inverkan på produktivitetsökning och förbättrad konkurrensförmåga.

b) Tjänster

Tjänstestatistiken kommer att vidareutvecklas med en metod som är både generell och sektorell.

Förbättrade metoder i statistiken om tjänsteföretag och institutioner kommer att kräva en mera intim samverkan med industri- och tjänsteföretagen i fråga (bl.a. rörande statistisk analys av tillväxten av produktionen av anknytande tjänster). Metodstudierna kommer att behöva ta hänsyn till den erfarenhet som vinns i förstudier som också de kommer att kräva stöd och samordning på gemenskapsnivå.

"Företagsmodellen" måste kompletteras med utveckling av metodik för statistisk analys av tjänstefunktioner, särskilt statistik om relationen mellan varor, funktioner, priser och volymer.

Att mäta den inre marknadens effekt på ett antal viktiga och delvis ömtåliga sektorer kommer att kräva särskilda undersökningar på flera prioriterade områden. Sålunda kommer finansiella tjänster, tjänster till företag, kommunikationer och den audiovisuella sektorn att betraktas som prioriterade på gemenskapsnivå, och arbete som redan har inletts kommer att intensifieras så att lämpliga informationsystem kan byggas upp.

Samtidigt tyder de nya perspektiv som öppnar sig genom fördraget om den politiska unionen, särskilt verksamheterna under rubriken "Det sociala Europa", på att det kommer att uppstå nya tjänstebranscher som betjänar enskilda medborgare och lokala myndigheter, t.ex. genom att tillhandahålla social omvårdnad, utbildning, hälso- och sjukvård, fritidsaktiviteter, kultur- och sportaktiviteter, m.m.. Dessa nya tjänstebranscher måste analyseras med metodiken för "tjänsteföretag", och särskild uppmärksamhet måste ägnas behandlingen av den konkurrensbefriade tjänstesektorn och sambanden mellan dessa sektorer och en funktionsanalys av de offentliga utgifterna.

Utvecklingen av statistiken om tjänsteföretag skall också kopplas till ett informationssystem som bygger på sektorsregister som omfattar den sociala ekonomin och hantverksnäringarna, och till genomförandet av "Åtgärdsprogrammet för utveckling av ett statistiksystem för handel och distribution".

4. Transportstatistik

Maastrichtfördraget betonar de framsteg som kan göras på transportområdet genom marknadsliberalisering. Vad på statistiken ankommer, måste med andra ord förtur ges åt en statistik som ännu inte existerar på gemenskapsnivå, nämligen statistik om luftfart och sjöfart.

Förutom statistik om de olika transportsätten behövs dock även statistik om utnyttjandet av infrastruktur och transportmedel. Hög prioritet måste därför ges statistik om persontransporter.

Den ordning som redan fastställts för transportstatistiken kommer naturligtvis att vidareutvecklas vid översynen av direktiven om transport på landsväg, järnväg och inre vattenvägar och dessa kommer att utvidgas till att omfatta luft- och sjöfart.

Informationssystemet måste stabiliseras med en mera övergripande arbetsmetod så att man kan samordna sektorsmetodikerna och förenkla undersökningsorganisationen.

5. Statistik om forskning och utveckling

Den kompetens för forskning och teknisk utveckling som har byggts upp i gemenskapen med stöd av enhetsakten och stärkts genom Maastrichtavtalet och den gemenskapspolitik som syftar till att främja innovationer ställer krav på aktuella och exakta statistiska uppgifter. I överensstämmelse med förslaget till rådsbeslut om statistik om forskning och utveckling kommer målet för ramprogrammet 1993 1997 att vara att stabilisera det nuvarande läget och att utvidga datainsamlingsverksamheterna, dvs. att skaffa ny information om dem som arbetar med forskning och utveckling, mäta regionernas tekniska potential och företa pilotundersökningar om innovationer. Samarbetet med OECD bör intensifieras så att man snabbare kan få fram information om finansiering av och utgifter för forskning och utveckling.

6. Energistatistik

Utsikterna för energistatistiken beror på utvecklingen av ekonomin i allmänhet och energimarknaden i synnerhet. Arbete kommer att ägnas åt att förbättra energibalanserna, både för enskilda produkter och för aggregat.

Pris- och förbrukningsundersökningarna kommer att behöva utvidgas så att de får bättre täckning.

De verksamheter som här förutskickas kommer att ge bättre och mera jämförbar statistik om energipriser och energiflöden, om leveranssäkerheten med riktade undersökningar om den geografiska resursfördelningen, om alternativa energiprodukter, om rationell energianvändning, om exploatering av förnybara energikällor, om miljöverkningar av de utsläpp som förorsakas av energiprodukternas omvandling (CO2, SO2 m.m.) jämte en bedömning av utsläppens ekonomiska betydelse samt om regionala energiinvesteringar.

En strategi för genomtänkt användning av andra råvaror än energiprodukter är ett viktigt komplement till dessa verksamheter. När nätverken öppnas, kan det bli nödvändigt att statistiskt belysa hur de används.

7. Turismstatistik

Ett system för turismstatistik kommer att behöva byggas upp för EES, med utgångspunkt huvudsakligen i uppgifter om tillgång och efterfrågan på varor och tjänster inom turistområdet.

B. Sektorsprogrammet för styrning av den gemensamma jordbrukspolitiken (CAP) och fiskepolitiken

Syfte

Att bidra till de statistiska uppgifter som är nödvändiga för att sköta och övervaka de åtgärder som beslutats inom den gemensamma jordbrukspolitiken och fiskepolitiken.

Statistiska mål

Att lämna förslag till de gemenskapsundersökningar som skall genomföras i medlemsstaterna, till jämförbar bearbetning av nationella undersökningar, till harmoniserade standarder och gemensam infrastrukturstatistik på följande områden:

1. Lantbruksstatistik

Jordbruksstatistiken kommer att genomgå en betydande förändring under de närmaste åren till följd av reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken och genomförandet av resultaten av den "övervakningsverksamhet" som utfördes under det föregående programmet. Förändrade instrument för insamling av uppgifter om produktion och prognoser för produktion, priser, intäkter och jordbruksstrukturer tycks bli nödvändiga. Målet är att åstadkomma bättre utnyttjande av de resurser som ägnas åt jordbruksstatistik samtidigt som man i möjligaste mån begränsar den växande administrativa belastningen på jordbrukarna.

a) Jordbruksproduktion

Växtodling: Införandet av stabiliseringsåtgärder inom flera av växtodlingens sektorer, jämte vissa sannolika inslag i den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken, understryker behovet av bättre kvalitet, jämförbarhet och punktlighet i framställningen hos denna statistik. Gemensamma jordbrukspolitiken kommer att öka statistikens direkta inverkan på styrningen av marknaden. Det är därför nödvändigt inte bara att skapa en bindande rättslig reglering för odlingsstatistik utan också att fortsätta söka de bästa sätten att garantera statistikens tillförlitlighet och objektivitet samtidigt som kostnader och arbetskraftsbehov i möjligaste mån hålls nere. Det är med tanke på detta mål som forskning om urvals- och prognosmetoder och fjärranalytisk uppgiftsinsamling för jordbruksstatistik kommer att fortsätta och, om möjligt, intensifieras.

Animalieproduktion: Gemenskapsstatistiken och gemenskapslagstiftningen kommer att behöva anpassas till förändringar i marknaderna och marknadsstyrningen. De kommer därför att behöva noggrant ses över med jämna mellanrum så att man kan förvissa sig om att målen nås till lägsta kostnad, varvid hänsyn särskilt skall tas till animalieproduktionens olika betydelse i olika länder. Särskild uppmärksamhet kommer att behöva ägnas åt att förbättra den totala informationen om slakt.

Tillgångsredovisningar: Dessa ger en syntes av statistiken om tillgång på och användning av de olika vegetabiliska och animaliska produkterna, och deras huvudsakliga funktion är att möjliggöra övervakning av självförsörjning och konsumtion. En anpassning kan behövas till följd av det nya systemet för handel mellan medlemsstater efter 1992. Det är nödvändigt att höja dessa redovisningars kvalitet och att bättre definiera det väsentliga informationsbehovet, med beaktande av att siffrorna utgör jämförelsetal för internationella avtal, särskilt GATT.

Fodertillgångsstatistik: Statistik har sammanställts under de senaste 20 åren om tillgången på djurfoder. Undersökningar har gjorts att bestämma olika djurs näringsbehov för att kunna bedöma efterfrågan på foder långt innan uppgifter om utbudet blir kända. Ansträngningar har gjorts och kommer att fortsätta att jämföra tillgång och efterfrågan för att få bättre kunskap om slag och mängd av foder som förbrukas av varje djurslag. Den reformerade gemensamma jordbrukspolitiken, som kommer att stärka marknadernas roll, kommer att ställa krav på särskilda ansträngningar att skaffa uppgifter om lagerhållningen, både den privata och den offentliga, med tanke på lagrens inverkan på marknaden.

b) Jordbrukspriser och jordbrukets intäkter

Att kontrollera källorna till jordbruksräkenskaperna och förbättra metodiken för att utarbeta dessa är en viktig uppgift som kommer att leda till en mera omfattande harmonisering av medlemsstaternas statistik och till bättre kunskap om de skillnader i jordbrukets intäkter som alltjämt finns i gemenskapen. Kvaliteten och analysen av förutsägelserna om jordbrukets intäkter kommer att förbättras ytterligare.

Utvecklingen av analysen av jordbrukarhushållens totalinkomst kommer att leda till bättre uppfattning om jordbrukets sammanlagda intäkter.

Modeller för prognos och simulering (på kort och medellång sikt), som bygger på en integrerad databas för jordbruksnäringen, kommer att utvecklas och/eller underhållas. Dessa modeller kommer att bli verktyg för prognoser och ge möjligheter att göra simuleringar för att utröna effekterna av olika jordbrukspolitiska handlingsalternativ. Med hjälp av modellerna kommer beslutsfattarna att kunna få underlag för sina förslag. Medlemsstaterna kommer att bli närmare inbegripna i detta arbete.

c) Jordbrukets struktur

Under åren 1993-1997 kommer medlemsstaterna att genomföra alla de undersökningar om jordbruksföretagens struktur som föreskrivs i förordning 571/88.

För att underlätta tillgången till och användningen av resultaten från dessa undersökningar kommer det att bli nödvändigt att vidareutveckla det nya databanksystemet (Eurofarm).

Statistik byggd på uppgifter i administrativa källor (olika register), särskilt vad gäller fleråriga grödor, torde förse kommissionen med en oumbärlig uppsättning uppgifter om tendenser i jordbrukssektorerna i fråga.

d) Jordbruksanknuten livsmedelsindustri

Sammanställandet av uppgifter om de näringar som har anknytning till jordbruket kommer att fortsätta. Användarbehoven kommer att tillgodoses genom utnyttjande av redan tillgängliga uppgifter och av de förbättringar som förbereds, särskilt i företagsstatistiken.

e) Skogsbruk

Bättre information om skogsbruket behövs med tanke på gemenskapspolitiken på området. I detta sammanhang är det nödvändigt att intensifiera ansträngningarna att förbättra informationen om skogsbrukets struktur och försöka upprätta ett register över gemenskapens skogsbruk.

2. Fiskestatistik

Den gemensamma fiskepolitiken omfattar flera områden av intresse som kräver att statistik finns att tillgå: marknadsstyrning, bevarande av fiskbeståndet och strukturomvandling av fiskerinäringen.

De förordningar som redan införts om landande av fisk och fiskprodukter och fångster i Nordöst- och Nordvästatlanten kräver den mest väsentliga statistiken. Under kommande år måste kvaliteten på denna statistik förbättras genom fortlöpande informationsutbyte om de metoder som medlemsstaterna använder.

Förberedande arbete har redan gjorts för att förbättra den befintliga statistiken om fisket i Medelhavet, liksom också om vattenbruk.

C. Sektorsprogram för miljöpolitik

Syfte

Att konstruera ett antal statistiska nyckeltal som gör det möjligt att utarbeta, genomföra, övervaka och utvärdera gemenskapsprogram för miljön.

Statistiska mål

Att utarbeta förslag till de gemenskapsundersökningar som skall genomföras i medlemsstaterna till jämförbara bearbetningar av befintliga uppgifter, standarder och gemensamma statistiska infrastrukturer på följande område:

Miljöstatistik

Den period som omfattas av det nya åtgärdsprogrammet sammanfaller med femte gemenskapsprogrammet om miljön, vilket bär titeln "Mot en hållbar utveckling" och bygger på principerna hållbarhet och delat ansvar för alla olika aktörer och sektorer. Åtgärdsprogrammet rekommenderar att man går över från en strategi som bygger på normativ lagstiftning till en som bygger på utveckling av ett antal ekonomiska och sociala instrument som gör det möjligt att integrera hållbarhetsmålet på alla områden och åstadkomma en förändring i alla aktörers beteende och införa begreppet miljöansvar.

Föreställningen om hållbarhet kommer att tas upp på världsnivå av FN-konferensen om miljö och politik (UNCED), som kommer att hållas i Brasilien i juni 1992 och har en plan för tjugohundratalet som innehåller ett avsnitt om utveckling av en lämplig informationsstrategi.

Mot denna bakgrund bör målen för det miljöstatistiska programmet för 1993 1997 vara att fullfölja och utvidga det arbete som inleddes 1989 1992 och att tillämpa resultaten av de undersökningar som nu pågår.

Förtur bör ges följande åtgärder:

- Införande av ett system för att insamla uppgifter om avfall i samband med gemenskapslagstiftning om avfallshantering.

- Införande av ett system för insamling av statistiska uppgifter i samband med industriundersökningar om utsläpp och avfallsgenerering och kostnaderna för att förebygga och eliminera utsläpp och avfall. Identifiering och beskrivning av eko-industrier.

- Samarbete kring inrättande av ett register över utsläpp och avfall med fördelning på näringsgren, i samarbete med Europeiska miljöbyrån (projektet Corinair).

- Harmonisering av statistiken om offentliga utgifter för miljön och insatser för forskning och utveckling på området.

- Utarbetande av nyckeltal och statistiska analyser av transporter, råvaror, energi, industri, jordbruk och turism vid genomförande av miljöpolitiken i dessa sektorer.

- Deltagande i internationellt arbete om satelliträkenskaper för miljön.

Under de närmaste åren bör statistiken göra framsteg tack vare införandet av gemenskapsstandarder för miljöplanering, redovisning och miljörevision av företag och förvaltningar, vilket ökar informationen till konsumenter och enskilda och dessas ansvar, genom forskning om varför och hur mänsklig verksamhet påverkar miljön och genom utvecklingen av en ekonomisk teori och av empiriska metoder för att prissätta miljöskador. Dessa senare aspekter är avsedda att visa kostnaderna för miljöförsämring och uttömning av naturtillgångar så som de bör avspeglas i de ekonomiska räkenskaperna.

II. SEKTORSPROGRAM FÖR SOCIALPOLITIK, EKONOMISK OCH SOCIAL SAMMANHÅLLNING OCH KONSUMENTSKYDD

Syfte

Att bidra till utarbetande av harmoniserade statistiska nyckeltal för sysselsättning, arbetslöshet, omflyttning, levnadsstandard, hälsa, socialt skydd, skolgång, teoretisk utbildning, yrkesutbildning och regionala skillnader.

Statistiska mål

Att föreslå medlemsstaterna att utföra statistiska undersökningar eller göra den bearbetning som behövs av befintliga uppgifter, i enlighet med gemensamma riktlinjer på följande områden.

1. Sysselsättningsstatistik

De ansträngningar som gjorts för att resultaten av arbetskraftsundersökningarna skall bli tillförlitligare och fullständigare visar här sitt fulla berättigande. De kommer att behålla sin centrala roll i sysselsättningsstatistiken och kommer att få ytterligare betydelse genom den utveckling som blir följden av artikel 123 i Maastrichtfördraget som under mål 3 och 4 till socialfondens uppdrag fogar i fråga om arbetstagare, "att underlätta deras anpassning till förändringar inom industrin och i produktionssystemen, särskilt genom yrkesutbildning och omskolning".

Denna gemenskapsundersökning kommer i större utsträckning än hittills att bli underlag och gemensam ram för skattningar som kompletterar annan mera detaljerad eller mera regelbunden statistik som framställs i medlemsstaterna. Det kommer sålunda att bli möjligt inte bara att framställa jämförbar månatlig arbetslöshetsstatistik utan också att klarare urskilja arbetsvolymproblemet i ekonomier där arbetsorganisationen blir allt mera varierande (deltid, anställning på flera håll, växling mellan arbete och utbildning, m.m.).

Särskild uppmärksamhet kommer att ägnas möjligheten att bestämma nyckeltal för sysselsättningens variationer på kort sikt på sektorsnivå.

2. Statistik om arbets- och levnadsvillkor och socialt skydd

De prioriterade åtgärderna på detta område kan indelas i tre huvudområden:

a) Befolkningsstatistik

med följande verksamheter:

- Årligen framställa en uppsättning samstämmiga och internationellt jämförbara uppgifter om det demografiska läget och om demografiska trender.

- Fullfölja arbetet på demografisk framskrivning.

- Tillhandahålla uppgifter om rörlighet inom gemenskapen, med prioritering av en genomlysning av flöde, kvalifikationer och ålder.

- Tillgodose behovet av statistik om flyttning in i och ut ur gemenskapen genom att ta med särskilda uppgifter om hushållens sammansättning och om utbildning och kvalifikationer hos den flyttande befolkningen.

- Skapa ett informationssystem för EEG/EFTA som visar volymer av bosatta invandrare och flöden av in- och utvandrare.

b) Arbetsvillkor

med följande verksamheter:

- Tillhandahålla statistik om arbetsvillkor och, särskilt med hänsyn till typ av avtal, arbetstidens fördelning, för att möjliggöra övervakning av tillämpningen av de förslag till direktiv som behandlar dessa frågor.

- Förbättra informationen om lönekostnader, särskilt med hjälp av undersökningar av inkomststrukturen med uppgifter om kvalifikationsnivåer och om lönernas fördelning på företagsstorlek, bransch och region. Denna förbättrade information kommer också att tillgodose de behov som uppkommit på grund av "Yttrande om skälig ersättning" och "Tredje åtgärdsprogrammet för jämställdhet mellan män och kvinnor enligt principen lika lön för lika arbete".

- Utveckla kortperiodiska nyckeltal för arbetskraftskostnaderna.

- Konstruera nyckeltal för arbetslivsförhållandena (strejker, organisationsgrad, kollektivavtal, m.m.).

Helt allmänt måste i och med att gemenskapen har satt jämställdhet mellan män och kvinnor som mål fördelning på kön göras i all statistik som är av ett slag som medger en sådan uppdelning.

c) Levnadsvillkor och socialt skydd

med följande verksamheter:

- Förbättra jämförbarheten och frekvensen för uppgifter om hushållens konsumtion och levnadsvillkor.

- Upprätta en databas med uppgifter om inkomstfördelningen, med särskild uppmärksamhet på äldre personers inkomster inom ramen för Europaåret för gamla (1993).

- Inrätta en europeisk panel för frågor som rör hushållens inkomster och levnadsvillkor som ett instrument för att observera den inre marknadens sociala konsekvenser.

- Fortsatt arbete med att bestämma och förbättra nyckeltalen för fattigdom och därvid i synnerhet att ta med de icke-monetära dimensionerna.

- Övervaka utgifter och intäkter vad beträffar socialt skydd (Esspros), särskilt i enlighet med förslaget till rekommendation om konvergerande mål för social trygghet och för en lägsta trygghetsnivå.

- Följa upp mikro-ekonomiska studier av ersättningsnivåer efter funktion.

- Göra regelbundna nyutgåvor av "Digest of statistics on social protection in Europe" (Sammansättning av statistiken om socialt skydd i Europa)

- Vart annat år ge ut statistik om de sociala villkoren för funktionshindrade personer.

- Utveckla uppgiftsinsamlandet om européernas "tidsbudget".

- Tillhandahålla uppgifter om de åtgärder och budgetmedel som står till förfogande för att ge familjestöd.

3. Utbildningsstatistik

Utveckling av statistik om utbildning, särskilt yrkesutbildning, kommer att bli en av de viktigaste nya och brådskande uppgifterna för gemenskapens statistiksystem.

Förbättring av statistikens jämförbarhet genom att nycklar skapas mellan de nationella undervisnings- och yrkesutbildningssystemen är ett viktigt tema som måste utvecklas för att man skall kunna få en klar bild av det verkliga läget i medlemsstaterna. Specialbearbetning av uppgifter som redan finns i de administrativa registren kommer att vara utgångspunkten för detta projekt.

4. Statistik om hälsa och säkerhet

De verksamheter som är planerade på detta område omfattar analys av dödlighet och sjuklighet med fördelning efter orsak. Systematisk insamling av jämförbara uppgifter kommer att förberedas och vidareutvecklas i samarbete med berörda länder och internationella organisationer, särskilt Världshälsoorganisationen (WHO).

Dessutom kräver rådets resolution av den 21 december 1987 och direktivet av den 22 juni 1989 harmonisering av statistiken om olycksfall i arbetet och yrkessjukdomar. Arbetet på detta område kommer att fullföljas.

5. Regional och lokal statistik

Regionalstatistiken kommer att vidareutvecklas utmed följande linjer:

- Fullständigare genomförande av systemet med regionalräkenskaper för alla medlemsländer och bättre regional täckning, inklusive täckning av de nya tyska förbundsländerna.

- Förbättrad regional representativitet vid gemenskapsundersökningar och bättre möjligheter till analys.

- Bättre jämförbarhet och tillförlitlighet hos de regionnyckeltal som används vid tillämpning av förordningarna om strukturfonder.

- Regionuppgifter om den offentliga sektorn.

- Uppbyggande av ett gemensamt system med infra-regionala uppgifter som gör det möjligt att göra en funktionell och geografisk nedbrytning av uppgifter för gemenskapens territorium (sysselsättningszoner, tätorts-/landsbygdszoner, m.m.) och organisera datainsamling och databaser så att man kan kartlägga zoner och regioner.

- Utveckling av nyckeltal som visar de väsentliga faktorer som ger utsikter till och kapacitet för strukturell anpassning, såsom

- befolkningens utbildningsnivå och kvalifikationer,

- investeringar,

- infrastrukturresurser,

- innovationskapacitet,

- företagarkapacitet så som denna avspeglas i nybildning och nedläggning av företag.

6. Statistik om konsumentskydd

Avdelning XI i det nya Fördraget om Europeiska unionen innehåller ett kapitel om konsumentskydd vad gäller hälsa, säkerhet, ekonomiska intressen och information.

Information behövs därför om

- varors och tjänsters inverkan på hälsa och säkerhet, inklusive olycksfall hemma och vid fritidsaktiviteter,

- trender i hushållens konsumtion, med fördelning på bransch och typ av distribution ("fast försäljningsställe" i motsats till postorderförsäljning).

Slutligen behövs statistik av ett nytt slag för att avgöra inte bara i vilken utsträckning den inre marknaden skapar nya marknader (t.ex. för finansinstitut) i gemenskapen utan också vilket förtroende konsumenterna visar den (t.ex. transaktioner i varor och tjänster med kontrahenter utanför den inre marknadens gränser).

III. SEKTORSPROGRAM FÖR EKONOMISKA OCH MONETÄRA UNIONEN (EMU)

Syfte

Att bidra till att utveckla harmoniserade statistiska nyckeltal för övervakning av hur Ekonomiska och monetära unionens mål uppfylls. Detta berör all den statistik som är nödvändig för institutionerna och medlemsstaterna för att övervaka tillämpningen av de principer som fastställts i artikel 3a (avdelning II) i fördraget om samstämd ekonomisk politik.

Statistiska mål

Att föreslå medlemsstaterna att utföra statistiska undersökningar eller bearbetning av redan tillgängliga uppgifter med gemensamma förfaranden på följande områden:

1. Nationalräkenskaper (real- och finansräkenskaper)

Nationalräkenskapsuppgifterna förblir en hörnsten i den makroekonomiska analysen.

Bruttonationalinkomsten har legat till grund för en av gemenskapens egna inkomstkällor sedan 1988. BNI-direktivet inrättade ett förfarande för kontroll och bedömning av jämförbarhet och representativitet i BNI-uppgifterna för medlemsstaterna.

För att uppnå dessa mål måste pågående arbete intensifieras och ges hög prioritetsgrad.

Detta kommer att omfatta följande:

1. Mera homogent iakttagande av reglerna för Europeiska nationalräkenskapssystemet (ENS).

2. Större exakthet i bestämningen av BNI.

3. Ansträngningar för att säkerställa att nationalräkenskaperna ger en mera uttömmande bild av det ekonomiska livet.

Avsevärda förbättringar av kvaliteten hos de nationella räkenskaper som ligger till grund kan påräknas under den närmaste framtiden, särskilt tack vare den inventering av källor och metoder som sammanställts för att göra det möjligt att kontrollera jämförbarheten hos BNI vad gäller medlemsstaternas BNI-baserade bidrag till gemenskapsbudgeten (fjärde resursen). Denna information måste dock omfatta mera än bara BNI och dess viktigaste motsvarigheter: jämförbarhet i de makroekonomiska skattningarna av inkomstfördelning, sparande och finansiering kommer att bli en viktig förutsättning för att man skall kunna skapa Ekonomiska och monetära unionen.

Fördraget underströk vikten av statistiska nyckeltal som bygger på ENS. I protokollet om förfarande vid alltför stora underskott används t.ex. termer om statligt budgetunderskott, investeringar och skulder så som de definierats i ENS. En översyn av ENS pågår för närvarande, och den reviderade versionen kommer att börja tillämpas under den period som omfattas av detta statistikprogram.

Redovisning av förmögenhet, dvs. analys av tillgångar snarare än av flöden, ingår redan i översynen av ENS. I finansräkenskaperna ingår dessa redovisningar som ett generellt inslag i de olika satelliträkenskapssystemen, t.ex. monetära aggregat, utlands- och statsskuld. Det kommer att bli nödvändigt att göra förmögenhetsredovisningar för alla medlemsstater tillgängliga för bruk vid analys av de ekonomiska aktörernas beteende.

Den framtida ekonomiska och monetära unionen kommer att kräva ett system av integrerade ekonomiska räkenskaper för unionen som helhet, för att den ekonomiska politiken skall kunna övervakas. Sålunda kommer konsistenta uppgifter om utländska tillgångar och skulder att behövas för att bestämma gemenskapens position i förhållande till världen i övrigt.

2. Statistik om offentliga sektorn

Ett arbetsprogram ser helt annorlunda ut beroende på om det gäller statistik om offentliga företag eller om offentliga förvaltningar. I förra fallet måste särskild företagsstatistik läggas upp. I det senare måste kvaliteten hos den befintliga statistiken förbättras (mera aktuell, mera jämförbar och mera detaljerad) för att den skall kunna anpassas till EMU:s speciella behov.

a) Statistik om offentliga företag

Först och främst måste de statistiska företagsregistren innehålla kriterier som visar hur stark myndigheternas styrning är.

Vad beträffar gemenskapsundersökningarna om industriella företag och tjänster måste kommissionen i samarbete med medlemsstaterna sätta in det arbete som är nödvändigt för att åstadkomma en fördelning på privata och offentliga företag. Redan från början bör alla variabler som ingår i företags- och tjänsteundersökningarna observeras också för offentliga företag, och även andra variabler kan tillkomma.

När man gör en redovisning av ett offentligt företags tillgångar (ekonomiska och andra), bör särskild uppmärksamhet ägnas statistik som visar den del av de offentliga företagens (och de bolagsliknande företagens) skulder som det allmänna borgar för.

b) Statistik om den offentliga förvaltningen

Vissa hittills underutnyttjade element i nationalräkenskaperna kommer att få ny betydelse. När penningpolitiken blivit enhetlig kommer således all analys av skattepolitiken att kräva uppgifter om statsinkomster och statsutgifter och om underskotten och deras finansiering. Dessutom berörs skattepolitiken direkt av ett av de fyra konvergenskriterierna som anges i unionsfördraget. För att protokollet om stora underskott skall kunna tillämpas, måste uppgifter om både det allmänna budgetläget och om det allmännas skuld harmoniseras, insamlas och föras ajour i enlighet både med ENS-metodik och med protokollets föreskrifter.

Artikel 104c i unionsfördraget syftar på att förhållandet mellan den statliga investeringsvolymen och statsskulden är ett av de kriterier som skall tas med i den rapport som kommissionen skall utarbeta om en medlemsstat inte uppfyller kriterierna som gäller för statsskulder. Detta innebär att uppgifter om statliga investeringar regelbundet måste harmoniseras och insamlas. Uppgifterna kommer att hämtas ur nationalräkenskaperna.

3. Statistik om betalningsbalans

En "hållbar betalningsbalans" är en grundprincip för både enskilda medlemsstater och gemenskapen (artikel 3a). Följaktligen är betalningsbalansstatistik av största betydelse för att följa det ekonomiska, monetära och finansiella läget gentemot andra länder, för enskilda medlemsstater och för gemenskapen som helhet. Denna statistik är en källa till gentemot andra länder viktig information om internationella makroekonomiska flöden, t.ex. handel med varor och tjänster, intäkter, ensidiga överföringar, direktinvesteringar, och övriga kapital- och penningflöden. Ett antal politiska åtgärder, som kan bli aktuella i samband med ekonomisk och monetär integration, förutsätter att information hämtas ur betalningsbalansstatistiken. Detta gäller bl.a. åtgärder som avser kapitalrörelser och betalningar (artikel 109c) och valutaväxlingsverksamhet. Dessutom verkar det högsttroligt, att de kommande internationella handelsavtalen (Uruguay-rundan) kommer att omfatta internationell handel med tjänster, och för sådan handel utgör betalningsbalansstatistiken en av de huvudsakliga informationskällorna. Detaljerad, tillförlitlig och aktuell statistik över betalningsbalansen är därför mycket önskvärd.

För närvarande skiljer sig medlemsstaternas statistik över betalningsbalans i detaljrikedom, kvalitet och aktualitet. Dessutom är det så, att det insynsskydd som finns i vissa medlemsstater hindrar överföring av uppgifter till gemenskapen. På gemenskapsnivå leder detta till brist på jämförbara uppgifter baserade på gemensamma definitioner. Som en följd därav blir de aggregerade uppgifterna för nationella flöden av begränsad kvalitet. Dessutom anges nationella flöden normalt inte med fördelning på flöden inom och utom gemenskapen. Den information som för närvarande står till buds är, särskilt på gemenskapsnivå, klart otillräcklig, för att tillgodose EMU:s framtida behov.

Ökade ansträngningar behövs för att åstadkomma de avsevärda förbättringar som krävs. Den snart utkommande handboken för Internationella valutafonden kommer att behöva göras om enligt gemenskapsstandarder så att dess tillämpning i medlemsstaterna inte leder till statistiska asymmetrier. Av samma skäl måste datainsamlingssystemet i hela gemenskapen ses över och harmoniseras. Dessa arbetsuppgifter måste genomföras innan tredje skedet börjar. Följaktligen måste den tid som omfattas av detta statistikprogram utnyttjas väl. Europeiska monetära institutet (EMI) kommer att medverka under detta andra skede när så är nödvändigt för att främja hållbara framsteg i överensstämmelse med de mål som angivits ovan.

4. Prisstatistik

Uppgifter om prisindex har två viktiga tillämpningar i samband med EMU. För det första anger fördraget att det primära målet för Europeiska centralbankssystemet bör vara att vidmakthålla prisstabiliteten. För det andra är ett av de kriterier som kommer att användas för att bestämma vilka medlemsstater som skall anses ha ekonomier som redan uppnått en tillräcklig konvergensnivå för att ansluta sig till den monetära unionen att inflationsskillnaderna mellan länder, mätta med konsumentprisindex, har nedbringats till acceptabel nivå.

Fastän kommissionen samlar och sprider uppgifter om nationella inflationstendenser via konsumentprisindex som tillhandahålls av medlemsstaterna månadsvis, är dessa nationella index inte helt harmoniserade. Med tanke på betydelsen av att ha jämförbara uppgifter om inflationstakt måste åtgärder inom den närmaste framtiden sättas in på att konstruera en harmoniserat konsumentprisindex för varje medlemsstat.

5. Nyckeltal för samordnad penningpolitik

För att förbättra insikten i de nationella finansiella systemen kommer arbetet med att inventera källor och metoder för bankstatistik att fortsätta. Denna inventering är avsedd att göra det lättare att identifiera enskilda finansiella instrument som utgör byggstenar i de befintliga monetära aggregaten och som medger jämförelser mellan medlemsstater eftersom de har liknande ekonomiska egenskaper. Detta kommer att göra det möjligt för Centralbankschefskommittén, och senare EMI, att använda dessa byggstenar för att konstruera och empiriskt testa olika definitioner av penningmedel som skulle kunna användas i arbetet med att stärka samordningen av penningpolitiken i gemenskapen.

På grundval av resultaten av den inventeringen skulle om så behövs områden kunna utpekas där ökad harmonisering av insamling och bearbetning av bankstatistik är möjlig. Till utgången av 1993 kommer förslag till harmonisering att läggas fram i enlighet med de förfaranden som gällde under EMU:s första skede. Från och med den 1 januari 1994 kommer dessa förfaranden att bli EMI:s ansvar, som en del av de uppgifter EMI skall utföra i EMU:s andra skede, och i så fall senast den 31 december 1996.

För rådets multilaterala övervakning kommer uppgifter att behövas om ett antal olika penningpolitiska nyckeltal. Räntesats är ett sådant nyckeltal och utgör också ett av de konvergenskriterier som fastställs i fördraget. Jämförbara uppgifter om dessa nyckeltal kommer att bli nödvändiga.

6. Ecustatisitk

Under perioden fram till slutet av EMU:s första skede kommer ecu-statistik alltjämt att insamlas och regelbundet offentliggöras.

Under andra skedet kommer insamling och spridning av ecu-statistik att fortsätta och utvecklas, särskilt för att EMI skall kunna få överblick över valutans utveckling och underlätta dess användning i enlighet med artiklarna 2 och 4 i protokollet om Europeiska monetära institutets (EMI:s) stadga, och för att kommissionen skall kunna fullgöra sina åtaganden.

7. Statistik över yttre handel

Systematiska åtgärder (EEG) kommer att behöva vidtas år 1993 för att fullborda den harmonisering eller standardisering av statistiken över den yttre handeln, till vilken grunden lades genom rådets förordning (EEG) nr 1736/75. Ikraftträdandet den 1 januari 1993 av den ändrade versionen av denna förordning kommer att ge gemenskapen och medlemsstaterna tillfälle att genom nya tillämpningsföreskrifter, (särskilt om värde, insynsskyddskriterier och speciell transport av varor) bekräfta gemenskapsstatistikens oavhängighet och särskilda beskaffenhet.

Denna fokusförskjutning synes vara enda sättet att förbättra den inre jämförbarheten hos de resultat som lämnas till Eurostat av de nationella statistikinstitutionerna.

Denna förbättring kommer att gå hand i hand med bättre internationell jämförbarhet som är huvudmålet de närmaste tio åren och som skall nås bl.a. genom att metoder som liknar dem som för närvarande används i samarbetet med EFTA och kan förväntas införas också i handeln med med de länder som nu går över till marknadsekonomi och som nu är på väg i handeln med USA och Kanada och i framtiden genom "aktivt anpassningsarbete" kan införas (GATT) för handel mellan gemenskapen och tredje land. Målet kan emellertid nås bara om varje nationell statistikinstitution går med på att reformera de aspekter på sitt system som i praktiken skiljer den från flertalet av de övriga institutionerna.

Med detta förstärkta samförstånd kommer Eurostat och de nationella statistikinstitutionerna att kunna handla samstämmigt på internationell nivå för att utarbeta de konventioner som med långt större säkerhet kommer att leda till handelsstatistikens kompatibilitet över hela världen än rättningar, justeringar och efterhandsskattningar på basis av resultat som tillkommit med olika metoder.

Vad beträffar internationell handel med tjänster, synes det vara realistiskt att till en början begränsa informationen till anpassning i samband med statistiken om varuhandel. Detta kommer att öka den totala noggrannheten i de uppgifter om yttre handeln som behövs för betalningsbalansstatistiken (t.ex. värde, transaktionens art, transportkostnader, försäkringskostnader, avtalsarbete, m.m.).

Det pågående arbetet med att anpassa den statistiska delen av Kombinerade tull- och statistiknomenklaturen till tekniska framsteg i yttre handeln och till andra gemenskapsklassifikationer och internationella klassifikationer måste uppenbarligen fullföljas. Institutionellt förvaltande organ är kommittén för den kombinerade tulltaxe- och statistikklassifikationen.

Analyserna av konvergensmåtten för de europeiska ekonomierna kräver tillförlitliga och jämförbara uppgifter. Uppgifternas kvalitet kommer att förbättras genom särskilda aktiviteter som syftar till allmän tillämpning, på grundval av undersökningar utförda i medlemsstaterna, av en minsta gemenskapslista över kontroller, retroaktiva korrigeringar och rättelse av anomalier och motstridiga uppgifter som upptäckts genom de statistiska analysprogram som utvecklats för ändamålet.

Den informationsbas som sålunda byggs upp kommer att användas till att framställa härledda uppgifter, göra mer förfinade serier och fördjupa arbetet på säsongutjämningsförfaranden, beräkning och analys av utrikeshandelsindex, och lämpliga statistiska skattningar och analyser.

IV. SEKTORSPROGRAM FÖR GEMENSKAPENS FÖRHÅLLANDE TILL ÖVRIGA VÄRLDEN

Syfte

Dessa arbetsprogram har dubbla mål. För det första att se till att statistiska standarder och metoder som utvecklats och genomförts inom gemenskapen blir tillämpade internationellt för att öka jämförbarhet och datakvalitet vilket är ovärderligt för användaren. För det andra att gemenskapen skall spela en samordnande och hjälpande roll, särskilt vad gäller länderna i Östeuropa och utvecklingsländer, så att moderna statistiska system kommer till stånd, vilka följer samma principer som i Västeuropa.

Statistiska mål

Att föreslå medlemsstaterna att gemenskapens statistiska åtgärder samordnas med internationella organisationer och att samarbete och tekniska biståndsverksamheter bedrivs till gagn för de länder som är på väg mot marknadsekonomi och för utvecklingsländer.

1. Statistiken och Europeiska ekonomiska samarbetsområdet

I artikel 76 anger Fördraget om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) behovet av att utveckla ett system för jämförbar och harmoniserad statistik inom alla medlemsländerna i EES. Denna bestämmelse avspeglas i upprättandet av ett gemensamt statistikprogram för EG och EFTA, innefattande alla de resultat och projekt inom gemenskapens statistikprogram som är relevanta för genomförande av fördraget. Vad beträffar kanaler för att åstadkomma samstämmighet och utöver bestämmelserna i EES-fördraget har Eurostat för avsikt att upprätta nära förbindelser mellan dessa statistiska system i EFTA-länderna och alla gemenskapsprogrammen för att främja utvecklingen av ett sammanhängande europeiskt statistikområde som arbetar med gemensamma principer, standarder och metoder.

2. Utveckling av statistiksystem i länder på väg mot marknadsekonomi

Övergång till marknadsekonomi kräver en fullständig omställning av statistiksystemet.

Den allra största delen av statistiksamarbetet kommer att bli tekniskt och syfta till att ge tillgång till de metoder och bruk som används i de utvecklade marknadsekonomierna, särskilt dem som används inom europeiska gemenskapen. Utbildningen kan omfatta konferenser och seminarier för stora grupper eller knytas till genomförandet av projekt inom ett avgränsat område (praktik).

Kommissionen svarar för utbildningens organisation i stort (från formell utbildning till tekniskt bistånd) och samordning av insatser från alla givarländer och internationella institutioner.

Samarbetet är organiserat inom ramen för ett flerårigt program, uppdelat på statistikområden där projekt och enstaka åtgärder är förtecknade i prioritetsordning. Formell utbildning organiseras i seminarer och workshops eller på bilateral grund genom överenskommelse mellan Eurostat/medlemsstaterna och ett centraleuropeiskt eller östeuropeiskt land (CEEC), eller på multilateral grund (t.ex. särskilt utbildningsprogram för europeiska statistiker, TES, se punkt 8 b). Tekniskt bistånd organiseras bilateralt mellan Eurostat eller en medlemsstat och ett central- eller östeuropeiskt land.

Samordning genom Eurostat av samarbetsprojekt med G24-länderna och internationella institutioner säkerställer att knappa resurser (krediter och expertkunnande) nyttjas effektivt.

3. Utveckling av statistiksystem i utvecklingsländer

Under perioden 1993 1997 föreslås att Eurostats samarbetsaktiviteter fokuseras på följande:

- Utbildning av statistiker: utbildning är en grundläggande aktivitet som gör det möjligt för utvecklingsländer att lägga grunden till en sund institutionell utveckling i statistik. På detta område bör två slags åtgärder genomföras:

- Ekonomiskt stöd till yrkesinriktade utbildningsinstitut i fransk-, engelsk- och portugisisktalande länder i Afrika. Liknande verksamhet förutses i andra regioner (Latinamerika, Asien m.m.) för att tillmötesgå eventuella framställningar från länder i dessa regioner. Samordning med nätverket CESD (Paris, Lissabon, Madrid och Luxemburg), liksom med Müncheninstitutet är alltjämt prioriterad för att säkerställa bästa möjliga samarbetsresurser.

- Stöd till verksamheter som är utformade så att de leder till fortgående förbättring av de anställdas kompetens, dvs. korta kurser och seminarier i tillämpliga ämnen.

- Utrikeshandelsstatistik: Eurostats stöd till utrikeshandelsstatistik kommer alltjämt att koncentreras till definitiv utformning och senare installation av Eurotrace-systemet. Franska, engelska, portugisiska och spanska versioner av detta program kommer att framställas för att ge stöd i detta ämne till utvecklingsländer i alla regioner.

- Ett annat område för framtida samarbete är statistik som behövs för att de sociala aspekterna av utvecklingen skall kunna beaktas. Sådan statistik kommer att utvecklas i samband med stödet till strukturell anpassning, som numera tagits in i det fjärde Loméavtalet som ett prioriterat område.

- Informationssystem för livsmedelssäkerhet: syftet är att stödja skapandet av informationssystem som kan bidra till utformning och förvaltning av en politik för livsmedels- och landsbygdsutveckling. Häri skall ingå deltagande i programmering och genomförande av projektet Diaper II i CILSS-länder vilket bekostas av Europeiska utvecklingsfonden (EDF) samt medlemsstaternas bilaterala arbetsprogram.

Detta åtgärdsprogram utgör en del av en samlad strategi som nu håller på att utvecklas av Eurostat i dialog med medlemsstaterna, med beaktande av de program som drivs av andra organ såsom Världsbanken och Förenta nationernas ekonomiska kommission för Afrika.

4. Samarbete med övriga icke-medlemsländer

Åren 1993-1997 kommer att ägnas åt att nå de mål som fastställts i avtal med Amerikas förenta staters förvaltnings- och budgetbyrå och med kanadensiska statistikbyrån. Detta representerar en uppföljning av den transatlantiska deklarationen som undertecknades hösten 1990 av gemenskapen, USA och Kanada. De gemensamma insatserna kommer att ägnas åt att utveckla klassifikationer, standarder och metoder, att samordna tekniskt bistånd till länder som är på väg mot marknadsekonomi och att ordna statistikutbildning jämte spridning av information.

5. Samordning med internationella organisationer

Samordning med statistikavdelningarna vid internationella organisationer kommer även i framtiden att vara ett av huvuddragen i kommissionens politik. På världsnivå kommer kommissionen att ytterligare hävda sin närvaro i Förenta nationernas hela samarbetsmaskineri. Den pågående översynen av detta bör tillåta Förenta nationernas statistiska kommission att fastställa bättre villkor för samarbete år 1993 och ge en bättre definition av kommissionens roll i samordnande organ, t.ex. Statistikkommissionens arbetsutskott för samordning eller Statistiska underkommittén för samarbete mellan internationella organisationer.

Vad beträffar speciella områden berörs kommissionen i alla arbetsutskott inom sekretariaten i egenskap av företrädare för Europeiska gemenskapen. Till dessa utskott hör arbetsutskottet för nationalräkenskaper, tjänstestatistik, miljöstatistik, företagsregister, m.fl..

Vad gäller Europa eller industrialiserade länder i allmänhet, har kommissionen för avsikt att intensifiera samarbetet med OECD och med Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (ECE) i Genève. Den arbetsgrupp mellan sekretariaten som de tre institutionerna inrättade i september 1991 är ett forum för samarbete med inriktning på att främja utvecklingen av statistiska standarder och metoder liksom av de nationella byråernas system för uppgiftsinsamlande.

V. UTVECKLING AV STATISTISK METOD, TEKNOLOGI OCH KOMPETENS

Syfte

Utöver produktion, analys och spridning av statistik kommer gemenskapssystemet de närmaste åren att ställas inför behovet att få ett stort antal enskilda länders behandling av sin statistik att konvergera mot ett integrerat system, som i alla hänseenden bygger på senaste teknik. Detta innebär strävanden åt två håll: för det första att utveckla metodik för insamling, bearbetning, utbyte och spridning av uppgifter som härrör från den mest avancerade forskningen kring kommunikationsteknik och för det andra att optimera användningen av infrastrukturer och metoder som utvecklats inom gemenskapssystemet för de nationella statistiksystemens räkning. Dessa strävanden bidrar verksamt till att skapa en i sann mening europeisk statistik.

Statistiska mål

Att föreslå medlemsstaterna gemensam utveckling avmetoder och modern teknik som ger pålitligast tänkbara och aktuellast möjliga statistik samt att och inrätta ett stående utbildningsprogram.

1. Informatik och spridning av statistiska resultat

Fram till slutet av innevarande årtionde och även senare kommer effektiviteten hos det europeiska statistiksystemet primärt att bero av välkonstruerade informationssystem och en välfungerande datoriserad behandlingsgång.

I början kommer kvalitet, tillförlitlighet, relevans och tillgänglighet hos statistiska uppgifter alltjämt att vara viktiga faktorer. På ett senare stadium kommer tonvikten mer och mer att förskjutas till hur snabbt information kan bli tillgänglig och till kapaciteten att analysera informationen. Den traditionella tonvikten på databehandlingssystem kommer att förskjutas till telekommunikationskapacitet för överföring av stora volymer av uppgifter lagrade i distribuerade baser, och till sammankoppling av de statistiska systemen i medlemsstaterna och kommissionen, dvs. till att åstadkomma ett i verklig mening decentraliserat europeiskt informationssystem.

På två områden blir medlemsstaterna berörda.

a) Projektet distribuerade statistiktjänster (DSIS)

Detta projekt innebär utveckling av en rad statistiktjänster för insamling, bearbetning och spridning av statistiska uppgifter för det europeiska statistiksystemet.

Komponenterna i samarbetet mellan medlemsstaterna är

- tillbörlig hänsyn till nationella informationssystem och statistisk standardisering,

- en standardiseringskomponent för elektroniskt informationsutbyte(EDI), som innebär utveckling på flera områden: generella elektroniska format för överföring av statistisk information, standardkomponenter anpassade till det elektroniska formatet i primär uppgiftsinsamling, användning av statistiska standarder (klassifikationer) i EDI-meddelanden i allmänhet, programvara till stöd för EDIFACT-standarder och dessas tillämpningssgränssnitt,

- teknisk infrastruktur: Mycket kraftfulla insamlingscentra med tillgång till olika kommunikationssystem (Stadium projektet) måste upprättas med olika partners för att säkerställa att informationsflödet mellan statistiksystemen blir så automatiserat som möjligt,

- nya tillämpningar måste sättas igång så att man så snart som möjligt kan dra nytta av de tekniska fördelarna. Inom denna ram kommer den mest angelägna testtillämpningen att avse handeln mellan medlemsstater. Hittillsvarande tillämpningars eventuella övergång till den nya tekniken måste studeras.

b) Skapande av ett nätverk för spridning av gemenskapens statistiksystem

Gemenskapsstatistik måste göras tillgänglig för användare vid närmaste inrättning dvs. den som denne vanligen vänder sig till, med alla nödvändiga anvisningar på användarens eget språk. Det har därför överenskommits att ett nätverk skall inrättas för spridning av gemenskapsstatistik och därmed koppla samman Eurostat och medlemsstaternas statistikmyndigheter.

Detta kommer att kräva avsevärt arbete på följande områden:

- Spridning av information om vilken statistik som står till buds: de nationella informationssystemens och gemenskapssystemets uppbyggnad och innehåll,

- utbildning av nätverksmedlemmarna i användarkontakter,

- utarbetande av informationsspridningsplaner med vederbörlig hänsyn till alla praktiska element (taxor, direkttillgång till och automatisk förmedling av uppgifter, användarvänlighet, m.m.).

2. Statistikutbildning

Kommissionen kommer de närmaste åren att fortsätta med utbildning av europeiska statistiker (TES-programmet), vilket stärker och kompletterar verksamheterna inom de nationella statistiksystemen vad gäller specialisering och fortbildning.

Utvecklingen av ett effektivt europeiskt statistiksystem beror också av att yrkesutbildningen för europeiska statistiker å ena sidan gör det möjligt att jämföra och förkovra nationella erfarenheter och stärka den gemensamma yrkeskoden och å andra sidan sprida den senaste tekniken för uppgiftsinsamling, bearbetning och analys. Sådan utbildning torde verksamt kunna främja synergierna mellan offentlig statistik, universiteten och den privata sektorn.

Den grundläggande principen för TES-programmet är att både lärare och kursdeltagare bör vara av flera olika nationaliteter så att informations- och erfarenhetsutbyte kring gemensamma frågor stimuleras.

3. Statistikforskning

a) Utveckling av ett statistiskt expertsystem (DOSES-programmet)

Statistiken i sig utgör också ett forskningsområde. Moderniseringen av statistikhanteringen på nationell nivå och på gemenskapsnivå uppnås med hjälp av forskning och utveckling. Perioden 1993 97 blir den tid då man kan dra nytta av resultaten från DOSES-programmet, fortsätta arbetet genom intensifierade ansträngningar på de mest lovande områdena och vidga det fält som omfattas av forskningsverksamheten genom att ta med så många nya statistiska metoder och tekniker som möjligt. Viss uppmärksamhet måste också ägnas en lämplig institutionell ram för att främja, samordna och vidga nationella initiativ.

b) Tekniköverföring mellan statistiksystem

Vad gäller informationsteknik är de framsteg som gjorts i fråga om normer och standarder för programvarupaket sådana att det nu är möjligt att räkna med ett mycket närmare tekniskt samarbete mellan olika nationella och europeiska statistiksystem. Kommissionen kommer att inom ramen för det löpande programmet utveckla en policy för tekniskt samarbete med underentreprenörer till nytta för hela statistiksamfundet. På basis av gemensamt upprättade kravspecifikationer kan en eller flera statistikbyråer få i uppdrag att utveckla moduler för det informationssystem som är avsett att tillämpas inom hela det gemensamma statistiksystemet. Pilotprojekt kommer att sättas i gång kring Blaise-systemet, som utvecklats av Nederländerna och kring den franska värdbasen för klassificering. Andra moduler kommer med sannolikhet att fungera inom ramen för projektet Intrastat/Comedi och på andra områden.

c) Den geografiska dimensionen

Kommissionens statistiska uppgifter har traditionellt primärt avsett medlemsstatsnivå med fördelning i vissa fall på stora standardregioner (NUTS-klassifikationen av statistiska territorier).

Olika nya policies kräver mer långtgående och varierande regional nedbrytning. Flera uppgifter med närmare ortangivelse blir tillgängliga. Ny teknik (geografiska informationssystem) ger oss nu verktyg för att lagra, hantera och presentera dessa uppgifter.

De nya policyelementen omfattar statistiskt arbete på olika håll inom kommissionen. Några viktiga exempel är reformeringen och den ökade storleken på gemenskapens strukturfonder och kopplingen till begreppet "regional samhörighet", miljöfrågor, reformeringen av gemensamma jordbrukspolitiken och den därmed sammanhängande koncentrationen på landsbygdens framtid, den inre marknadens operationella behov och utvidgningen av denna samt Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

För att formulera problemen, utforma, övervaka och utvärdera politiken, liksom också för marknadsaktörerna behövs uppgifter grupperade på ett antal nya sätt, vissa fysiska (t.ex. vattenreservoarer), vissa ekonomiska (t.ex. pendlingsmålen), vissa gränsöverskridande.

Kommissionen har börjat investera i ett geografiskt informationssystem (genom att anskaffa specialiserad maskinvara och programvara och bygga upp personalens kunnande, bygga en uppsättning grundläggande geografiska data (kartdata) och etablera kopplingar till geografiskt bestämda statistiska uppgifter). Denna verksamhet kommer att utvecklas och utvidgas så att övriga generaldirektorat inom kommissionen får vissa centrala tjänster (jämförbara med dem som tillhandahålls för statistiska uppgifter) och utsträckas till samarbete med medlemsstaternas statistikorgan och kartmyndigheter. Överenskommelser om en policy för upphovsrätt och prissättning kommer att eftersträvas. Av särskild betydelse i denna utveckling blir de nationella statistiktjänsternas förmåga att foga närmare angivna detaljerade ortparametrar till sina uppgifter. Kommissionen kommer dessutom att uppmuntra uppgiftsinsamling med hjälp av fjärranalys i det offentliga statistiksystemet som en potentiellt viktig källa till geografiskt bestämda uppgifter, fastän denna tekniks lämpligaste roll ännu inte är klar.