KOMMISSIONENS BESLUT av den 19 maj 1993 om fastställande av analysmetoder, provtagningsplaner och gränsvärden för kvicksilver i fiskvaror (93/351/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets direktiv 91/493/EEG av den 22 juli 1991 om fastställande av hygienkrav för produktion och utsläppande på marknaden av fiskprodukter(1), särskilt kapitel V, del II punkt 3 C i bilagan till detta, och

med beaktande av följande:

Naturlig eller annan förorening av vattenmiljön kan medföra koncentration av föroreningar som kvicksilver i fiskvaror.

För att skydda folkhälsan bör gränsvärden för kvicksilverkoncentrationen i fiskvaror fastställas.

Det acceptabla veckointaget av kvicksilver, så som det tillfälligt fastställts på internationell nivå, får inte överskridas. Bestämmelserna om gränsvärden för kvicksilver i fiskvaror kommer att behöva revideras om man på internationell nivå fastställer andra acceptabla veckointag av kvicksilver.

Låga kvicksilverkoncentrationer medför inte någon omedelbar toxikologisk risk för konsumenterna, men det är nödvändigt att undvika en eventuell skadlig ackumulation på längre sikt, varför det är önskvärt med en allmän begränsning av upptaget av kvicksilver.

Kvicksilver koncentreras av fysiologiska skäl lättare i vävnaderna hos vissa arter och man bör fastställa högre gränsvärden för dessa arter än för andra fiskvaror, samtidigt som man tar hänsyn till målet att skydda folkhälsan.

Genom kommissionens beslut 90/515/EEG(2), antog kommissionen referensmetoder för att påvisa rester av tungmetaller och arsenik. Bestämmelserna i det beslutet bör tillämpas vid påvisandet av kvicksilver i fiskvaror.

Enligt artikel 3.4 b i direktiv 91/493/EEG skall bestämmelserna i kapitel V i bilagan till det direktivet tillämpas vid beredningen av levande tvåskaliga blötdjur.

Åtgärderna i detta beslut är förenliga med yttrandet från Ständiga veterinärmedicinska kommittén.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Medelvärdet så som det fastställs enligt artikel 3.2 av den totala kvicksilverhalten i de ätliga delarna av fiskvaror får inte överstiga 0,5 ppm för färsk vara (0,5 mg per kg färsk vikt). Detta medelvärde höjs emellertid till 1 ppm för färsk vara (1 mg per kg färskvikt) för de ätliga delarna av de arter som anges i bilagan.

Artikel 2

Den totala kvicksilverhalten skall fastställas med den analysmetod som anges i beslut 90/515/EEG.

Artikel 3

1. De behöriga myndigheterna skall fastställa planer för provtagning av färska och frysta fiskvaror. De skall därvid ta hänsyn dels till resultaten av nationella kontroller och till det kontrollsystem som tillämpas i enlighet med kapitel V, del II punkt 3 B i bilagan till direktiv 91/493/EEG, dels till följande:

A. Varuslag:

a) Arterna i bilagan.

b) Andra arter.

B. Det minsta antal stickprov som skall göras per parti av varje varuslag är följande:

- Kategori a: tio stickprov från tio olika individer.

- Kategori b: fem stickprov från fem olika individer.

2. Analysen skall genomföras på den slutliga homogeniserade blandningen av proverna för att fastställa medelvärdet av kvicksilverhalten.

I synnerhet när det gäller fisk av de arter som anges i bilagan och som är av skiftande storlekar, skall stickproven vara representativa för partiets sammansättning.

3. De provtagningsplaner som anges i punkt 1 och senare ändringar av dessa skall sändas till kommissionen för information. Kommissionen skall informera de andra medlemsstaterna.

Artikel 4

Medelvärdet av den totala kvicksilverhalten som anges i artikel 1 skall revideras när nya acceptabla veckointag av kvicksilver fastställs på internationell nivå, och senast tre år efter det att detta beslut anmälts, på grundval av de uppgifter som inhämtas från provtagningsplanerna och som medlemsstaterna informerar kommissionen om.

Artikel 5

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 19 maj 1993.

På kommissionens vägnar

René STEICHEN

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr L 268, 24.9.1991, s. 15.

(2) EGT nr L 286, 18.10.1990, s. 33.

BILAGA

Hajar (alla arter)

Tonfiskar (Thunnus spp.)

Tunnina (Euthynnus spp.)

Pelamider och bonitos (Sarda spp.)

Ostrimmig pelamid (Orcynopsis unicolor)

Svärdfisk (Xiphias gladius)

Segelfisk (Istiophorus platypterus)

Marlin (Makaira spp.)

Ålar (Anguilla spp.)

Havsabborre (Dicentrarchus labrax)

Störfiskar (Acipenser spp.)

Hälleflundra (Hippoglossus hippoglossus)

Kungsfiskar (Sebastes marinus, S. mentella)

Birkelånga (Molva dipterygia)

Havskatt (Anarchias lupus)

Gädda (Esox lucius)

Pailonahaj (Centroscymnus coelolepis)

Rockor (Raja spp.)

Hårstjärtfiskar (Lepidopus caudatus, Aphanopus carbo)

Marulkar (Lophius spp.)