BESLUT nr 5/59 av den 21 januari 1959 om möjligheten för kolgruveföretag att få anstånd med betalningen av avgiftsbelopp

HÖGA MYNDIGHETEN BESLUTAR FÖLJANDE

med beaktande av beslut nr 2/52 av den 23 december 1952 om villkoren för att påföra och ta upp de avgifter som avses i artikel 49 och 50 i fördraget (Gemenskapens officiella tidning, nr 1, 30 december 1952, s. 3), ändrat genom beslut nr 30/54 av den 25 juni 1954 (Gemenskapens officiella tidning, nr 18, 1 augusti 1954, s. 469), beslut nr 31/55 av den 19 november 1955 (Gemenskapens officiella tidning, nr 21, 28 november 1955, s. 906) och beslut nr 4/59 av den 21 januari 1959 (Europeiska gemenskapernas officiella tidning, nr 5, 27 januari 1959), och

med beaktande av följande:

Kolgruveföretagen har allvarliga avsättningsproblem, och detta har lett till osedvanligt stora lager av stenkol, koks av stenkol och stenkolsbriketter på flera kolfält i gemenskapen.

I enlighet med artikel 4a i beslut nr 2/52, ändrat genom beslut nr 4/59, borde de berörda företagen därför kunna få anstånd med betalningen av avgiften i proportion till lagrens storlek tills produkterna tas ut från lagret.

Eftersom avsättningsproblemen uppstod redan under 1958, måste åtgärderna ha effekt från och med den 31 december 1957 och anstånd med betalningen måste därför gälla för den del av lagret som överstiger lagernivån den 31 december 1957.

För att genomföra ett sådant system, måste företagen åläggas att anmäla lagerstorleken. Ett företag som, efter att ha fått anstånd med betalningarna, upphör att anmäla lagerstorleken måste anses ha tagit den berörda mängden ur lagret.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Tills annat meddelas får kolgruveföretag ansöka om betalningsanstånd för avgifter på produkter som finns i lager efter den 31 december 1957 där den totala lagerkvantiteten överstiger lagret den 31 december 1957. Vid beräkning av lagerkvantiteten skall hänsyn tas till stenkol, koks av stenkol och stenkolsbriketter men inte till kolslam. Koks av stenkol räknas om till stenkolsenheter i förhållandet 1:1,33.

2. Där betalningsanstånd har beviljats skall ingen ränta betalas fram till förfallodagen.

3. Där betalningsanstånd har beviljats, skall redan inbetalda belopp återbetalas efter begäran.

Artikel 2

Avgifter på produkter som tagits ut från lagret skall betalas den 25 i den följande månaden.

Artikel 3

Ansökningar om betalningsanstånd för avgifter på produkter i lager till den 31 januari 1959, skall inkomma till Höga myndighetens avgiftskontor senast den 30 april 1959. Ansökningarna skall ge detaljerade uppgifter om lagerkvantiteten den 31 december 1957 och den 31 januari 1959.

Artikel 4

1. Ansökningar om betalningsanstånd för avgifter på produkter i lager efter den 31 januari 1959 skall inkomma till den höga myndighetens avgiftskontor den 20 i varje månad för den föregående månaden, med början den 20 mars 1959. I ansökningarna skall det lämnas upplysningar om följande:

- Lagerkvantiteten den sista dagen i den föregående månaden.

- Lagerkvantiteten den sista dagen i månaden före den föregående månaden.

2. Det ansökande företaget är berättigat att dra av det belopp för vilket anstånd söks från den avgift som skall betalas den 25 i samma månad.

Artikel 5

1. Så länge som betalningen av avgiften skjuts upp enligt detta beslut, skall företaget, den 20 i varje månad, meddela Höga myndighetens avgiftskontor vilka lagerkvantiteter företaget hade den sista dagen i den föregående månaden.

2. Om sådant meddelande inte lämnas, får Höga myndigheten utgå från att de berörda produkterna har tagits ut från lagret enligt artikel 2.

Artikel 6

I fall av oriktiga upplysningar, kan de sanktioner som föreskrivs i artikel 47 tredje stycket i fördraget användas.

Artikel 7

Detta beslut träder i kraft i gemenskapen den 1 februari 1959.

Detta beslut behandlades och antogs av Höga myndigheten på dess möte den 21 januari 1959.

På Höga myndighetens vägnar

Paul FINET

Ordförande