KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2018/1579

av den 18 oktober 2018

om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den provisoriska tull som införts på import av vissa däck, andra än massivdäck, av gummi, nya eller regummerade, av sådana slag som används på bussar eller lastbilar, med ett belastningsindex högre än 121, med ursprung i Folkrepubliken Kina och om upphävande av genomförandeförordning (EU) 2018/163

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036 av den 8 juni 2016 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen (1), särskilt artikel 9.4, och

av följande skäl:

1. FÖRFARANDE

1.1 Provisoriska åtgärder

(1) Den 4 maj 2018 antog Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) genomförandeförordning (EU) 2018/683 (2) (nedan kallad förordningen om provisorisk tull), genom vilken en provisorisk antidumpningstull infördes på import till Europeiska unionen (nedan kallad unionen) av däck, andra än massivdäck, av gummi, nya eller regummerade, av sådana slag som används på bussar eller lastbilar, med ett belastningsindex högre än 121 (nedan kallad den berörda produkten), med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad Kina).

(2) Kommissionen inledde undersökningen den 11 augusti 2017 genom att offentliggöra ett tillkännagivande om inledande av ett förfarande i Europeiska unionens officiella tidning (nedan kallat tillkännagivandet om inledande) till följd av ett klagomål som ingetts den 30 juni 2017 av koalitionen mot illojal däckimport (nedan kallad klaganden) såsom företrädare för tillverkare som svarar för mer än 25 % av unionens sammanlagda produktion av nya och regummerade däck till bussar och lastbilar.

(3) Kommissionen gjorde import av den berörda produkten med ursprung i Kina föremål för registrering genom kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/163 (3). Registreringen av import upphörde i och med att de provisoriska åtgärderna trädde i kraft den 8 maj 2018.

1.2 Undersökningsperiod och skadeundersökningsperiod

(4) I enlighet med skäl 10 i förordningen om provisorisk tull omfattade undersökningen av dumpning och skada perioden från och med den 1 juli 2016 till och med den 30 juni 2017 (nedan kallad undersökningsperioden), och undersökningen av de utvecklingstendenser som är relevanta för bedömningen av skada omfattar perioden från och med den 1 januari 2014 till och med utgången av undersökningsperioden (nedan kallad skadeundersökningsperioden).

1.3 Efterföljande förfarande

(5) Efter införandet av de provisoriska antidumpningstullarna lämnades skriftliga inlagor in med synpunkter på de preliminära undersökningsresultaten från klaganden, den kinesiska handelskammaren för import och export av metaller, mineraler och kemikalier (nedan kallad CCCMC), China Rubber Industry Association (nedan kallad CRIA), fem exporterande kinesiska tillverkare, fem icke-närstående importörer, en intresseorganisation bestående av importörer i unionen – Association Française des Importateurs de Pneumatiques (nedan kallad AFIP) – och en unionsleverantör (nedan kallad Kraiburg).

(6) En berörd part, Hämmerling The Tyre Company GmbH (nedan kallad Hämmerling), inkom med ytterligare synpunkter om de preliminära undersökningsresultaten den 2 juli 2018, långt efter det att tidsfristen för att yttra sig om det preliminära utlämnandet av uppgifter hade löpt ut. Kommissionen behandlade synpunkterna tillsammans med övriga kommentarer på det allmänna meddelandet av uppgifter i det slutgiltiga skedet.

(7) Berörda parter som så önskade gavs tillfälle att bli hörda. Hördes gjorde CCCMC och CRIA, samtliga exporterande tillverkare som ingick i urvalet: Aeolus Group (4) och Pirelli Tyre Co., Ltd (nedan kallat Pirelli) och den närstående importören Prometeon Tyre Group S.r.l. (nedan kallad Prometeon), Giti Group (5), Hankook Group (6) och Xingyuan Group (7), två icke-närstående importörer liksom unionstillverkare, intresseorganisationer och leverantörer av slitbanor och reparationsmaterial i unionen som stödde åtgärderna.

(8) Kommissionen beaktade de berörda parternas synpunkter, analyserade dem och ändrade där så var lämpligt de preliminära undersökningsresultaten.

(9) Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som den ansåg nödvändiga för de slutgiltiga undersökningsresultaten. För att kontrollera de svar på frågeformuläret som inte kontrollerats under förfarandets preliminära skede utfördes kontrollbesök i lokalerna tillhörande följande parter: a) Icke-närstående importörer i unionen: — Heuver Bandengroothandel B.V (nedan kallad Heuver), Nederländerna — Hämmerling The Tyre Company GmbH, Tyskland b) Närstående importörer i unionen: — Hankook Tire Italia S.r.l. — Hankook España SA. — Prometeon Tyre Group S.r.l. — Prometeon Tyre Group España y Portugal, S.L.U. — Pneumobil Reifen und KFZ-Technik GmbH — Prometeon Tyre Deutschland GmbH

(10) Efter det slutgiltiga utlämnandet av uppgifter genomfördes ett kontrollbesök på plats hos Roline NV, en unionstillverkare i Nederländerna.

(11) Kommissionen informerade alla berörda parter om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för införandet av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa däck för bussar och lastbilar (nedan kallat det slutgiltiga utlämnandet av uppgifter) och ta ut de belopp för vilka säkerhet ställts i form av den provisoriska tullen.

(12) Alla berörda parter beviljades en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter på det slutgiltiga utlämnandet av uppgifter. Klaganden, de kinesiska exporterande tillverkarna (Aeolus Group, Giti Group, Hankook Group, Pirelli och dess närstående importör Prometeon), branschorganisationer (CRIA, CCCMC, Associazione Italiana Ricostruttori Pneumatici, Assoiaçao Nacional de Industriais de Recauchtagem de Pneus, Bipaver, Bundesverband Reifenhandel und Vulkaniseur-Handwerk, Czech Retread Tire Manufacturers Association, Retread Manufacturing Association), importörer (Hämmerling och Kirkby Tyres Ltd), tillverkare av regummerade däck (Rula-BRW) och leverantörer av råvaror till regummeringsföretag (Vipal, Kraiburg, RemaTipTop) lämnade skriftliga inlagor.

(13) Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hördes CRIA och CCCMC, Aeolus Group, Giti Group, Prometeon, klaganden och Bipaver.

(14) Förhörsombudet genomförde höranden på begäran av Hankook Group den 16 augusti 2018 och Hämmerling den 29 augusti 2018.

(15) Den 10 september 2018 översände kommissionen till alla berörda parter ett ytterligare slutgiltigt meddelande av uppgifter som begränsades till den särskilda frågan om målvinstens nivå på nivå 3.

(16) Alla berörda parter beviljades en tidsfrist på tre dagar inom vilken de kunde lämna synpunkter på det ytterligare slutgiltiga meddelandet av uppgifter. Klaganden, de kinesiska exporterande tillverkarna (Aeolus Group, Giti Group, Hankook Group, Pirelli och dess närstående importör Prometeon), branschorganisationer (CRIA, CCCMC, Associazione Italiana Ricostruttori Pneumatici, Bipaver, Bundesverband Reifenhandel und Vulkaniseur-Handwerk, Czech Retread Tire Manufacturers Association, ITMA Europe, Retread Manufacturing Association), importörer (Hämmerling, Heuver och Kirkby Tyres Ltd), en tillverkare av regummerade däck (Rula-BRW), en användarorganisation (Lithuanian National Road Carriers' Association LINAVA) och en leverantör av råvaror till regummeringsföretag (Kraiburg) lämnade skriftliga inlagor.

(17) Efter det ytterligare slutliga utlämnandet av uppgifter genomfördes ett hörande med Prometeon den 14 september 2018.

(18) Synpunkterna från de berörda parterna övervägdes och togs i beaktande där så var lämpligt.

1.4 Rättelse

(19) Efter offentliggörandet av förordningen om provisorisk tull påpekade Pirelli att Pirelli Tyre Co., Ltd inte var ett dotterbolag till Aeolus Group, något som uppgavs felaktigt i skäl 119 i förordningen om provisorisk tull. Pirelli förklarade att Pirelli Tyre Co. är ett företag som är fristående från Aeolus Tyre Co., Ltd och Aeolus Group.

(20) Kommissionen erkände sitt fel och publicerade en rättelse den 10 juli 2018 (8).

(21) Gällande hänvisningen till Aeolus Group noterade kommissionen att dess undersökning behandlar företag eller grupper av närstående företag. Förbindelserna mellan exporterande tillverkare analyseras i enlighet med artikel 127 i kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/2447 (9). Inom ramen för denna undersökning anses därför Pirelli Tyre Co., Ltd och Aeolus Tyre Co. vara närstående eftersom de båda hade en gemensam aktieägare – China National Tire & Rubber Co. Ltd (nedan kallat CNRC) – under undersökningsperioden. Kortformen Aeolus Group användes för att lätt kunna hänvisa till närstående företag i hela förordningen om provisorisk tull. Skälet till att denna kortform valdes var att Aeolus Tyre Co. Ltd är den största producerande enheten bland de närstående företagen. Trots användningen av kortformen för att hänvisa till Aeolus Group i förordningen om provisorisk tull beräknades dumpningsmarginalen separat för varje närstående exporterande tillverkare, och sedan fastställdes en enda vägd genomsnittlig dumpningsmarginal för samtliga närstående företag.

(22) Efter det slutliga meddelandet av uppgifter hävdade Pirelli att det inte skulle behandlas som närstående företag till CNRC och Aeolus Group. Pirelli invände mot tillämpningen av artikel 127 i förordning (EU) 2015/2447 i syfte att beräkna den vägda genomsnittliga dumpningsmarginalen som fastställs för de närstående företagen. Pirelli föreslog tillämpning av artikel 4 i förordning (EU) 2016/1036 (nedan kallad grundförordningen) för att fastställa förhållandet mellan företagen.

(23) Kommissionen erinrade om att artikel 4 i grundförordningen avser definitionen av unionsindustrin och förhållandet mellan unionstillverkare och exporterande tillverkare. I detta sammanhang betraktas inte en unionstillverkare som en del av unionsindustrin, om den kontrolleras av en exporterande tillverkare (10). Artikel 2.1 i grundförordningen hänvisar dock uttryckligen till artikel 127 i förordning (EU) 2015/2447 för att avgöra huruvida två parter samverkar i syfte att fastställa en dumpningsmarginal. Att undersöka huruvida parter är varandra närstående säkerställer att antidumpningsåtgärder verkställs effektivt. Därigenom undviks särskilt risken att export kanaliseras genom ett närstående företag som är föremål för en lägre antidumpningstull. Tillkännagivandet om inledande (11) hänvisade dessutom tydligt till artikel 127 i förordning (EU) 2015/2447 när förfarandet påbörjades.

(24) Artikel 127 d i förordning (EU) 2015/2447 föreskriver att två personer ska anses vara närstående om en tredje part äger, kontrollerar eller innehar direkt eller indirekt minst 5 % av utestående röstberättigande aktier eller andelar hos båda personerna. CNRC är den största aktieägaren i Pirelli. Under undersökningsperioden ägde CNRC 65 % av aktierna i Pirelli. I september 2018 äger det fortfarande 46 % av Pirellis aktier. Inom ramen för denna undersökning anses därför Pirelli och Aeolus Group vara närstående genom ett gemensamt moderföretag (CNRC). Pirellis påstående att det inte borde behandlas som närstående företag till CNRC eller till Aeolus Group avvisades därför.

(25) Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade Pirelli vidare att det endast bör betraktas som en samarbetande part, och inte som en exporterande tillverkare, eftersom företaget upphörde med tillverkningen av den berörda produkten i november 2017.

(26) Kommissionen konstaterade att Pirelli var en exporterande tillverkare under undersökningsperioden. Att Pirelli därefter upphörde med sin tillverkning ändrar inte detta faktum. Detta argument avvisades därför.

1.5 Preliminärt utlämnande av uppgifter

(27) Flera berörda parter påstod att kommissionens preliminära utlämnande av uppgifter var otillräckligt, vilket påverkade deras rätt till försvar, och uppmanade kommissionen att tillhandahålla fler förtydliganden och uppgifter samt upprepade samma begäran efter det slutgiltiga utlämnandet av uppgifter.

(28) Kommissionen ansåg att den öppna handlingen och förordningen om provisorisk tull redan innehöll tillräckligt med information som gjorde det möjligt för alla berörda parter att utöva sin rätt till försvar helt och fullt. En notering till handlingarna (12) med klargöranden om förordningen om provisorisk tull inkluderades dock i den icke-konfidentiella handlingen före det slutgiltiga utlämnandet av uppgifter och vissa ytterligare klargöranden vad gäller uppgifter som ligger till grund för de enskilda dumpningsberäkningarna meddelades två exporterande tillverkare.

(29) Kommissionen noterade att CRIA och CCCMC uppgav att kommissionen underlåtit att lämna ut utförliga uppgifter om beräkningarna av prisunderskridandet och målprisunderskridandet till dem och till de kinesiska exportörerna, och berövade dem således möjligheten att kontrollera eventuella misstag som kommissionen gjort eller att kommentera vissa aspekter av beräkningarna.

(30) CRIA, CCCMC och de kinesiska exportörerna fick all information i enlighet med deras processuella rättigheter. De kinesiska exportörer som ingick i urvalet mottog listan med de produktkontrollnummer som sålts, försäljningspriserna per enhet och ett intervall (13) med avseende på de sammanlagda försäljningsvolymerna. Såsom anges i skälen 45–49 får kommissionen inte lämna ut information som anses vara konfidentiell på välgrundad begäran utan särskilt tillstånd från den som tillhandahållit denna information.

(31) Aeolus Group påstod att fastställande av skada enligt artikel VI i Gatt 1994 ska grundas på faktiska bevis och ska inbegripa en objektiv granskning av såväl a) den dumpade importens omfattning och inverkan på priserna på den inhemska marknaden för likadana produkter, som b) denna imports efterföljande inverkan på inhemska tillverkare av sådana varor. Aeolus Group ansåg att kommissionen inte borde basera sina beslut på vaga fakta eller konfidentiella uppgifter som tillhandahållits av parterna, utan på all information och alla objektiva uppgifter som fanns tillgängliga. Kravet på objektiv granskning innebär att den inhemska industrin och inverkan av den dumpade importen måste undersökas på ett opartiskt sätt, utan att gynna någon berörd parts, eller grupp av berörda parters, intressen under undersökningen (14). Enligt Aeolus Group förblev de flesta uppgifter i detta förfarande konfidentiella, och hindrade på så sätt de berörda parterna från att utöva sin rätt till försvar. Aeolus Group hävdade dock att undersökningen inleddes helt klart för att skydda intressena för ett visst segment av unionsindustrin (nämligen regummeringsindustrin), utan att ta hänsyn till att de flesta stora europeiska däcktillverkarna också importerar den berörda produkten från Kina och säljer den vidare på unionsmarknaden.

(32) Som svar på dessa synpunkter noterade kommissionen att artikel 19 i grundförordningen särskilt föreskriver att berörda parter kan lämna information konfidentiellt på välgrundad begäran. Dessutom har en meningsfull sammanfattning av de konfidentiella uppgifterna inkluderats i handlingen så att berörda parter kan granska dessa. Att vissa samarbetsvilliga unionstillverkare beviljade konfidentiell behandling hindrade inte kommissionen från att utföra en objektiv granskning av alla fakta, och det hindrade inte heller berörda parter från att utöva sin rätt till försvar. De berörda parternas rätt till försvar säkerställdes dessutom, vilket förklaras i skäl 37, genom förhörsombudets ingripande.

1.6 Stickprovsförfarande

(33) CRIA och CCCMC påstod att små och medelstora kinesiska företag diskriminerades jämfört med små och medelstora företag i unionen, eftersom de sistnämnda hade rätt att fylla i ett mindre detaljerat (och på så sätt mindre tillförlitligt) frågeformulär. Dessa parter menade att små och medelstora kinesiska tillverkningsföretag kan ha avskräckts från att delta i undersökningen eftersom det var så pass betungande att fylla i hela frågeformulär med allt vad det innebär.

(34) Dessutom hävdade CRIA och CCCMC att, med tanke på att kommissionen (felaktigt, enligt uppgift) i huvudsak baserade sitt fastställande av skada på uppgifterna om den ringa försäljningen bland små och medelstora företag, de kinesiska små och medelstora tillverkarnas underrepresentation förvärrades ytterligare eftersom de små och medelstora tillverkarna i unionen kunde lämna in ett ofullständigt och på så sätt mindre tillförlitligt svar. Ett liknande påstående upprepades efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter. Dessutom bad CRIA och CCCMC om att kommissionen skulle lämna ut specifika uppgifter om stickprovsförfarandet för unionstillverkarna, i synnerhet för att kontrollera om den unionsindustri som ingick i urvalet för både nya och regummerade däck var representativ. Detta påstående upprepades efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter.

(35) Uppgiften om att fastställandet av skada främst baserades på uppgifter från små och medelstora tillverkare i unionen stämmer inte eftersom kommissionen fastställde ett representativt urval för att göra en korrekt analys av skadesituationen för unionstillverkarna. Kommissionen viktade försäljningen i unionen för att säkerställa en korrekt representation av de små och medelstora företagens försäljning på unionsmarknaden. Dessutom är det fast praxis att kommissionen skickar ett förenklat frågeformulär till små och medelstora tillverkare i unionen, men detta påverkar inte de inlämnade uppgifternas korrekthet eller undersökningens grundlighet. Påståendet avvisades därför.

(36) Såsom nämns i skäl 15 i förordningen om provisorisk tull menade två exporterande tillverkare att anonymiteten hindrade dem från att kontrollera huruvida klaganden svarar för mer än 25 % av den sammanlagda unionstillverkningen. De menade också att de inte kunde kontrollera huruvida urvalet för unionsindustrin var tillräckligt representativt.

(37) Kommissionens avdelningar begärde att förhörsombudet skulle ingripa för att garantera de berörda parternas rätt till försvar mot bakgrund av dessa påståenden. Den 12 juli 2018 lade förhörsombudet till en not till den öppna handlingen med följande två slutsatser: ”1. Uppgifterna i den konfidentiella handlingen stöder slutsatsen att kommissionens avdelningar på ett korrekt sätt speglat de uppgifter som tagits emot i beräkningen av de gällande kraven. Klaganden, inklusive de två unionstillverkare som har bett att få vara anonyma, svarar för mer än 25 % av unionens sammanlagda tillverkning av den undersökta produkten. 2. Uppgifterna i de konfidentiella handlingarna stöder slutsatsen att det stickprovsförfarande som utförts av de av kommissionens avdelningar som har ansvar för utredningen har beskrivits på ett korrekt sätt i den relevanta noten av den 18 oktober 2017 om stickprovsförfarandet, som är inkluderad i handlingen och kan kontrolleras av de berörda parterna ” ( 15 ).

(38) Kommissionen ansåg därför att de berörda parternas rätt till försvar respekterades.

(39) Slutligen påstod vissa exporterande tillverkare att bristen på kunskap om de potentiella kopplingarna mellan de anonyma klagande parterna och de kinesiska exporterande tillverkarna hindrade deras rätt till försvar. Det styrktes dock inte hur kännedomen om en sådan eventuell koppling skulle hjälpa dem att försvara sitt fall. Även om det rent hypotetiskt fanns en koppling mellan en eller flera anonyma unionstillverkare och en eller flera kinesiska exporterande tillverkare skulle analysen av dumpning och skada inte påverkas särskilt mycket.

(40) Giti Group menade att kommissionen borde ha beaktat varje nivås andel av den sammanlagda unionsförsäljningen när den valde ut vilka unionstillverkare som skulle ingå i urvalet. En sådan strategi skulle ha varit mer objektiv än den nuvarande strategin, där Giti Group menar att viktningen med avseende på uppgifterna om nivå 3, som tagit mest skada, är överdriven.

(41) Såsom förklaras i skäl 24 i förordningen om provisorisk tull tog kommissionen i själva verket hänsyn till nivåerna när den gjorde urvalet av unionstillverkare. Dessutom innehöll skälen 157 och 158 i förordningen om provisorisk tull, liksom ytterligare förtydliganden i den not till handlingen som nämns i skäl 28, en utförlig förklaring av den metod som användes för att spegla alla nivåer korrekt i de mikroekonomiska indikatorerna (se vidare avsnitt 4.5.1.2 nedan).

1.7 Tillgång till information

(42) CRIA och CCCMC begärde att deras juridiska representanter skulle få fullständig tillgång till kommissionens beräkningar av dumpningsmarginalen, priseffekterna och skademarginalen, inklusive tillgång till eventuella konfidentiella uppgifter från andra berörda parter som dessa beräkningar baseras på (enligt lämpliga sekretessåtaganden). CRIA och CCCMC påpekade att kraven i artikel 19 i grundförordningen borde balanseras mot rätten till försvar, som garanteras i artikel 41 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

(43) CRIA och CCCMC hävdade att de advokater som skulle beviljas tillgång är registrerade vid ett europeiskt advokatsamfund och omfattas av stränga yrkesregler, och om de skulle avslöja konfidentiella uppgifter för sina klienter skulle detta leda till allvarliga disciplinära åtgärder, inklusive uteslutning ur advokatsamfundet och eventuella straffrättsliga åtgärder. CRIA och CCCMC hävdade därför att beviljad tillgång till den konfidentiella handlingen inte skulle stå i strid med kommissionens skyldighet att skydda konfidentiella uppgifter, samtidigt som det skulle möjliggöra ett effektivt utövande av rätten till försvar. Dessutom ansåg dessa parter att förhörsombudets ingripande för att få tillgång till de konfidentiella uppgifterna och rapportera om sina slutsatser till berörda parter inte kan ses som ett substitut för en granskning av dessa beräkningar.

(44) Vid hörandet med förhörsombudet den 16 augusti 2018 hävdade Hankook Group att kommissionen hade åsidosatt företagets rätt till försvar genom att vägra det tillgång till uppgifter som Hankook Group betraktade som otillbörligt konfidentiella. Hankook Group gjorde en allmän förfrågan om ändrad policy vad gäller behandling av konfidentiella uppgifter och uppmanade kommissionens avdelningar att ändra nuvarande praxis för offentliggörande av beräkningar och att i framtiden ge berörda parters juridiska ombud största möjliga tillgång till beräkningarna. Enligt Hankook Group bör skyddet av konfidentiella uppgifter endast tillämpas i den mån sådant skydd är nödvändigt för att förhindra att de berörda företagen skadas. Sådan skada skulle inte förekomma om de juridiska ombuden kunde samarbeta i enlighet med sekretessavtal med kommissionens avdelningar. Vad gäller den nuvarande undersökningen begärde Hankook Group även tillgång för deras juridiska ombud till alla beräkningar av dumpnings- och skademarginaler, inbegripet uppgifter om normalvärden.

(45) I artikel 19 i grundförordningen anges att kommissionen inte får lämna ut uppgifter som till sin natur är konfidentiella, eller som lämnas konfidentiellt av parter och som omfattas av välgrundad begäran, utan uttryckligt tillstånd från uppgiftslämnaren. Det föreskrivs inte att någon annan part, såsom advokater som är medlemmar i ett europeiskt advokatsamfund, beviljas sådan tillgång. Det bör också noteras att CRIA och CCCMC den 9 januari 2018 lämnade in fullmakter som undertecknats av samarbetsvilliga exporterande tillverkare som ingick i urvalet. Kommissionen slog fast att vissa av de fullmakter som lämnats till CRIA och CCCMC av de kinesiska exporterande tillverkarna i urvalet inte omfattade tillgång till konfidentiella uppgifter, utan bara rätten att närvara vid utfrågningar samt att inkomma med synpunkter och inlagor.

(46) Enligt domstolens rättspraxis måste dessutom skyddet av rätten till försvar, om så krävs, bringas i överensstämmelse med principen om konfidentiell behandling, vilket uttryckligen föreskrivs i artikel 19 i grundförordningen. I detta specifika fall fanns en välgrundad begäran eftersom flera berörda parter begärde att deras namn inte skulle avslöjas av rädsla för repressalier från kunder eller konkurrenter. Kommissionen bedömde dessa påståenden och fann att de var berättigade. Kommissionen slog därför fast att utlämnande av sådana konfidentiella uppgifter skulle ha mycket negativa konsekvenser för dessa parter.

(47) Denna överensstämmelse tillåter mottagande av sådana icke-konfidentiella sammanfattningar av konfidentiella uppgifter (som exempelvis lämnats i form av intervall och/eller indexerade uppgifter) när de icke-konfidentiella uppgifterna inte skulle leda till röjande av affärshemligheter. Ett fullständigt utlämnande av konfidentiella uppgifter ansågs inte stämma överens med skyldigheten att skydda sådana uppgifter. I samma anda, och eftersom EU-lagstiftaren inte föreskrev detta undantag i grundförordningen, ansåg kommissionen att det faktum att advokater som är medlemmar av ett europeiskt advokatsamfund omfattas av stränga yrkesregler och kan omfattas av sanktioner vid överträdelse av dessa regler inte gör det möjligt för kommissionen att bevilja tillgång till konfidentiella uppgifter i strid med gällande lagstiftning. Kommissionen slog därför fast att tillgång till konfidentiella uppgifter inte kunde beviljas advokater som är medlemmar av ett europeiskt advokatsamfund. För att garantera rätten till försvar kan berörda parter även vända sig till förhörsombudet för handelspolitiska förfaranden enligt artikel 15 i beslutet av Europeiska kommissionens ordförande av den 29 februari 2012 om förhörsombudets funktioner och uppdrag i vissa handelsförfaranden (16). Eftersom de berörda parterna inte bad om förhörsombudets synpunkt i denna fråga måste påståendet därför avvisas.

(48) Dessutom ansåg kommissionen att den öppna akt som fanns tillgänglig för berörda parter, inklusive för CRIA, CCCMC och Hankook Group, innehöll all relevant information om ärendet som användes i undersökningen. Om uppgifterna bedömdes vara konfidentiella innehöll den öppna handlingen meningsfulla sammanfattningar av dessa. Alla berörda parter, även CRIA och CCCMC, hade tillgång till den öppna handlingen.

(49) Mot bakgrund av dessa överväganden ansåg kommissionen att den information som lämnades i handlingarna om utlämnande av uppgifter och i den öppna handlingen var tillräcklig för att tillgodose rätten till försvar för alla berörda parter. Påståendet avvisades därför. Efter hörandet med förhörsombudet lämnade dock kommissionen vissa ytterligare uppgifter om beräkningar av dumpning och skada som anges i skälen 77 och 178.

(50) Hämmerling begärde att få höras av förhörsombudet för att behandla rättsliga problem rörande den nuvarande undersökningen och vissa övergripande frågor vad gäller uppgiftsskydd av konfidentiell och icke konfidentiell information i TRON TDI-databasen och nuvarande tillgång till icke konfidentiella handlingar som beviljas användare utanför unionens territorium.

(51) Kommissionen påpekade att den nya allmänna dataskyddsförordningen (17) inte är tillämplig i detta fall. Hämmerling bekräftade dessutom att frågan om skydd av personuppgifter inte var direkt kopplad till en eventuell specifik kränkning av dess rätt till försvar enligt lagstiftningen om handelspolitiska skyddsåtgärder Kommissionen drog därför slutsatsen att Hämmerlings enskilda ställning i förfarandet och dess rätt till försvar inte påverkades av den nya allmänna dataskyddsförordningen.

2. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT

2.1 Påståenden beträffande indelningen av unionens marknad för däck

(52) Flera berörda parter upprepade sitt påstående om att nya och regummerade däck inte kan anses vara en enda berörd produkt eller ingå i ett enda segment. Dessutom hävdade flera berörda parter att unionsmarknaden borde delas in i minst fyra nivåer: tre nivåer för nya däck och en fjärde, ny kategori för regummerade däck. Alternativt borde en ny nivå för billiga importerade däck införas. CRIA och CCCMC påstod också att en ytterligare indelning borde göras för originalutrustning och ersättningsdäck.

(53) Såsom nämns i skälen 72–74 i förordningen om provisorisk tull har nya (regummerbara eller icke-regummerbara) och regummerade däck inga olika grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper. Efter det preliminära utlämnandet av uppgifter inkom inga ytterligare bevis från de berörda parterna om motsatsen. Därför avvisade kommissionen påståendet från CRIA och CCCMC om att nya och regummerade däck inte kan vara samma berörda produkt. Gällande begäran om att inrätta en fjärde nivå för regummerade däck betonade kommissionen att nya och regummerade däck delar samma grundläggande egenskaper och är i stort sett utbytbara. Enligt förklaringen i skäl 55–57 i förordningen om provisorisk tull tillhör dessutom de flesta regummerade däck nivå 3. Det finns alltså ingen anledning att skapa en fjärde nivå för dem. Kommissionen avvisade därför också detta påstående.

(54) Aeolus Group menade att kommissionen borde exkludera nya däck från undersökningens omfattning. Kommissionen hänvisade till rapporten från WTO:s överprövningsorgan om ärendet European Communities – Measures Affecting Asbestos and Products Containing Asbestos (18), enligt vilken fastställandet av huruvida två produkter är lika i grund och botten är ett fastställande av huruvida produkterna konkurrerar med varandra. Aeolus Group påstod att den strategin borde beaktas av kommissionen vid fastställandet av huruvida två produkter kan anses lika eller inte.

(55) Kommissionen ansåg att det finns ett konkurrensförhållande mellan nya och regummerade däck. Såsom visas nedan i avsnitt 4.6 i analysen av det inbördes sambandet mellan nivåerna konkurrerar importerade (nya) däck i nivå 3 med däck som regummeras i unionen, och som håller på att ta över marknadsandelen för regummerade däck i nivå 3. Detta har i sin tur också en omvänd kedjereaktion för däck i nivå 2 och nivå 1, och påverkade alltså den konkurrensmässiga ställningen för däcktillverkare i unionen i nivå 1 och nivå 2. Detta argument avvisades därför.

(56) Hankook Group menade att dess märke Hankook borde klassificeras som nivå 2 eftersom samtliga tre kriterier som kommissionen använde ledde till samma resultat: i) märkets igenkänning, ii) regummerbarhet och iii) försäljning av däck direkt till tillverkare av bussar och lastbilar, dvs. försäljning av originalutrustning.

(57) Med avseende på det första kriteriet (varumärkens igenkännbarhet) framhöll Hankook Group att inte bara ETRMA (i sina rapporter från 2017 och 2018) utan också rapporten Global Tire Intelligence från juni 2016 och Förenta staternas International Trade Commission i mars 2016 behandlade Hankook som ett märke i nivå 2 (19). Kommissionen godtog att Hankook beskrevs som ett märke i nivå 2 i de fyra rapporterna. Samtidigt marknadsförde sig Hankook Group som ett premiummärke på sin koncernwebbplats. Som redan konstaterats i skäl 63 i förordningen om provisorisk tull visade företagets interna dokument som överlämnades till kommissionen under kontrollbesöket dessutom att märket hade gått över till nivå 1. Därför menar kommissionen att marknadens uppfattning och Hankook Groups självuppfattning inte är helt samstämmig.

(58) Hankook Group lade också fram konfidentiella interna undersökningar från 2017 som utförts för Hankooks grupp för global marknadsföringsstrategi räkning i Förenade kungariket, Tyskland, Spanien och Italien om personbilsdäck. Enligt företaget visar dessa handlingar att övriga märken i nivå 1 har högre märkeskännedom bland kunderna i dessa länder. Kommissionen slog fast att två huvudsakliga slutsatser kunde dras utifrån dessa uppgifter. För det första erkände Hankook Group själva att klassificeringen av märken i nivåer är dynamisk för alla märken. I till exempel Förenade kungariket betraktades en av företagets konkurrenter som ett märke i nivå 2, medan samma konkurrent rankas som en av de viktigaste aktörerna eller nivå 1 i Tyskland, Spanien och Italien. För det andra verkar Hankook Group ligga mellan de två nivåerna enligt hur kunderna uppfattar personbilar: Den hjälpta märkeskännedomen (20) för Hankook var i regel lägre än för märken i nivå 1, medan den spontana märkeskännedomen (21), med undantag av Förenade kungariket, låg på samma nivå eller rentav högre än andra konkurrenters märken, som kommissionen klassificerar som nivå 1.

(59) Kommissionen tog sig sedan an det andra kriteriet. Den påminde om att däck i nivå 1 har utformats för att kunna regummeras flera gånger, vilket ytterligare ökar originalproduktens redan höga miltal (ett däck som används för normala ändamål kan regummeras upp till tre gånger), enligt skäl 55 i förordningen om provisorisk tull. Mot denna bakgrund menade Hankook Group att dess kontraktsgaranti innebär att Hankooks däck bara kan regummeras en gång, och att marknadsandelen för dess eget regummerade märke Alphatread är försumbar och på nedgång. Dessutom ligger priserna för dess stommar under priserna för marknadsledarnas stommar.

(60) Å ena sidan noterade kommissionen Alphatreads ställning på marknaden, men slog fast att denna snarare kan ha att göra med företagets beslut om huruvida det ska driva en vertikalt integrerad regummeringsverksamhet på egen hand. Kommissionen godtog också att den rättsliga garantin för Hankooks däck endast omfattar en regummering. Å andra sidan beror regummerbarheten inte bara på Alphatreads regummering eller en lagstadgad garanti som utfärdats av Hankook, som till sin natur är snäv. För klassificeringen är det snarare viktigare hur ofta däcken faktiskt regummeras på marknaden och således konkurrerar med andra däck i nivå 1 på denna punkt.

(61) Kommissionen hörde sig därför för hos regummerarna i unionen om Hankooks däck bara kan regummeras en gång, två gånger eller mer än två gånger. Den europeiska regummeringssammanslutningen BIPAVER informerade kommissionen om att samtliga sju regummerare som rådfrågats (tre från Tyskland, en från Portugal, en från Spanien, en från Italien och en från Förenade kungariket) svarade att Hankooks däck kan regummeras två gånger. När det gäller däck med vissa dimensioner kan Hankooks däck även regummeras mer än två gånger enligt de regummerare i Portugal, Spanien och Förenade kungariket som svarade på Bipavers fråga. Ännu en regummerare från Italien svarade individuellt att däck med låga profilförhållanden från Hankook bara regummeras en gång, men att däck med större profilförhållanden regummeras två gånger. En fransk regummerare svarade individuellt att Hankooks däck regummeras två gånger eller mer än två gånger. En annan spansk regummerare meddelade att Hankooks stommar har samma kvalitet som premiumdäck som Michelin, Continental, Goodyear och Bridgestone. Mot denna bakgrund slog kommissionen fast att Hankooks däck i huvudsak regummeras två gånger i unionen, medan kvaliteten på deras stommar möjliggör ytterligare regummering för vissa dimensioner.

(62) Med avseende på det tredje kriteriet hävdade Hankook Group att dess OEM-försäljning i unionen endast utgjorde 1,6 % av all OEM-försäljning under 2017. En sådan liten marknadsandel är inte tillräcklig för att företaget ska klassificeras som nivå 1. Kommissionen höll inte med om denna bedömning. Den noterade att OEM-trenden med avseende på Hankook var på uppgång. Även om Hankook Group inte hade några OEM-kontrakt under 2014 har dess OEM-verksamhet hittills vuxit varje år fram till 2017. Medan 1,6 % kan tyckas lite i absoluta termer inkluderar detta en större andel på [7–12] % för en av Europas ledande lastbilstillverkare. Kommissionen konstaterade att bara det att denna viktiga lastbilstillverkare förlitar sig på Hankook-märkets premiumkvalitet är betydelsefullt. Vid ett hörande som anordnades den 20 juni 2018 påpekade Hankook Group dessutom att dessa OEM-däck snarare levererades från Sydkorea än från Kina. OEM-behandlingen kunde därför inte tillskrivas de däck som exporterades från Kina. Kommissionen kontrollerade inte detta uttalande. Även om detta stämmer rent faktamässigt förklarar det dock inte varför Hankook Group inte skulle kunna tillämpa sitt know-how också vid de kinesiska produktionsenheterna och även tillhandahålla OEM-däck från Kina inom den närmsta framtiden. Kommissionen slog således fast att Hankook Group kunde ingå OEM-avtal med välkända europeiska lastbilstillverkare, med potential att öka denna verksamhet inom en överskådlig framtid.

(63) Mot bakgrund av samtliga tre kriterier som beaktats tillsammans bekräftade kommissionen sitt undersökningsresultat från det preliminära skedet, det vill säga att märket Hankook har gått över från nivå 2 till nivå 1. Den rådande igenkänningen på marknaden placerar fortfarande märket i nivå 2, men de två inslag i Hankook Groups självutvärdering som konstaterades under undersökningen och en analys av varumärkesundersökningarna visar att Hankooks däck snarare tillhör nivå 1. Uppfattningen om Hankook Group ligger därför mellan nivåerna. I svaren från regummerarna framgår dock att Hankooks däck nuförtiden regummeras minst två gånger i unionen och att däckkvaliteten har gjort det möjligt för märket att även ta sig in på OEM-marknaden för europeiska lastbilstillverkare. Kommissionen klassificerade därför Hankook Group som en nivå 1-tillverkare med avseende på undersökningen.

(64) Hankook Group påstod också att dess märke Aurora borde klassificeras som nivå 3. Då skillnaden mellan märkena Aurora och Hankook inte är särskilt stor, och eftersom kommissionen bekräftade sin klassificering av Hankook som ett märke i nivå 1, behöll kommissionen också sin klassificering av Aurora som nivå 2.

(65) Giti Group påstod också att dess märke Primewell borde klassificeras som nivå 3. Kommissionen godtog detta påstående eftersom varumärket Primewell uppfyllde kriterierna för nivå 3: Det är ett märke av lägre kvalitet med mycket begränsad regummerbarhet och det förekommer inte någon OEM-försäljning av detta märke.

2.2 Begäran om undantagande från produktdefinitionen

(66) Flera berörda parter hävdade att de konkurrensärenden som avses i skälen 68–83 i förordningen om provisorisk tull och de undersökningar som utförts av tredjeländer inte borde ogillas och upprepade samma synpunkter efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter. Snarare än att avfärda dessa beslut på förfarandemässiga grunder borde kommissionen ha analyserat deras undersökningsresultat om ämnet. Dessa parter upprepade att de undersökningar som utförts av Förenta staterna, Indien, Eurasiska ekonomiska kommissionen och Egypten borde beaktas, och att även de konkurrensförfaranden som inleddes i maj 1996 hade relevans för det aktuella förfarandet (22). Dessutom menade CRIA och CCCMC att kommissionen inte bara kan avvisa sitt undersökningsresultat i ett koncentrationsärende (23) om att nya ersättningsdäck av låg kvalitet inte kan ersätta regummerade däck. Dessa parter ansåg att dessa undersökningsresultat var mycket relevanta för kommissionens segmentering och, mer allmänt, för skadeanalysen.

(67) Vad gäller dessa påståenden upprepade kommissionen att konkurrens- och antidumpningsundersökningar skiljer sig åt avsevärt med avseende på hur den relevanta berörda produkten definieras. Enligt WTO:s antidumpningsavtal har medlemmarna dessutom stort handlingsutrymme vid definitionen av den berörda produkten och den likadana produkten. Därför är varken konkurrensärendena eller andra antidumpningsärenden i tredjeländer direkt tillämpliga på denna undersökning. Dessa påståenden tillbakavisades därför.

(68) Flera berörda parter hävdade att det finns skillnader i fråga om grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper, tillämpningar och försäljningskanaler mellan nya och regummerade däck, och upprepade ett liknande påstående efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter. Dessa parter menade att råvarorna för tillverkning av nya däck och regummerade däck påtagligt skiljer sig från dem som behövs för att tillverka regummerade däck. Regummerbara däck och däck som kan regummeras flera gånger bör därför undantas från definitionen av den berörda produkten.

(69) Såsom nämns i skäl 72 i förordningen om provisorisk tull har nya och regummerade däck samma tekniska egenskaper, delar och struktur som ett nytt däck. Ett nytt däck har den stomme som regummeringsindustrin använder. Slitbanan liknar den på ett nytt däck. Kommissionen avvisade därför detta påstående.

(70) Dessutom påstod CRIA och CCCMC att regummerade däck och nya däck inte har samma tillämpningar eftersom säkerhetsprestandan för regummerade däck är betydligt sämre än den för nya däck och upprepade samma farhågor efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter. Som bevis lade de fram ett citat från amerikansk lagstiftning (24). Dessutom påstod de att även EU-institutionerna ansåg att regummerade däck är skilda från nya däck på andra områden. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1222/2009 (25) gäller uttryckligen inte för regummerade däck. De omfattas alltså inte av samma lagstiftning, tvärtemot vad som antyds i skäl 75 i förordningen om provisorisk tull.

(71) Kommissionen avvisade detta påstående. I skäl 73 i förordningen om provisorisk tull tar kommissionen upp hur däck uppfattas i fråga om säkerhet och drog slutsatsen att exakt samma skillnader i uppfattningen av tekniska, kvalitetsmässiga och säkerhetsrelaterade egenskaper uppstår mellan två nya däck från olika nivåer. Dessutom fastställs i rådets beslut av den 13 mars 2006 om ändring av besluten 2001/507/EG och 2001/509/EG i syfte att göra FN/ECE föreskrifterna nr 109 och 108 om regummerade däck tvingande (26) att bestämmelserna i FN/ECE-föreskrifterna nr 109 och 108 ska utgöra tvingande villkor för utsläppande på unionens marknad av regummerade däck som uppfyller liknande krav på säkerhet och kvalitetskontroll som nya däck (27).

(72) Efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter hävdade CRIA och CCCMC att tillverkningsprocessen för nya däck väsentligen skiljer sig från tillverkningsprocessen för regummerade däck. Även om kommissionen instämmer med parterna att produktionsprocessen är annorlunda, är användningen av nya och regummerade däck densamma – de är monterade på hjul till antingen bussar eller lastbilar för att bilda en mjuk kontakt med vägunderlaget. Påståendet avvisades därför.

2.3 Likadan produkt

(73) Samtliga kinesiska exporterande tillverkare som ingick i urvalet samt CRIA och CCCMC begärde att kommissionen skulle lämna ut mer information om de däcktyper som användes för jämförelsen. De påstod att det var mycket sannolikt att vissa skillnader inte speglades i produktkontrollnumren/produkttyperna och att justeringar behövde göras. De kinesiska exportörerna, CCCMC och CRIA påstod att de inte kunde fastställa några sådana skillnader eftersom de inte hade information om de produkter som såldes av unionstillverkarna i urvalet. Dessa parter upprepade liknande påståenden efter det slutgiltiga utlämnandet av uppgifter.

(74) Kommissionen konstaterade att den öppna handlingen redan innehöll tillräckligt med information om definitionen av produktkontrollnumren/produkttyperna. Definitionen av produkttyp är ganska komplex och inbegriper sju egenskaper: däckbredd, profilförhållande, konstruktionstyp, fälg-/hjuldiameter, däckposition, vinterdäck (ja eller nej), slanglösa däck (ja eller nej). Kommissionen drog därmed slutsatsen att produktkontrollnumrets egenskaper var tillräckligt detaljerade för att man skulle kunna ta hänsyn till samtliga produktegenskaper som förekommer på unionsmarknaden. Ingen annan berörd part hävdade heller att produktkontrollnumren inte återspeglade samtliga skillnader mellan de olika produkttyperna, eller att samma produkttyp som tillverkades i unionen skulle skilja sig från samma produkttyp som tillverkades i Kina. Ingen annan berörd part lämnade heller information om vilka andra egenskaper som behövdes för att säkerställa en ännu mer heltäckande eller omfattande jämförelse mellan importerade och inhemska typer av den berörda produkten. Kommissionen bekräftade därför sitt undersökningsresultat, det vill säga att egenskaperna för produktkontrollnumren var tillräckligt detaljerade för att täcka alla relevanta skillnader mellan de olika produkttyperna, vilket ledde till en rättvis jämförelse mellan produkterna (och priserna). Kommissionen avvisade därför detta påstående.

(75) CRIA och CCCMC menade att det var oklart huruvida begreppen produkttyp och produktkontrollnummer skilde sig åt och uppmanade kommissionen att klargöra detta. I detta fall bekräftade kommissionen att de två begreppen är utbytbara.

3. DUMPNING

(76) CRIA och CCCMC, Aeolus Group och Pirelli, Hankook Group och Giti Group invände mot att inte bara tillverkarens identitet i det jämförbara landet har hemlighållits, utan också mot de detaljerade beräkningarna av normalvärdet. De hävdade att detta gjorde det omöjligt för dem att utöva sina grundläggande rättssäkerhetsgarantier och lämna meningsfulla synpunkter på beräkningen av normalvärdet. Giti Group och Hankook Group upprepade detta påstående efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter.

(77) Kommissionen erinrade om att tillverkaren i det jämförbara landet begärde konfidentiell behandling av sin identitet och motiverade detta. Kommissionen prövade ansökan om konfidentiell behandling och slog fast att det fanns bevis för betydande risk för repressalier, och godkände att namnet på företaget inte skulle lämnas ut. Dessutom lämnade tillverkaren i det jämförbara landet bevis för att dess konkurrenter, på grundval av dennes försäljnings- och kostnadsuppgifter, i synnerhet gällande försäljning per nivå, skulle kunna ta reda på vem det handlade om och hota med repressalier i händelse av fortsatt samarbete. Kommissionen höll därför med tillverkaren om att de detaljerade beräkningarna av normalvärdet antingen behövde hållas konfidentiella eller inom intervall. Efter hörandet med förhörsombudet som nämns i skäl 14 lämnade kommissionen ut ytterligare information om tillverkarens tillverkningskostnader i det jämförbara landet och försäljnings- och administrationskostnader.

3.1 Normalvärde

3.1.1 Marknadsekonomisk status

(78) Efter det preliminära utlämnandet av uppgifter påstod Giti Group, CRIA och CCCMC att kommissionens fortsatta tillämpning av artikel 2.7 i grundförordningen (innan den ändring som antogs den 19 december 2017 (28)) kränker unionens åtaganden i protokollet om Kinas anslutning till WTO, och är därför olaglig. I detta sammanhang höll Giti Group inte med om kommissionens påstående om att bevisbördan ligger på Giti Group och noterade dessutom att det inte fanns något som rättsligen hindrar kommissionen från att bestämma normalvärdet baserat på Giti Groups egna kostnader och uppgifter om (inhemsk) försäljning.

(79) Såsom nämns i skäl 88 i förordningen om provisorisk tull följde kommissionen i sin undersökning den lagstiftning som var tillämplig vid den tidpunkten, inklusive artikel 2.7 b och 2.7 c i grundförordningen. I detta sammanhang stämmer inte påståendet om att bevisbördan ligger på Giti Group med den tillämpliga artikel 2.7 c i grundförordningen, som föreskriver att ”[e]tt krav enligt led b måste göras skriftligen och innehålla tillräcklig bevisning att tillverkarna är verksamma under marknadsmässiga förhållanden …”. För att bestämma normalvärdet föreskrivs det dessutom i artikel 2.7 a i grundförordningen att normalvärdet kan bestämmas ”på grundval av priset eller det konstruerade värdet i ett tredjeland med marknadsekonomi eller priset från ett sådant tredjeland till andra länder, inbegripet unionen …”.

(80) Efter det preliminära utlämnandet av uppgifter menade Giti Group också att kommissionen hade överträtt dess rätt till försvar på två sätt genom att avslå dess ansökan om marknadsekonomisk status. a) För det första hade Giti Group inte fått tillräckligt med tid på sig för att kunna kommentera uppgifterna om marknadsekonomisk status på ett meningsfullt sätt eftersom tidsfristen för att inkomma med synpunkter på dessa var otillräcklig och orimlig. b) För det andra delgav kommissionen sin rapport om kontrollen av marknadsekonomisk status först den 3 maj 2018, eller omkring en månad efter det att det slutgiltiga beslutet om marknadsekonomisk status fattades (den 9 april 2018).

(81) Kommissionen avvisade dessa påståenden av följande skäl: a) Kommissionen delade med sig av sin bedömning av marknadsekonomisk status den 15 mars 2018 med en tidsfrist för att yttra sig fram till affärsdagens slut den 27 mars 2018. En sådan tidsfrist på tolv dagar är rimlig och gjorde det möjligt för Giti Group att försvara sina intressen ordentligt. b) Dokumentet med uppgifterna om marknadsekonomisk status av den 15 mars 2018 innehöll inte bara de viktigaste omständigheterna, utan även resultaten av undersökningen på plats. I detta specifika dokument beskrev kommissionens avdelningar på ett transparent sätt alla relevanta uppgifter och gav således Giti Group möjlighet att försvara sina intressen med avseende på bedömningen av marknadsekonomisk status. Dessutom utfördes kontrollbesök vid Giti Group under en tidsperiod på tre veckor, vid vilka minst en juridisk rådgivare som representerade Giti Group närvarade. Under kontrollbesöken höll kommissionens avdelningar företagets representanter informerade, både muntligen och via e-post, om den information som hade kontrollerats med goda resultat och vad som fortfarande behövdes kontrolleras eller tillhandahållas. En identisk förteckning över alla bevis som samlades in under kontrollförfarandet lämnades till Giti Groups juridiska rådgivare i slutet av varje kontrollbesök. Även utan en uppdragsrapport, som endast tar upp de undersökningsresultat som redan har tillhandahållits i dokumentet med uppgifterna om marknadsekonomisk status, hade företaget därmed gott om möjligheter att kommentera de väsentliga överväganden som låg till grund för bedömningen av marknadsekonomisk status.

(82) Sammanfattningsvis medförde synpunkterna inte något ifrågasättande gällande marknadsekonomisk status, efter det preliminära utlämnandet av uppgifter, av de faktiska undersökningsresultaten och inte heller någon ändring av kommissionens avgörande om marknadsekonomisk status. I enlighet med artikel 2.7 c i grundförordningen har kommissionen fastställt huruvida Giti Group uppfyllde de ovannämnda kriterierna – inom sju månader, men under alla omständigheter inte senare än åtta månader – efter det att undersökningen inleddes, efter det att unionsindustrin har getts möjlighet att yttra sig. Därför ansåg kommissionen att Giti Groups rätt till försvar har respekterats till fullo med avseende på dess avgörande om marknadsekonomisk status.

3.1.2 Jämförbart land

(83) I förordningen om provisorisk tull valde kommissionen Brasilien som jämförbart land enligt artikel 2.7 i grundförordningen.

(84) Efter det preliminära utlämnandet av uppgifter påstod Giti Group att Brasilien inte var ett lämpligt jämförbart land eftersom 1) villkoren för tillgång till råvaror i Brasilien är mindre gynnsamma, eftersom Kina är en större tillverkare av naturgummi och ligger närmare de främsta produktionskällorna i Sydostasien, 2) Brasilien har infört antidumpningstullar mot flera länder, och 3) Brasilien har höga vanliga importtullar på 16 % på vissa buss- och lastbilsdäck.

(85) Kommissionen påminde om att Brasilien är en konkurrensutsatt marknad där fem stora tillverkare är verksamma inom tillverkning av buss- och lastbilsdäck. Det är en stor marknad i fråga om förbrukning och den har betydande import och export, trots de antidumpningstullar och de vanliga tullar som gäller. Kommissionen påminde också om att det inte finns något annat hållbart initiativ. Den enda thailändska tillverkare som var villig att samarbeta var endast verksam på området slangdäck, som gjorde tillverkaren olämplig eftersom mer än 95 % av exporten till unionen avser slanglösa däck. Slutligen var Sydafrika mycket mindre i fråga om tillverkning och förbrukning och hade ännu högre antidumpningstullar, vilket gjorde landet mindre lämpligt än Brasilien. Därför bekräftade kommissionen att Brasilien var det lämpligaste jämförbara landet bland de föreslagna alternativen.

(86) Kommissionen studerade också ingående kostnaden för naturgummi i tillverkningskostnaderna för tillverkaren i det jämförbara landet. Kostnaden för naturgummi per kg buss- och lastbilsdäck som tillverkas av tillverkaren i det jämförbara landet var [4,1–4,5] renminbi yuan, vilket var i linje med den kostnad som de kinesiska exporterande tillverkarna rapporterade i sina svar på frågeformuläret. Överlag har tillverkaren i det jämförbara landet en högre tillverkningskostnad/kg material än de kinesiska exporterande tillverkarna. Den främsta skillnaden i fråga om tillverkningskostnaden i Brasilien har dock att göra med högre arbetskraftskostnader, kostnader för direkta avskrivningar och andra direkta och indirekta tillverkningskostnader. Därför avslogs begäran om en justering av skillnaden i råvarupris i det jämförbara landet och i Kina.

(87) Efter det preliminära utlämnandet av uppgifter hävdade Giti Group, Hankook Group, Aeolus Group och Pirelli att normalvärdet behövde konstrueras för majoriteten av deras försäljningsvolym till unionen, och menade att detta ger upphov till allvarliga tvivel om huruvida de produkttyper som säljs på det jämförbara landets inhemska marknad är jämförbara. Giti Group upprepade detta påstående efter det slutgiltiga meddelandet av uppgifter.

(88) Den berörda produkten inkluderar en stor uppsättning produkter med många olika storlekar och andra egenskaper. Det faktum att vissa storlekar och däcktyper inte tillverkades i Brasilien innebär inte att de brasilianska produkttyperna inte var jämförbara. De produkttyper som tillverkas av den brasilianska tillverkaren tillhör i själva verket samma produktgrupp och kan i viss utsträckning matchas med de som exporteras till unionen av de kinesiska exporterande tillverkare som ingår i urvalet. Kommissionen avvisade därför detta påstående.

(89) I frånvaro av ytterligare synpunkter på frågan om det jämförbara landets lämplighet bekräftar kommissionen därför sitt preliminära beslut att använda Brasilien som jämförbart land, i enlighet med skäl 112 i förordningen om provisorisk tull.

3.1.3 Normalvärde

(90) Närmare uppgifter om beräkningen av normalvärdet anges i skälen 113–115 i förordningen om provisorisk tull.

(91) Alla exporterande tillverkare i urvalet argumenterade att metoden för att konstruera normalvärdet, som kommissionen tillämpade i det preliminära skedet, resulterade i extremt höga dumpningsmarginaler och gav resultat som inte tycktes motsvara verkligheten, det vill säga att normalvärdet inte sjönk för nivå 2 och nivå 3, trots att däck i nivåerna 2 och 3 i själva verket alltid är billigare. De exporterande tillverkarna uppmanade kommissionen att justera normalvärdet, för att spegla de sjunkande tillverkningskostnaderna för nivåerna 2 och 3. Giti Group begärde även en justering som speglade en sjunkande tillverkningskostnad för däck med större däckbredd.

(92) Kommissionen godtog påståendet om att den metod som tillfälligt användes för att konstruera normalvärdet för icke-matchande produktkontrollnummer kanske inte tog hänsyn till indelningen i nivåer i tillräcklig utsträckning. Kommissionen analyserade de produkttyper som tillverkaren i det jämförbara landet tillverkade i samtliga tre nivåer och noterade att tillverkningskostnaden/enhet för nivå 2 i genomsnitt låg på [83–87] % av nivå 1:s tillverkningskostnad/enhet, och att tillverkningskostnaden/enhet för nivå 3 i genomsnitt låg på [77–82] % av tillverkningskostnaden/enhet för nivå 1. Kommissionen beslutade sig därför för att anpassa metoden för att konstruera normalvärdet i syfte att beakta dessa skillnader i tillverkningskostnad/enhet för varje nivå enligt följande: För det första beräknades den genomsnittliga tillverkningskostnaden/kg för alla däck i nivå 1 som tillverkades av tillverkaren i det jämförbara landet: [19–21] renminbi yuan per kg. För det andra minskades den tillverkningskostnad/kg för nivå 2 som användes för att konstruera normalvärdet genom den genomsnittliga skillnaden i tillverkningskostnad/enhet mellan nivå 1 och nivå 2, nämligen [83–87] %, vilket gav nivå 2:s tillverkningskostnad/kg: [16–18] renminbi yuan/kg. Tillverkningskostnaden/kg för nivå 3 minskades med den genomsnittliga skillnaden i tillverkningskostnad/enhet mellan nivå 1och nivå 3, nämligen [77–82] %, vilket gav [15–17] renminbi yuan/enhet. De produkttyper som tillverkaren i det jämförbara landet tillverkade inom samtliga tre nivåer stod för [70–80] % av det jämförbara landets tillverkning sett till volym, och ansågs därför vara representativt nog för att kunna användas som grund för justeringen.

(93) Kommissionen konstruerade normalvärdet för varje icke-matchande produkttyp som exporteras av de kinesiska tillverkarna genom att multiplicera dess vikt med respektive tillverkningskostnad/kg för varje nivå. Kommissionen lade sedan till en rimlig mängd försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt en rimlig vinst för varje produkttyp.

(94) På grundval av justeringarna ovan konstruerade kommissionen normalvärdet för de icke-matchande produkttyperna (produktkontrollnumren), med beaktande av skillnaderna i tillverkningskostnader mellan de tre nivåerna.

(95) Efter påståendena om att tillverkaren i det jämförbara landet hade orimligt höga försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader genomförde kommissionen en ny, utförlig undersökning av denna typ av kostnader för tillverkaren och upptäckte att kostnaden för inhemska transporter hade räknats dubbelt i det preliminära skedet. Kommissionen strök därför denna kostnad från beräkningarna av normalvärdet, vilket ledde till en minskning av de försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader som användes för att konstruera normalvärdet från [35–45 %] av tillverkningskostnaden för tillverkaren i det jämförbara landet till [20–30 %] av dennes tillverkningskostnad. Denna ändring påverkar inte de provisoriska tullnivåerna eftersom den inte medförde en minskning av den provisoriska dumpningsmarginalen till under nivån på skademarginalen. De reviderade försäljnings- och administrationskostnaderna och andra allmänna kostnader är i linje med genomsnittet för unionsindustrin för alla tillverkare i urvalet, på samtliga tre nivåer. Därför ansåg kommissionen att den reviderade nivån av dessa kostnader är rimlig.

(96) Efter det slutgiltiga utlämnandet av uppgifter hävdade Giti Group att kommissionen inte justerade för det faktum att tillverkare på nivå 1 har mycket högre omkostnader för marknadsföring (vid fastställande av försäljnings- och administrationskostnader) och att lönsamheten för tillverkare på nivå 1 är mycket högre än för tillverkare på nivå 2 och 3 (vid fastställande av vinst). Giti Group föreslog därför att kommissionen vid fastställandet av normalvärdet bör använda en lägre vinstmarginal för däck på nivå 2 än för däck på nivå 1 och en ännu lägre vinstmarginal för däck på nivå 3.

(97) Kommissionen erinrade om att den hade reviderat sin metod efter det preliminära stadiet för att beakta skillnaderna mellan nivåerna vid fastställandet av normalvärdet (se skäl 92). Uppgifterna från tillverkaren i det jämförbara landet motiverade inga ytterligare justeringar. Påståendet avvisades därför.

(98) När det gäller begäran om att justera normalvärdet för att minska tillverkningskostnaden för större däck noterade kommissionen att Giti Group inte hade lämnat någon utförlig analys som kvantifierade i vilken utsträckning större däck är billigare att tillverka och om det finns något tydligt mönster för minskningen av tillverkningskostnaden. I slutändan lade Giti Group inte fram någon potentiell metod för att göra någon sådan justering. Efter det slutgiltiga utlämnandet av uppgifter hävdade Giti Group att den inte hade mottagit tillräckliga uppgifter för att kunna lägga fram någon potentiell metod för anpassning av däckstorlek. Kommissionen ansåg att Giti Group kunde använda sina egna uppgifter för att visa att det finns betydande skillnader i tillverkningskostnader för större och mindre däckstorlekar och utifrån detta föreslå en metod för anpassning. Inget sådant förslag lämnades dock in. Dessa påståenden avvisades därför.

(99) Giti Group påpekade även att under undersökningsperioden varierade den ränta som offentliggjorts av Brasiliens centralbank mellan 14,25 % och 11,25 %, medan den ränta som offentliggjordes av Kinas centralbank under samma period låg på 4,35 %. Giti Group hävdade att, om en stor andel av försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader hade anknytning till finansiella utgifter, borde dessa utgifter justeras nedåt för att spegla de högre låneräntorna i Brasilien jämfört med Kina.

(100) Kommissionen erinrade om att den behövde använda sig av det jämförbara landets kostnader på grund av de omfattande snedvridningar av konkurrensen som sammanhänger med de utbredda statliga ingripandena i Kina. Eftersom de kinesiska företagens tillgång till bankfinansiering utgör en av dessa snedvridningar av konkurrensen ansåg kommissionen att det var lämpligt att använda räntan i det jämförbara landet. Påståendet avvisades därför.

(101) Efter det slutgiltiga utlämnandet av uppgifter upprepade Giti Group sin begäran till kommissionen om anpassning för skillnaden i finansieringskostnader mellan Kina och Brasilien, dvs. ränteskillnaden mellan Kinas centralbank och Brasiliens centralbank. Giti Group begärde även en justering nedåt av tillverkningskostnaderna hos det jämförbara landets tillverkare för att uppväga dess högre omkostnader och försäljnings- och administrationskostnader för att kompensera för övriga kostnader och högre skatter.

(102) Kommissionen erinrade om att, enligt artikel 2.7 a och b i grundförordningen ska normalvärdet i Kinas fall fastställas på grundval av priset eller det konstruerade normalvärdet i ett tredjeland med marknadsekonomi. Som nämns i skäl 100 inverkar omfattande snedvridningar av konkurrensen i Kina på de kinesiska finansieringskostnaderna. Det faktum att det kan finnas skillnader i finansieringskostnader mellan Kina och det jämförbara landet motiverar därför inte den begärda justeringen. Vad gäller det ytterligare påståendet att tillverkningskostnaderna för tillverkaren i det jämförbara landet bör justeras nedåt för att kompensera högre administrativa kostnader och skatter i Brasilien, erinrade kommissionen om att den hade avvisat Giti Groups begäran om marknadsekonomisk status. Ett skäl för detta avvisande var att företagets bokföring inte vederbörligen återspeglade fullständiga försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader. Kommissionen kunde därför inte förlita sig på Giti Groups företagsspecifika kostnadsuppgifter och varken använde eller kontrollerade dem. Följaktligen kunde den inte göra en jämförelse med de påstått högre administrations- och skattekostnaderna i Brasilien. Eftersom ett godkännande av den begärda justeringen skulle ha inneburit ett återinförande av sådana otillförlitliga kinesiska uppgifter, avvisade kommissionen även detta påstående.

3.2 Exportpris

(103) Närmare uppgifter om beräkningen av exportpriset anges i skälen 116–119 i förordningen om provisorisk tull.

(104) Hankook Group påstod att den borde behandlas som en enda ekonomisk enhet och följaktligen behövs eller berättigas inga andra justeringar enligt artikel 2.9 i grundförordningen. Hankook Group medgav att strykningen av försäljnings- och administrationskostnaderna, utgifterna och vinsterna för de närstående företagen i unionen enligt artikel 2.9 i grundförordningen innebar att man strök alla kostnader och utgifter som en exportförsäljningsavdelning ådrar sig från exportpriset, liksom en del av vinsten. Efter det slutgiltiga utlämnandet av uppgifter hävdade Hankook Group återigen att den är en enda ekonomisk enhet och att, enligt gruppen, kommissionen varken bör anpassa försäljnings- och administrationskostnader eller vinst för de närstående handlarna i unionen. Kommissionen bör i stället använda de faktiska priset för den första oberoende kunden i unionen, eftersom detta pris, enligt Giti Group, är tillförlitligt.

(105) Med avseende på det konstruerade exportpriset enligt artikel 2.9 i grundförordningen anges det i fast rättspraxis att förekomsten av en enda ekonomisk enhet i sig själv inte hindrar kommissionen från att konstruera exportpriset enligt artikel 2.9 (29). Enligt artikel 2.9 första och andra stycket i grundförordningen har kommissionen rätt att konstruera exportpriset om exportpriset förefaller otillförlitligt på grund av förhållandet mellan exportören och importören. I ett sådant fall ska anpassningar för alla kostnader, inbegripet tullar och skatter, som uppstår mellan import och återförsäljning och för vinst, göras för att fastställa ett tillförlitligt exportpris vid unionens gräns. Enligt artikel 2.9 tredje stycket i grundförordningen ska de poster för vilka anpassningar ska göras omfatta dem som normalt åligger importören men som betalas av vilken part som helst, inbegripet en rimlig försäljningsmarginal, allmänna och administrationskostnader och vinst. I detta fall slog kommissionen fast att det finns en intressegemenskap eftersom de exporterande tillverkarna och importörerna tillhör samma företagsgrupp, dvs. Hankook Group. Kommissionen har därför rätt att anpassa Hankook Groups försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader och vinster. Kommissionen ansåg även att de kontrollerade vinster som gjorts av samarbetande icke-närstående importörer utgör en rimlig grund för att konstruera ett exportpris. Påståendet avvisades därför.

(106) Hankook Group hävdade att om kommissionen avvisade dess begäran för att företaget inte gjort justeringar av gruppens exportpris enligt artikel 2.9, borde den ha justerat normalvärdet för tillverkaren i det jämförbara landet genom att dra av försäljningskostnaderna och en rimlig vinst i enlighet med artikel 2.10 d i grundförordningen. Att inkludera försäljningskostnader och vinst som görs av tillverkaren i det jämförbara landet skapar enligt kommissionen en asymmetri som påverkar prisjämförbarheten, vilket kräver en anpassning. Efter ytterligare utlämnande av uppgifter kvantifierade Hankook Group de anpassningar som enligt dess mening behövde göras av försäljnings- och administrationskostnader och vinst hos tillverkaren i det jämförbara landet, för att undanröja den asymmetri som påverkade prisjämförbarheten.

(107) Kommissionen klargjorde att syftet med de anpassningar som gjorts i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen är att åstadkomma ett tillförlitligt exportpris som inte påverkas av förhållandet mellan exportör och importör i unionen, såsom anges i skäl 105. Samtidigt ansåg domstolen att fastställandet av normalvärdet och av exportpriset styrs av olika regler och att försäljnings- och administrationskostnader med nödvändighet därför måste behandlas på samma sätt i båda fallen (30). Kommissionen upprepade sin ståndpunkt att det slutgiltiga försäljningspriset för tillverkaren i det jämförbara landet sänktes till samma nivå fritt fabrik i handelsledet genom att justera det med vederbörligt kontrollerade bidrag som rapporterades i dess transaktionstabell. Följaktligen avvisades detta påstående.

3.3 Jämförelse

(108) I skälen 120 och 121 i förordningen om provisorisk tull förklaras hur jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset gjordes.

(109) I sina kommentarer om de preliminära och de slutgiltiga resultaten bestred Giti Group, Hankook Group och CCCMC och CRIA den metod som tillämpats för justeringen av mervärdesskatten på flera grunder, som anges i skälen 110–117.

(110) Dessa parter ansåg att kommissionen, som avvisat kinesiska priser och kostnader för att fastställa normalvärdet, därefter återinförde de kinesiska mervärdesskattesatserna vid beräkningen av normalvärdet. Dessutom menade dessa parter att denna metod ökade dumpningsmarginalen, i synnerhet eftersom justeringen görs av normalvärdet och inte exportpriset.

(111) Kommissionen avvisade dessa påståenden. Syftet med de anpassningar som gjorts enligt artikel 2.10 i grundförordningen är att säkerställa att dumpningsmarginalen fastställs på grundval av en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset. Detta krav är tillämpligt oavsett på vilken grundval som normalvärdet har fastställts, inbegripet när normalvärdet fastställs i ett jämförbart land i situationer där företag inte beviljats marknadsekonomisk status. Vad gäller den anpassning av mervärdesskatten som gjorts i enlighet med artikel 2.10 b säkerställde kommissionen att normalvärdet och exportpriset jämfördes på samma skattenivå, såsom förklaras närmare i skälen 115 och 116 i enlighet med etablerad rättspraxis (31).

(112) Giti Group hävdade att läget i den rättspraxis som kommissionen hänvisade till, dvs. domen i målet Dashiqiao (32), skilde sig från Giti Groups situation, eftersom det berörda företaget uppfyllde marknadsekonomisk status, och att ingen anpassning gjorts enligt artikel 2.10 b i grundförordningen.

(113) Kommissionen bekräftade att omständigheterna i den undersökning som målet Dashiqiao gällde var annorlunda. I det målet var exportförsäljningen föremål för mervärdesskatt på 17 % under undersökningsperioden, och därmed var ingen anpassning till normalvärdet nödvändig för att säkerställa en rättvis jämförelse med ett normalvärde som återspeglar samma mervärdesskattesats. I det aktuella fallet var däremot exportförsäljningen föremål för reducerad mervärdesskatteskyldighet och en anpassning var därför nödvändig för att minska det normala priset inklusive mervärdesskatt till samma skattenivå som den som påverkar exportförsäljningen. Som anges i skäl 111 är det inte relevant huruvida en kinesisk exporterande tillverkare beviljades marknadsekonomisk status eller inte. Det relevanta är huruvida exportpriset och normalvärdet jämförs på samma skattenivå för att säkerställa en rättvis prisjämförelse.

(114) Giti Group hävdade också att bevisbördan för behovet av en anpassning åligger kommissionen. Hankook Group underströk att inte någon mervärdesskatt togs ut på exportförsäljning enligt kinesisk lagstiftning, och att ingen anpassning därför var motiverad. Alternativt hävdade Hankook Group att även om en anpassning för mervärdesskatteskyldighet vore nödvändig, borde denna göras på grundval av exportpriset och inte på normalvärdet. Giti Group hävdade också att en anpassning för mervärdesskatteskyldighet snarare borde göras för att kompensera skillnader i mervärdesskatt som betalats av gruppen efter kvittning av mervärdesskatt eller andra skatter som betalats på råvaror eller andra insatsvaror mot mervärdesskatteskyldigheten på exportförsäljning respektive inhemsk försäljning. Giti Group hävdade med andra ord att varje anpassning för mervärdesskatt borde återspegla skillnaden i kostnader mellan exporterat material och material som sålts på hemmamarknaden.

(115) De argument som lagts fram av Giti Group och Hankook Group härrör från en missuppfattning av det underliggande skälet för den anpassning som gjorts för mervärdesskatteskyldighet. För det första, vad gäller skälen för anpassning bestrider parterna inte det faktum att exportförsäljning av den berörda produkten utlöser mervärdesskatteskyldighet för den exporterande tillverkaren. Parterna hävdar i själva verket att anpassningen antingen bör gälla exportpriset eller att anpassningen bör göras för att kompensera kostnadsskillnaden mellan inhemsk försäljning och exportförsäljning (dvs. de kostnader som härrör från oförmågan att återvinna all mervärdesskatt som betalats på inköp av råvaror och andra insatsvaror på grund av den mervärdesskatteskyldighet som utlöses av exportförsäljning av den berörda produkten). Även om kommissionen invände mot dessa argument av de skäl som utvecklas i skälen 116 och 117, noterar den att dessa argument bekräftar att exportförsäljningen medför mervärdesskatteskyldighet (i motsats till vad Hankook Group också anför) som är likvärdig med den s.k. icke återbetalningsbara andelen på export, vilken motsvarar ett enhetsbelopp som tillämpas på fob-priset på export av den berörda produkten. För det andra, vad gäller själva anpassningen upprepade kommissionen att syftet med anpassningen är att säkerställa att normalvärdet och exportpriset jämförs på samma mervärdesskattenivå.

(116) På grundval av detta fastställde kommissionen först ett normalvärde för en mervärdesskattebas på 17 %, vilket är den normala mervärdesskattesatsen för inhemsk försäljning i Kina. Därefter justerade kommissionen ner normalvärdet för att motsvara den lägre mervärdesskatteskyldighet som iakttagits för exportförsäljning av den berörda produkten (dvs. den så kallade icke återbetalningsbara andelen). Detta säkerställde den eftersträvade symmetrin mellan normalvärdet och exportpriset i förhållande till den indirekta skattenivån. Som svar på de argument som framlagts av Hankook Group om att anpassningen borde gälla exportpriset, noterade kommissionen att artikel 2.10 b i grundförordningen klargör att varje skillnad i den indirekta beskattningsnivån är en fråga som ska hanteras enligt normalvärdet och inte enligt exportpriset.

(117) Vad gäller argumentet att anpassningen bör göras för att neutralisera varje skillnad i kostnader för råvaror eller insatsvaror mellan exportförsäljning och inhemsk försäljning som följer av kvarstående mervärdesskattskyldighet på sådana kostnadsposter, erinrade kommissionen om att syftet med den anpassning som gjorts i detta sammanhang inte är avsett att hantera några påstådda skillnader i kostnader för råvaror eller andra insatsvaror. Anpassningen säkerställer snarare att de priser som används i jämförelsen ligger på samma nivå som beskattningen. Till sist, när det gäller Giti Groups argument om bevisbördan erinrade kommissionen om att det faktum att exportförsäljningen av den berörda produkten utlöste en mervärdesskatteskyldighet fastställdes materiellt i undersökningen, vilket faktiskt inte bestrids av Giti Group, som i stället föreslår en annan metod för att hantera detta faktum (anpassning av exportpriset eller anpassningar för kostnadsskillnader). Dessa påståenden avvisades därför.

(118) Efter det slutgiltiga utlämnandet av uppgifter upprepade Hankook Group att den utgör en enda ekonomisk enhet, och att kommissionen därför inte borde göra justeringar för provisioner enligt artikel 2.10 i i grundförordningen.

(119) Kommissionen bekräftade sin ståndpunkt att den enligt artikel 2.10 i i grundförordningen har rätt att göra justeringar för provisioner som betalas för försäljningarna i fråga. I detta fall fastställde kommissionen att provisioner föreskrevs i ett avtal mellan parterna och faktiskt betalades av de exporterande tillverkarna till de närstående parterna. Betalningarna rapporterades, erkändes av den exporterande tillverkaren och kontrollerades under undersökningen. De anses påverka prisjämförelsen. Kommissionen behövde därför göra justeringar för provisionerna oavsett om företagen utgjorde en enda ekonomisk enhet eller inte. Kommissionen erinrade också om att begreppet en enda ekonomisk enhet när det gäller de justeringar som avses i artikel 2.10 i grundförordningen utvecklades i domstolens praxis (33) om ”teoretiska provisioner” inbegripet handlarens pålägg som avses i artikel 2.10 i andra stycket och inte för situationer där provisioner är klart definierade och faktiskt betalade. Påståendet avvisades därför.

(120) Efter det slutgiltiga utlämnandet av uppgifter upprepade Hankook Group sitt påstående att de royalties som betalats till det koreanska huvudkontoret för bruk av Hankooks teknik och varumärke inte borde dras av från exportpriset. Kommissionen behandlade påståendet igen, fann att det var berättigat och omräknade dumpningsmarginalen i enlighet med detta.

3.4 Dumpningsmarginal

(121) Enligt vad som nämns i avsnitten 3.1–3.3 tog kommissionen hänsyn till ett antal synpunkter från berörda parter som togs emot efter det preliminära utlämnandet av uppgifter och räknade om dumpningsmarginalerna för samtliga exporterande tillverkare i urvalet. Detta ledde till en minskning av den provisoriskt fastställda dumpningsmarginalen. Förändringen påverkade också dumpningsmarginalen för alla andra samarbetsvilliga och icke-samarbetsvilliga företag eftersom marginalerna grundas på marginalerna för de företag som ingick i urvalet.

(122) De slutgiltiga dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av priset CIF vid unionens gräns, före tull, har fastställts till följande: Tabell 1 Slutgiltiga dumpningsmarginaler Företag Slutgiltig dumpningsmarginal Xingyuan Group 106,7 % Giti Group 56,8 % Aeolus Group och Pirelli 85 % Hankook Group 60,1 % Andra samarbetsvilliga företag 71,5 % Alla övriga företag 106,7 %

4. SKADA

4.1 Definition av unionsindustrin

(123) Som beskrivs i förordningen om provisorisk tull i skälen 127–129 tillverkades den liknande produkten av fler än 380 tillverkare i unionen som producerar både nya och regummerade däck. Sammantaget ansågs de utgöra unionsindustrin.

(124) Efter det slutgiltiga utlämnandet av uppgifter hävdade CRIA och CCCMC att de regummerare inte ska anses ingå i unionsindustrin, oavsett om de verkar enligt förädlingsavtal eller inte. De ansåg att regummering är en kundtjänstmarknad som inte kan skyddas genom antidumpningsåtgärder, eftersom regummerare hanterar däck som är delvis utslitna och behandlar dem så att de kan återanvändas. Regummerare som verkar på förädlingsbasis kan dessutom inte äga däckstommen. Kunderna äger fortfarande däckstommen medan den behandlas och ny gummering appliceras på det utslitna däcket innan det återbördas till sin ägare.

(125) Kommissionen noterade att regummeringsindustrin ger ett andra liv (eller fler eftersom samma stomme kan regummeras flera gånger) till en däckstomme från ett utslitet däck. Ett utslitet däck är inte längre säkert för användning på offentliga vägar och kan inte återanvändas. I avsaknad av regummeringsbehandling kommer ett utslitet däck att hamna på soptippen, även om delar av ett utslitet däck kan pyrolyseras för att framställa däckbaserat bränsle. Som beskrivs i skäl 49 i förordningen om provisorisk tull är regummering en återvinningsprocess genom vilken ett utslitet däck restaureras genom att regummera en gammal däckstomme. Därför är regummering inte bara en tjänst utan en tillverkningsprocess. Oavsett ägarskapsarrangemang är regummerare unionstillverkare vars produktionsprocesser utgår från en däckstomme och som producerar ett däck.

(126) Livscykeln för utslitna däck kan dessutom sluta på två sätt: antingen kasseras de som avfall eller används som däckstomme som regummeras. Om de betraktas som avfall kan ägaren till det utslitna däcket få betala en avgift för att göra sig av med det. I det andra scenariot blir det utslitna däcket en inkomstkälla. Regummerare får köpa det utslitna däcket från ett servicegarage eller regummera ett utslitet däck enligt ett förädlingsavtal. Alla kontrollerade regummerare använder två resurskällor (dvs. antingen däckstommar eller tjänster mot avgift inom ramen för ett förädlingsavtal) för att tillverka däck. Försäljningspriset för ett utslitet däck var omkring 10 % i genomsnitt av den totala produktionskostnaden för ett regummerat däck. Kommissionen ansåg att skillnaden i tillverkningskostnader eller i mervärde mellan två sätt att regummera däckstommar inte var betydande, och betraktade dessa som två olika affärsmodeller för regummering. Kommissionen drog därför slutsatsen att regummerarna utgör en del av unionsindustrin.

(127) Följaktligen användes uppgifter från regummerare som kontrollerats av kommissionen (inbegripet faktiska kostnader och försäljningspriser) för att fastställa skadeindikatorer och beräkna skademarginalen.

4.2 Segmenterad skadeanalys

(128) Såsom förklaras i skäl 162 i förordningen om provisorisk tull analyserades unionsindustrins ekonomiska situation sammantaget, och för vissa mikroekonomiska indikatorer även på segmentnivå med tanke på unionsmarknadens segmentering. Vissa berörda parter upprepade att man i skadeanalysen per segment bör beakta alla skadeindikatorer och indikatorer på orsakssamband. De hänvisade till överprövningsorganets rapport United States – Hot Rolled Steel Products from Japan (34). Dessutom begärde dessa parter att kommissionen också skulle skilja mellan nya och regummerade däck, originalutrustning och ersättningsdäck eftersom marknaden för originalutrustning var skyddad mot kinesisk konkurrens, återigen genom att hänvisa till rapporten från överprövningsorganet (United States – Hot Rolled Steel Products from Japan) (35). CRIA och CCCMC upprepade samma synpunkter efter det slutgiltiga utlämnandet av uppgifter.

(129) Enligt den rättspraxis som nämns ovan anges att de undersökande myndigheter som granskar en del av en inhemsk industri ”i princip, på motsvarande sätt, bör granska alla andra delar av den industrin, liksom industrin i sin helhet (36)”. Överprövningsorganets rapport innehåller dock inget krav på att de undersökande myndigheterna tillhandahåller alla skadeindikatorer per segment.

(130) Omständigheterna i detta ärende var dessutom annorlunda. I överprövningsorganets rapport United States – Hot Rolled Steel Products from Japan skyddades en betydande andel av den inhemska tillverkningen i Förenta staterna – produktion för den företagsinterna marknaden – genom strukturen på den inhemska marknaden från direkt konkurrens från sådan import. I den specifika situationen tog överprövningsorganet upp frågan med jämförande granskning av varje del av den inhemska marknaden – som kombinerade den öppna marknaden och den företagsinterna marknaden. För överprövningsorganet stärkte detta de undersökande myndigheternas förmåga att fatta ett lämpligt beslut om den inhemska industrins tillstånd som helhet. I det aktuella fallet finns dock inget skydd för de segment som avser nivå 1 och nivå 2 på unionsmarknaden. Den kinesiska importförsäljningen är huvudsakligen inriktad på ersättningsmarknaden. Denna situation skapas inte av strukturen på unionsmarknaden. Dessutom såldes den berörda produkten även till tillverkare av originalutrustning. Därför godtas inte argumentet att unionens marknad för originalutrustning är skyddad från kinesisk konkurrens och därför borde analyseras separat.

(131) Såsom dessutom noteras i skäl 160 i förordningen om provisorisk tull bekräftar också rättspraxis att när man bedömer huruvida unionsindustrin som helhet lidit skada kan analysen inriktas på det segment som drabbas mest av den dumpade importen. I det aktuella fallet avser omkring 65 % av importen från Kina däck i nivå 3. Därför går det inte att i en ordentlig skadeanalys bortse från den dumpade importens inverkan, i synnerhet i en marknadssituation där försäljningen av däck i nivå 3 fortsätter att växa, och där alla nivåer som utgör unionens däckmarknad hänger ihop.

(132) Därför ansåg kommissionen att den har genomfört en ordentlig granskning av industrin som helhet.

4.3 Förbrukning i unionen

(133) Såsom nämns i skäl 9 utförde kommissionen kontrollbesök i två icke-närstående importörers lokaler. Det konstaterades att importen av den berörda produkten också deklarerades under skadeundersökningsperioden under KN-numren 4011 90 00 och 4011 99 00. Denna import avsåg däck i nivå 3. Det var dock inte möjligt att fastställa huruvida det fanns ett utbrett problem med deklarationen av den berörda produkten, eller om detta problem var begränsat till denna särskilda importör.

(134) Den totala volym som rapporterades av de samarbetsvilliga kinesiska exporterande tillverkarna under undersökningsperioden överskred dessutom den totala importen från Kina enligt Eurostat Comext. Eftersom inga uppgifter har rapporterats av dessa exporterande tillverkare för de föregående åren beslutade sig kommissionen för ett försiktigt tillvägagångssätt och inte ändra importvolymerna från Kina.

(135) Efter det preliminära utlämnandet av uppgifter slogs det fast att försäljningen bland de leverantörer av slitbanor som inte är medlemmar i ETRMA Europool hade utelämnats vid fastställandet av förbrukningen i unionen. Därför ändrade kommissionen unionens förbrukning under skadeundersökningsperioden.

(136) Under skadeundersökningsperioden utvecklades förbrukningen i unionen (37) på följande sätt: Tabell 2 Förbrukning i unionen (i enheter) 2014 2015 2016 Undersökningsperioden Total förbrukning i unionen 20 499 603 20 962 782 21 600 223 21 748 781 Index 2014 = 100 100 102,3 105,4 106,1 Källa: ETRMA och leverantörer av slitbanor som inte är medlemmar i ETRMA Europool.

(137) Unionens förbrukning ökade således under skadeundersökningsperioden. Förbrukningen ökade med totalt 6,1 % under skadeundersökningsperioden, från omkring 20,5 miljoner till omkring 21,7 miljoner däck under undersökningsperioden.

4.4 Inbördes samband mellan nya och regummerade däck

(138) Ett antal berörda parter bestred de preliminära undersökningsresultaten om det inbördes sambandet mellan nya och regummerade däck och bland nivåer och upprepade samma farhågor efter det slutgiltiga utlämnandet av uppgifter. Kommissionen sammanställde all information om denna fråga i en not till handlingen om inbördes samband (38).

(139) Vad gäller skäl 140 i förordningen om provisorisk tull påstod CRIA och CCCMC att man inte kan tillskriva däck i nivåerna 1 och 2 något värde som härrör från att det finns en regummeringsindustri.

(140) Informationen om regummeringsverksamhetens betydelse är utbredd och offentligt tillgänglig. Såsom nämns i skäl 58 i förordningen om provisorisk tull tillverkar tillverkarna av nya däck också regummerade däck. Vissa av de exporterande tillverkarna har sina egna märken för regummerade däck, såsom Hankook AlphaTread och Giti Genesis. Såsom förklaras i noten till akten om inbördes samband slog kommissionen fast att de huvudsakliga däcktillverkarna, inklusive de kinesiska exporterande tillverkarna, var verksamma inom regummeringsbranschen. Hankook använder sig av regummerare i unionen såsom Vacu-Lug i Förenade kungariket eller B.R.P. Pneumatici i Italien för sin regummeringsverksamhet. Giti Genesis, tidigare känt som GT REE Tread, använder sig av Vacu-Lug i Förenade kungariket.

(141) Dessutom meddelade Pirelli under 2009 gällande ett kontrakt som tecknats med Marangoni (en unionsbaserad leverantör av regummeringslösningar) att detta projekt, som ingår i strategin för förstärkning och utvidgning av tillhandahållandet av Pirelli Trucks tjänster, också syftar till att tillföra värde till i synnerhet de nya produkterna i serierna 88 och 01, som lanserades på den europeiska marknaden 2009 och bland annat kännetecknas av att de lämpar sig väl för regummering (39). Andra tillverkare gör också reklam för att deras däck kan regummeras, såsom importören av märket Athos, som menar att dessa däck kan mönsterskäras och lämpar sig för kall och varm regummering, och Aeolus (40) (som båda rapporterats som nivå 3). Detta visar att regummerbarheten har ett betydande värde i både Europeiska unionen och det berörda landet. Kommissionens undersökning har verkligen visat att tillverkare i de övre nivåerna i hög grad förlitar sig på regummeringsindustrin och dess tillgänglighet, inte bara för att skapa sig en uppfattning om högvärdesmarknaden, utan även när det gäller deras konsument- och kontinuitetsstrategier. Såsom dessutom framgår av noten till akten om inbördes samband anser tillverkningsindustrin i unionen och det berörda landet att regummerbarhet inte bara är en ren marknadsföringsaspekt, utan något som verkligen höjer värdet för de övre nivåerna. De övre nivåernas värde och försäljningspriser är därmed oupplösligen kopplade till en välmående regummeringsindustri i efterföljande led. Av dessa skäl uppgav kommissionen i skäl 140 i förordningen om provisorisk tull att ”en stor andel av det värde som tillskrivs däck i nivåerna 1 och 2 till stor del förklaras av att det finns en regummeringsindustri i nivå 3”.

(142) På denna grundval bekräftade kommissionen sina ursprungliga undersökningsresultat om det inbördes sambandet mellan nya och regummerade däck och bland nivåer.

(143) Vad gäller skäl 141 i förordningen om provisorisk tull ansåg CRIA och CCCMC att kommissionen inte lämnade ut källan till den höga graden av utbytbarhet mellan regummerade däck som i sin tur innebar att priset blev den avgörande faktorn när kunden fattar sitt beslut att köpa ett regummerat däck eller nya däck i nivå 3.

(144) Kommissionen godtog detta argument. I sin not till akten om inbördes samband visade kommissionen exempel på däck i olika nivåer med gemensamma försäljningskanaler.

4.5 Import från det berörda landet

4.5.1 Volym och marknadsandel för importen från det berörda landet

(145) Aeolus Group och Pirelli menade att kommissionen i sin analys borde ha tagit hänsyn till unionens ökade förbrukning, och borde ha tillhandahållit en separat analys för de tre nivåerna. Parterna hävdade att, med hänvisning till nivåerna 1 och 2, importen från Kina minskade med 2,7 % respektive 2 %, medan importen i nivå 3 ökade med 3,9 % mellan 2015 och 2016. De hävdade alltså att alla påstådda ökningar av importen (i absoluta eller relativa termer) under undersökningsperioden inte var betydande och inte skadade unionsindustrin.

(146) Såsom förklaras i skälen 128 och 132 analyserades unionsindustrins ekonomiska situation sammantaget, och detta inkluderades i analysen av importen. Den ytterligare analysen av nivåerna utfördes endast med avseende på vissa viktiga mikroekonomiska indikatorer, med tanke på unionsmarknadens segmentering. Importvolymerna för den berörda produkten från Kina ökade. Enligt importstatistik från Eurostat Comext (som enligt vad som förklaras i skälen 133 och 134 kan vara underskattad) var ökningen av importvolymen från Kina betydande, både i absoluta och relativa termer.

4.5.2 Priser för importen från det berörda landet

(147) Aeolus Group och Pirelli menade att kommissionens analys saknar hänvisningar till marknadssegmenteringen och endast rapporterar siffror från Eurostat, utan hänvisning till importsiffror som samlats in från de exporterande tillverkare som ingick i urvalet.

(148) Som förklaras i skälen 128 och 132 analyseras unionsindustrins ekonomiska situation på aggregerad nivå, och för vissa mikroekonomiska indikatorer även på segmentnivå med tanke på unionsmarknadens segmentering. I beräkningarna av prisunderskridandet jämfördes dock priserna från de exporterande tillverkare som ingick i urvalet med unionstillverkarnas priser, med beaktande av deras respektive nivå.

(149) Aeolus Group och Pirelli påstod därtill att importpriserna i hög grad påverkades av valutaförändringar. Kommissionen såg inte relevansen i växelkursutvecklingen eftersom samtliga priser som används för jämförelser i beräkningen av skademarginalen anges i euro. Därför spelade variationerna mellan US-dollar och euro varken någon roll för fastställandet av prisunderskridandet eller för åtgärdernas nivå. Påståendet avvisades därför.

(150) Vissa berörda parter (Pirelli, Giti Group) hävdade att enligt Eurostat har priserna på importen från Kina (främst med anknytning till däck i nivå 3) minskat under de tre senaste åren, endast på grund av sjunkande råvarupriser (med 15,6 euro per enhet). Dessa parter uppgav att råvarupriserna (för naturgummi och olja) minskade påtagligt, vilket hade bestående inverkan på importpriserna under undersökningsperioden.

(151) Det genomsnittliga priset på importen till unionen från det berörda landet jämfört med utvecklingen för huvudsakliga råvarupriser utvecklades på följande sätt: Tabell 3 Utveckling av importpriser (euro/enhet) och priset på huvudsakliga råvaror 2014 2015 2016 Undersökningsperioden Pris på import från Kina (euro/enhet) 144,4 144,3 127,7 128,8 Index 2014 = 100 100 100 88 89 Naturgummi: SGX RSS3 US-dollar/ton 1 957 1 560 1 641 2 050 Index 2014 = 100 100 80 84 105 SGX TSR20 US-dollar/ton 1 710 1 370 1 378 1 660 Index 2014 = 100 100 80 81 97 Butadien, US-cent per lb 59,0 34,0 37,2 62,5 Index 2014 = 100 100 58 63 106 Brent-indikatorer US-dollar per fat 99,7 53,4 43,6 49,6 Index 2014 = 100 100 54 44 50 Källa: Eurostat Comext och klagomålet.

(152) Under skadeundersökningsperioden har priserna på importen från Kina inte speglat råvaruprisernas utveckling. Medan priserna på importen från Kina förblev stabila mellan 2014 och 2015 har priset på de huvudsakliga råvarorna minskat påtagligt, med 20 % för naturgummi och med omkring 45 % för butadien och Brent-indikatorerna. Medan priserna på importen från Kina minskade med 12 % mellan 2015 och 2016 höll sig råvarupriserna relativt stabila. Slutligen, för perioden under 2016 och undersökningsperioden, då de flesta råvarupriserna ökade påtagligt mellan det andra kvartalet 2016 och det första kvartalet 2017, var priserna på importen från Kina stabila. Kommissionen slog fast att priserna på importen från Kina inte återspeglade råvaruprisernas utveckling. Påståendet avvisades därför.

4.5.3 Prisunderskridande

(153) Flera berörda parter menade att beräkningarna av prisunderskridandet borde fastställas i likhet med den metod som används för beräkningen av dumpningsmarginalen på grundval av en jämförelse av ett vägt genomsnittligt försäljningspris per produkttyp och segment med avseende på de unionstillverkare som ingår i urvalet och som togs ut av icke-närstående kunder med ett vägt genomsnitt för priserna för alla jämförbara exporttransaktioner. Dessutom menade CRIA och CCCMC att kommissionen borde justera de kinesiska priserna uppåt eller unionspriserna för regummerade däck nedåt för att säkerställa att de jämförda priserna speglar ett liknande miltal och den eftermarknadsservice och de garantitjänster som tillhandahålls av de unionstillverkare som säljer regummerade däck, i synnerhet för nivå 3 eftersom de kinesiska tillverkarna inte tillhandahöll sådana tjänster. Parterna upprepade liknande påståenden efter det slutgiltiga utlämnandet av uppgifter.

(154) Såsom förklaras i skälen 149–150 i förordningen om provisorisk tull beaktade man genom metoden för jämförelse av prisunderskridandet det genomsnittliga försäljningspriset per produkttyp (produktkontrollnummer) och per segment. Prisunderskridandet beräknades på grundval av jämförbara transaktioner med avseende på produkttyp eller per produkttyp. Liksom inom varje nivå anses däcken vara lika i termer av miltal och ingen övergripande justering krävs därmed. Detsamma gäller för garantitjänsterna, med undantag av nivå 3, där unionen till skillnad från de kinesiska tillverkarna faktiskt kan tillhandahålla eftermarknadsservice och garantitjänster. Följaktligen justerade kommissionen priserna för unionstillverkarna i urvalet för eftermarknadsservice och garantitjänster för nivå 3 där så var nödvändigt. Prisunderskridande- och målprisunderskridandemarginalerna fastställdes utan viktning. Påståendet avvisades därför.

(155) Gällande påståendet om likheten mellan beräkningarna av dumpning och skada noterade kommissionen att dumpingsberäkningarna faktiskt medförde ett krav på att man tog hänsyn till alla jämförbara exporttransaktioner vid beräkningen av dumpningsmarginalerna för den likadana produkten som helhet (41). Däremot måste en undersökande myndighet ”inte fastställa att det förekommer ett prisunderskridande för var och en av de produkttyper som omfattas av undersökningen, eller med beaktande av hela utbudet av varor som utgör den inhemska likadana produkten. Trots detta är en undersökande myndighet skyldig att objektivt granska den dumpade importens effekter på de inhemska priserna” (42). I det aktuella fallet var kommissionen nöjd med den mycket höga matchningsnivån mellan de produkttyper som unionstillverkarna och de exporterande tillverkarna sålde på unionsmarknaden (den övergripande matchningen uppgår till mellan 80 % och 90 %). Påståendet avvisades därför.

(156) CRIA och CCCMC påstod att kommissionen borde lämna ut mer information om de fysiska egenskaperna hos de däcktyper som användes för jämförelsen eftersom det är mycket sannolikt att det finns skillnader som inte speglas i produktkontrollnumren som motiverar en justering, men de kinesiska exportörerna, CRIA och CCCMC kan helt enkelt inte identifiera sådana skillnader eftersom de inte har någon information om de produkter som säljs av de unionstillverkare som ingår i urvalet. Parterna menade att WTO:s överprövningsorgan, genom sin rapport EC – Fasteners (43), stöder denna strategi. Parterna upprepade liknande påståenden efter det slutgiltiga utlämnandet av uppgifter.

(157) Kommissionen godtog inte detta argument. Den påpekade att överprövningsorganets rapport som nämns ovan handlar om ett misslyckande att tillhandahålla nödvändig information om egenskaperna hos en viss produkt som användes för att fastställa normalvärdet. Detta ledde till en situation där tillverkarna inte kunde besluta huruvida det var nödvändigt att begära justeringar av handelsled för att säkerställa en rättvis jämförelse enligt artikel 2.10 i grundförordningen vad gäller dumpningsberäkningarna. I panelrapporten om samma ärende uppgavs dock att ”även om det är tydligt att de allmänna kraven i den objektiva granskningen och den faktiska bevisningen enligt artikel 3.2 i grundförordningen begränsar en undersökande myndighets handlingsutrymme i samband med en analys av ett prisunderskridande, innebär detta inte att kraven i artikel 2.10 med avseende på hänsyn till skillnader som påverkar prisernas jämförbarhet är tillämpliga” (44). Därför kan man inte utgå från denna rättspraxis i detta fall, där CRIA och CCCMC spekulerar om bristen på utlämnad information om eventuella andra relevanta egenskaper och skillnader som inte speglas i produktkontrollnumren för beräkningarna av prisunderskridandet och skadan. Dessutom beräknade kommissionen underskridandet i linje med sitt sedvanliga förfarande för att säkerställa en rättvis jämförelse, där produktkontrollnumren på ett tillräckligt sätt speglar de fysiska och övriga skillnaderna mellan de produkttyper som säljs av unionstillverkarna och de exporterande tillverkarna. Om de exporterande tillverkarna dessutom anser att deras produkter har särskilda egenskaper som normalt skiljer sig från unionsprodukternas egenskaper och som, ur deras synpunkt, inte uppfångas i produktkontrollnumren, borde de ha tagit upp dessa vid lämpligt tillfälle. Påståendet avvisades därför.

(158) Vissa berörda parter menade att kommissionen inte konstaterade att prisunderskridande hade förekommit under hela skadeundersökningsperioden. En utförlig beräkning av prisunderskridandet gjordes bara för undersökningsperioden. Även om de genomsnittliga priserna på importen från Kina under tidigare perioder kan jämföras med unionsindustrins försäljningspriser är en sådan jämförelse i grund och botten meningslös eftersom 1) inga separata uppgifter finns tillgängliga för de kinesiska importpriserna per nivå och 2) dessa genomsnittliga priser inte tar hänsyn till möjligheten att produktmixen kan ha förändrats under perioden.

(159) I rapporten från WTO:s överprövningsorgan, China – HP-SSST (EU) (45), förordas att en undersökande myndighet måste bedöma betydelsen av den dumpade importens prisunderskridande i förhållande till den andel av den inhemska tillverkningen för vilken inget prisunderskridande konstaterats. Parterna ansåg att kommissionen inte hade utfört någon sådan bedömning. Parterna upprepade liknande påståenden efter det slutgiltiga utlämnandet av uppgifter.

(160) Såsom anges i skäl 149 i förordningen om provisorisk tull utförde kommissionen i enlighet med tillämplig rättspraxis de sedvanliga beräkningarna på grundval av kontrollerade uppgifter för undersökningsperioden, per produktkontrollnummer och n