Skyldigheter för Europaparlamentets tjänstemän och övriga anställda

Uppförandekod

(2000/C 97/01)

INNEHÅLL

>Plats för tabell>

SKYLDIGHETER FÖR TJÄNSTEMÄN OCH ÖVRIGA ANSTÄLLDA

1. Enligt tjänsteföreskrifternas artikel 27 om rekrytering skall EU-tjänstemännen ha högsta kompetens, prestationsförmåga och oberoende ställning. Tjänstemännens rättigheter och skyldigheter behandlas i tjänsteföreskrifternas andra avdelning som därmed ger en etisk aspekt till arbetet inom EU-institutionerna. Den etiska aspekten framgår även av inledningen i tjänstemannaförordningen nr 31(EEG), 11 (Euratom) av den 18 december 1961, vilken gör tjänsteföreskrifterna till den rättsakt som tillser att Europeiska gemenskaperna får en oberoende, pålitlig, kompetent och effektiv personal. Bestämmelserna i tjänsteföreskrifterna gäller för samtliga anställda vid Europaparlamentet.

2. Från första början omfattas tjänstemän och övriga anställda av en särskild rättsordning som rör både tjänsten och privatlivet. De har naturligtvis samma rättigheter som alla andra medborgare, men de måste utöva sina rättigheter på ett sätt som inte skadar gemenskapen i något som helst avseende. Tjänsteföreskrifterna omfattar därmed ett antal regler, såväl positiva som negativa, vilka utöver tjänsten och förbindelserna med institutionen även gäller för privatlivet. Om dessa regler inte följs vidtar tillsättningsmyndigheten åtgärder, eventuellt efter att ha inlett ett disciplinärt förfarande. Allvarliga överträdelser av reglerna kan leda till rättsliga åtgärder. Det är generaldirektoratet för personal som skall se till att tjänsteföreskrifterna följs.

3. Målet med uppförandekoden är att klargöra tjänstemännens och övriga anställdas yrkesmässiga skyldigheter, genom att ge dem institutionens tolkning av tjänsteföreskrifterna, anställningsvillkoren för övriga anställda och övriga förordningar och instruktioner som följer med dessa.

4. Uppförandekoden är alltså en "bruksanvisning" till gällande bestämmelser, men även till de väsentliga principer som samtliga europeiska tjänstemän skall följa. Uppförandekoden skall läsas tillsammans med de andra texterna. Den oberoende expertkommittén påpekar i sin andra rapport att uppförandekoderna inte är "några 'formella förfaranden' utan de är avsedda att tillhandahålla etiska referenspunkter för tjänstemän och dem som innehar offentliga uppdrag". Med begreppet tjänstemän avses i denna text hädanefter såväl tjänstemän som övriga anställda.

I. ALLMÄNNA SKYLDIGHETER

Tjänstemannen är både i tjänsten och privat skyldig att inta en oberoende ställning och att iaktta förbehållsamhet för att skydda gemenskapens och tjänstemännens verksamhet och anseende.

A. Skyldighet att vara oberoende

1. Det är ett absolut krav att EU-tjänstemän skall vara oberoende. Detta gäller såväl gentemot nationella myndigheter, även i den stat i vilken tjänstemannen är medborgare, som gentemot politiska partier och påtryckningsgrupper. Tjänstemannen skall inte arbeta i personligt intresse utan enbart i gemenskapens allmänna intresse.

2. EU-tjänstemannen skall vara lojal mot Europeiska unionen och enbart arbeta för unionen. Han "skall fullgöra sina uppgifter och uppträda med enbart gemenskapens bästa för ögonen", och får varken "be om eller ta emot instruktioner från någon regering, myndighet, organisation eller person utanför sin institution" (artikel 11 i tjänsteföreskrifterna).

3. För att garantera detta oberoende innehåller tjänsteföreskrifternas artiklar 11, 12, 13 och 14 bestämmelser gällande uttryckliga tillstånd och skyldigheter att hålla institutionen underrättad. Tjänstemannen är skyldig att lojalt samarbeta med institutionen och skall på eget initiativ redogöra för sin privata situation och begära de tillstånd som är nödvändiga, utan ingripande eller kontrollåtgärder från administrationens sida.

a) Tillstånd att ta emot hedersbetygelser, ordnar, förmåner eller gåvor

1. Tillsättningsmyndighetens medgivande krävs för att tjänstemannen skall kunna "ta emot hedersbetygelser, ordnar, förmåner, gåvor eller ersättning av något slag från någon regering eller annan källa utanför sin institution utom för tjänster som han gjort antingen före sin anställning eller under särskild ledighet för militärtjänstgöring eller annan nationell tjänstgöring" (artikel 11).

2. Detta förfarande skall alltid följas i fråga om förmåner enligt tjänsteföreskrifternas artikel 11, inklusive för presenter och gåvor. För att tjänstemannen skall få ta emot sådana förmåner skall ett formellt tillstånd lämnas av tillsättningsmyndigheten på ett särskilt formulär. Om den berörda förmånens värde understiger 100 euro krävs emellertid inget tillstånd. Utöver denna begränsning uppmanas tjänstemannen att avböja alla gåvor i förbindelse med tjänsteutövningen. I tveksamma fall bör tjänstemannen vända sig till personalavdelningen för att förvissa sig om att han gör rätt. Detsamma gäller för uppförandekodens övriga bestämmelser.

3. Det är viktigt att tjänstemannen är medveten om de risker som vissa företags aggressiva affärsmetoder och eventuella löften om anställning efter tjänstens upphörande kan medföra, även i form av disciplinära åtgärder.

4. Tjänstemannen bör därför agera i enlighet med sin oberoende ställning gentemot de påtryckningsgrupper (lobbygrupper) som nära följer Europaparlamentets verksamhet.

5. Mot bakgrund av det intresse som utvecklingen av parlamentets roll och befogenheter medför skall tjänstemannen iaktta största möjliga försiktighet i detta avseende och agera med takt och omdöme(1).

6. Det bör slutligen påpekas att hänvisningen i artikel 11 till "hedersbetygelser" omfattar alla former av ersättning, även utan motprestation, som skulle kunna leda till att tjänstemannens privata förbindelser blandades samman med hans befogenheter i tjänsten.

b) Tillstånd att engagera sig i verksamheter utanför gemenskaperna

1. I artikel 12 i tjänsteföreskrifterna föreskrivs det att en tjänsteman som önskar, mot ersättning eller ej, utöva en bisyssla eller åta sig uppdrag utanför gemenskaperna måste ha tillstånd från tillsättningsmyndigheten. "Tillstånd får inte lämnas om bisysslan eller uppdraget är av ett sådant slag att det skadar hans oberoende ställning eller gemenskapernas verksamhet".

2. Tillämpningsföreskrifterna till denna bestämmelse har fastställts med hänvisning till artikel 55 i tjänsteföreskrifterna, där den inledande meningen lyder: "Tjänstemän i aktiv tjänst skall alltid stå till sin institutions förfogande". För att en verksamhet skall tillåtas får den endast innebära en arbetsbörda och en extra ersättning som inte kan anses motsvara en vanlig anställning i det land där verksamheten äger rum. Med andra ord kan inte en tjänsteman vara anställd i gemenskaperna och privatanställd samtidigt (begäran om att få arbeta extra som t.ex. översättare, läkare, sjuksköterska, arkitekt, ordinarie lärare, advokat, sekreterare, m.m. avslås systematiskt).

3. Förbudet mot dubbel sysselsättning gäller även för tjänstemän och övriga anställda som arbetar halvtid i enlighet med artikel 3 bilaga IVa i tjänsteföreskrifterna, men bortfaller vid tjänstledighet av personliga skäl (artikel 40), under förutsättning att den etiska aspekten av arbetet vid EU-institutionerna beaktas (artikel 16).

4. Vid beviljande av tillstånd tar tillsättningsmyndigheten hänsyn till verksamhetens natur och vid vilket organ den skall äga rum, varaktighet och arbetstider, ekonomiska villkor och i förekommande fall resultatet av verksamheten (framför allt när det gäller publikationer). Tjänstemannens begäran skall göras med hjälp av lämpligt formulär. Tillstånd beviljas endast för specifik verksamhet och för en period på ett år. Om verksamheten sträcker sig utöver ett år skall tjänstemannen årligen förnya sin begäran.

5. En tjänstemans deltagande i konferenser och möten på Europaparlamentets vägnar berörs inte av artikel 12, eftersom tillståndet liksom reseförordnandet ligger under berörda generaldirektorats befogenheter. Inget arvode utbetalas.

6. För fritidsaktiviteter, välgörenhet och annan liknande verksamhet krävs inget tillstånd. Principen om oberoende och tillgänglighet skall dock följas och verksamheten får inte inverka negativt på Europeiska unionen.

7. En tjänsteman som beviljats tillstånd att utöva en extern verksamhet får inte ta emot någon ersättning utöver kompensation för direkta eller indirekta utgifter i förbindelse med verksamheten.

8. Upphovsrättigheter och andra liknande rättigheter för arbete som utförts av tjänstemannen omfattas inte av ovan nämnda bestämmelser, under förutsättning att tjänsteföreskrifternas artikel 18 respekteras.

c) Förbud för en tjänsteman att ha intressen i verksamheter som ligger inom myndighetsområdet för den institution där han tjänstgör eller som har samband med dessa och konsekvenserna av tjänstemannens makes/makas yrkesverksamhet

1. En tjänsteman får inte ha personliga intressen som strider mot Europeiska unionens eller institutionens intressen. Därför är det enligt tjänsteföreskrifterna förbjudet för en tjänsteman att "ha eller skaffa sig, direkt eller indirekt, engagemang i verksamheter som ligger inom myndighetsområdet för den institution där han tjänstgör eller som har samband med dessa av ett sådant slag eller sådan omfattning att det skadar hans oberoende ställning i tjänsteutövningen" (artikel 12 andra stycket). De verksamheter som åsyftas i denna artikel är de som en tjänsteman inom ramen för sin tjänst kan komma att förhandla eller ingå avtal med, eller på något sätt kontrollera.

2. I praktiken innebär detta att om en tjänsteman skall förhandla eller ingå avtal med, eller kontrollera en verksamhet som han har personliga intressen i (artikel 12 andra stycket), måste han via sina överordnade omedelbart skriftligen informera generalsekreteraren för att bli befriad från arbetsuppgiften eller i förekommande fall förflyttas. Om en tjänsteman skaffar sig intressen i sådana verksamheter kan allvarliga disciplinåtgärder vidtas mot honom.

3. Tjänstemannens make/maka kan bevara sina intressen eller skaffa sig intressen i verksamheter som kontrolleras av Europaparlamentet eller som är knutna till detta. Därför uppmanas tjänstemannen bestämt att i enlighet med ovanstående hålla institutionen underrättad om sin makes/makas intressen, så att man kan finna en lösning som möjliggör för tjänstemannen att fullgöra sina uppgifter och uppträda med enbart gemenskapens bästa för ögonen i enlighet med tjänsteföreskrifternas artikel 11.

4. Om tjänstemannens make/maka "yrkesarbetar och har förvärvsinkomster skall tjänstemannen underrätta tillsättningsmyndigheten om detta. Om arbetets art visar sig vara oförenlig med tjänstemannens arbete och om tjänstemannen inte kan utfästa sig att arbetet kommer att upphöra inom en viss tid, skall tillsättningsmyndigheten efter yttrande från den partsammansatta kommittén besluta om tjänstemannen skall fortsätta i sin tjänst, förflyttas till en annan tjänst eller sägas upp" (artikel 13). Formuläret för underrättande om makes/makas förvärvsarbete skall kompletteras om yrkesverksamheten förändras eller om maken/makan slutar arbeta. Formuläret införs i den enskildes personalakt.

5. För att komplettera denna bestämmelse fastställs det i tjänsteföreskrifterna att en tjänsteman som "i sin tjänsteutövning har att ta ställning till en fråga vars handläggning och resultat är av ett sådant personligt intresse för honom att det kan påverka hans oberoende ställning skall underrätta tillsättningsmyndigheten om detta" (artikel 14).

6. I denna bestämmelse, som är mer omfattande än artikel 12 andra stycket, uppmanas tjänstemannen att visa lojalitet och att underrätta tillsättningsmyndigheten om situationer där hans oberoende ställning skulle kunna ifrågasättas (t.ex. om en medlem av disciplinnämnden eller en uttagningskommitté ställs inför en nära vän eller en familjemedlem), eller där hans ställning kunde innebära att hans och därmed också institutionens opartiskhet ifrågasattes. I detta fall avgör tillsättningsmyndigheten om det är nödvändigt att ändra tjänstemannens befogenheter.

7. Skyldigheten att vara oberoende har dessutom en personlig aspekt, som ligger nära skyldigheten att visa integritet och hederlighet (skyldigheten att inte arbeta i eget intresse), och gäller alla dokument och uppgifter som en tjänsteman skulle kunna dra personlig fördel av genom tjänsten. Detta gäller även efter det att tjänstemannen lämnat sin tjänst.

8. Målet med artikel 16 är att undvika sådana risker.

"En tjänsteman är även efter att ha lämnat tjänsten skyldig att uppträda med heder och omdöme när det gäller att acceptera vissa uppgifter eller motta vissa förmåner.

Varje institution skall efter yttrande av den partsammansatta kommittén fastställa vilka tjänster som medför att innehavarna av sådana tjänster under tre år efter det att de har lämnat tjänsten inte får utöva yrkesverksamhet, mot ersättning eller ej, utom i enlighet med följande bestämmelser.

Under dessa tre år skall den som har innehaft en sådan tjänst omedelbart underrätta de institutioner som han tillhört under de tre åren innan han lämnade tjänsten om de uppgifter eller uppdrag som han erbjudits.

Institutionen skall efter yttrande av den partsammansatta kommittén inom en tidsfrist på högst 15 dagar från det att den mottog underrättelsen av den berörda personen meddela denne om den förbjuder honom att åta sig dessa uppgifter eller uppdrag."

9. Parlamentets presidium fastställer förteckningen över de tjänster som inom institutionen berörs av regeln med en tidsfrist på tre år.

B. Skyldighet att iaktta förbehållsamhet

1. I tjänsteföreskrifterna fastslås det att "en tjänsteman skall avstå från varje handling, särskilt från offentliga uttalanden, som kan skada tjänstens anseende" (artikel 12 första stycket).

2. Detta är den allmänna skyldigheten enligt vilken en tjänsteman har rätt att uttrycka sina åsikter i enlighet med de grundläggande mänskliga och medborgerliga rättigheterna. Tjänstemannen skall dock vara försiktig i sina uttalanden och alltid uppträda taktfullt och korrekt.

3. Eventuell underlåtenhet att följa skyldigheten att iaktta förbehållsamhet bedöms utifrån tjänstemannens ställning och befogenheter. Tjänstemän i de högsta lönegraderna måste vara mycket måttfulla i tal och skrift liksom i sitt uppträdande. Man bör även skilja på tjänstemännens uppträdande i tjänsten och i fackliga sammanhang, där tjänstemannens yttrandefrihet garanteras genom tjänsteföreskrifternas artikel 24a, samt även ta hänsyn till i vilken grad tjänstemannens uppträdande eller åsikter blir offentliga.

4. Skyldigheten att iaktta förbehållsamhet skiljer sig från den diskretion en tjänsteman skall iaktta när det gäller uppgifter och information som han får kännedom om i tjänsten (se under 3).

5. Skyldigheten att iaktta förbehållsamhet förbjuder inte en tjänsteman att delta i offentlig verksamhet, i egenskap av medborgare och som vald representant, men tjänsteföreskrifterna reglerar två situationer: kandidering i val och offentliggörande av texter.

6. Även om det uttryckligen är texter som åsyftas skall tjänstemannen inte underskatta konsekvenserna av ett eventuellt deltagande i intervjuer, tv, radio, m.m. Även om tjänstemannens kontakter med media inte berör hans tjänst, rekommenderas tjänstemannen att om möjligt underrätta institutionen. Om intervjun eller sändningen direkt berör tjänsten skall den däremot uttryckligen beviljas, antingen inom ramen för tjänstemannens arbetsuppgifter (förbindelser med pressen) eller genom beslut av tjänstemannens generaldirektorat eller generalsekreteraren. Varje generaldirektorat utom GD III skall därför utse en av sina tjänstemän till förbindelserna med pressen i samarbete med generaldirektören för information.

C. Skyldighet att iaktta diskretion

1. I enlighet med tjänsteföreskrifternas artikel 17 skall en tjänsteman "iaktta fullständig tystnadsplikt vad gäller de uppgifter och den information som kommer till hans kännedom under eller i samband med tjänsteutövningen; han får inte på något sätt för en obehörig person avslöja innehållet i handlingar eller lämna ut uppgifter som inte redan har offentliggjorts. Denna skyldighet åligger honom även efter det att han har lämnat tjänsten.".

2. Skyldigheten att iaktta diskretion gäller för institutionens interna fövaltning och verksamhet, som därmed förutsätts vara konfidentiell. Ingen skillnad görs mellan olika former av informationsspridning. Ärendets art avgör vem som har rätt att få information. Tjänstemannens överordnade har alltid rätt att få information, och det har även personal i lägre ställning, om informationen är nödvändig för utövandet av deras uppgifter, samt det organ tjänstemannen arbetar för (om en tjänsteman till exempel deltar i en uttagningskommitté får det arbete som utförs av denna inte föras till tjänstemannens hierarkiskt överordnades kännedom). Tjänstemannen skall lämna fullständig information och inte utelämna faktorer som kan ifrågasätta ett förfarande. En tjänsteman kan inte ha yrkesmässiga hemligheter gentemot sina överordnade. Endast information som täcks av tystnadsplikt kan undanhållas tjänstemannens överordnade, oavsett vilka de är.

3. I vissa situationer kan skyldigheten att iaktta diskretion omvandlas till tystnadsplikt inom vissa sektorer, organ eller enheter. Det handlar då om att skydda konfidentiella uppgifter (arbetet i en uttagningskommitté, kommittéernas överläggningar i de fall deras interna arbetsordningar föreskriver detta) samt information som tjänstemannen fått kännedom om inom ramen för sin tjänst och som rör personer (medicinska uppgifter, familjesituation och ekonomisk eller finansiell situation). Tystnadsplikten är alltså en grundläggande skyldighet för samtliga tjänstemän som arbetar inom de avdelningar som har till uppgift att förvalta ledamöterna eller institutionens personal.

4. För att skydda skyldigheten att iaktta diskretion krävs tillsättningsmyndighetens tillstånd för att en tjänsteman i samband med ett rättsligt förfarande skall kunna "avslöja uppgifter som han känner till på grund av sitt arbete". Tillståndet i fråga "får endast vägras om gemenskapens intresse kräver det och denna vägran inte har straffrättsliga konsekvenser för den berörde tjänstemannen. Denna skyldighet åligger tjänstemannen även efter det att han har lämnat tjänsten." (artikel 19). Enligt domstolens rättspraxis krävs även tillsättningsmyndighetens tillstånd för att en tjänsteman aktivt skall kunna delta i nationella rättsliga förfaranden, till exempel som vittne. Tillsättningsmyndigheten är skyldig att bevilja tillstånd utom om tvingande orsaker i förbindelse med kravet att skydda gemenskapens intressen gör det berättigat att vägra detta tillstånd.

5. Inget tillstånd krävs däremot för att tjänstemannen skall få vittna inför Europeiska gemenskapernas domstol eller inför disciplinnämnden i ett ärende som rör en tjänsteman eller en före detta tjänsteman.

a) Situationen för en tjänsteman som kandiderar till ett offentligt ämbete som tillsätts genom val

1. En tjänsteman som kandiderar till ett offentligt ämbete skall underrätta institutionen om detta och inte blanda samman sin ställning som kandidat med sin tjänst. Tjänstemannen skall iaktta största möjliga diskretion när det gäller de uppgifter och den information som han får kännedom om under eller i samband med tjänsten.

2. Alla kandidater skall i god tid, dock före sista datum för anmälan av kandidatur, ansöka om tjänstledighet av personliga skäl (artikel 15) med hjälp av lämpligt formulär. Den period som täcks av denna tjänstledighet av personliga skäl börjar i princip den första arbetsdagen efter sista datum för anmälan av kandidatur och slutar på kvällen den sista arbetsdagen före valet. Perioden kan förlängas men dock ej överskrida tre månader och, vid behov, i enlighet med nedanstående bestämmelser begränsas till perioden för den kortaste officiella valkampanjen i medlemsstaterna vid val till Europaparlamentet, det vill säga två veckor. Målet med tjänstledighet av personliga skäl är att tillfälligt upphäva tjänstemannens skyldighet att iaktta förbehållsamhet, i syfte att möjliggöra den yttrandefrihet en valkampanj kräver. Tjänstledigheten är obligatorisk vid val till Europaparlamentet eller nationella val (vid riksdagsval, för en kandidat som är förstanamn på en lista till regionala val, i stora städer, m.m.).

3. Vid andra val, framför allt lokalval, där skyldigheten att iaktta förbehållsamhet inte är lika känslig, kan tjänstledigheten ersättas av årlig semester under den tid som är nödvändig för valkampanjen. Det är emellertid tillsättningsmyndigheten som skall avgöra om det krävs tjänstledighet av personliga skäl på grund av valets specifika karaktär. Kandidater som inte har tagit tjänstledigt av personliga skäl skall uppträda i enlighet med kraven för den tjänst de fortsätter att inneha vid institutionen.

4. Om tjänstemannen blir vald skall han omedelbart underrätta institutionen om detta, så att tillsättningsmyndigheten utifrån det offentliga ämbetets betydelse skall kunna avgöra om han skall vara kvar i aktiv tjänst eller begära tjänstledigt av personliga skäl för att kunna utöva sitt valda ämbete. I detta fall sträcker sig tjänstledigheten av personliga skäl över hela tjänstemannens mandattid, vilket skiljer den från den ledighet som beviljas i enlighet med artikel 40.

b) Offentliggörande av texter

1. I artikel 17 andra stycket fastställs det att en tjänsteman inte får "vare sig ensam eller tillsammans med andra, utan tillstånd från tillsättningsmyndigheten offentliggöra eller låta offentliggöra texter som har samband med gemenskapernas verksamhet. Tillstånd får endast vägras om det planerade offentliggörandet kan skada gemenskapernas intressen.".

2. Detta innebär att alla utkast till texter med anknytning till gemenskapernas verksamhet i sin helhet skall vidarebefordras via överordnade till tillsättningsmyndigheten tillsammans med lämpligt formulär. Texterna får inte offentliggöras utan uttryckligt tillstånd. För att tillsättningsmyndigheten skall kunna avgöra om det är lämpligt att en viss text med anknytning till gemenskapernas verksamhet offentliggörs måste tjänstemannens överordnade avge ett yttrande till tillsättningsmyndigheten. Om tillsättningsmyndigheten anser det nödvändigt kan den inhämta andra yttranden och den har rättighet att göra en bedömning med hänsyn till institutionens anseende. Tjänstemannen skall se till att tillsättningsmyndigheten får rimlig tid på sig att svara, även då det krävs en översättning av utkastet. Tillstånd kan endast vägras då texten i fråga kan medföra risk för att gemenskapens intressen skadas.

3. Som regel får en tjänsteman tillstånd att offentliggöra en text under förutsättning att han inte nämner sin befattning och att han anger att åsikterna i texterna endast är hans egna. På så sätt skyddas bilden av institutionen och dess anseende maximalt.

4. Utanför tjänsten och om gemenskapernas verksamhet inte berörs, står det tjänstemannen fritt att medverka i publikationer av litterär, konstnärlig, vetenskaplig art, eller liknande. I detta fall betraktas tjänstemannen som privatperson och får inte ange att han arbetar vid gemenskapens institutioner.

II. SKYLDIGHETER I TJÄNSTEN

En tjänstemans uppgift är att arbeta för institutionen och utöva de befogenheter han tilldelats. Av detta följer flera skyldigheter: skyldighet att stå till förfogande, skyldighet att utföra sina arbetsuppgifter, skyldighet att underordna sig, bistå och råda överordnade, skyldighet att samarbeta, skyldighet att uppfylla privaträttsliga skyldigheter och att följa gällande lagar och ordningsföreskrifter.

A. Skyldighet att stå till förfogande

1. "Tjänstemän i aktiv tjänst skall alltid stå till sin institutions förfogande." (artikel 55). Tjänstemännen skall respektera arbetstiderna och semesterreglerna och får inte vara frånvarande utan tillstånd och giltigt skäl.

2. Denna bestämmelse gör det möjligt för institutionen att av arbetsskäl och inom de gränser som anges i artikel 56 i tjänsteföreskrifterna begära att en tjänsteman arbetar övertid, kalla honom i tjänst under den årliga ledigheten och dra in beviljad ledighet.

3. För att se till att skyldigheten att stå till arbetets förfogande verkligen uppfylls, finns det i tjänsteföreskrifterna även bestämmelser om tjänstemännens bostadsort: "En tjänsteman skall vara bosatt antingen på anställningsorten eller på ett sådant avstånd från den att han inte hindras i tjänsteutövningen."(artikel 20).

4. Av denna bestämmelse följer att tjänstemännen måste uppge sin privata adress till institutionen (se formulär för ändring av privat adress). Tillgång till den privata adressen gör att institutionen kan registrera den anställde hos behöriga nationella myndigheter, vilket har ekonomiska, rättsliga och praktiska konsekvenser. Upplysningarna behandlas konfidentiellt.

5. Artikel 60 innebär en skärpning av denna bestämmelse, eftersom den medför att tjänstemännen måste ha tillstånd från tillsättningsmyndigheten för att få tillbringa sjukledighet på annan ort än anställningsorten. Tillsättningsmyndigheten utfärdar detta tillstånd för en viss tid och plats efter att ha rådfrågat förtroendeläkaren. Institutionen har rättighet att när som helst kräva att tjänstemän som är sjuklediga genomgår en läkarundersökning som anordnas av institutionen. Det får disciplinära följder om den anställde vägrar förtroendeläkaren att utföra undersökningen eller förhalar denna utan tvingande medicinska skäl. En anställd som är sjukledig får inte lämna anställningsorten utan tillstånd.

Då tillståndets giltighetstid löpt ut skall tjänstemännen återvända till anställningsorten.

B. Skyldighet att utföra sina arbetsuppgifter

1. "En tjänsteman skall ansvara för att de uppgifter som tilldelats honom utförs." (artikel 21). Han skall vinnlägga sig om att utföra de arbetsuppgifter som ingår i tjänsten och kan inte lasta över dem på sina kolleger utan att löpa risken att sägas upp på grund av bristande arbetsinsats (artikel 51). Även om han anser att arbetet inte passar honom, inbegripet hälsoskäl eller på grund av att han skulle vilja byta anställningsort, är han skyldig att utföra sina arbetsuppgifter på anställningsorten i väntan på en eventuell förflyttning. Skyldigheten att utföra sina arbetsuppgifter innebär även skyldighet att samarbeta med kolleger och arbeta i lag.

2. I skyldigheten att utföra sina arbetsuppgifter ingår ibland skyldigheten att bära uniform. I så fall är det institutionen som väljer och betalar denna.

3. I artikel 22 föreskrivs att

"En tjänsteman kan åläggas ersätta, helt eller delvis, skada som gemenskaperna lidit till följd av ett allvarligt fel i tjänsten från hans sida under eller i samband med tjänsteutövningen.

Ett motiverat beslut skall fattas av tillsättningsmyndigheten med beaktande av det förfarande som är fastställt när det gäller disciplinfrågor."

Artikel 22 betonar alltså tjänstemännens ekonomiska ansvar vid ett allvarligt fel i tjänsten och ger Europeiska gemenskapernas domstol obegränsad behörighet att döma i mål som uppstår till följd av denna bestämmelse.

C. Skyldighet att underordna sig, bistå och råda sina överordnade

1. Tjänstemannen skall utföra sina arbetsuppgifter i enlighet med de instruktioner han fått. Vilken ställning han än har lyder han under sina överordnade och institutionen. Dessutom skall en tjänsteman "oberoende av ställning bistå och råda sina överordnade" (artikel 21 första stycket), vilket innebär att han skall samarbeta aktivt och lojalt med dessa, framföra information och upplysningar, komma med initiativ och lösningar samt framföra sina synpunkter tydligt. Då en tjänsteman utför sina arbetsuppgifter skall han bortse från sina personliga intressen.

2. I samband med skyldigheten att bistå och råda överordnade kan man nämna skyldigheten att visa respekt och vara korrekt mot dem som institutionen gett en överordnad ställning. Förstainstansrätten har beslutat att en tjänsteman skall avstå från uppträdande som kränker den värdighet och respekt som skall visas institutionen och dess myndigheter (förstainstansrättens dom av den 26 november 1991 i mål T-146/89, Williams mot revisionsrätten).

3. I andra stycket i artikel 21 fastställs att "en tjänsteman som leder en tjänstegren är inför sina överordnade ansvarig när det gäller de befogenheter som tilldelats honom och när det gäller att hans instruktioner följs. Hans underordnades ansvar befriar honom inte på något sätt från det egna ansvaret.".

4. En tjänsteman i överordnad ställning har befogenhet att ge order och skyldighet att ta ansvar för dessa, både i fråga om innehåll och utförande, och har ingen möjlighet att undandra sig detta ansvar. Han får inte vare sig låta bli att tillämpa order från sina överordnade eller ändra på dessa. Den som är överordnad är i sin tur skyldig att lyssna på sina underordnade och vara uppmärksam på deras behov.

5. Skyldigheten att lyda överordnade är begränsad: "En tjänsteman som får instruktioner som han anser vara mot reglerna eller kan leda till allvarliga svårigheter skall underrätta sin närmast överordnade, vid behov skriftligt. Om tjänstemannen därefter får en skriftlig bekräftelse på instruktionerna från sin överordnade skall han utföra dem om de inte strider mot straffrättslig lagstiftning eller gällande säkerhetsnormer." (artikel 21). Denna bestämmelse innebär sålunda att respekten för överordnade har företräde, utom då en reglementsvidrig order utgör brott mot strafflagen eller innebär fara för egendoms eller människors säkerhet.

6. Tjänstemän vid Europaparlamentet är anställda för att parlamentet skall kunna fullgöra de uppgifter det ålagts genom fördraget på bästa möjliga sätt. Tjänstemännen skall därför agera opartiskt, rättvist och neutralt och ha institutionens och Europeiska unionens bästa för ögonen. I denna anda och under strikt efterlevnad av de administrativa och rättsliga bestämmelser som reglerar hur institutionens interna hierarki skall organiseras och struktureras, skall tjänstemännen bistå Europaparlamentets ledamöter och anstränga sig för att så långt möjligt underlätta deras parlamentsuppdrag. De anställda skall ta hänsyn till institutionens roll, mål och kollektiva karaktär och noggrant se till att inte sätta det enskilda intresset före det allmänna.

D. Skyldighet att visa kolleger respekt

1. En tjänsteman får aldrig kränka en kollegas värdighet, oberoende av dennas befattning, genom olämpligt uppträdande, aggressiva yttranden eller ryktesspridning. Disciplinära åtgärder kan vidtas mot ett sådant uppträdande eller sådana yttranden.

2. Tjänstemannen skall visa respekt för andra, såväl överordnade och kolleger som underordnade. Under inga omständigheter tolereras en attityd som innebär total avsaknad av respekt, såsom vägran att utföra order, vägran att samarbeta med eller hjälpa en kollega som är överlastad med arbete, eller idén att infinna sig på sitt arbete i ett tillstånd som inte är förenligt med den värdighet som tjänsten kräver.

E. Skyldighet att fullgöra sitt ansvar som tjänsteman

Det ansvar varje tjänsteman har är inte bara enskilt utan även allmänt. Lojaliteten och kårkänslan skall alltid väga tyngst, för var och en är på sin nivå ansvarig för att generalsekretariatets verksamhet fungerar väl. Ingen har rätt att skylla på sin tjänstebeskrivning för att lämna ett verksamhetsproblem som han känner till obeaktat. Som exempel kan nämnas att alla omedelbart måste slå larm om de upptäcker någon brist i den byggnad där de arbetar.

F. Skyldighet att samarbeta

1. Med respekt för individens rättigheter skall institutionen se till att det råder ett öppet klimat som gör det möjligt att ta itu med interna problem så fort de upptäckts. Om en vederbörligt motiverad administrativ utredning inleds, skall tjänstemannen samarbeta fullständigt, lämna all information som behövs för utredningen och göra de förklaringar som behövs.

2. Varje tjänsteman måste även samarbeta i de officiella kontroller som leds av gemenskapens ansvariga institutioner och organ, såsom revisionsrätten, ombudsmannen eller byrån för bedrägeribekämpning (OLAF), och ge all hjälp och information som är nödvändig för undersökningen eller kontrollen.

3. I enlighet med institutionernas åtaganden i fråga om bedrägeribekämpning, skall varje tjänsteman som får kännedom om fakta som leder till misstankar om bedrägeri, korruption eller annan olaglig verksamhet, utan dröjsmål informera sina överordnade, eller, om han anser det vara motiverat, generalsekreteraren eller byrån för bedrägeribekämpning direkt (jfr presidiets beslut av den 25 oktober 1999).

4. Det bör betonas att skyldigheten att informera om misstänkt bedrägeri utgår från att tjänstemannen själv känner till "konkreta fakta" som gör att man kan misstänka att vissa fall borde undersökas av OLAF. Rykten och lösa antaganden duger inte som konkreta fakta. Det säger sig självt att den tjänsteman som uppsåtligt gör en felaktig anmälan ställs till ansvar för detta. I det interinstitutionella avtalet föreskrivs även att om en undersökning kan få personliga konsekvenser för en tjänsteman, skall denne snabbt informeras, om detta inte riskerar att skada undersökningen. Under alla omständigheter får en undersökning inte utmynna i slutsatser som innebär att en tjänsteman pekas ut vid namn, om den berörda personen inte först fått yttra sig om de fakta som gäller honom.

G. Skyldighet att uppfylla privaträttsliga skyldigheter och att följa gällande lagar och ordningsföreskrifter (artikel 23)

"De privilegier och den immunitet som tjänstemännen åtnjuter har beviljats enbart i gemenskapernas intresse. Om inte annat följer av protokollet om immunitet och privilegier skall tjänstemännen inte vara undantagna från att uppfylla sina privaträttsliga skyldigheter eller från att följa gällande lagar och ordningsföreskrifter."

H. Tjänstemännens skydd

1. Som motvikt till de skyldigheter som åligger tjänstemännen är det institutionens plikt att erbjuda dem visst skydd, i enlighet med artiklarna 24 och 26 i tjänsteföreskrifterna.

2. Institutionen skall biträda och försvara den tjänsteman som utsatts för hotelser, förolämpningar eller angrepp riktade mot honom själv eller hans familj eller egendom, och den skall även fullgöra sin omsorgsplikt och vid varje beslut beakta tjänstemännens rättmätiga intressen.

3. Institutionen skall dessutom se till att tjänstemännens personalakter och de personuppgifter som finns inom ramen för personalförvaltningssystemen hanteras konfidentiellt.

III. KONTAKTER MED ALLMÄNHETEN

1. Allmänheten måste ha insyn i och tillträde till verksamheten vid EU:s institutioner. Olika aspekter av vardagslivet berörs i allt högre grad direkt av de beslut som fattas på gemenskapsnivå.

2. Det är därför nödvändigt att vidta de åtgärder som behövs för att möjliggöra en anpassning av Europaparlamentets förvaltning och administration, så att kvaliteten på kontakterna med allmänheten kan förbättras.

3. Med "allmänheten" avses alla fysiska och juridiska personer (unionsmedborgare, medborgare i tredje land, ekonomiska aktörer, etc.) oavsett om de agerar individuellt eller företräds av ombud såsom advokater eller intresseorganisationer.

4. Då tjänstemännen i sitt arbete hanterar förfrågningar eller ärenden skall de alltid undvika alla former av diskriminering baserad på nationalitet, kön, ras, etniskt ursprung, kultur, religion, ålder, språk, sexuell läggning eller hälsotillstånd. De får aldrig missbruka den makt de anförtrotts genom sin tjänst.

5. Tjänstemännen skall vara korrekta, vänliga och lättillgängliga i sina kontakter med allmänheten. Deras svar skall vara objektiva, artiga, exakta och snabba.

A. Öppenhet inom administrationen

1. Varje skrivelse som inkommer från en person ur allmänheten till en avdelning inom Europaparlamentet skall snabbt besvaras med en bekräftelse på mottagandet, där den ansvarige tjänstemannens för- och efternamn, befattning och administrativa adress anges. Dessa uppgifter skall finnas med i all korrespondens till personen. Den som skriver till institutionen på ett av EU:s officiella språk skall få svar inom 45 dagar i enlighet med presidiets beslut av den 10 juli 1997 på samma språk.

2. Tjänstemannen behöver inte skicka någon bekräftelse på mottagandet då en inkommen skrivelse betraktas som otillbörlig på grund av att den skickats i ett orimligt stort antal eller på grund av att den endast är en upprepning av tidigare skrivelser.

3. Om en skrivelse till en avdelning har adresserats fel, skall tjänstemannen omedelbart vidarebefordra den till den ansvariga avdelningen och meddela den som skickat skrivelsen.

4. Varje beslut skall vara undertecknat och dessutom ange den ansvariges för-och efternamn och befattning.

5. Då ett beslut är negativt skall tjänstemannen ange vad som ligger till grund för beslutet.

6. Om ett beslut kan överklagas skall detta tydligt anges, tillsammans med all nödvändig information om hur överklagandet skall gå till.

7. Om en tjänsteman har ett arbete som innebär kontakter med allmänheten, skall han besvara telefonsamtal och/eller e-post så snabbt som möjligt. Vid frånvaro skall tjänstemannens telefon eller e-post ställas om till den kollega som ersätter honom eller tar hand om hans arbetsuppgifter. Det är tjänstemannens överordnade som ansvarar för att en frånvarande tjänsteman ersätts av någon annan.

8. Tjänstemän som arbetar vid avdelningar som har kontakter med allmänheten och särskilt de som ansvarar för allmänna uttagningsprov, är skyldiga att besvara frågor från berörda personer inom de ramar som anges i förvaltningens regler och praxis.

9. En oklar eller felaktig fråga skall sändas tillbaka och frågeställaren skall uppmanas att precisera sig.

B. Tillgång till Europaparlamentets handlingar

1. I artikel 255 i den konsoliderade versionen av EG-fördraget föreskrivs det att allmänheten skall ha rätt till tillgång till Europaparlamentets handlingar. I presidiets beslut av den 10 juli 1997, offentliggjort i Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 263 av den 25 september 1997, sidan 27, fastställs närmare bestämmelser för detta (i enlighet med artikel 255.3 i EG-fördraget).

2. Denna rätt gäller endast färdigbehandlade icke-konfidentiella dokument, och avser alltså inte handlingar som utgör förberedelser till ett beslut eller handlingar som ändå delas ut till allmänheten. Den är inte heller tillämplig på handlingar som utarbetats inom ramen för ett avtal om tillhandahållande av tjänster avsedda endast för internt bruk vid en eller flera av institutionens avdelningar.

3. Då en person vill ha tillgång till en handling som har utarbetats av en annan gemenskapsinstitution eller ett annat gemenskapsorgan, eller av någon nationell eller internationell organisation, skall den ansvarige tjänstemannen be den berörda personen att vända sig direkt till den institution eller organisation som utarbetat handlingen, och så långt möjligt ge honom eller henne de upplysningar som behövs för detta.

4. Om en begäran är ofullständig eller gäller mycket omfattande dokument skall tjänstemannen försöka finna en lösning och eventuellt informera den person som begärt handlingarna om kostnaden för att skicka dem.

5. Tjänstemannen är inte skyldig att följa upp en begäran som kan betraktas som otillbörlig på grund av att den skickats i ett orimligt stort antal eller på grund av att den endast upprepar innehållet i en tidigare begäran.

6. Det är generalsekreteraren eller dennes företrädare som på institutionens vägnar svarar, sedan berörda organ eller avdelningar lämnat förslag.

7. Inom 45 dagar efter det att en begäran tagits emot skall tjänstemannen informera den person som begärt en handling om hur ärendet hanteras: antingen att hans begäran kommer att bifallas, eller att den ansvariga avdelningen tänker föreslå institutionen att begäran skall avslås. I det sistnämnda fallet skall den person som begärt handlingen även informeras om orsakerna till att hans begäran avslagits, och om att han har 45 dagar på sig att inkomma med en ny begäran som bekräftar att han verkligen vill ha tillgång till handlingen. Om han inte inkommer med denna andra begäran anses han inte längre vilja ha handlingen.

8. Om det ansvariga organet nekar tillgång till ett handling (inom 45 dagar efter det att den första begäran bekräftats) skall tjänstemannen så snart som möjligt skriftligen informera den person som begärt handlingen om beslutet. Beslutet skall motiveras och ange vilka möjligheter det finns att överklaga, och särskilt hänvisa till möjligheten att väcka talan i domstolen och att klaga inför ombudsmannen.

C. Insamling av personuppgifter och lagring av information

Om Europaparlamentet vänder sig till allmänheten för att samla in upplysningar eller personuppgifter, får denna information inte lagras någon längre tid, om inte de berörda parterna givit sitt särskilda tillstånd. Då insamlingens mål är uppnått får informationen endast förvaras under den tid det tar att behandla den för historiska, statistiska eller juridiska syften.

D. Klagomål

1. Allmänheten har rätt att inkomma med klagomål om den anser att de bestämmelser som ingår i detta kapitel III inte följts.

2. Generaldirektoratet för personal skall utse en person som skall vara underställd generaldirektören och ansvara för hanteringen av dessa klagomål.

3. Den ansvarige personen skall framföra allmänhetens klagomål till det berörda generaldirektoratet och se till att de behandlas på lämpligt och korrekt sätt.

SAMMANFATTNING

1. I enlighet med tjänsteföreskrifterna och enligt Europeiska gemenskapens grundläggares vilja ger arbetet i gemenskapen tjänstemännen och de övriga anställda en särskild värdighet, oavsett arbetsuppgifter, ansvar och ställning. I gengäld åläggs de skyldigheter och måste uppträda på ett sätt som motsvarar denna värdighet. En person som arbetar vid EU:s institutioner bör vara medveten om dessa krav, som är ställda endast i gemenskapens intresse, och förstå att den trygghet som ges i tjänsteföreskrifterna (anställningstrygghet, befordran, lön, socialförsäkringar för den anställde och för hans familj, även efter hans bortgång, samt rätt till hjälp och omsorg från institutionen) inte enbart är avsedd att betala för arbete och kompetens, utan att den också ges som kompensation för skyldigheten att vara oberoende, avstå från privata intressen, iaktta förbehållsamhet och sätta institutionens bästa i första hand.

2. Då lagstiftningsmyndigheten införde denna balans mellan skyldigheter och rättigheter önskade den i medlemsstaternas gemensamma intresse skydda gemenskapen mot risken att tjänstemännen skulle visa lojalitet gentemot andra aktörer och grupper i gemenskapens verksamhet. Detta förhållningssätt till arbetet förankras i medlemsstaternas kultur och historia och präglas särskilt av den anda som rådde den 9 maj 1950.

(1) Enligt första protokollet till konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen"... avses med mutbrott varje avsiktlig handling som utförs av en tjänsteman för att, direkt eller genom tredje man, för egen räkning eller för tredje mans räkning, begära eller ta emot förmåner, oavsett art, eller att acceptera löften härom för att på ett sätt som strider mot hans officiella förpliktelser utföra eller inte utföra en handling i tjänsten eller vid utövandet av tjänsten, och som skadar eller kan skada Europeiska gemenskapernas finansiella intressen",

(...)"... avses med bestickning varje avsiktlig handling som utförs av en person för att direkt eller genom tredje man utlova eller bevilja en förmån, oavsett art, till en tjänsteman, för egen räkning eller för tredje mans räkning, för att denne på ett sätt som strider mot hans officiella förpliktelser skall utföra eller underlåta att utföra en handling i tjänsten eller vid utövandet av tjänsten och som skadar eller kan skada Europeiska gemenskapernas finansiella intressen.".