KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1084/98 av den 28 maj 1998 om införande av en preliminär antidumpningstull på import av stänger av rostfritt stål med ursprung i Indien

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 905/98 (2), särskilt artikel 7 i denna,

efter samråd med den rådgivande kommittén, och

med beaktande av följande:

A. FÖRFARANDE

(1) I augusti 1997 meddelade kommissionen genom ett tillkännagivande (nedan kallat "tillkännagivande om inledande") i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (3) att ett antidumpingsförfarande skulle inledas beträffande import till gemenskapen av stänger av rostfritt stål med ursprung i Indien och påbörjade en undersökning.

(2) Förfarandet inleddes till följd av ett klagomål som ingivits av Eurofer (Europeiska järn- och stålindustriförbundet) för gemenskapstillverkare som står för en betydande del av gemenskapens tillverkning av rostfritt stål. Klagomål innehöll tillräcklig bevisning om dumpning och om väsentlig skada till följd därav för att det skulle vara berättigat att inleda ett förfarande.

(3) Kommissionen underrättade officiellt de gemenskapstillverkare, exporterande tillverkare och importörer man visste berördes, företrädarna för exportlandet samt den klagande om att ett förfarande hade inletts. De berörda parterna gavs tillfälle att lämna synpunkter skriftligen och begära att bli hörda.

Ett antal exporterande tillverkare i Indien samt en del tillverkare, importörer och leverantörer i gemenskapen lämnade synpunkter skriftligen. Alla berörda parter som inom den tidsfrist som anges i tillkännagivandet om inledande hade begärt att bli hörda gavs tillfälle till detta.

(4) Kommissionen sände frågeformulär till alla parter som man visste var berörda och erhöll svar från ett antal företag i gemenskapen och Indien.

(5) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som ansågs nödvändiga för att preliminärt fastställande och genomförde undersökningar på plats hos följande företag:

a) Gemenskapstillverkare

- Cogne Acciai Speciali Srl, Aosta, Italien.

- Krupp Edelstahlprofile GmbH, Siegen, Tyskland.

- Radacciai SpA, Bosisio Parrini, Italien.

- Sprint Metal Edelstahlziehereien GmbH, Hemer, Tyskland.

- Trafilerie Bedini Srl, Peschiera Borromeo, Italien.

- Ugine-Savoie A, Ugine, Frankrike.

Vid kontrollbesöket hos Rodacciai SpA visade sig företaget inte längre villigt att samarbeta och följaktligen kunde de uppgifter som lämnats av företaget inte beaktas i undersökningen.

b) Exporterande tillverkare i Indien

- Bhansali Brightbars Pvt Ltd/Bhansali Ferromet Pvt Ltd, Mumbai.

- Facor (Ferro Alloys Corp. Ltd), Nagpur.

- Grand Foundry Ltd, Mumbai.

- Isibars Ltd, Mumbai.

- Mukand Ltd, Mumbai.

- Panchmahal Steel Ltd, Baroda.

- Raajratna Metal Industries Ltd, Ahmedabad.

- Venus Wire Industries Ltd, Mumbai.

- Viraj Alloys Ltd, Mumbai.

c) Närstående importörer i gemenskapen till exporterande indiska tillverkare

- Isibars GmbH, Düsseldorf, Tyskland.

- Mukand International Ltd, London, Förenade kungariket.

d) Icke-närstående importörer i gemenskapen till indiska tillverkare

- Thyssen Schulte GmbH, Dortmund, Tyskland.

- Ibero Edelstahlhandl & Co KG, Mülheim, Tyskland.

- Metaalcompganie "Brabant", Valkenswaard, Nederländerna.

I samband med undersökningen konstaterades att Ibero Edelstahlhandel och Thyssen Schulte faktiskt var närstående företag till gemenskapstillverkare.

(6) Efter det att förfarandet hade inletts ansökte den indiske tillverkaren Sindia Steels Ltd om behandling som ny exportör i enlighet med artikel 11.4 i förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad "grundförordningen"). Kommissionen inhämtade och kontrollerade därefter alla uppgifter som ansågs nödvändiga för ett preliminärt fastställande och genomförde undersökningar på plats hos företaget.

(7) Undersökningsperioden för fastställande av dumpning sträckte sig från och med den 1 oktober 1996 till och med den 30 juni 1997 (nedan kallad "undersökningsperioden"). Undersökningen av skada omfattade perioden från och med 1994 till och med undersökningsperiodens slut.

(8) Det bör erinras om att den 30 oktober 1997 inledde kommissionen en antisubventionsundersökning rörande den berörda produkten med ursprung i Indien (4). Denna undersökning pågår fortfarande.

B. PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UNDERSÖKNING OCH LIKADAN PRODUKT

1. Produkt som är föremål för undersökning

(9) Den berörda produkten är stänger av rostfritt stål, tillformade eller färdigbehandlade i kallt tillstånd men inte vidare bearbetade, innehållande minst 2,5 viktprocent nickel, med runt tvärsnitt och andra tvärsnitt, som för närvarande omfattas av KN-nr 7222 20 11, 7222 20 21, 7222 20 31, och 7222 20 81.

(10) Rostfritt stål kännetecknas av ett betydande innehåll av nickel, krom och i vissa fall även molybden. Dessa legeringar skyddar det rostfria stålet mot korrosion. Stänger av rostfritt stål används av många olika industriella användare, såsom bil- och verkstadsindustrin, byggbranschen och den kemiska industrin.

(11) Den finns många olika typer av stänger av rostfritt stål vilka skiljer sig åt genom sin legering, form, tolerans och diameter. Trots förekomsten av alla dessa olika typer av stänger av rostfritt stål omfattas de alla av samma breda definition eftersom de har samma grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper, samma användning samt distribueras genom samma distributionskanaler. I samband med denna undersökning anses de följaktligen utgöra en enda produktkategori.

2. Likadan produkt

(12) Kommissionen konstaterade att de stänger av rostfritt stål som tillverkades och såldes i gemenskapen var likadana produkter enligt artikel 1.4 i grundförordningen som de stänger av rostfritt stål som exporteras från Indien till gemenskapen eftersom, de hade samma fysiska, kemiska och tekniska egenskaper och användning.

C. DUMPNING

1. Normalvärde

(13) För att fastställa normalvärdet för varje exporterande tillverkare undersöktes först huruvida den inhemska försäljningsvolymen för den berörda produkten var representativ i enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen, dvs. om den utgjorde mer än 5 % av exportvolymen till gemenskapen av den berörda produkten.

(14) Därefter undersöktes huruvida den totala inhemska försäljningsvolymen för varje produktslag utgjorde minst 5 % av exportvolymen till gemenskapen av samma produktslag.

För de produktslag som uppfyllde representativitetskravet på 5 % gjordes en bedömning av huruvida det hade skett tillräcklig försäljning vid normal handel i enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen. I det fall försäljningsvolymen över kostnaden per enhet för varje produktslag utgjorde minst 80 % av den totala inhemska försäljningsvolymen fastställdes normalvärdet på grundval av det vägda genomsnittliga pris som faktiskt hade betalats för all inhemsk försäljning. I det fall volymen lönsamma transaktioner för varje produktslag var lägre än 80 %, men högre än 10 %, av den totala inhemska försäljningsvolymen fastställdes normalvärdet på grundval av det vägda genomsnittliga pris som faktiskt hade betalats enbart för den lönsamma delen av den inhemska försäljningen.

I det fall den inhemska försäljningsvolymen för varje produktslag var lägre än 5 % av den volym som var ansedd för export till gemenskapen, eller i det fall mindre än 10 % av den inhemska försäljningen var lönsam, ansågs den inhemska försäljningen för detta produktslag vara otillräcklig i enlighet med artikel 2.2 och 2.4 i grundförordningen och följaktligen förbigicks denna. I dessa fall fastställdes normalvärdet på grundval av de vägda genomsnittliga priser som andra exporterande tillverkare i det berörda landet tog ut för sin representativa inhemska försäljning av motsvarande produktslag vid normal handel.

I det fall andra exporterande tillverkare i det berörda landet inte hade någon representativ inhemsk försäljning fastställdes ett konstruerat normalvärde i enlighet med artikel 2.3 och 2.6 i grundförordningen, dvs. på grundval av den exporterande tillverkarens samtliga tillverkningskostnader för den berörda exporterade produkten, och ett skäligt belopp för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst. Försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst beräknades vanligen på grundval av den berörda tillverkarens representativa inhemska försäljning av den likadana produkten för dessa produktslag vid normal handel. I det fall den exporterande tillverkaren inte sålde den likadana produkten på den inhemska marknaden i representativa kvantiteter eller vid normal handel fastställdes beloppen för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst i enlighet med artikel 2.6 a i grundförordningen, dvs. på grundval av det vägda genomsnittet för de faktiska belopp som hade fastställts för andra exporterande tillverkare vilka var föremål för undersökningen avseende representativ inhemsk försäljning av den berörda produkten vid normal handel.

(15) Det konstaterades att tillverkningskostnaderna för ett företag som inte sålde den berörda produkten på den inhemska marknaden var otillförlitliga. För de produktslag för vilka normalvärdet måste konstrueras fastställdes tillverkningskostnaderna följaktligen i enlighet med artikel 18 i grundförordningen på grundval av andra exporterande tillverkares vägda genomsnittliga tillverkningskostnad för samma produktslag och ett skäligt belopp för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst. Beloppen för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst fastställdes i enlighet med artikel 2.6 a i grundförordningen enligt ovan.

2. Exportpris

(16) När exportförsäljningen till gemenskapen skedde direkt till icke-närstående importörer fastställdes exportpriserna i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av de priser som faktiskt hade betalats eller skulle betalas av dessa oberoende kunder.

(17) När exportförsäljningen skedde till importörer i gemenskapen som var närstående företag till en exporterande tillverkare konstruerades exportpriserna i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen på grundval av de priser till vilka de importerade produkterna första gången såldes vidare till oberoende köpare. Justeringar gjordes för alla omkostnader som tillkom mellan importen och återförsäljningen, inbegripet en skälig marginal för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst. Vinstnivån fastställdes på grundval av upplysningar om vinster som lämnats av samarbetsvilliga icke-närstående importörer av den berörda produkten i gemenskapen när dessa upplysningar bedömdes vara tillförlitliga.

3. Jämförelse

(18) För att säkerställa en rättvis jämförelse gjordes justeringar för olikheter som påstods och konstaterades påverka prisernas jämförbarhet. I enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen gjordes dessa justeringar för importavgifter och indirekta skatter, transport, försäkring, hantering och därmed sammanhängande kostnader, förpackning, kreditkostnader, provisioner och valutaomräkning.

(19) Vissa företag hävdade att justering borde ske för valutaomräkning i enlighet med artikel 2.10 j i grundförordningen eftersom de utländska valutor i vilka de fakturerat sin exportförsäljning väsentligen hade devalverats gentemot den indiska rupien under undersökningsperioden.

Dessa företag hävdade att dagen för köporder borde anses som försäljningsdag och att den växelkurs som gällde 60 dagar före dagen för köporder borde användas vid dumpningsberäkningen.

Eftersom de berörda företagen emellertid inte framlade någon bevisning för att några försiktighetsåtgärder till skydd mot växelkursrisker hade vidtagits när köpordern lämnades kunde företagen anses vara införstådda med risken. Följaktligen avvisades denna begäran preliminärt, men frågan kommer att undersökas ytterligare.

(20) Vissa företag hävdade att justeringar borde ske för importtullar på råmaterial. De grundade sin begäran på det s.k. "pass book-systemet". Detta system innebär att när de färdigvaror som innehåller råmaterialet exporteras sker kompensation för de importtullar som skall betalas i form av tullbefrielse för framtida import.

I enlighet med artikel 2.10 b i grundförordningen beviljades emellertid en sådan justering endast när det kunde visas att det material för vilket importtull betalades fysiskt ingick i den berörda produkten när den såldes på den inhemska marknaden och att importtullarna inte togs ut eller återbetalades för den produkt som exporterades till gemenskapen.

(21) Ett företag hävdade att en justering för olika handelsled borde ske, eftersom dess export endast skedde till distributörer, medan det sålde till både distributörer och slutanvändare på den inhemska marknaden. Det hävdades att de priser som togs ut av inhemska slutanvändare genomgående var högre än de priser som togs ut av inhemska distributörer.

Denna begäran beviljades inte eftersom företaget inte kunde påvisa att det förelåg konsekventa och tydliga olikheter i priser i de påstådda olika handelsleden på den inhemska marknaden. Det konstaterades särskilt att för vissa produktslag var det genomsnittliga priset till de inhemska slutanvändarna lägre än till de inhemska distributörerna.

4. Dumpningsmarginal

(22) I enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen fastställdes dumpningsmarginalen på grundval av en jämförelse mellan ett vägt genomsnittligt normalvärde och ett vägt genomsnittligt exportpris fritt fabrik i samma handelsled.

(23) Dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av nettopriset fritt gemenskapens gräns, var de följande:

>Plats för tabell>

(24) Vid undersökningen fastställdes det att Bhansali Brightbars och Bhansali Ferromet var varandra närstående företag. Med hänsyn till att det fanns en risk för att antidumpningsåtgärderna skulle komma att kringgås genom att exporten till gemenskapen styrdes till det företag som hade den lägsta dumpningsmarginalen om två olika dumpningsmarginaler fastställdes, drogs slutsatsen att endast en dumpningsmarginal, beräknad som ett vägt genomsnitt av de bägge företagens dumpningsmarginaler, skulle fastställas för båda företagen.

(25) För alla berörda exporterande tillverkare som varken besvarade kommissionens frågeformulär eller på annat sätt gav sig till känna fastställdes dumpningsmarginalen på grundval av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18.1 i grundförordningen.

En jämförelse gjordes mellan Eurostatuppgifter och uppgifter om exportvolymen till gemenskapen för de samarbetsvilliga exporterade tillverkarna i syfte att fastställa graden av samarbete i undersökningen.

Eftersom graden av samarbete var hög, ansåg kommissionen att det var lämpligt att grunda dumpningsmarginalen för icke-samarbetsvilliga företag på den högsta dumpningsmarginal som fastställts för de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i det berörda landet, eftersom det inte fanns skäl att anta ett en icke-samarbetsvillig exporterande tillverkare skulle ha dumpat till en lägre nivå än den högsta nivå som konstaterats.

Detta tillvägagångssätt ansågs vara nödvändigt för att undvika att bristande samarbete belönas och för att förhindra kringgående.

Följaktligen fastställdes den preliminära dumpningsmarginalen för de icke-samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i Indien till 17,7 %, uttryckt i procent av nettopriset fritt gemenskapens gräns.

(26) Vad gäller den exporterande tillverkare som nämns i punkt 6 fastställdes det att alla villkor i artikel 11.4 i grundförordningen för att inleda en översyn avseende en ny exportör var uppfyllda. Kommissionen drog slutsatsen att i detta särskilda fall skulle dumpningsmarginalen för denna tillverkare, och alla företag som uppfyllde samma villkor, fastställas till en annan nivå än för icke-samarbetsvilliga exporterande tillverkare, för vilka den högsta nivån tillämpades på grund av deras bristande samarbetsvilja och i syfte att förhindra kringgående. Under dessa omständigheter ansågs det lämpligt att tillämpa den vägda genomsnittliga dumpningsmarginal som fastställts för de samarbetsvilliga indiska företagen, dvs. 15,5 %, på detta företag.

D. SKADA

1. Gemenskapsindustrin

(27) Den sammanlagda tillverkningen för de fem gemenskapstillverkare av rostfritt stål som stödde klagomålet och samarbetade fullt ut med kommissionen (se punkt 5) utgjorde 45 % av gemenskapens sammanlagda tillverkning. Dessa företag utgör "gemenskapsindustrin" enligt artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen.

2. Allmänna anmärkningar

(28) Det bör erinras om att undersökningsperioden endast omfattade nio månader. Slutsatserna från undersökningsperioden extrapolerades därför på 12 månader för att möjliggöra en jämförelse på årsbasis (nedan kallad "undersökningsperiod 12").

3. Förbrukning i gemenskapen

(29) Beräkningen av den synliga förbrukningen av stänger rostfritt stål i gemenskapen under perioden januari 1994 till juni 1997 grundade sig på den sammanlagda tillverkningen i gemenskapen plus den totala importen minus den totala exporten. Kommissionen använde sig i detta avseende av uppgifter från gemenskapsindustrin, övriga tillverkare i gemenskapen, Eurofer och Eurostats statistik.

(30) Under perioden 1994 till juni 1997 uppgick den sammanlagda förbrukningen i gemenskapen, uttryckt i ton, till 117 039 ton år 1994, 146 025 ton år 1995, 113 448 ton år 1996 och 148 457 ton under undersökningsperiod 12.

4. Den dumpade importens volym och marknadsandel

(31) Importvolymen från Indien, uttryckt i ton, utvecklades på följande sätt: 7 597 ton år 1994, 11 170 ton år 1995, 10 329 ton år 1996 och 8 311 ton under undersökningsperiod 12, vilket motsvarar en total ökning på 2 732 ton, eller 36 %, mellan 1994 och 1996.

(32) Den indiska marknadsandelen (på grundval av Eurostatstatistik) ökade stadigt från 6,5 % år 1994, till 7,6 % år 1995 och till 9,1 % år 1996. Detta motsvarar en ökning på 40 % jämfört med åren 1994 till 1996. Under undersökningsperioden minskade marknadsandelen, men låg ändå kvar på en hög nivå (5,6 %).

5. Priser för den dumpade importen från Indien och prisunderskridande

(33) På grundval av Eurostatstatistik har det fastställts att under perioden från 1994 till undersökningsperioden skedde importen från Indien genomgående till priser som underskred gemenskapsindustrins priser. Denna analys har bekräftats i detalj för undersökningsperioden.

(34) I syfte att fastställa om de samarbetsvilliga indiska exportörernas priser underskred gemenskapsindustrins försäljningspriser genomfördes en detaljerad analys av varje exportörs försäljning under undersökningsperioden. Analysen genomfördes på så sätt att för varje produktslag jämfördes exportörernas vägda genomsnittliga exportpris med gemenskapsindustrins vägda genomsnittliga försäljningspris till icke-närstående företag. Om exporten skedde via närstående företag gjordes justeringar av exportpriserna för alla kostnader som tillkom mellan importen och försäljningen till första oberoende kund. Vid jämförelsen grupperades produkterna i produktslag på grundval av stålkvalitet, form, diameter och tolerans.

(35) Vid behov gjordes justeringar av de indiska exportpriserna för transport- och hanteringskostnader i syfte att fastställa ett pris fritt gemenskapens gräns, förtullat.

(36) En justering gjordes av gemenskapstillverkarnas försäljningspriser för olika handelsled, eftersom det hade konstaterats att de indiska tillverkarna sålde till handlare under det att gemenskapsindustrin sålde både till handlare och användare och beviljade handlarna betydande rabatter. Justeringen skedde genom att gemenskapsindustrins försäljningspris till slutanvändarna minskades för att ta hänsyn till de rabatter som beviljats. Dessutom justerades gemenskapsindustrins försäljningspriser vid behov för att ta hänsyn till transportkostnader.

(37) De indiska exporterande tillverkarna begärde justering för påstådda skillnader i kvalitet, vilket inte kunde beviljas, eftersom den berörda produktens kemiska sammansättning regleras av internationella normer. Begäran var endast allmän hållen, dvs. den indiske tillverkaren lämnade inga företagsspecifika uppgifter, och följaktligen var det inte möjligt att göra en riktig kontroll av begäran.

(38) På samma sätt kunde en begäran från de indiska exporterande tillverkarna om justering för 1) olika fördröjning mellan order och leverans, och 2) olika prissättningsmekanismer (indiska tillverkare säljer till fasta priser, under det att gemenskapstillverkarna använder ett system med ett grundpris till vilket läggs ett legeringspåslag för nickel, krom och molybden) inte beviljas, eftersom det inte kunde påvisas att dessa bägge faktorer inverkade på prisernas jämförbarhet.

(39) Inte heller kunde en begäran från två indiska exporterande tillverkare om justering för olika betalningsvillkor beviljas. De indiska exporterande tillverkarna hade uppgivit att de, i motsats till gemenskapsindustrin, tillämpade ett betalningsvillkor som innebar betalning ungefär 30 dagar före leverans. Detta påstående vederlades av kommissionens undersökningsresultat enligt vilket det fastställdes att de berörda indiska tillverkarna tillämpade ett betalningsvillkor som innebar betalning 60 dagar efter dagen för avsändning. Eftersom transporten från Indien till gemenskapen i genomsnitt inte tar längre än 30 dagar innebar detta att de indiska tillverkarna, i likhet med vad som konstaterats vara fallet för gemenskapsindustrin, erhöll betalning inte före men efter leverans.

(40) De indiska tillverkarna begärde slutligen att det vid beräkningen av prisunderskridande och undanröjande av skada (se punkt 75) skulle tas hänsyn till att Indien i enlighet med Allmänna preferenssystemet är befriad från den tull på 4,2 % som tas ut på den berörda produkten. Enligt dessa tillverkare borde de indiska exportpriserna ökas med 4,2 %, "som om" Allmänna preferenssystemet inte hade varit tillämpligt på importen från Indien. Detta argument godtogs inte, eftersom beräkningen av prisunderskridande grundar sig på de faktiska priser som betalas på marknaden. Hypotetiska tullar kan därför inte beaktas. I den relevanta lagstiftningen, särskilt artikel 13 i förordning (EG) nr 3281/94, anges att behandling enligt Allmänna preferenssystemet inte hindrar att åtgärder mot skadevållande dumpning vidtas.

(41) Jämförelsen mellan de justerade vägda genomsnittliga exportpriserna och gemenskapsindustrins vägda genomsnittliga försäljningspriser visade att de indiska exporterande tillverkarna hade underskridit gemenskapstillverkarnas försäljningspriser enligt följande:

>Plats för tabell>

(42) Till följd av de skäl som anges i punkt 24 beslutades att endast en prisunderskridandemarginal skulle fastställas för de båda indiska exporterande tillverkarna Bhansali Brightbars och Bhansali Ferromet, beräknad som ett vägt genomsnitt av de bägge företagens prisunderskridandemarginaler.

(43) Vid undersökningen hävdade vissa indiska tillverkare att med hänsyn till slutsatserna i ett kommissionsbeslut rörande konkurrensfrågor (Ärende IV/35.814 - Legeringspåslag) (5) som nyligen fattats skulle det vara meningslöst att beräkna prisunderskridandemarginaler i samband med denna undersökning.

I detta beslut anges att gemenskapstillverkare av platta produkter av rostfritt stål på ett samordnat sätt har ändrat "referensvärdena i den beräkningsmetod som används för att beräkna legeringspåslagen. Detta har skett i syfte att begränsa och snedvrida den normala konkurrensen på den gemensamma marknaden".

Det är emellertid att märka att detta beslut inte hänför sig till den produkt som är föremål för antidumpningsundersökningen. Stänger av rostfritt stål tillhör kategorin långa produkter av rostfritt stål, och inte platta produkter av rostfritt stål, vilket är den produkt som avses i kommissionens beslut.

De indiska företagen bekräftade denna skillnad, men hävdade att det även förekom ett samordnat förfarande med avseende på stänger av rostfritt stål. Två företag inlämnade ett formellt besvär enligt artikel 3 i rådets förordning nr 17 (6). Ingen avgörande bevisning lämnades eller gjordes tillgänglig för kommissionen som tydde på att tillverkarna av stänger av rostfritt stål "genom ett samordnat förfarande hade kommit överens om en prissättningsmekanism för stänger av rostfritt stål". I detta sammanhang är det viktigt att understryka att tillverkarna av platta produkter av rostfritt stål och tillverkarna av stänger av rostfritt stål till största delen inte är desamma.

Dessutom noterades det att i jämförelse med gemenskapsindustrins försäljningspriser varierade försäljningspriserna för identiska produktslag som såldes till jämförbara kundkategorier väsentligt under samma tidsperiod. Det noterades också att försäljningspriserna varierade mellan olika tidsperioder (och uppvisade en nedåtgående utveckling sedan 1995), vilket ledde till olika lönsamhetsnivåer under olika perioder för de tillverkare som utgjorde gemenskapsindustrin. Kommissionen drog därför slutsatsen att tvärtemot vad de indiska tillverkarna hävdat fanns det inget i detta skede av undersökningen som tydde på att det vore meningslöst att beräkna prisunderskridandemarginaler.

6. Gemenskapsindustrins situation

6.1. Tillverkningsvolym, kapacitet och kapacitetsutnyttjande

(44) Under perioden 1994 till juni 1997 uppgick gemenskapsindustrins sammanlagda tillverkning, uttryckt i ton, till 60 800 ton år 1994, 65 459 ton år 1995, 53 070 ton år 1996 och 66 640 ton under undersökningsperiod 12.

(45) Kommissionen drog slutsatsen att gemenskapsindustrins sammanlagda tillverkning hade fluktuerat under de senaste åren på grund av ändrad efterfrågan och lågprisimport från Indien. Till följd av en mycket stor efterfrågan blev 1995 ett framgångsrikt år för gemenskapsindustrin med avseende på tillverkningsnivån, medan tillverkningsnivån minskade väsentligt 1996. Detta berodde på att förbrukningen i gemenskapen minskade 1996 och att de indiska exporterande tillverkarna sålde sina produkter till mycket låga priser och på så sätt underskred gemenskapsindustrins försäljningspriser. Gemenskapsindustrins tillverkning ökade igen under undersökningsperioden till följd av en ökad efterfrågan, samtidigt som försäljningspriserna sjönk.

(46) Vad gäller utvecklingen av kapaciteten och kapacitetsutnyttjandet använder gemenskapsindustrin samma maskiner även för att tillverka andra produkter. Följaktligen är det svårt att göra en exakt bedömning av kapaciteten och kapacitetsutnyttjandet för den berörda produkten. Således ansågs det lämpligt att inte dra några slutsatser på grundval av dessa bägge faktorer.

6.2 Försäljningsvolym

(47) Gemenskapsindustrins försäljningsvolym till icke-närstående företag i gemenskapen (uttryckt i ton) uppgick till 31 659 ton år 1994, 33 264 ton år 1995, 22 988 ton år 1996, 21 081 ton under undersökningsperioden och 28 108 under undersökningsperiod 12, medan försäljningsvolymen till närstående företag var 12 977 ton år 1994, 13 675 ton år 1995, 11 930 ton år 1996, 13 092 ton under undersökningsperioden och 17 456 ton under undersökningsperiod 12.

(48) Kommissionen drog slutsatsen att både försäljningsvolymen till icke-närstående företag i gemenskapen samt den sammanlagda volymen till såväl icke-närstående som närstående företag i gemenskapen utvecklades ungefär likadant som tillverkningsvolymen. Försäljningsvolymen fluktuerade under de närmast föregående åren och 1996 sjönk den betydligt. Denna utveckling vände först till följd av betydande prissänkningar under undersökningsperioden, då försäljningsvolymen var högre än för 1996.

(49) Denna utveckling innebär att försäljningsvolymen till icke-närstående företag minskade med mer än 11 % om man jämför 1994 med undersökningsperiod 12. I detta avseende konstaterades även att gemenskapsindustrin inte kunde dra nytta av den allmänna marknadstillväxten.

6.3 Marknadsandel

(50) Marknadsandelen för den indiska importen ökade väsentligt mellan 1994 och 1996 (se ovan) under det att gemenskapsindustrins marknadsandel uppvisade en negativ utveckling under samma period. Vad gäller försäljningen till både närstående och icke-närstående företag konstaterades att även om gemenskapsindustrins marknadsandel uppgick till 38,1 % år 1994, uppgick den endast till 32,1 % år 1995 och 30,8 % år 1996. Detta innebär en förlust på 19,2 %. Marknadsandelen nådde sin lägsta nivå (30,7 %) under undersökningsperioden.

(51) Vad gäller försäljningen till enbart icke-närstående företag fastställdes det att marknadsandelen hade minskat väsentligt från 27 % år 1994, till 22,8 % år 1995 och till 20,1 % år 1996. Detta innebär en förlust på 25,6 %. Marknadsandelen nådde sin lägsta nivå (18,9 %) under undersökningsperioden.

6.4. Försäljningspriser

(52) Från och med 1995 uppvisade gemenskapsindustrin stadigt sjunkande försäljningspriser. Gemenskapsindustrin hade sänkt sina priser med 21 % sedan 1995 i syfte att förhindra ytterligare förluster av marknadsandelar. Försäljningspriserna sjönk enligt index från 134 år 1995, till 126 år 1996 och till 106 under undersökningsperioden (index 100 år 1994).

6.5. Lönsamhet

(53) Vad gäller lönsamheten visade undersökningen att alla utom en av de tillverkare som utgjorde gemenskapsindustrin hade haft en bättre ekonomisk situation 1994 än under undersökningsperioden. Vinstmarginalen hade sjunkit betydligt för alla företag, särskilt mellan 1995 och undersökningsperioden, och i synnerhet ett företag gick med stora förluster under undersökningsperioden. Den vägda genomsnittliga vinstmarginalen under undersökningsperioden var otillräcklig för alla utom en tillverkare till följd av sänkta försäljningspriser.

Index för vinstmarginalen utvecklades enligt följande: 100 år 1994, 312 år 1995, 151 år 1996 samt 73 under undersökningsperioden.

6.6. Sysselsättning och lager

(54) Vad gäller sysselsättning var antalet anställda i gemenskapsindustrin nästan oförändrat, och minskade från 602 år 1994 till 592 under undersökningsperioden. I en del fall kunde friställningar endast undvikas genom kortare arbetstid.

(55) Lagren ökade med mer än 3 000 ton mellan 1994 och undersökningsperioden. Vid slutet av undersökningsperioden uppgick lagren till 10 923 ton.

7. Slutsats

(56) Av ovanstående framgår det att gemenskapsindustrin vållats väsentlig skada. De huvudsakliga skadefaktorerna utgörs av de indiska exporterande tillverkarnas betydande prisunderskridande och den därav följande prisdepressionen för gemenskapsindustrins försäljningspriser, en otillräcklig lönsamhet, de betydande marknadsandelar som de indiska exporterande tillverkarna vunnit mellan 1994 och 1996 och en motsvarande förlust av marknadsandelar för gemenskapsindustrin, minskad försäljningsvolym samt ökade lager.

E. ORSAKSSAMBAND

1. Verkan av den dumpade importen

(57) Den snabba ökningen av den indiska importens marknadsandel (40 % mellan 1994 och 1996) och det betydande prisunderskridande som konstaterats (upp till 16,3 %) sammanfaller med en försämring av gemenskapsindustrins situation, särskilt i form av förlorade marknadsandelar, prisdepression och otillräcklig lönsamhet.

(58) För att bemöta den dumpade importen från Indien kunde gemenskapsindustrin efter det framgångsrika året 1995 välja att antingen upprätthålla sina priser eller att följa de dumpade priserna, vilket skulle innebära negativa följder för lönsamheten. Under 1996 försökte vissa gemenskapstillverkare upprätthålla sina försäljningspriser på en hög nivå under det att andra sänkte dem. Bägge strategierna inverkade negativt på lönsamheten antingen direkt (lägre priser) eller indirekt (lägre försäljningsvolymer, vilket leder till högre allmänna omkostnader per sålt ton). Under undersökningsperioden sänkte alla gemenskapstillverkare sina försäljningspriser ytterligare, vilket i ånyo innebar negativa följder för deras lönsamhet. Detta visar tydligt hur priskänslig marknaden är och hur stor inverkan de indiska exporterande tillverkarnas prisunderskridande har.

(59) Vissa indiska exporterande tillverkare gjorde gällande att de inte hade vållat någon väsentlig skada, eftersom de endast hade sålt till ett begränsat antal handlare, under det att gemenskapstillverkarna även hade sålt till användare och handlare som inte var kunder till de indiska tillverkarna. Följaktligen förelåg endast en begränsad konkurrens mellan de indiska produkterna och gemenskapsprodukterna, som endast berörde 35 % av den totala marknaden i gemenskapen. Mot detta argument talade det faktum att det är lätt att överblicka marknaden, som reagerar snabbt på prisändringar, samt att de indiska tillverkarna har möjlighet att sälja till andra köpare i gemenskapen.

2. Andra faktorer

(60) Kommissionen övervägde även om andra faktorer såsom marknadens utveckling i sin helhet, gemenskapsindustrins eget beteende eller import från andra länder kunde ha orsakat den skada som gemenskapsindustrin vållats.

(61) Vissa indiska tillverkare hävdade att den klagande gemenskapsindustrin var ineffektiv och riktade särskilt uppmärksamheten på det låga kapacitetsutnyttjandet. Såsom anges ovan ansågs det hur som helst inte lämpligt att använda graden av kapacitetsutnyttjande som en avgörande skadefaktor. En minskning av kapacitetsutnyttjandet inträffar emellertid alltid i samband med en betydande minskning av gemenskapsindustrins försäljning tillsammans med en ökning av den dumpade importen.

(62) Vid undersökningen övervägdes även huruvida situationen för de tillverkare i gemenskapen som inte utgjorde en del av gemenskapsindustrin enligt definitionen i punkt 27 var annorlunda än för gemenskapsindustrin. På grund av brist på kontrollerbara uppgifter och med hänsyn till överblickbarheten på gemenskapsmarknaden för stänger av rostfritt stål, särskilt vad gäller priser, drogs slutsatsen att utvecklingen för de andra tillverkarna i gemenskapen sannolikt har varit ungefär densamma som för de samarbetsvilliga tillverkarna.

(63) Dessutom konstaterades det att import från andra länder inte hade haft någon avgörande inverkan på gemenskapsindustrin. Denna import var antingen försumbar volymmässigt och/eller skedde till högre priser. Endast den ryska importen förefaller att i genomsnitt ha skett till lägre priser än den indiska importen. Under undersökningsperioden svarade dock denna import volymmässigt endast för 1,2 % av gemenskapsmarknaden.

(64) De indiska tillverkarna hävdade slutligen att priserna på varmvalsade stänger, dvs. det huvudsakliga råmaterialet i tillverkningen av stänger av rostfritt stål, och priserna på stänger av rostfritt stål inte följt samma nedåtgående utveckling under de senaste åren. Detta påstods ha lett till svårigheter för icke-integrerade tillverkare, eftersom dessa tvingades köpa råmaterial till högre priser. De icke-integrerade tillverkarnas svårigheter kunde därför inte hänföras till den indiska importen. Det sistnämnda påståendet underbyggdes inte av några bevis och kunde därför inte beaktas i detta skede.

3. Slutsats

(65) Med hänsyn till att prisunderskridandet, gemenskapsindustrins sänkningar av sina försäljningspriser, den otillräckliga lönsamheten samt de betydande marknadsandelar som de indiska exporterande tillverkarna vunnit mellan 1994 och 1996 (en utveckling som endast kunde vändas efter det att gemenskapsindustrin hade sänkt sina priser) och en motsvarande förlust av marknadsandelar för gemenskapsindustrin sammanföll i tiden, drogs slutsatsen att den dumpade importen från Indien i sig själv, hade vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada.

F. GEMENSKAPENS INTRESSE

(66) För att kunna göra en helhetsbedömning av huruvida det låg i gemenskapens intresse att införa antidumpningsåtgärder genomförde kommissionen i enlighet med artikel 21 i grundförordningen en undersökning av de sannolika konsekvenserna för de olika berörda intressena av att införa respektive inte införa åtgärder.

(67) Åtgärder kan inte vidtas i det fall gemenskapens institutioner, på grundval av samtliga uppgifter som lämnats, med säkerhet kan dra slutsatsen att det inte ligger i gemenskapens intresse att införa sådana åtgärder.

(68) I syfte att undersöka denna fråga sändes frågeformulär till 59 användare av stänger av rostfritt stål, men inga underbyggda svar erhölls. Detta ansågs innebära att undersökningsresultatet troligen inte skulle ha några väsentliga verkningar för användarna, antingen på grund av att stänger av rostfritt stål inte är en betydande kostnadsfaktor för dem eller på grund av att deras tillverkning av produkter i senare led med avseende på stänger av rostfritt stål endast svarar för en liten andel av den totala tillverkningen. Hur som helst noterades att alla prisökningar till följd av antidumpningsåtgärderna endast skulle bli måttliga på grund av det stora antalet konkurrenter i och utanför gemenskapen.

(69) Kommissionen kontaktade även fjorton leverantörer av råmaterial till gemenskapstillverkarna av stänger av rostfritt stål. Av svaren från dessa framgick det att återinförandet av rättvis handel skulle medföra fördelar för industrin i tidigare led med avseende på tillverkning, försäljning, sysselsättning och lönsamhet.

(70) Det har slutligen hävdats att det inte skulle ligga i gemenskapens intresse att införa åtgärder med hänsyn till de metoder som påstås användas vid beräkningen av legeringspåslaget. I detta avseende hänvisas till kommentarerna ovan. Dessutom beaktades det faktum att ingen av användarna i sitt svar på kommissionens frågeformulär hävdat att gemenskapsindustrins försäljningspriser för stänger av rostfritt stål var oberättigat höga.

(71) Sammanfattningsvis fanns det ingen bevisning som tydde på att det inte låg i gemenskapens intresse att införa åtgärder.

G. PRELIMINÄR TULL

(72) På grundval av slutsatserna om dumpning, skada, orsakssamband och gemenskapens intresse anser kommissionen att det är nödvändigt att införa preliminära antidumpningsåtgärder.

(73) I syfte att fastställa nivån på dessa åtgärder tog kommissionen hänsyn till de dumpningsmarginaler som konstaterats och storleken på den tull som krävs för att undanröja den skada som vållats gemenskapsindustrin.

(74) För detta ändamål ansåg kommissionen att det var nödvändigt att öka priserna för den dumpade importen till en icke-skadevållande nivå. Den nödvändiga prisökningen fastställdes på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga importpris som användes för att fastställa prisunderskridandet (se punkt 34 och efterföljande punkter) med gemenskapsindustrins vägda genomsnittliga tillverkningskostnad och en rimlig avkastning i förhållande till omsättningen. I detta hänseende användes en vinstmarginal på 5 % av omsättningen. Kommissionen anser att denna vinstnivå är tillräcklig med hänsyn till den berörda produktens art.

(75) Enligt denna jämförelse var skademarginalerna (uttryckta i förhållande till priset fritt gemenskapens gräns), följande:

>Plats för tabell>

(76) Vad gäller de indiska tillverkarna Bhansali Brightbars och Bhansali Ferromet beslutades att endast en skademarginal skulle fastställas för båda företagen, beräknad som ett vägt genomsnitt av de bägge företagens skademarginaler.

(77) På grund av brist på jämförbara uppgifter ansågs det att skademarginalen för nykomlingen Sindia Steels Ltd skulle fastställas på grundval av ett vägt genomsnitt av skademarginalerna för de samarbetsvilliga indiska företagen. Detta gav en skademarginal på 22 %.

(78) I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen skall tullsatsen motsvara dumpningsmarginalen, såvida inte skademarginalen är lägre. Följande tullsatser skall därför tillämpas på de samarbetsvilliga tillverkarna:

>Plats för tabell>

För Sindia Steels Ltd bör tullsatsen vara 15,5 %.

(79) För att undvika att bristande samarbete belönas ansågs det lämpligt att fastställa tullsatsen för de icke-samarbetsvilliga företagen till den högsta tullsats som konstaterats, dvs. 17,7 %.

H. SLUTBESTÄMMELSER

(80) Enligt god förvaltningspraxis bör en period fastställas inom vilken de berörda parter som gav sig till känna inom den tidsfrist som anges i tillkännagivandet om inledande skriftligen kan lämna sina synpunkter och begära att bli hörda. Vidare bör det anges att alla avgöranden i denna förordning är preliminära och kan behöva övervägas på nytt i samband med fastställandet av en eventuell slutgiltig tull.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. En preliminär antidumpningstull skall införas på import av stänger av rostfritt stål, tillformade eller färdigbehandlade i kallt tillstånd men inte vidare bearbetade, innehållande minst 2,5 viktprocent nickel, med runt tvärsnitt och andra tvärsnitt, som för närvarande omfattas av KN-nr 7222 20 11, 7222 20 21, 7222 20 31 och 7222 20 81 med ursprung i Indien.

2. Den preliminära tullsatsen, som skall tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns, före tull, skall vara följande:

>Plats för tabell>

3. Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas.

4. Övergång till fri omsättning i gemenskapen för den produkt som avses i punkt 1 får endast ske om en säkerhet som motsvarar nivån på den preliminära tullen ställs.

Artikel 2

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 20 i förordning (EG) nr 384/96 får de berörda parter som gav sig till känna inom den tidsfrist som anges i tillkännagivandet om inledande lämna synpunkter skriftligen och begära att bli hörda muntligen av kommissionen inom en månad efter det att denna förordning har trätt i kraft.

Enligt artikel 21.4 i förordning (EG) nr 384/96 får berörda parter yttra sig om tillämpningen av denna förordning inom en månad efter det att den har trätt i kraft.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning..

Artikel 1 i denna förordning skall tillämpas under en period av sex månader.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 28 maj 1998.

På kommissionens vägnar

Leon BRITTAN

Vice ordförande

(1) EGT L 56, 6.3.1996, s. 1.

(2) EGT L 128, 30.4.1998, s. 18.

(3) EGT C 264, 30.8.1997, s. 2.

(4) EGT C 328, 30.10.1997, s. 16.

(5) Kommissionens beslut av den 21 januari 1998 (EGT L 100, 1.4.1998, s. 55).

(6) EGT 13, 21.2.1962, s. 204/62.