Kommissionens beslut

av den 2 augusti 2002

om olika åtgärder och statligt stöd som Spanien har genomfört till förmån för nöjesparken Terra Mítica SA, Benidorm (Alicante)

[delgivet med nr K(2002) 2980]

(Endast den spanska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2003/228/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket i detta,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i fördraget(1), särskilt artikel 7 i denna,

med beaktande av kommissionens beslut av den 20 juni 2001(2) genom vilket kommissionen inledde ett förfarande enligt artikel 88.2 i fördraget avseende stöd K 42/01 (ex NN 14/01),

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter,

och av följande skäl:

FÖRFARANDE

(1) Genom en skrivelse av den 25 augusti 1997, som registrerades den 28 augusti, lämnade den europeiska föreningen för nöjesparker (nedan kallad "klaganden") en anmälan till kommissionen avseende uppförandet av en nöjespark i Benidorm (Alicante, Spanien) som mottar ett omfattande offentligt stöd, främst från den regionala förvaltningen (Generalitat Valenciana), vilket står i strid med EG-fördragets bestämmelser om statligt stöd.

(2) Denna skrivelse har följts av 18 andra skrivelser, daterade mellan den 6 februari 1998 och den 2 maj 2000, i vilka klaganden lämnat flera påståenden.

(3) Kommissionen har för sin del begärt upplysningar från de spanska myndigheterna vid sju tillfällen, mellan den 15 september 1997 och den 23 december 1998, för att klargöra klagandens påståenden. Kommissionen har även skrivit till klaganden vid fyra tillfällen, mellan den 19 januari 1998 och den 23 mars 2000.

(4) De spanska myndigheterna har svarat kommissionen genom sex skrivelser som sänts mellan den 15 december 1997 och den 10 mars 1999.

(5) Kommissionen har även mottagit en skrivelse från Generalitat Valenciana daterad den 2 mars 1999 och en skrivelse daterad den 27 oktober 1999 från den nöjespark som är föremål för klagomålet.

(6) Kommissionen har även hållit flera möten med klaganden, de spanska myndigheterna och Generalitat Valenciana.

(7) Den 20 juni 2001 beslöt kommissionen att delvis inleda ett förfarande enligt artikel 88.2 i fördraget i fråga om en del inslag som den klagande har anfört. Vad beträffar klagandens övriga påståenden konstaterade kommissionen att det inte förekom något statligt stöd.

(8) Kommissionens beslut om att inleda ett förfarande enligt artikel 88.2 i fördraget offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(3). Kommissionen uppmanade berörda parter att inkomma med synpunkter.

(9) De spanska myndigheterna lämnade sina synpunkter genom en skrivelse av den 3 augusti, som registrerades den 7 augusti 2001. Efter ett möte med kommissionen den 14 september 2001 kompletterade de spanska myndigheterna sina synpunkter genom skrivelser av den 16 november 2001, som registrerades den 20 november 2001, av den 2 maj 2002, som registrerades den 2 maj 2002, och av den 10 juni 2001, som registrerades den 13 juni 2002.

(10) Den europeiska föreningen för nöjesparker lämnade sina synpunkter genom en skrivelse av den 21 november 2001, som registrerades den 22 november 2001.

(11) Kommissionen förmedlade dessa synpunkter till de spanska myndigheterna genom en skrivelse av den 6 december 2001.

(12) De spanska myndigheterna lämnade sina kommentarer på dessa synpunkter genom en skrivelse av den 17 januari 2002, som registrerades den 22 januari 2002.

BESKRIVNING

(13) Sedan lång tid tillbaka har Valencias regionala myndigheter önskat uppföra en stor nöjespark i regionen. I brist på privata initiativ bildade Generalitat Valenciana ett offentligt företag (Parque Temático de Alicante SA) för att påbörja arbetet med att uppföra parken. Det är detta offentliga företag som har förvärvat tomtmark och utfört det inledande arbetet. Därefter har ett privat företag (Terra Mítica SA) bildats. I detta företag innehar Parque Temático de Alicante SA omkring 15 % av kapitalet. De resterande aktieägarna är i huvudsak privata (framför allt banker i regionen, men även flera fysiska och juridiska personer)(4). När Terra Mítica SA bildades och senare, vid överenskommelser om kapitaltillskott, överförde Parque Temático de Alicante SA ett antal tillgångar till det nya företaget i utbyte mot aktier i företaget. Dessa tillgångar består dels av den tomtmark där parken är belägen(5) samt andra omsättningstillgångar och immateriella tillgångar (såsom varumärket Terra Mítica), dels kostnaderna för de insatser som det offentliga företaget genomförde innan det nya privata företaget bildades för uppförandet av parken.

Kommissionens beslut av den 20 juni 2001

(14) I sitt beslut av den 20 juni 2001 undersökte kommissionen klagandens alla påståenden.

(15) Kommissionen ansåg att en del av dessa påståenden saknade grund, nämligen de som gällde Generalitat Valencianas utnyttjande av ett offentligt bolag(6), förvärvet av tomtmark till lågt pris(7), utgifter för parken som bärs av Parque Temático de Alicante SA(8), bristen på respekt för principen om en privat investerare(9), konsortielånet till förmån för Terra Mítica SA(10), det kompletterande tillskottet på 1000 miljoner spanska pesetas(11), utgifter för urval och utbildning av personal(12), direkt regionalstöd(13) samt lättnader rörande kommunala avgifter till förmån för Iberdrola(14).

(16) Kommissionen uttryckte däremot tvivel och beslöt därför att inleda ett förfarande enligt artikel 88.2 i fördraget när det gäller följande punkter:

a) Finansieringen av den infrastruktur som är nödvändig för parkens funktion(15).

b) Värdet på de tillgångar (i synnerhet tomtmarken och varumärket Terra Mítica) som Parque Temático de Alicante SA överfört till Terra Mítica SA(16).

c) Villkoren i samband med det aktieägarlån som beviljats Terra Mítica SA till ett värde av 8000 miljoner pesetas(17).

d) Lättnader i kommunalskatt beviljade av staden Benidorm(18).

e) Ett eventuellt tillskott på 6000 miljoner pesetas från Valencias turistbyrå till Terra Mítica SA(19).

Beträffande punkterna a, b, c och e ifrågasätter kommissionen främst förekomsten av en förmån till Terra Mítica SA och därmed förekomsten av statligt stöd. Beträffande punkt d betraktar kommissionen i detta skede åtgärden som ett statligt stöd med samma egenskaper som ett investeringsstöd. Åtgärdens förenlighet med den gemensamma marknaden beror på resultatet av en analys där framför allt en eventuell kumulering av de olika stöden bör undersökas.

Synpunkter från berörda parter

(17) Endast den europeiska föreningen för nöjesparker lämnade in synpunkter inom den utsatta tiden, genom en skrivelse av den 21 november 2001. Synpunkterna begränsade sig till ett stöd för kommissionens beslut av den 20 juni 2001 och ett understrykande av vikten av att hålla fast vid principen om lojal konkurrens i gemenskapen. För övrigt hänvisar föreningen till sina skrivelser till kommissionen före beslutet av den 20 juni 2001.

Kommentarer från de spanska myndigheterna

Inledning

(18) De spanska myndigheterna ifrågasätter rent allmänt legitimiteten i ingripandet från den europeiska föreningen för nöjesparker i detta ärende. Enligt de spanska myndigheterna vet man nästan inget om denna organisation, vilka intressen den egentligen företräder, medlemmarnas antal och identitet och organisationens intresse att agera inför kommissionen som täckmantel för den klagande det egentligen gäller, som har förblivit anonym. De spanska myndigheterna uttrycker även sin förvåning över den omfattande korrespondens som klaganden har sänt till kommissionen och anser att kommissionen har handlagt detta ärende på ett sätt som främjat klagandens intressen, som saknar insyn. De spanska myndigheterna anser att kommissionen i stället borde ha undvikit att gynna missbruk av klagomålsförfarandet. De spanska myndigheterna ifrågasätter även kommissionens val av de punkter som skall undersökas, mot bakgrund av att kommissionen vid flera tillfällen har meddelat både de spanska myndigheterna och klaganden att frågorna inte anses falla inom ramen för statligt stöd.

Avsaknaden av verkningar på handeln inom gemenskapen

(19) De spanska myndigheterna anser att det i kommissionens beslut inte finns tillräckliga belägg för förekomsten av verkningar på handeln inom gemenskapen. Det finns å andra sidan inte heller någon definition av den geografiska marknaden eller produktmarknaden. De spanska myndigheterna anser att Terra Mítica bör ses som en regional park, inte som ett turistmål. Detta motiveras dels med att parken inte tillhör någon parkkedja med gemensam ledning (såsom Eurodisney) och att den inte heller bygger på likformade teman som härrör från andra tillgångar på marknaden (såsom Universal eller Warner), dels med att cirka 90 % av den primära efterfrågan kommer från personer bosatta inom en radie på 150-200 km från parken medan resterande 10 % till största delen kommer från personer bosatta i Spanien.

Finansieringen av den infrastruktur som är nödvändig för parkens funktion

(20) Enligt de spanska myndigheterna finns det ingen grund för klagandens påstående om att de arbeten och den infrastruktur som har genomförts av Parque Temático de Alicante SA inom ramen för samhällsplaneringen rörande användning och infrastruktur (Plan Espacial de Usos e Infraestructuras, PEUI) utgör statligt stöd till förmån för parken, med hänvisning till att dessa arbeten inte skulle ha utförts utan parken. Ett sådant påstående ifrågasätter den offentliga förvaltningens behörighet att planera användningen av sin mark. För de spanska myndigheterna är det uppenbart att förvaltningen, när den planerar uppförandet av en nöjespark samt hotell- och rekreationsområden, även måste planera för följderna av en intensivare person- och fordonstrafik, befolkningsökning, miljöverkningar och dylikt. Detta innebär att den infrastrukturer som behövs för den planerade användningen av marken måste genomföras.

(21) De spanska myndigheterna förnekar att de arbeten som Parque Temático de Alicante SA genomförde inom ramen för PEUI endast skulle ha gjorts till förmån för Terra Mítica SA Det handlar i stället om arbeten av allmänt intresse inom ramen för markanvändningsplaneringen. De spanska myndigheterna påminner även om att parken endast upptar 10 % av den mark som påverkas av PEUI.

(22) De spanska myndigheterna har tillhandahållit en förteckning över och en detaljerad beskrivning av de arbeten som har utförts av företaget Parque Temático de Alicante SA inom ramen för PEUI. Dessa arbeten kan sammanfattas enligt följande:

a) Arbeten rörande miljön: De spanska myndigheterna konstaterar att hela det område som omfattas av PEUI ursprungligen var i mycket dåligt skick, framför allt till följd av flera skogsbränder och okontrollerad avfallsdeponering. Därför utfördes särskilt arbeten med skogsplantering, upprustning av området, iståndsättning av markområdena, röjning av diken i syfte att undvika översvämningar och dylikt.

b) Trafikleder: De spanska myndigheterna påpekar att det faktum att man redan tidigare observerat en ökning av turistströmmarna kring staden Benidorm visade att det skulle bli nödvändigt med åtgärder för att förhindra trafikproblem i området. Dessutom har befolkningen ökat i det område av staden Benidorm som ligger närmast området som omfattas av PEUI och i de angränsande orterna La Nucía och Finestrat, och de befintliga infrastrukturerna har konstaterats vara otillräckliga för att klara av all ny trafik. De olika offentliga förvaltningarna genomförde inom ramen för sin respektive behörighet arbeten för att iståndsätta diverse trafikleder. Dessa gällde breddning av led CV-70, en ny vägtull på motorväg A7 som ger tillträde till en ny infart till staden Benidorm samt byggande av ett antal trafikleder (Vía Parque, Avenida del Murtal, Bulevar Central) mellan staden Benidorm och det område som omfattas av PEUI.

c) Arbeten på infrastrukturen för el, gas, vatten och telekommunikation: Vad elförsörjningen beträffar begränsades insatsen från företaget Parque Temático de Alicante SA till en omstrukturering av försörjningsnäten i samarbete med det företag som förvaltar högspänningsnätet (Red Eléctrica Española SA) och det företag som äger näten (Iberdrola). Dessa nät förbinder transformatorstationerna med de omgivande orterna. Åtgärderna omfattar således alla användare. Vad beträffar infrastrukturen för gasförsörjning omfattade arbetet inte någon ledningsdragning utan endast uppförandet av två gasbehållare, en förgasningsenhet och en panna. Dessa arbeten gjordes utanför det område där parken ligger. Vad vattenförsörjningen beträffar byggdes ett vattennät i områden med risk för skogsbrand, och kanaler konstruerades för vattenförsörjningen och avflödet av avloppsvatten. Likaså uppfördes ett avloppsreningsverk vars utvatten kan användas för bevattning samt ett reningsverk för dricksvatten. Slutligen kan konstateras att infrastrukturen för telekommunikation fanns på plats redan före PEUI.

(23) De spanska myndigheterna anser att alla de ovan beskrivna åtgärderna har varit avsedda att skapa infrastrukturer som kommer hela befolkningen till del, och att de inte har planerats enbart till fördel för parken. De spanska myndigheterna har även lämnat en beskrivning av alla åtgärder som har genomförts och finansierats av Terra Mítica SA, med kopior av alla relevanta avtal. Åtgärderna gäller arbeten för anslutning till allmänna infrastrukturer. Arbeten har gjorts på infartsvägar till parken, iståndsättning av markområden samt nät för el, gas, färskvatten, brandsläckning, kommunikationer, avflöde av avloppsvatten och dylikt. Dessutom bär Terra Mítica SA självfallet även kostnaderna för förbrukning av vad som cirkulerar i näten liksom för anslutningsavgifterna till dessa nät.

Värdet på tillgångarna (i synnerhet tomtmarken och varumärket Terra Mítica)som Parque Temático de Alicante SA har överfört till Terra Mítica SA

(24) De spanska myndigheterna konstaterar för det första att kommissionen i sitt beslut inte ifrågasätter det expropriationsförfarande som Parque Temático de Alicante SA följde för att förvärva tomtmarken. Likaså konstateras i beslutet att företaget inte agerade i strid med principen om en privat investerare i en marknadsekonomi. Under dessa betingelser är det inte möjligt att anklaga Parque Temático de Alicante SA för att ha försökt minska värdet på de tillgångar som överfördes till Terra Mítica SA.

(25) De spanska myndigheterna upprepar att de två företag som användes för värderingen av tillgångarna är oberoende experter. Dessutom påminner de spanska myndigheterna om att valet av företaget Tasaciones del Mediterráneo (Tabimed), som klaganden hävdar inte var oberoende, inte gjordes av Terra Mítica SA utan av den ansvarige tjänstemannen för handelsregistret.

(26) De spanska myndigheterna påminner också om att båda värderingsföretagen genomförde sina uppdrag på grundval av samma rättsliga ram. Syftet med denna rättsliga ram är att kunna slå fast aktiekapitalets verkliga värde, så att alla berörda parter kan lita på det verkliga värdet på de icke-pekuniära tillgångar som tillförs företaget.

(27) När det gäller tomtmarkens värde konstaterar de spanska myndigheterna att den mark på vilken parken är belägen har förvärvats av Parque Temático de Alicante SA genom ett expropriationsförfarande och, i en del fall, genom direkt köp av ägarna(20). Alla förvärv har gällt mark som inte är avsedd för bebyggelse och på vilken det inte finns några produktiva odlingar. I genomsnitt betalades ett pris på 460 pesetas/m2.

(28) Senare, när dessa tillgångar skulle överföras till Terra Mítica SA, anhöll detta om att företaget Tinsa skulle göra en värdering. Eftersom den kapitalökning som följer av en överföring måste införas i registret, hade den ansvarige tjänstemannen för registret beställt en ny värdering från en annan expert(21), i enlighet med den spanska aktiebolagslagstiftningen. Här kan konstateras att klaganden har kritiserat att Tabimed hade använt metoden med ursprungligt värde i stället för andra och lämpligare metoder såsom metoden med kapitalisering av förväntade intäkter. Tinsa hade använt denna senare metod, som således i slutändan användes för värdering av tomtmarkens värde. Det kan även konstateras att skillnaden i tomtmarkens värde var minimal mellan de två expertrapporterna(22). Värdestegringen som bestod av skillnaden mellan tomtmarkens ursprungliga pris och det pris som bestämdes vid överföringen till Terra Mítica SA gynnade endast det offentliga företaget Parque Temático de Alicante SA.

(29) När det gäller värdet på varumärket Terra Mítica konstaterar de spanska myndigheterna att varumärket ännu inte hade registrerats definitivt vid den tidpunkt då Tabimed genomförde värderingen av detta. Terra Mítica SA hade således ingen definitiv rättighet gentemot tredje parter till detta varumärke. Tabimed, som först hade uttryckt reservationer rörande varumärkets införlivande i tillgångarna, godkände slutligen att varumärket införlivas och tilldelas ett värde motsvarande anskaffningsvärdet. Det hade varit emot försiktighetsprincipen att tilldela varumärket ett värde endast på grundval av den förväntade framgången, eftersom denna framgång uttryckligen beror på vilka investeringar som görs för att främja och marknadsföra varumärket. I det aktuella fallet har dessa kostnader varit mycket höga, vilket kan förklara varumärkets senare värdeökning. Alla dessa kostnader har burits av Terra Mítica SA.

Villkoren i samband med det aktieägarlån som Terra Mítica SA beviljades av Parque Temático de Alicante SA

(30) De spanska myndigheterna har lämnat kopior av de offentliga handlingarna rörande det ovan nämnda aktieägarlånet samt konsortielånet som Terra Mítica SA ingick med en grupp banker och sparbanker(23), för att ge kommissionen en möjlighet att undersöka om aktieägarlånet har ingåtts i enlighet med gällande praxis.

(31) I detta hänseende konstaterar de spanska myndigheterna att aktieägarlånet, som ingicks den 23 december 1998, har en räntesats som motsvarar ett års MIBOR-ränta (Madrid Inter-bank Offered rate) plus [...]*(24). Konsortielånet ingicks den 15 april 1999 med en räntesats på ett års MIBOR plus [...]*. Enligt de spanska myndigheterna är den avgörande faktorn huruvida en privat investerare skulle ha tagit upp ett lån på samma villkor, med beaktande av den information som fanns tillgänglig om projektet vid den tidpunkt då aktieägarlånet ingicks.

(32) I detta sammanhang måste man undersöka huruvida skillnaden på 0,25 % i räntesats mellan de två lånen uppväger det faktum att aktieägarlånet har sämre villkor vad beträffar garantierna om återbetalningen uteblir. Enligt de spanska myndigheterna finns det tre referensparametrar som kan användas för att undersöka om aktieägarlånets räntesats kan anses motsvara en marknadsränta.

(33) Den första parametern kan vara en referensränta i enlighet med det som anges i meddelandet från kommissionen om metoden för fastställande av referens- och diskonteringsränta(25). Denna räntesats är densamma som den femåriga interbankräntan plus ett räntepåslag på 0,75 %. Enligt de spanska myndigheterna har aktieägarlånet, mot bakgrund av detta kriterium, ingåtts på marknadsvillkor.

(34) En andra parameter kan vara en undersökning av skillnaden i långivarens vinst mellan de två räntesatserna. I december 1998 låg MIBOR kring 3,20 %. Om räntepåslaget är [...]* utgör det 47 % av MIBOR. Enligt de spanska myndigheternas beräkningar innebär skillnaden på 0,25 % mellan aktieägarlånets och konsortielånets räntesatser en skillnad på 350-500 miljoner pesetas för Parque Temático de Alicante SA vid återbetalningen, vilket är en skälig vinst.

(35) För det tredje bör man beakta projektets interna lönsamhet, som i december 1998 uppskattades vara 10 %. Med beaktande av den information som vid tidpunkten för aktieägarlånet fanns tillgänglig om projektets förväntade lönsamhet och om utsikterna inom sektorn, är den nämnda räntesatsen, som under alla omständigheter bör vara lägre än den interna lönsamheten, skälig.

(36) När det gäller garantierna påpekar de spanska myndigheterna att de primära garantierna (garantierna för konsortielånet) måhända är solidare än de sekundära garantierna (garantierna för aktieägarlånet), men att det inte handlar om en jämförelse utan att om få besked om huruvida garantierna för aktieägarlånet är tillräckliga. I detta hänseende har de två lånen liknande garantier, till exempel de begränsningar som har ålagts Terra Mítica SA när det gäller den ekonomiska förvaltningen, graden av skuldsättning och tillgångarnas tillgänglighet. De spanska myndigheterna påminner också om att skulden för aktieägarlånet inte kan omvandlas till kapital och att det inte finns någon möjlighet att göra återbetalningen i form av delaktighet i vinsten, vilket visar att Parque Temático de Alicante SA under alla omständigheter vill återbetala lånet. Dessutom understryker de spanska myndigheterna att det i fråga om denna typ av lån inte är vanligt att underställa dem formella hypoteksgarantier, med tanke på de tilläggskostnader som det innebär. Det vanliga i dessa fall är ett bindande löfte om garantier på en enkel begäran från långivaren. Det kan konstateras att ett sådant löfte existerar, både i fråga om konsortielånet och aktieägarlånet.

(37) De spanska myndigheterna noterar vidare att det inte är ovanligt med efterställda lån inom olika verksamhetsområden. Likaså är finansieringsstrukturen för Terra Mítica SA jämförbar med andra liknande projekt såsom Port Aventura eller Isla Mágica. I anknytning till detta har de spanska myndigheterna försett kommissionen med en kopia av en oberoende expertrapport(26), i vilken det konstateras att det vid projekt av denna typ är vanligt att huvudlånet åtföljs av efterställt lån och att det i regel är aktieägarna i det företag som driver projektet som beviljar det efterställda lånet. Enligt den nämnda rapporten, som innehåller färska exempel på efterställda aktieägarlån, är de räntesatser som tillämpas på dessa lån i regel jämförbara med, eller till och med lägre än, räntesatserna för huvudlånen. I rapporten understryks att aktieägarlånen innebär vissa fördelar för de berörda aktieägarna jämfört med den normala ersättningen genom vinstutdelning - vid likvidation har det efterställda lånets amortering av kapitalet prioritet, räntor utbetalas även om det inte finns någon vinstutdelning, aktieägarlånen är skattemässigt förmånligare än ökningar eller sänkningar av kapital osv. Vad beträffar aktieägarlånet till förmån för Terra Mítica SA analyseras i rapporten faktorer såsom skäligheten i ett efterställt lån i den finansiella struktur som gäller för parkprojektet, det faktum att en aktieägare i projektet är långivare, beloppet för huvudlånet och det efterställda lånet i förhållande till de finansiella prognoser som investerarna har kännedom om, de räntesatser som används och ersättningen till långivarna med beaktande av de garantier som finns för det efterställda lånet. Slutsatsen av analysen är att operationen, mot bakgrund av andra liknande projekt, kan anses vara normal. I rapporten konstateras att det efterställda lånet är lönsammare än andra liknande operationer som har undersökts för samma period. Det gäller sålunda en operation som en normal investerare skäligen kunde ha gett sig in i.

(38) Slutsatserna är att det aktieägarlån som Terra Mítica SA har tagit upp av Parque Temático de Alicante SA har ingåtts enligt gängse normer.

Lättnader i kommunalskatt beviljade av staden Benidorm(27)

(39) De spanska myndigheterna ifrågasätter inte det faktum att en offentlig myndighets beviljande av en skattelättnad kan innehålla ett inslag av statligt stöd, men förnekar i det aktuella fallet att skattelättnaden kunde ha påverkat handeln inom gemenskapen. Även om skattelättnaden utgör statligt stöd, bör detta ändå förklaras vara förenligt med den gemensamma marknaden, eftersom det gäller stöd till en nyinvestering. De spanska myndigheterna understryker att den rättsliga grund som åberopas för att berättiga denna skattelättnad är en allmän norm som tillämpas i alla kommuner i Spanien.

(40) De spanska myndigheterna påpekar vidare att Terra Mítica SA ända från det att företaget bildades har betalat alla skatter och avgifter som åläggs verksamheten.

Ett eventuellt tillskott på 6000 miljoner pesetas från Valencias turistbyrå till Terra Mítica SA

(41) De spanska myndigheterna hävdar att det inte förekommer något avtal mellan Valencias turistbyrå (Agència Valenciana del Turisme) och Terra Mítica SA, enligt vilket turistbyrån skulle tillföra 6000 miljoner pesetas till Terra Mítica SA Upplysningarna i fråga, som verkar ha offentliggjorts i pressen, har ingen grund.

(42) Däremot konstaterar de spanska myndigheterna att turistbyrån och Terra Mítica SA i april 2001 tecknade ett licensavtal rörande rättigheten till utnyttjandet av parken i marknadsföring och tillhandahållandet av tjänster, till ett värde av 1900 miljoner pesetas (11,42 miljoner euro) inbegripet utlägg, kostnader och skatter. Kommissionen har fått en kopia av detta avtal.

(43) De spanska myndigheterna anser att detta avtal inte innehåller något inslag av statligt stöd, eftersom priset (som är mycket lägre än det hävdade tillskottet som omnämns i kommissionens beslut) utgör betalningen för vissa avtalsbaserade tjänster som Terra Mítica SA har levererat till turistbyrån.

(44) Enligt de spanska myndigheterna har Terra Mítica SA ända från det att företaget bildades burit alla kostnader för satsningar i marknadsföring och reklam för parken(28). Valencias turistbyrå är dessutom ett offentligt organ och en juridisk person, vars syfte är att främja turismen i regionen Valencia, vilket självfallet inbegriper parken som är ett viktigt turistmål i regionen. De instrument som används för detta är huvudsakligen marknadsföring, deltagandet i mässor, sponsring, utnyttjandet av rättigheter rörande företagsbilden, användning av bilder, symboler och varumärken som identifierar regionen och dylikt.

(45) De spanska myndigheterna anser att detta avtal inte medför någon olaglig fördel för Terra Mítica SA eftersom principen om en privat investerare i en marknadsekonomi iakttas i avtalet. Enligt de spanska myndigheterna har turistbyrån betalat ett skäligt pris med tanke på vad den erhållit för pengarna. Samtidigt erkänner myndigheterna att det i det aktuella fallet är svårt att slå fast vad som är ett skäligt pris. De spanska myndigheterna konstaterar att priset för vissa rättigheter och tjänster inte endast bestäms av deras inneboende värde, utan även av det intresse som den andra parten kan ha av att erhålla dem. I detta hänseende understryker de spanska myndigheterna att utnyttjandet av parken som en marknadsföringsplattform för att locka turister till regionen är av största vikt för turistbyrån, i synnerhet som parken ända sedan invigningen har utgjort ett av de främsta turistmålen i regionen, vars utbud för turister i alltför stor utsträckning varit baserat på konceptet "sol och playa". De spanska myndigheterna understryker dessutom det faktum att avtalet slöts för en löptid på ett år, och att det finns ett villkor om att avtalet inte kan förnyas automatiskt. De två parterna måste således uttryckligen komma överens om att förnya avtalet. Likaså krävs det att de två parterna kommer överens om de ekonomiska villkoren, vilket möjliggör en eventuell justering om det skulle uppstå en obalans mellan de två parternas skyldigheter.

(46) De spanska myndigheterna redogör därefter för vad de två parternas ömsesidiga skyldigheter består av. Terra Mítica SA beviljar turistbyrån licenser för följande:

a) Marknadsföring inne i parken. Turistbyrån får exklusiv rätt till marknadsföring av parken (utan att detta påverkar de rättigheter som parken har beviljat före detta avtal(29). Licensen omfattar parkens hela inre del, utan åtskillnad mellan olika kommersiella områden samt ingången, yttermurarna och parkeringsområdet. Turistbyrån kan således använda alla förekommande eller potentiella annonseringsutrymmen samt utöva all slags marknadsföringsverksamhet i parken. Priset för detta värderas till [...]*.

b) Utnyttjandet av bilder av parken. Turistbyrån har rättigheten att i kommersiellt syfte använda bilder av parken, inbegripet rättigheten att återge alla delar av parken och alla evenemang som äger rum inom parken (vare sig de anordnas av turistbyrån eller inte). Detta inbegriper möjligheten att sälja dessa rättigheter till tredje parter, utan att inhämta parkens tillstånd, förutsatt att rättigheterna på ett eller annat sätt innebär marknadsföring av regionen Valencia. Priset för detta värderas till [...]*.

c) Utnyttjande av de audiovisuella verk som tillhör parken. Turistbyrån kan i kommersiellt syfte utnyttja dessa verk. De spanska myndigheterna anger att parkens satsningar på audiovisuella verk uppgår till [...]*. Priset för detta värderas till [...]*.

d) Utnyttjande av immateriella rättigheter. Turistbyrån har en licens utan ensamrätt för utnyttjande av alla Terra Mítica-varumärken som ägs av parken samt en företrädesrätt till rättigheterna rörande utnyttjandet av andra varumärken som parken kan komma att bli ägare till. De spanska myndigheterna konstaterar att varumärket för närvarande har ett mycket högt värde tack vare parkens satsningar. Denna har lagt ut [...]* speciellt på marknadsföring mellan 1998 och 2000. I priset beaktas särskilt kostnaderna för att skapa och utveckla varumärket, den medvetenhet som allmänheten har om varumärket(30) samt prognoserna för parkens utveckling. De spanska myndigheterna har även konstaterat att priset för licensen i fråga bestämdes med tillbörligt beaktande, enligt avtalsvillkoren, av den indirekta fördel som parken får i form av egenreklam på grund av att turistbyrån skaffar licensen. De spanska myndigheterna anser att sådana licenser är vanliga inom denna sektor och nämner därvid som exempel en annan park. Priset för detta värderas till [...]*.

e) Tillhandahållandet av vissa tjänster till förmån för turistbyrån. Parken förbinder sig att införliva den logotyp som turistbyrån anvisar både inne i parken (attraktioner, toaletter, ingångar, viloplatser), i alla annonser och all marknadsföring, oavsett medium, på inträdesbiljetterna och liknande(31). Därutöver förbinder sig parken att ställa två lokaler inne i parken till turistbyråns förfogande (vilket innebär en inkomstförlust eftersom parken själv inte kan använda utrymmena i fråga(32), och dessutom får turistbyrån på så sätt en informationspunkt som är strategisk med tanke på antalet besökare). Parken förbinder sig också att visa turistbyråns reklamfilmer på skärmarna inne i parken samt dela ut inträdesbiljetter till parken(33). Priset för dessa värderas till [...]*.

De olika tjänsterna till förmån för turistbyrån har varit föremål för en individuell objektiv värdering, och tjänsterna har en ekonomisk grund. I slutändan förhandlade man dock fram ett totalpris. Såsom anges ovan inbegriper priset på 1900 miljoner pesetas alla kostnader samt skatter och avgifter. För att få fram det nettobelopp som Terra Mítica SA i praktiken kan få bör man från detta pris således dra av de kostnader som burits av Terra Mítica SA plus tillhörande avgifter. Enligt de spanska myndigheternas uppskattning är nettobeloppet i verkligheten cirka 1600 miljoner pesetas (9,2 miljoner euro).

Angående de analyserade åtgärdernas förenlighet med den gemensamma marknaden

(47) I det fall att kommissionen skulle anse att de analyserade åtgärderna utgör statligt stöd, anser de spanska myndigheterna att de nämnda stöden är förenliga med artikel 87.3 a i fördraget.

(48) Här påminner de spanska myndigheterna om att regionen Valencia, vid den tidpunkt då de analyserade åtgärderna genomfördes, var helt berättigad till stöd för regionala ändamål enligt artikel 87.3 a i fördraget. Under perioden 1995-1999 var taket för regionalstöd för provinsen Alicante, där parken är belägen, 50 % uttryckt i nettobidragsekvivalent. Under den efterföljande perioden (2000-2006) är hela regionen Valencia fortsättningsvis berättigad till regionalstöd enligt artikel 87.3 a i fördraget, med ett tak som för provinsen Alicante uppgår till 40 % uttryckt i nettobidragsekvivalent.

(49) De spanska myndigheterna konstaterar att om något eller några av de analyserade stöden skulle utgöra statligt stöd, så gäller det stöd för ett särskilt ändamål. I ett sådant fall är dock stödet motiverat med tanke på bidraget till regionens utveckling på lång sikt, och med tanke på att det inte inverkar på konkurrensvillkoren och handeln mellan medlemsstaterna.

(50) Även om de spanska myndigheterna anser att gemenskapens sektorsövergripande rambestämmelser för regionalstöd till stora investeringsprojekt(34) inte kan tillämpas i det aktuella fallet, så vore det till fördel att analysera detta fall med hänsyn till värderingskriterierna i dessa bestämmelser, det vill säga inverkan på konkurrensen, inverkan på sysselsättningen och inverkan regionalt. Eventuellt stöd bidrar till regionens samhällsekonomiska utveckling på lång sikt, särskilt genom att ett stort antal direkta och indirekta arbetstillfällen skapas(35) utan att konkurrensen påverkas negativt, eftersom stödet inte beviljas på en marknad med kapacitetsöverskott(36) och inte heller bidrar det till att öka en marknadsandel som redan är hög.

(51) Det handlar i det aktuella fallet om stöd till en nyinvestering för etablerandet av en ny anläggning, enligt det som anges i punkt 4.4 och framåt i riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål(37). Dessa stöd hänför sig till nya fasta tillgångar (tomtmark, installationer, byggnader), investeringen upprätthålls under minst fem år och stödmottagaren har finansierat mer än 25 %(38).

(52) Slutligen kan konstateras att även om alla de analyserade åtgärderna skulle kategoriseras som statligt stöd, ligger stödnivån med marginal under taken för investeringsstöd (50 % uttryckt i nettobidragsekvivalent), även med de övriga tidigare beviljade regionalstöden inberäknade(39).

De spanska myndigheternas kommentarer till de berörda parternas synpunkter

(53) De spanska myndigheterna konstaterar att de har svarat uttömmande på alla frågor som klaganden har lagt fram och att synpunkterna från den europeiska föreningen för nöjesparker därför inte ger upphov till några tilläggskommentarer.

BEDÖMNING AV STÖDET

(54) Inledningsvis görs en kortfattad bedömning av de spanska myndigheternas påståenden (se skäl 18). Enligt rättspraxis i fråga om statligt stöd bör kommissionen handlägga alla klagomål som anförs, utan att detta i det aktuella fallet behöver innebära att klagandens bestridande av kommissionens beslut rörande klagomålet skulle vara godtagbart. Enligt artikel 10.1 i förordning (EG) nr 659/1999 är kommissionen skyldig att undersöka alla upplysningar om påstått olagligt stöd oavsett källan för dessa. Enligt kommissionens bedömning i det aktuella fallet bör den europeiska föreningen för nöjesparker betraktas som just en förening, och det finns ingen orsak att på förhand bedöma huruvida den verkligen agerar för en klagande som vill förbli anonym. Vad beträffar de skrivelser som kommissionen tidigare har sänt till de spanska myndigheterna och till klaganden framgår det klart att dessa skrivelser inte är av beslutskaraktär utan att de är ett uttryck för kommissionens preliminära ståndpunkt.

(55) Enligt artikel 87.1 i fördraget är, om inget annat föreskrivs i detta fördrag, stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. En åtgärd utgör således statligt stöd om den kumulativt uppfyller fyra kriterier. Dessa kriterier är a) förekomsten av en fördel, b) fördelen erhålls genom beviljandet av statliga medel, c) åtgärden snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och påverkar därmed handeln mellan medlemsstaterna, d) åtgärden är selektiv och gynnar särskilt vissa företag.

(56) Kommissionen bör således undersöka de olika åtgärderna med avseende på de frågor som nämns i skäl 16 och som utgör föremål för det förfarande som kommissionen inlett enligt artikel 88.2 i fördraget, mot bakgrund av de fyra kriterier som anges i skäl 55.

(57) Redan i sitt beslut om att inleda förfarandet konstaterade kommissionen att det som ifrågasätts för huvuddelen av de nämnda åtgärderna är den eventuella förekomsten av statligt stöd. Endast i fråga om klagandens påståenden rörande lättnaderna i kommunalskatt beviljade av staden Benidorm, konstaterade kommissionen i detta skede av förfarandet att det gällde ett statligt stöd vars förenlighet med den gemensamma marknaden måste undersökas.

Angående avsaknaden av verkningar på handeln inom gemenskapen

(58) De spanska myndigheterna har dock opponerat sig mot kommissionens preliminära bedömning, enligt vilken de åtgärder som är föremål för det aktuella förfarandet har inverkan på handeln inom gemenskapen. Eftersom detta kriterium är nödvändigt för att avgöra förekomsten av statligt stöd, måste denna fråga behandlas först.

(59) De spanska myndigheterna anser att Terra Mítica bör ses som en regional park, inte som ett turistmål, dels för att parken inte tillhör någon stor parkkedja med gemensam ledning (såsom Eurodisney) och inte heller bygger på likformade teman som härrör från andra tillgångar på marknaden (såsom Universal eller Warner), dels för att cirka 90 % av den primära efterfrågan kommer från personer bosatta inom en radie på 150-200 km från parken medan resterande 10 % i huvudsak kommer från personer som är bosatta i Spanien.

(60) Kommissionen delar inte de spanska myndigheternas synsätt. Det faktum att parken inte tillhör någon kedja med gemensam ledning, såsom Eurodisney, betyder inte att Terra Mítica inte skulle kunna vara tillräckligt stor för att ha inverkan på handeln, såsom kommissionen har ansett i flera tidigare beslut(40) Kommissionen anser dessutom att den berörda parken, i motsats till vad de spanska myndigheterna hävdar, visst bygger på ett specifikt tema (de gamla civilisationerna vid Medelhavet), vilket innebär att parken kan förliknas vid de övriga parker som de spanska myndigheterna har hänvisat till. Även om den primära efterfrågan främst finns bland befolkningen som bor i området nära parken, framgår det av dokumentationen som de spanska myndigheterna har lämnat rörande förhållandet mellan Terra Mítica SA och Valencias turistbyrå att parken har fört en aktiv politik för att locka besökare från utlandet. Här kan tilläggas att den marknadsföring parken själv har gjort innehåller tydliga anvisningar om hur man når parken från ett antal stora europeiska städer. Det kan inte heller förnekas att parken i stor utsträckning, genom en diversifiering av det totala utbudet, bidrar till dragningskraften hos ett område med särskild turistprägel (Benidorm), som har många besökare från unionens andra länder.

(61) Kommissionen bekräftar således den bedömning som den gjorde i beslutet om att inleda förfarandet, och konstaterar att de åtgärder som är föremål för undersökningen åtminstone potentiellt kan påverka handeln mellan medlemsstaterna.

Angående finansieringen av den infrastruktur som är nödvändig för parkens funktion

(62) I sitt beslut av den 20 juni 2001 ifrågasatte kommissionen Generalitat Valencianas typ av åtgärder när det gäller infrastrukturarbete där det kunde ha varit befogat att Terra Mítica SA bar kostnaderna.

(63) Av den dokumentation som de spanska myndigheterna har lämnat framgår att hela det område på vilket parken är belägen har varit föremål för markplanering och etablerande av viss infrastruktur, inom ramen för PEUI.

(64) I detta avseende anser kommissionen, i likhet med de spanska myndigheterna, att de offentliga förvaltningarna kan genomföra arbeten inom ramen för markanvändningsplaneringen. De kan således finansiera infrastruktur som gynnar hela befolkningen. Kommissionen anser dessutom att orsaken till att sådana infrastrukturer byggs inte är relevant, så länge som uppförandet gynnar samhället som helhet. Däremot anser kommissionen att om sådana infrastrukturer eller tjänster endast är till nytta för ett privat företag, bör detta företag i så fall bära kostnaderna. Skälet till detta är att kommissionen i fråga om statligt stöd bör undersöka de konkreta verkningarna av åtgärden, inte de mål som eftersträvas. Således anser kommissionen i det aktuella fallet att även om PEUI skulle ha införts med nöjesparken som enda skäl, avgörs frågan genom att man undersöker vilka arbeten eller infrastrukturer som gynnar samhället som helhet (inbegripet parken) och vilka infrastrukturer som endast gynnar parken. Det är endast de senare som bör finansieras av parken.

(65) Mot bakgrund av de detaljerade redogörelserna från de spanska myndigheterna anser kommissionen att de allmänna infrastrukturarbetena kunde finansieras av offentliga myndigheter. Kommissionen anser att dessa arbeten på grund av sin karaktär gynnar alla fysiska och juridiska personer som är fast bosatta inom området. Kommissionen påpekar även att dessa arbeten genomfördes innan företaget Terra Mítica SA bildades. Kommissionen anser dessutom att även om parken kan ha varit en orsak till trafikökningen, så berör de åtgärder som gäller trafiklederna områdets hela befolkning. Detsamma gäller åtgärder rörande infrastrukturerna för el, gas, vatten och telekommunikationer. Dessa inslag kan inte ifrågasättas med hänvisning till att parken kan ha varit orsaken till en ökning av trafiken i området eller en högre användningsgrad av infrastrukturerna för distribution av el, gas, vatten och telekommunikationer.

(66) Kommissionen har även kunnat bekräfta, på grundval av den dokumentation som de spanska myndigheterna har lämnat, att Terra Mítica SA för egen del har finansierat alla arbeten som genomförts i parken liksom arbetena för anslutning till de allmänna infrastrukturerna. Kommissionen har inte kunnat identifiera övriga infrastrukturer som borde ha finansierats av Terra Mítica SA med hänvisning till att de endast gynnar parken.

(67) Under dessa omständigheter anser kommissionen att Terra Mítica SA i fråga om denna punkt inte har mottagit något stöd. Kommissionen konstaterar därför att det inte förekommer något statligt stöd när det gäller finansieringen av de infrastrukturer som är väsentliga för parkens funktion.

Angående värdet på tillgångarna som Parque Temático de Alicante SA överfört till Terra Mítica SA, i synnerhet tomtmarken och varumärket Terra Mítica

(68) Kommissionen upprepar här att den inte ifrågasätter den oberoende ställningen hos de experter som värderade tillgångarna som Parque Temático de Alicante SA överförde till Terra Mítica SA, eftersom kommissionen inte har fått någon som helst indikation på att de offentliga myndigheterna skulle ha påverkat experternas arbete.(41) Kommissionen konstaterar även att Terra Mítica SA inte deltog i valet av Tabimed som expert. Kommissionen påminner om att syftet med att inleda det aktuella förfarandet var att försäkra sig om att det värde som tilldelats tillgångarna som överfördes till Terra Mítica SA motsvarade deras reella värde vid överföringstidpunkten.

(69) Vad beträffar värdet på tomtmarken påpekar kommissionen att det värde som slutligen fastställdes (1300 pesetas/m2) var det högre värdet (fastställt av Tinsa). Kommissionen påpekar vidare, vilket även de spanska myndigheterna konstaterade, att den metod som Tinsa använde var den metod som klaganden hade ansett vara den lämpligaste metoden för värdering av denna typ av tillgångar.

(70) Dessutom har kommissionen inte fått fram uppgifter som skulle bekräfta riktigheten i det pris som klaganden föreslog som marknadspriset för området(42). Vidare anser kommissionen att priset för marken bör fastställas med beaktande av användningsändamålet, det vill säga det faktum att marken i fråga var avsedd för uppförandet av en nöjespark. Således kan man inte tilldela ett pris som är jämförbart med priset på mark som är avsedd för bebyggelse. I brist på andra referenser verkar den metod som Tinsa använde för värderingen (metoden med kapitalisering av förväntade intäkter) vara fullständigt relevant i det aktuella fallet.

(71) Under dessa omständigheter anser kommissionen, med stöd av sina undersökningar, att det inte finns någon orsak att ifrågasätta det faktum att värdet som har tilldelats marken har varit det reella värdet på tillgångarna i fråga. Kommissionen påpekar också att definitionen av försäljningspriset har gjorts enligt punkt II.2 a i kommissionens meddelande om inslag av stöd vid statliga myndigheters försäljning av mark och byggnader(43).

(72) Vad beträffar varumärket Terra Mítica anser kommissionen att varumärkets värde bör uppskattas till det reella värdet vid överföringstidpunkten. Här konstaterar kommissionen att varumärket vid överföringstidpunkten ännu inte hade registrerats definitivt. Det är dock uppenbart att värdet på en tillgång av denna typ beror på omfattningen av de inneboende rättigheterna. Eftersom det gäller ett varumärke är det inte skyddat gentemot tredje parter så länge som det inte är registrerat. Under dessa förhållanden delar kommissionen de spanska myndigheternas synsätt i denna fråga och anser att det värde som experten hade tilldelat varumärket (endast dess anskaffningspris) återspeglar denna tillgångs värde vid överföringstidpunkten och följer försiktighetsprincipen. Dessutom har klaganden inte lämnat något annat bevis som skulle stödja påståendena om varumärkets värde.

(73) Under dessa omständigheter anser kommissionen att Terra Mítica SA i fråga om denna punkt inte har erhållit någon särskild fördel. Eftersom förekomsten av en fördel till förmån för ett företag är ett nödvändigt villkor för att man skall kunna fastställa förekomsten av ett statligt stöd, konstaterar kommissionen att det inte förekommer statligt stöd med avseende på värdet på de tillgångar som Parque Temático de Alicante SA har överfört till Terra Mítica SA, i synnerhet värdet på marken och varumärket Terra Mítica.

Angående villkoren i samband med det aktieägarlån som Terra Mítica SA beviljades av Parque Temático de Alicante SA

(74) I likhet med föregående fall bör kommissionen undersöka om Parque Temático de Alicante SA har beviljat Terra Mítica SA det aktuella aktieägarlånet på samma villkor som skulle ha använts i fråga om en privat aktieägare. För detta bör kommissionen beakta de omständigheter som rådde vid den tidpunkt då lånet ingicks.

(75) Kommissionen konstaterar inledningsvis att aktieägarlånet ingicks den 23 december 1998, det vill säga nära den tidpunkt då konsortielånet ingicks (den 15 april 1999). I enlighet med beslutet av den 20 juni 2001 anser kommissionen att detta konsortielån ingicks på marknadsvillkor, eftersom långivarna bestod av 25 banker(44) (tio privata banker och femton sparbanker), alla med betydande andelar. Kommissionen har inte heller fått fram några som helst upplysningar som skulle tyda på de offentliga myndigheterna skulle ha haft något inflytande på bankernas beslut om att delta i lånet (se domen av den 16 maj 2002 i mål C-482/99, Franska republiken mot kommissionen [Stardust]). Slutligen kan konstateras, på grundval av de upplysningar som denna medlemsstat har lämnat till kommissionen, att konsortielånet inte åtnjöt någon garanti från de offentliga myndigheterna. Kommissionen kan därför använda villkoren för konsortielånet som grund för undersökning av aktieägarlånet. Kommissionen konstaterar även att den typ av finansiering som Terra Mítica SA har använt (aktieägarlån med efterställd rätt till betalning i förhållande till ett huvudlån) inte är ovanlig vid denna typ av projekt, och att aktieägarlånets räntesats i sådana fall och för identiska återbetalningsformer (vilket gäller i det aktuella fallet) är jämförbar med och till och med lägre än huvudlånens räntesatser.

(76) Det kan konstateras att räntesatsen för aktieägarlånet i det aktuella fallet [...]* är högre än räntesatsen för konsortielånet [...]*, som är ett lån som beviljats av banker. Konsortielånet har inga garantier från de offentliga myndigheterna och därför bör räntesatsen betraktas som en marknadsränta. Dessutom är räntesatsen för det aktuella aktieägarlånet högre än räntesatserna för andra aktieägarlån som har beviljats av privata aktieägare för liknande projekt.

(77) Kommissionen påpekar även att den räntesats som gällde för aktieägarlånet vid tidpunkten då lånet beviljades är jämförbar med de dåvarande räntesatserna. Frågan om de två lånens olika ställning, nämligen det att aktieägarlånet har efterställd rätt till betalning och således är behäftat med en högre risk i det fall att projektet strandar, bör ställas i relation till den procentandel som de två lånen representerar av investeringens totalbelopp. I detta avseende konstaterar kommissionen att konsortielånets belopp utgör cirka [30 %-40 %]* av investeringens totalvärde och att det efterställda lånet utgör cirka [10 %-20 %]* av totalvärdet. Kommissionen noterar att de enskilda långivarna fattade sina beslut på grundval av en preliminär finansieringsplan i vilken projektets lönsamhet påvisades.

(78) Kommissionen anser därför att aktieägarlånet som har beviljats Terra Mítica SA inte medför någon specifik fördel. Eftersom förekomsten av en fördel för ett företag är ett nödvändigt villkor för att man skall kunna fastställa förekomsten av ett statligt stöd, konstaterar kommissionen att det inte förekommer något statligt stöd i samband med villkoren för det aktieägarlån som Parque Temático de Alicante SA beviljade Terra Mítica SA.

Angående lättnaderna i kommunalskatt beviljade av staden Benidorm

(79) Kommissionen anser det vara bevisat, och de spanska myndigheterna har inte opponerat sig på denna punkt, att Terra Mítica SA har gynnats av staden Benidorms beslut rörande en lättnad på 95 % i fråga om kommunalskatten på byggnader, installationer och arbeten. Lättnadens belopp uppgår till 88399400 pesetas (531291 euro).

(80) I fråga om denna punkt anser kommissionen att lättnaden bör klassificeras som statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget. Lättnaden medför en fördel i jämförelse med andra företag som avser inleda liknande arbeten. Det är också uppenbart att denna fördel härrör från statliga medel och att det gäller en selektiv åtgärd. Enligt vad som anges i skäl 61 delar kommissionen inte de spanska myndigheternas synsätt och anser att åtgärden, åtminstone potentiellt, kan påverka handeln i gemenskapen. Kommissionen anser också att det faktum att man som rättslig grund har anfört en allmän norm(45) som tillämpas i alla spanska kommuner, inte utesluter att den aktuella lättnaden utgör stöd, med beaktande av den stora bedömningsmarginal som varje kommun förfogar över. Kommissionen anser även att det faktum att Terra Mítica SA har betalt alla övriga skatter och avgifter inte har någon betydelse för den aktuella frågan.

(81) Kommissionen konstaterar således här förekomsten av ett statligt stöd till förmån för Terra Mítica SA. Stödets belopp uppgår till 88399400 pesetas (531291 euro). Kommissionen undersöker i skälen 91-100 huruvida åtgärden kan anses vara förenlig med den gemensamma marknaden.

Angående ett eventuellt tillskott på 6000 miljoner pesetas från Valencias turistbyrå till Terra Mítica SA

(82) Kommissionen anger att de spanska myndigheterna formellt har förnekat förekomsten av det tillskott som anges i beslutet av den 20 juni 2001. De spanska myndigheterna hävdar att upplysningarna härrör från ogrundade uppgifter i pressen. Kommissionen noterar likaså att inget inslag i undersökningen tyder på att upplysningarna kan bestyrkas. Under dessa omständigheter drar kommissionen slutsatsen att det påstådda tillskottet inte förekommit.

(83) Kommissionen konstaterar även att de spanska myndigheterna erkänner förekomsten av ett avtal mellan Valencias turistbyrå och Terra Mítica SA rörande tillhandahållandet av tjänster och en licens för rättigheten till utnyttjande i marknadsföring. En kopia av detta avtal har lämnats till kommissionen. Enligt detta avtal betalar turistbyrån 1900 miljoner pesetas (11,42 miljoner euro) som ersättning för vissa tjänster från Terra Mítica SA.

(84) Mot bakgrund av att det gäller ett offentligt organ som sorterar under Generalitat Valenciana anser kommissionen att man a priori inte kan utesluta förekomsten av ett statligt stöd till förmån för Terra Mítica SA om det visar sig att turistbyrån har betalat ett överpris för de motprestationer den erhåller.

(85) Kommissionen konstaterar att Terra Mítica SA enligt avtalet beviljar turistbyrån ett antal licenser för rättigheten att utnyttja parken i marknadsföring, att använda bilder av parken, att använda audiovisuella verk som ägs av parken, att använda varumärket Terra Mítica och andra tjänster till förmån för turistbyrån, inbegripet tillhandahållandet av lokaler inne i parken och inträdesbiljetter till parken.

(86) Kommissionen anser att man vid en första anblick inte kan utesluta att vissa inslag i avtalet, om de betraktas separat, kan ge anledning till att misstänka förekomsten av ett stöd till förmån för Terra Mítica SA. Detta kan i synnerhet vara fallet när det gäller beviljandet av immateriella rättigheter. Här får parken en fördel i den meningen att den i och med att varumärket Terra Mítica överlåts till turistbyrån, som använder varumärket inom marknadsföring till förmån för regionen, i praktiken gynnas samtidigt som den för en ersättning för det. Samma kan gälla i fråga om rättigheterna att använda bilder av parken och rättigheten att använda audiovisuella verk som ägs av parken, eftersom utövandet av dessa rättigheter även kan innebära reklam för parken. I sin bedömning kan kommissionen dock inte förbise det faktum att dessa fördelar för parken i teorin har beaktats vid fastställandet av det totala avtalspriset(46).

(87) Kommissionen konstaterar även att avtalet omfattar betydande prestationer från parkens sida till förmån för turistbyrån. Kommissionen nämner särskilt värderingen av priset för den licens med ensamrätt som turistbyrån har beviljats för potentiell marknadsföring inne i parken [...]*. Licensen omfattar mer än 60 delar (attraktioner och tilläggstjänster) och mycket goda möjligheter till uppförandet av reklamtavlor. Denna värdering verkar gynna turistbyrån, om man jämför med de priser som de två privata företagen har betalat i utbyte mot mycket mer begränsade licenser utan ensamrätt [...]* för tre delar och en reklamtavla respektive [...]* för en del, där det i båda fallen tillkommer inträdesbiljetter och guider). Dessutom verkar priset för prestationerna till förmån för turistbyrån vara lågt mot bakgrund av det faktum att det inkomstbortfall som härrör från att de två lokalernas utrymmen inte kan utnyttjas och att inträdesbiljetter delas ut gratis ensamt motsvarar [...]*. Härav följer att avtalet medför ömsesidiga fördelar för de två parterna och därmed verkar vara balanserat, vilket även framgår av att det faktum att det finns ett totalpris för prestationshelheten. Till detta bör tilläggas att ersättningen som parken i slutändan erhåller i praktiken är mindre än beloppet enligt avtalet, eftersom avdrag måste göras för specifika kostnader såsom skatter och avgifter.

(88) Kommissionen konstaterar slutligen att avtalet har en begränsad löptid på ett år och att det inte kan förnyas automatiskt, utan endast på uttrycklig överenskommelse mellan båda parterna. Härvid har båda parterna full frihet att omförhandla priset och således justera det enligt sina erfarenheter. Denna klausul, i vilken båda parterna uttrycker sina avsikter om att i ett komplext sammanhang inte fastställa några omständigheter eller skapa otillbörliga vinster, utan i stället kontinuerligt anpassa avtalsförhållandet enligt parternas ömsesidiga affärsintressen, ger å andra sidan inget svar på frågan om det eventuellt kan uppstå stöd i ett fall där avtalet omförhandlas helt eller delvis.

(89) Under dessa omständigheter kan kommissionen inte anse att avtalet skulle ha slutits på villkor som inte skulle ha godtagits av en privat aktör som agerar inom den normala ramen för en marknadsekonomi.

(90) Kommissionen anser därför att avtalet med Valencias turistbyrå inte har gett Terra Mítica SA några särskilda fördelar. Eftersom förekomsten av en förmån till fördel för ett företag är ett nödvändigt villkor för att man skall kunna fastställa förekomsten av statligt stöd, konstaterar kommissionen att det inte förekommer något statligt stöd i samband med denna punkt.

Angående stödens förenlighet med den gemensamma marknaden

(91) Efter den ovan anförda undersökningen av de åtgärder som omfattas av det aktuella förfarandet har kommissionen endast identifierat en åtgärd som uppfyller villkoren för statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget. Det gäller lättnaderna i kommunalskatt på byggnader, installationer och arbeten, beviljade av staden Benidorm. Kommissionen skall därför undersöka denna åtgärds förenlighet med den gemensamma marknaden.

(92) Kommissionen konstaterar inledningsvis att stödet inte har beviljats inom ramen för någon stödordning som har godkänts av kommissionen. Den rättsliga ramen för denna skattelättnad enligt spansk lagstiftning är mycket vag, och de kommunala myndigheterna har en mycket stor bedömningsmarginal. Det gäller således ett stöd för ett särskilt ändamål. Enligt punkt 2.3 i riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål, har kommissionen i regel en negativ förhandsinställning till sådana särskilda stöd. Den avgörande frågan är om det går att säkerställa en balans mellan den snedvridning av konkurrensen som stödet leder till och de fördelar utvecklingen av ett mindre gynnat område innebär(47). Den vikt som läggs vid de fördelar som erhålls med stödet varierar beroende på vilket undantag som tillämpas. Fördelarna anses snedvrida konkurrensen starkare i de situationer som beskrivs i artikel 87.3 a än i de situationer som beskrivs i artikel 87.3 c(48).

(93) Kommissionen konstaterar härvid att det område där parken är belägen betraktas som ett stödområde enligt artikel 87.3 c i fördraget. Kommissionen anser därför att stödet kan förklaras vara förenligt med fördraget, med tillämpande av undantaget enligt artikel 87.3 a i fördraget, förutsatt att den ovan nämnda negativa förhandsinställningen kan motbevisas och man kan konstatera att stödet bidrar till utvecklingen av en mindre gynnad region.

(94) Här anser kommissionen att det gäller en nyinvestering eftersom uppförandet av parken (ett arbete som normalt bör vara föremål för skatten i fråga) omfattas av definitionen i punkt 4.4, första strecksatsen, i riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål.

(95) Kommissionen konstaterar även att stödmottagarens bidrag till finansieringen av projektet med marginal överskrider den andel på 25 % som krävs enligt punkt 4.2, första strecksatsen, i riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål. Likaså konstaterar kommissionen att det är uppenbart att anhållan om stöd har lämnats in före projektstarten (såsom krävs enligt punkt 4.2, tredje strecksatsen i riktlinjerna), eftersom det under alla omständigheter har varit nödvändigt att före arbetets inledande få licens för det objekt som är föremål för skatten.

(96) Kommission anser även att det i det aktuella fallet är uppenbart att investeringen förblir i företaget under minst fem år, såsom förutsätts enligt punkt 4.10 i riktlinjerna.

(97) Kommissionen påpekar att stödets omfattning är mycket begränsad, nämligen 88399400 pesetas, i förhållande till en totalinvestering som uppskattas till cirka 52000 miljoner pesetas, vilket motsvarar en intern bruttostödnivå under 0,2 %. Även om det berörda stödet slås samman med de övriga regionalstöd som de centrala myndigheterna har beviljat för samma projekt (2426,7 miljoner pesetas, vilket motsvarar en bruttostödnivå kring 7 %)(49), ligger det således långt under det tak som tillämpas för regionalstöd. Även om det beviljade regionalstödet (enligt lag 50/1985 om regionala stimulansåtgärder) skulle slås samman med skattelättnaden, är det mycket lägre än det stöd som parken kunde ha fått i enlighet med den relevanta stödordningen för regionalstöd.

(98) Kommissionen anser dessutom att projektet konkret bidrar till utvecklingen av en mindre gynnad region. Projektet har lett till ett stort antal nya direkta arbetstillfällen (1847 år 2001), och man kan förvänta sig att det skapas ett stort antal indirekta arbetstillfällen, med beaktande av den stimulerande verkan som ett projekt av denna typ kan ha inom hela regionen. Projektet ger även möjligheter till en diversifiering av turismen i regionen.

(99) Kommissionen anser slutligen att det låga stödbeloppet inte kan påverka handeln på ett sätt som strider mot det gemensamma intresset, med beaktande av parkens inverkan på gemenskapsnivå. Trots att inverkan är tillräckligt stor för att påverka handeln, är denna påverkan ändå begränsad, såsom de spanska myndigheterna hävdar i skäl 19 (parken tillhör ingen kedja, kundkretsen är i huvudsak lokal eller spansk).

(100) Under dessa omständigheter anser kommissionen att lättnaderna i kommunalskatt på byggnader, installationer och arbeten, beviljade av staden Benidorm till förmån för Terra Mítica SA kan förklaras vara förenliga med den gemensamma marknaden, enligt vad som avses i artikel 87.3 a i fördraget.

SLUTSATS

(101) Mot bakgrund av det ovanstående drar kommissionen slutsatsen att de undersökta åtgärderna rörande finansieringen av den infrastruktur som är nödvändig för parkens funktion, värdet på de tillgångar (särskilt marken och varumärket Terra Mítica) som Parque Temático de Alicante SA har överlåtit till Terra Mítica SA, liksom villkoren för det aktieägarlån som beviljats Terra Mítica SA och avtalet mellan Valencias turistbyrå och Terra Mítica SA, inte utgör statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget.

(102) Kommissionen drar även slutsatsen att lättnaderna i kommunalskatt på byggnader, installationer och arbeten, beviljade av staden Benidorm, till förmån för Terra Mítica SA utgör statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget. Kommissionen konstaterar att Konungariket Spanien har beviljat detta stöd olagligt, i strid med artikel 88.3 i fördraget. Stödet kan dock förklaras vara förenligt med fördraget, enligt artikel 87.3 a i detsamma.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Åtgärderna rörande finansieringen av den infrastruktur som är nödvändig för att nöjesparken Terra Mítica SA skall fungera, värdet på de tillgångar (särskilt marken och varumärket Terra Mítica) som Parque Temático de Alicante SA har överfört till Terra Mítica SA, villkoren för det aktieägarlån som beviljats Terra Mítica SA och avtalet mellan Valencias turistbyrå och Terra Mítica SA utgör inte statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget.

Artikel 2

Det statliga stöd som staden Benidorm har beviljat till förmån för Terra Mítica SA i form av lättnader i kommunalskatt på konstruktioner, installationer och arbeten, till ett belopp på 88399400 pesetas (531291 euro), är förenligt med fördraget, enligt artikel 87.3 a i detsamma.

Artikel 3

Detta beslut riktar sig till Konungariket Spanien.

Utfärdat i Bryssel den 2 augusti 2002.

På kommissionens vägnar

Mario Monti

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.

(2) EGT C 300, 26.10.2001, s. 2.

(3) EGT C 300, 26.10.2001, s. 2.

(4) Särskilt kan nämnas Caja de Ahorros del Mediterráneo (15 %), Bancaja (10 %), Caja Rural de Valencia (5,827 %), Ediciones Calpe SA (5 %), Mondirber SA (5 %), Lladró Comercial SA, (5 %), Crónica Mítica Valenciana (5 %), Ateval (5 %) och Aumar (5 %).

(5) Faktum är att endast en relativt begränsad del av marken (den andel på 10 % som upptas av parken) har överlåtits till Terra Mítica SA Resten av marken tillhör fortfarande det offentliga företaget, som avser uppföra hotell, golfbanor och dylikt på den.

(6) Se punkt 49 i beslutet.

(7) Se punkt 50 i beslutet.

(8) Se punkt 52 i beslutet.

(9) Se punkt 53 i beslutet.

(10) Se punkt 57 i beslutet.

(11) Se punkt 59 i beslutet.

(12) Se punkt 61 i beslutet.

(13) Se punkt 62 i beslutet.

(14) Se punkt 63 i beslutet.

(15) Se punkt 51 in fine i beslutet.

(16) Se punkt 56 in fine i beslutet.

(17) Se punkt 58 in fine i beslutet.

(18) Se punkt 60 in fine i beslutet.

(19) Se punkt 64 in fine i beslutet.

(20) I dessa fall var försäljningspriset högre med beaktande av att ägarna avstod från rätten till återgång.

(21) Företaget Tabimed.

(22) Tinsa angav 1300 pesetas/m2 medan Tabimed angav 1062 pesetas/m2.

(23) Rörande detta konsortielån har kommissionen konstaterat att det inte förekommer något statligt stöd (se skäl 57 i beslutet av den 20 juni 2001).

(24) Konfidentiell information.

(25) EGT C 273, 9.9.1997, s. 3.

(26) Det gäller företaget Ahorro Corporación Financiera SBV, SA, som är en av de största finansiella rådgivarna i Spanien. Det är ett privat företag som inbegriper 42 spanska sparbanker och som har en omfattande erfarenhet av den spanska finansmarknaden.

(27) Som påminnelse konstateras att den beviljade lättnadens belopp var 88399400 pesetas (531291 euro).

(28) Det totala beloppet för dessa kostnader uppgår till [...]* för 1998, [...]* för 1999 och [...]* för 2000.

(29) Parken har tidigare beviljat licenser utan ensamrätt till två andra företag ([...]*), med ett mycket mer begränsat innehåll. Priserna på dessa två avtal var [...]* respektive [...]*. Enligt det första avtalet förbinder sig parken speciellt att införliva företagets logotyp i tre element i parken, liksom även vid ingångarna och i guiderna, och ge företaget en plats för en reklamtavla utanför parken. Enligt det andra avtalet förbinder sig parken särskilt att införliva företagets logotyp på inträdesbiljetterna och i guiderna samt på en pelare. De spanska myndigheterna understryker att dessa avtal slöts innan parken invigdes.

(30) Enligt uppskattning känner 96,3 % av regionens befolkning och cirka 60 % av den spanska befolkningen till varumärket Terra Mítica. Ingen annan fritidsanläggning inom regionen är lika känd.

(31) Turistbyråns logotyp infördes på parkens bekostnad på guider, kartor, inträdesbiljetter, motorcyklar, flaggor, murar, rullstolar, kärror, affischer, papperskorgar och vägvisare i parken.

(32) En jämförelse med försäljningsvolymerna i närliggande lokaler visar att försäljningsvolymen i dessa utrymmen uppskattningsvis kunde uppgå till cirka [...]* under perioden mellan januari och juli 2001, vilket räknat på ett år blir [...]*.

(33) Fram till september 2001 hade [...]* inträdesbiljetter delats ut, vilket motsvarar ett nettovärde på mer än [...]*.

(34) EGT C 107, 7.4.1998, s. 7.

(35) Under 2001 skapades 1847 direkta arbetstillfällen.

(36) De spanska myndigheterna påpekar att marknaden för nöjesparker är praktiskt taget ny i Spanien och att den befinner sig under stark utveckling, med en förväntad årlig ökning av efterfrågan på cirka 10 %.

(37) EGT C 74, 10.3.1998, s. 4.

(38) Punkt 4.2 i riktlinjerna.

(39) Se punkt 62 i kommissionens beslut av den 20 juni 2001.

(40) Se ärendena N 640/99 Frankrike (EGT C 284, 7.10.2000, s. 4); N 132/99 Italien (EGT C 162, 10.6.2000, s. 23); N 785/99 Italien (EGT C 382, 18.11.2000, s. 22); N 582/99 Italien (EGT C 40, 12.2.2000, s. 2); N 229/01 Italien (EGT C 330, 24.11.2001, s. 2).

(41) Se skäl 56, sjunde stycket, i kommissionens beslut av den 20 juni 2001.

(42) 2000 pesetas/m2 för mark som inte är avsedd för bebyggelse och 5000 pesetas/m2 för mark som är avsedd för bebyggelse (se skäl 56, tredje stycket, i kommissionens beslut av den 20 juni 2001).

(43) EGT C 209, 10.7.1997, s. 3.

(44) Se skäl 57 i kommissionens beslut av den 20 juni 2001.

(45) Artikel 104.2 i lag 39/1988 av den 28 december om föreskrifter för lokala skattemyndigheter, i dess ändrade lydelse enligt artikel 18.28 i lag 50/1998 av den 28 december, angående skatter, förvaltning och sociala frågor.

(46) Klausul 6.6 i avtalet.

(47) Se punkt 2.2 i riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål.

(48) Ibidem.

(49) Se punkt 62 i kommissionens beslut av den 20 juni 2001.