b)

medverka till att skapa samförstånd på grundval av den ram som inrättats genom NPT och stödja de beslut och den resolution om Mellanöstern som antogs vid 1995 års NPT-utvärderings- och förlängningskonferens och slutdokumentet från 2000 års NPT -utvärderingskonferens, samt beakta den aktuella situationen och verka för bland annat följande väsentliga punkter: 1. Vidta åtgärder för att bevara NPT:s integritet och stärka dess auktoritet och tillämpning. 2. Erkänna att NPT är ett unikt och oersättligt multilateralt instrument för att bevara och stärka internationell fred, säkerhet och stabilitet, eftersom det utgör den rättsliga ramen för förhindrande av spridning av kärnvapen och för vidareutveckling av det kontrollsystem som garanterar att de kärnvapenfria staterna använder kärnenergin uteslutande för fredliga ändamål, en grundförutsättning för fortsatt kärnvapennedrustning i enlighet med artikel VI samt ett viktigt inslag i den fortsatta utvecklingen av kärnenergins tillämpning för fredliga ändamål, varigenom man betonar att NPT med sina tre ömsesidigt stöttande pelare omfattar gemensamma säkerhetsintressen för alla fördragsstater. 3. Betona att det är absolut nödvändigt att se till att alla fördragsstater fullt ut följer alla bestämmelser i NPT. 4. Betona att den politik och de strategier som bedrivs av fördragsstaterna måste överensstämma med dessa bestämmelser 5. Sträva efter allmän anslutning till NPT och uppmana alla stater som inte är parter i NPT att ofördröjligen bli fördragsstater i egenskap av kärnvapenfria fördragsstater och att i avvaktan på sin anslutning till detta tillämpa dess villkor och göra åtaganden om icke-spridning och nedrustning. 6. Välkomna det civila samhällets bidrag när det gäller att främja principerna i NPT och verka för dess mål. NEDRUSTNING 7. Bekräfta sitt engagemang att verka för en säkrare värld för alla samt att i överensstämmelse med NPT-målen skapa förutsättningarna för en kärnvapenfri värld, i övertygelse om att även mellansteg på vägen mot detta mål kan ge en i betydande grad ökad säkerhet för alla. 8. Med tillfredsställelse hälsa att mängden kärnvapen har minskat betydligt sedan slutet av det kalla kriget, inbegripet i två av unionens medlemsstater, och betona att det är nödvändigt med en global minskning av kärnvapenarsenalerna genom fortsatta systematiska och successiva insatser för kärnvapennedrustning enligt artikel VI i NTP, med beaktande av det särskilda ansvar som åligger de stater som har de största arsenalerna, och i detta sammanhang välkomna förhandlingarna om ett nytt Start-avtal mellan Förenta staterna och Ryska federationen och därvid upprepa att dessa stater måste minska sina arsenaler ytterligare och minska den operativa beredskapen i kärnvapensystemen till den miniminivå som krävs. 9. I fråga om icke-strategiska kärnvapen i) uppmana alla fördragsstater som innehar sådana kärnvapen att ta med dessa i sin allmänna process för vapenkontroll och nedrustning i syfte att kontrollerbart och oåterkalleligt minska och eliminera dem, ii) enas om vikten av ytterligare transparens och fortsatta förtroendeskapande åtgärder i syfte att befordra denna nedrustningsprocess i fråga om kärnvapen, iii) uppmuntra Förenta staterna och Ryska federationen till vidareutveckling av 1991/92 års ensidiga presidentinitiativ och till att inbegripa icke-strategiska kärnvapen i nästa omgång av minskningar i fråga om kärnvapen, vilket skulle leda till sänkningar av det maximala antalet såväl strategiska som icke-strategiska kärnvapen i deras arsenaler. 10. Erkänna tillämpningen av principen om oåterkallelighet för samtliga åtgärder för kärnvapennedrustning och kärnvapenkontroll som ett bidrag till att bevara och förstärka internationell fred, säkerhet och stabilitet med beaktande av dessa förutsättningar. 11. Erkänna betydelsen för kärnvapennedrustning av programmen för destruktion och eliminering av kärnvapen samt eliminering av klyvbart material enligt definitionen inom ramen för G8-gruppens globala partnerskap. 12. Fortsätta insatserna för att säkerställa kontrollerbarhet, insyn och andra förtroendeskapande åtgärder från kärnvapenmakternas sida för att stödja ytterligare framsteg när det gäller nedrustning samt i detta sammanhang välkomna den ökade insynen från vissa kärnvapenstaters sida, inbegripet de två medlemsstaterna i unionen, i fråga om de kärnvapen dessa innehar samt uppmana andra att göra detsamma. 13. Bekräfta även stödet för avtalsgrundad kärnvapenkontroll och nedrustning samt understryka behovet av förnyade multilaterala insatser och av reaktiverade multilaterala instrument, i synnerhet nedrustningskonferensen. 14. Uppmuntra stater att utan dröjsmål och villkorslöst underteckna och ratificera CTBT, särskilt de nio återstående stater som anges i bilaga II till CTBT vilka ännu inte gjort detta, eftersom CTBT utgör en väsentlig del av systemet för kärnvapennedrustning och icke-spridning av kärnvapen och för att detta fördrag ska kunna träda i kraft så snart som möjligt och utan villkor, och i detta hänseende välkomna de åtaganden Förenta staterna nyligen gjort angående en snabb ratificering av CTBT. 15. I avvaktan på att CTBT träder i kraft uppmana alla stater att respektera ett moratorium i fråga om provsprängningar med kärnladdningar och att avstå från alla åtgärder som strider mot skyldigheterna och bestämmelserna i CTBT och att så snart som möjligt avveckla alla provningsanläggningar för kärnkraft på ett sätt som är öppet för det internationella samfundet samt framhålla betydelsen av det arbete som utförts av den förberedande kommissionen för organisationen för CTBT och välkomna detta, särskilt när det gäller det internationellt kontrollsystemet. 16. Välkomna det enhälliga antagandet under 2009 av arbetsprogrammet för nedrustningskonferensen och med utgångspunkt i detta uppmana till att omedelbart inleda och med det snaraste slutföra förhandlingar om ett FMCT, på grundval av dokument CD/1299 av den 24 mars 1995 och mandatet i detta, godkänt i beslut av den 29 maj 2009 av nedrustningskonferensen för fastställandet av arbetsprogrammet för 2009 års möte (CD/1864). 17. I avvaktan på att FMCT ska träda i kraft uppmana alla berörda stater att förklara och upprätthålla ett omedelbart moratorium i fråga om framställning av klyvbart material för tillverkning av kärnvapen och andra kärnladdningar och att avveckla eller konvertera till uteslutande icke-explosiv användning anläggningarna för framställning av klyvbart material för kärnvapen samt välkomna insatsen från de av de fem kärnvapenstater, bland annat inom unionen, som har förklarat moratorier i fråga om sådan framställning och avvecklat anläggningar. 18. Uppmana alla berörda stater att vidta lämpliga konkreta åtgärder för att minska risken för ett oavsiktligt kärnvapenkrig. 19. Fortsätta att undersöka frågan om säkerhetsgarantier för kärnvapenfria fördragsstater. 20. Uppmana kärnvapenstaterna att bekräfta de befintliga säkerhetsgarantier som noterats av Förenta nationernas säkerhetsråd i resolution 984 (1995), eftersom dessa säkerhetsgarantier förstärker systemet för icke-spridning av kärnmaterial, att underteckna och ratificera de relevanta protokollen till fördragen om upprättande av kärnvapenfria zoner som upprättats efter erforderliga samråd i enlighet med 1999 års riktlinjer från FN:s nedrustningskommission (UNDC), och erkänna att dessa zoner omfattas av säkerhetsgarantier i form av fördrag. 21. Framhålla att man måste utveckla den allmänna vapenkontrollen och nedrustningsprocesserna samt uppmana till ytterligare framsteg i fråga om alla aspekter på nedrustning i syfte att öka den globala säkerheten. 22. Arbeta för att inleda samråd om ett fördrag om förbud mot markrobotar med kort eller medellång räckvidd. 23. Uppmana till universell anslutning till och faktisk tillämpning av Haag-uppförandekoden mot spridning av ballistiska missiler. 24. Understryka vikten av universell anslutning till och tillämpning av konventionen om förbud mot biologiska vapen och toxinvapen, konventionen om kemiska vapen samt de konventioner, åtgärder och initiativ som bidrar till kontrollen av konventionella vapen. 25. Arbeta för en lösning av de problem med regional instabilitet och osäkerhet och de konfliktsituationer som ofta ligger till grund för vapenprogram. ICKE-SPRIDNING 26. Erkänna att det under senare år har uppkommit stora utmaningar rörande spridning av kärnmaterial, i synnerhet inom Demokratiska folkrepubliken Korea och Islamiska republiken Iran, och framhålla att det internationella samfundet måste stå redo att möta dessa och betona att man måste vidta beslutsamma åtgärder för att komma till rätta med dem. 27. Understryka att det är nödvändigt att stärka Förenta nationernas säkerhetsråds roll som slutlig skiljedomare så att säkerhetsrådet kan vidta lämpliga åtgärder om skyldigheterna enligt NPT inte respekteras, i enlighet med IAEA:s stadga, vilket inbegriper tillämpningen av kontroller. 28. Framhålla de konsekvenser för internationell fred och säkerhet som en uppsägning av NPT kan medföra, enträget uppmana det internationella samfundet att ändamålsenligt och skyndsamt reagera på en uppsägning och konsekvenserna av denna, betona kravet på att Förenta nationernas säkerhetsråd agerar snabbt och framför allt utan dröjsmål tar upp ett frånträde av vilken stat som helst från NPT samt enträget uppmana fördragsstaterna att i detta sammanhang verka för antagandet av åtgärder som omfattar arrangemang för att upprätthålla adekvat kärnämneskontroll från IAEA:s sida av allt kärnmaterial samt all utrustning och teknik och alla anläggningar som utvecklats för fredliga ändamål. 29. Begära att det nukleära samarbetet med en stat avbryts om IAEA inte kan ge tillräckliga garantier för att denna stats nukleära program uteslutande är avsett för fredliga ändamål, till dess att IAEA kan lämna dessa garantier. 30. Uppmana alla stater i regionen att bl.a. upprätta en faktiskt kontrollerbar Mellanösternzon som är fri från kärnvapen, andra massförstörelsevapen och bärare till dessa och att avstå från att vidta åtgärder som står i vägen för uppnåendet av detta mål samt att bekräfta vikten av att nå fram till en överenskommelse om konkreta praktiska åtgärder, som ett led i en process som inbegriper alla stater i regionen, i syfte att underlätta tillämpningen av 1995 års NPT-resolution om Mellanöstern. 31. Även uppmana alla fördragsstater, och särskilt kärnvapenstaterna, att öka sitt samarbete och göra sitt yttersta för att regionens parter ska upprätta en faktiskt kontrollerbar Mellanösternzon som är fri från kärnvapen, andra massförstörelsevapen och bärare till dessa, i enlighet med 1995 års NPT-resolution om Mellanöstern. 32. Prioritera införandet av systemet för icke-spridning av kärnmaterial i Medelhavsområdet, eftersom säkerheten i Europa hänger samman med säkerheten i detta område. 33. I enlighet med 1999 års riktlinjer från UNDC erkänna betydelsen för fred och säkerhet av kärnvapenfria zoner på grundval av frivilliga överenskommelser mellan staterna i det berörda området. 34. Understryka att det är nödvändigt att göra allt för att avvärja risken för nukleär terrorism, vilken är kopplad till terroristers möjlighet att få tillgång till kärnvapen eller kärnmaterial som kan användas för tillverkning av kärnladdningar, och i detta sammanhang understryka att det är nödvändigt att respektera de skyldigheter som följer av Förenta nationernas säkerhetsråds resolutioner 1540 (2004) och 1887 (2009) samt uppmana till förbättrad kärnsäkerhet för radioaktiva källor med hög aktivitet. 35. Uppmana alla stater som ännu inte gjort detta att underteckna, ratificera och genomföra den internationella konventionen om bekämpande av nukleär terrorism i dess egenskap av viktig del av den internationella rättsliga ramen för bekämpande av nukleär terrorism. 36. Stödja, mot bakgrund av det ökade hotet när det gäller spridning av kärnvapen och nukleär terrorism, G8-gruppens initiativ för globalt partnerskap och IAEA:s insatser samt andra relevanta multilaterala mekanismer, som initiativet om säkerhet mot spridning, det globala initiativet för att bekämpa nukleär terrorism och det globala initiativet om minskning av hot samt välkomna målen i fråga om säkerhet från det globala toppmötet om kärnsäkerhet. 37. Erkänna att de övergripande kontrollavtalen och tilläggsprotokollen har en avskräckande effekt när det gäller spridning av kärnvapen och att de utgör dagens kontrollstandard. 38. Fortsätta att arbeta för allmän anslutning till och förstärkning av IAEA:s kärnämneskontrollsystem i syfte att sörja för att åsidosättanden av icke-spridningsåtaganden lättare ska kunna upptäckas, särskilt genom att alla berörda stater antar och tillämpar avtalet om kärnämneskontroll och tilläggsprotokollet samt, där så är påkallat, det reviderade protokollet om små kvantiteter, i syfte att ytterligare förstärka kontrollsystemet. 39. Verka för att 2010 års NPT-utvärderingskonferens och IAEA:s styrelse ska erkänna att ingåendet och tillämpningen av ett övergripande kontrollavtal och ett tilläggsprotokoll är dagens kontrollstandard enligt artikel III i NPT. 40. Understryka den unika roll som IAEA spelar för att kontrollera att staterna respekterar sina åtaganden om icke-spridning av kärnvapen. 41. Ytterligare framhålla IAEA:s viktiga roll när det gäller att på begäran hjälpa staterna att förbättra säkerheten för kärnmaterial och kärnanläggningar, samt att uppmana dem att stödja IAEA. 42. Erkänna betydelsen av effektiva och ändamålsenliga exportkontroller i överensstämmelse med Förenta nationernas säkerhetsråds resolutioner 1540 (2004) och 1887 (2009) samt i enlighet med artikel III.2 i NPT. 43. På det nationella planet införa effektiva kontroller av export, transitering, omlastning och återexport, inbegripet lämpliga lagar och andra författningar för detta ändamål, samt genomföra beslutsamma internationella och nationella insatser för att bekämpa finansiering av spridning och kontrollera tillgången till immateriell tekniköverföring. 44. Sätta i kraft effektiva och avskräckande brottspåföljder mot spridning för att hindra olaglig export, transitering, förmedling och handel samt finansiering av sådan verksamhet, i överensstämmelse med Förenta nationernas säkerhetsråds resolution 1540 (2004). 45. Uppmana Zanggerkommittén och gruppen av länder som levererar kärnmaterial (NSG) att dela med sig av sina erfarenheter i fråga om exportkontroller, så att alla stater kan stödja sig på Zanggerkommitténs överenskommelser och NSG:s riktlinjer och tillämpningen av dessa. 46. Påtala att det är nödvändigt att snarast fullborda förstärkningen av NSG:s riktlinjer, i synnerhet när det gäller förstärkt exportkontroll av anriknings- och upparbetningsteknik samt att inom NSG arbeta för att göra anslutningen till tilläggprotokollet till ett villkor för leverans av kärnbränsle. 47. Uppmana de stater som är parter i konventionen om fysiskt skydd av kärnämne att så snart som möjligt ratificera ändringen av konventionen i syfte att påskynda ikraftträdandet. 48. Uppmuntra till utveckling av spridningsresistent och kontrollerbar teknik. FREDLIG ANVÄNDNING AV KÄRNENERGI 49. Erkänna att fördragsstater har rätt att använda kärnenergi för fredliga ändamål i enlighet med artikel IV i NPT och med beaktande av artiklarna I, II och III i NPT, bland annat på områdena elproduktion, industri, hälsa och jordbruk. 50. Fortsatt stödja en ansvarsfull utveckling för fredlig kärnenergianvändning under de mest trygga, säkra och icke-spridande förhållanden. 51. I detta sammanhang uppmuntra fördragsstaterna att bekräfta och följa de principer och normer som styr en ansvarsmedveten utveckling av fredlig användning av kärnenergi. 52. Understryka vikten av ett fortsatt internationellt samarbete för att förstärka kärnsäkerhet, säker avfallshantering, strålskydd och nukleärt skadeståndsansvar samt uppmana de stater som ännu inte tillträtt alla relevanta konventioner att göra detta så snart som möjligt och att fullt ut tillämpa de skyldigheter som följer av dessa. 53. Stödja nationella, bilaterala och internationella insatser för att utbilda den nödvändiga yrkeskunniga personal som krävs för att sörja för ansvarsfull utveckling av kärnenergi för fredliga ändamål under de mest trygga, säkra och icke-spridande förhållanden. 54. Förbli fast förvissad om nyttan av multilaterala tillvägagångssätt när det gäller kärnbränslecykeln, varvid återförsäkringsmekanismer, ensamma eller tillsammans med andra kompletterande mekanismer, inte bör få snedvrida den befintliga väl fungerande marknaden, och bör tillgodose rätten till fredlig användning av kärnenergi genom tryggade kärnbränsleleveranser till länder som tar fram ett kärnkraftsprogram under de mest trygga, säkra och icke-spridande förhållanden. 55. Vara medveten om att flera initiativ, bland annat inrättandet av en bank för låganrikat uran under kontroll av IAEA, kan utgöra reservsystem för intresserade länder och underlätta varaktiga multilaterala lösningar. 56. Uppmuntra till och medverka i fortsatt dialog och fortsatta samråd i syfte att bringa klarhet i olösta frågor och öka stödet för konceptet multilaterala tillvägagångssätt när det gäller kärnbränslecykeln.