Rådets beslut 2003/48/RIF

av den 19 december 2002

om genomförande av särskilda åtgärder avseende polissamarbete och rättsligt samarbete i syfte att bekämpa terrorism i enlighet med artikel 4 i gemensam ståndpunkt 2001/931/GUSP

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artiklarna 30 och 31 samt artikel 34.2 c i detta,

med beaktande av Konungariket Spaniens initiativ(1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2), och

av följande skäl:

(1) Europeiska rådet förklarade vid sitt extra möte den 21 september 2001 att terrorismen är en verklig utmaning för världen och Europa och att kampen mot terrorismen skall vara ett prioriterat mål för Europeiska unionen.

(2) Den 28 september 2001 antog Förenta nationernas säkerhetsråd resolution 1373 (2001), i vilken vitt omfattande strategier läggs fram för att bekämpa terrorism och i synnerhet finansieringen av terrorism.

(3) Den 8 oktober 2001 bekräftade Europeiska unionens råd att Europeiska unionen och dess medlemsstater är fast beslutna att fullt ut och på ett samordnat sätt medverka i den världsomfattande koalitionen mot terrorismen, under Förenta nationernas ledning.

(4) Den 19 oktober 2001 förklarade Europeiska rådet att det är fast beslutet att bekämpa terrorismen i alla dess former och överallt i världen samt att det kommer att fortsätta sina ansträngningar att förstärka det internationella samfundets koalition för att bekämpa terrorismen i alla dess former, till exempel genom att förstärka samarbetet mellan de operativa organ som ansvarar för kampen mot terrorismen: Europol, Eurojust, underrättelsetjänsterna, polisen och de rättsliga myndigheterna.

(5) I artikel 4 i rådets gemensamma ståndpunkt 2001/931/GUSP av den 27 december 2001 om tillämpning av särskilda åtgärder i syfte att bekämpa terrorism(3) fastställs det att medlemsstaterna genom polissamarbete och straffrättsligt samarbete inom ramen för avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen skall ge varandra största möjliga bistånd när det gäller att förhindra och bekämpa terroristhandlingar. Sådant bistånd skall grunda sig på och till fullo utnyttja medlemsstaternas befintliga befogenheter i enlighet med Europeiska unionens rättsakter och andra internationella avtal, ordningar och konventioner som är bindande för medlemsstaterna. Biståndet skall tillhandahållas i enlighet med medlemsstaternas nationella lagar, särskilt sådana som gäller sekretess i straffrättsliga utredningar.

(6) Gemensam ståndpunkt 2001/931/GUSP och de ytterligare åtgärder som övervägs i detta beslut gäller de särskilda personer, grupper och enheter som återfinns i förteckningen i bilagan till den gemensamma ståndpunkten, vilken regelbundet uppdateras.

(7) I gemensam ståndpunkt 2001/931/GUSP fastställs vissa garantier för att personer, grupper och enheter skall tas upp i förteckningen endast om det finns tillräckliga skäl för detta, men samtidigt skall rådet dra de nödvändiga konsekvenserna av slutgiltiga avgöranden och verkställbara interimistiska beslut där en domstol i medlemsstaterna påvisat att det inte föreligger tillräckliga skäl.

(8) Detta beslut respekterar de grundläggande rättigheter och iakttar de principer som erkänns i artikel 6 i Fördraget om Europeiska unionen. Ingenting i detta beslut får tolkas på så sätt att det medger åsidosättande av det rättsliga skydd som enligt nationell lagstiftning skall ges de personer, grupper och enheter som återfinns i förteckningen i bilagan till gemensam ståndpunkt 2001/931/GUSP.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I detta beslut avses med

a) person, grupp eller enhet som återfinns i förteckningen: de personer, grupper eller enheter som förtecknas i bilagan till gemensam ståndpunkt 2001/931/GUSP,

b) terroristbrott: sådana brott som avses i artiklarna 1-3 i rådets rambeslut 2002/475/RIF av den 13 juni 2002 om bekämpande av terrorism(4),

c) Europolkonventionen: konventionen av den 26 juli 1995 om upprättandet av en europeisk polisbyrå(5),

d) Eurojustbeslutet: rådets beslut 2002/187/RIF av den 28 februari 2002 om inrättande av Eurojust för att stärka kampen mot grov brottslighet(6),

e) gemensam utredningsgrupp: skall ha samma betydelse som i rådets rambeslut 2002/465/RIF av den 13 juni 2002 om gemensamma utredningsgrupper(7).

Artikel 2

1. Varje medlemsstat skall utse en specialiserad avdelning inom polisen vilken, i enlighet med nationell lagstiftning, skall ha tillgång till och samla in alla relevanta uppgifter om och från brottsutredningar som utförts av dess brottsbekämpande myndigheter avseende terroristbrott i vilka någon person, grupp eller enhet som återfinns i förteckningen har deltagit.

2. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att åtminstone följande uppgifter som samlats in av den specialiserade avdelningen översänds till Europol genom medlemsstatens nationella enhet, i enlighet med nationell lagstiftning och såvitt det är tillåtet enligt bestämmelserna i Europolkonventionen, så att de kan behandlas enligt artikel 10, särskilt artikel 10.6, i den konventionen:

a) Uppgifter som gör det möjligt att identifiera personen, gruppen eller enheten.

b) De handlingar som är under utredning och de särskilda omständigheterna kring dessa.

c) Kopplingar till andra relevanta fall av terroristbrott.

d) Användning av kommunikationsteknik.

e) Det hot som innehav av massförstörelsevapen innebär.

Artikel 3

1. Varje medlemsstat skall utse antingen en nationell kontaktperson till Eurojust för frågor som rör terrorism enligt artikel 12 i Eurojustbeslutet, eller en lämplig rättslig eller annan behörig myndighet eller, om dess rättssystem så kräver, flera myndigheter, och skall, i enlighet med nationell lagstiftning, se till att denna kontaktperson eller lämplig rättslig eller annan behörig myndighet har tillgång till och kan samla in alla relevanta uppgifter om och från straffrättsliga förfaranden som ägt rum under de rättsliga myndigheternas ansvar beträffande terroristbrott i vilka någon person, grupp eller enhet som återfinns i förteckningen har deltagit.

2. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att åtminstone följande uppgifter som samlats in av den nationella kontaktpersonen eller av en lämplig rättslig eller annan behörig myndighet översänds till Eurojust i enlighet med nationell lagstiftning och såvitt det är tillåtet enligt bestämmelserna i Europolkonventionen, för att Eurojust skall kunna genomföra sina uppgifter:

a) Uppgifter som gör det möjligt att identifiera personen, gruppen eller enheten.

b) De handlingar som är under utredning eller som är föremål för lagföring och de särskilda omständigheterna kring dessa.

c) Kopplingar till andra relevanta fall av terroristbrott.

d) Framställningar om ömsesidig rättslig hjälp, inbegripet framställningar om bevisupptagning, som kan riktas till eller komma från en annan medlemsstat, samt resultaten av dessa.

Artikel 4

Medlemsstaterna skall, när så är lämpligt, vidta de åtgärder som är nödvändiga för att kunna inrätta gemensamma utredningsgrupper för brottsutredningar om terroristbrott i vilka någon person, grupp eller enhet som återfinns i förteckningen har deltagit.

Artikel 5

Medlemsstaterna skall ombesörja att alla relevanta uppgifter som de översänder till Europol och Eurojust i enlighet med artiklarna 2 och 3 samt sådana uppgifter som kan kopplas till någon person, grupp eller enhet som återfinns i förteckningen, eller med något brott som de anses ha begått eller kan komma att begå, kan utväxlas mellan Europol och Eurojust i den omfattning som anges i det samarbetsavtal som skall undertecknas mellan dessa två organ, i enlighet med Europolkonventionen och Eurojustbeslutet.

Artikel 6

Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att framställningar om ömsesidig rättslig hjälp och om erkännande och verkställighet av domar som görs av en annan medlemsstat i samband med terroristbrott i vilka någon person, grupp eller enhet som återfinns i förteckningen har deltagit, skall behandlas skyndsamt och ges prioritet.

Artikel 7

Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att varje uppgift som kan erhållas genom någon handling, något register, någon information, något föremål eller annat bevismaterial som påträffats eller beslagtagits under en brottsutredning eller ett straffrättsligt förfarande mot någon person, grupp eller enhet som återfinns i förteckningen, går att få tag på eller kan göras omedelbart tillgänglig för myndigheterna i andra medlemsstater, i enlighet med nationell lagstiftning och relevanta internationella rättsliga instrument där utredningar genomförs eller skulle kunna inledas mot dessa personer, grupper eller enheter i samband med terroristbrott.

Artikel 8

Detta beslut får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Officiella tidningen.

Utfärdat i Bryssel den 19 december 2002.

På rådets vägnar

L. Espersen

Ordförande

(1) EGT C 126, 28.5.2002, s. 22.

(2) Yttrandet avgivet den 24 september 2002 (ännu ej offentliggjort i EGT).

(3) EGT L 344, 28.12.2001, s. 93.

(4) EGT L 164, 22.6.2002, s. 3.

(5) EGT C 316, 27.11.1995, s. 2.

(6) EGT L 63, 6.3.2002, s. 1.

(7) EGT L 162, 20.6.2002, s. 1.