Rådets resolution om omvandling av odeklarerat arbete till reguljär sysselsättning

(2003/C 260/01)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD

som beaktar följande:

Europeiska rådet har vid på varandra följande möten - i Luxemburg, Lissabon, Stockholm, Nice, Barcelona, Bryssel - upprepat att strategin för att skapa fler och bättre arbetstillfällen måste förbli det högst prioriterade området för Europeiska unionen och dess medlemsstater.

I kommissionens meddelande om odeklarerat arbete(1) påpekas att man måste upprätta en samlad målinriktad strategi med flera olika förebyggande åtgärder för att effektivt kunna bekämpa odeklarerat arbete och medlemsstaterna uppmanas att betrakta kampen mot odeklarerat arbete som en del av den samlade sysselsättningsstrategin.

Rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, antog den 22 april 1999 resolution 1999/C 125/01 om en uppförandekodex för ett förbättrat samarbete mellan medlemsstaternas myndigheter i kampen mot gränsöverskridande bedrägerier när det gäller socialförsäkringsförmåner och sociala avgifter och odeklarerat arbete samt gränsöverskridande uthyrning av arbetskraft(2).

I rådets beslut om riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik antogs en särskild riktlinje om att omvandla odeklarerat arbete till reguljär sysselsättning.

Europeiska unionens arbetsmarknads- och socialministrar erinrade vid sitt informella möte i Varese den 11 juli 2003 om att en omvandling av odeklarerat arbete till reguljär sysselsättning skulle bidra till att uppnå full sysselsättning, förbättra kvaliteten och produktiviteten i arbetet, stärka den sociala sammanhållningen och delaktigheten, eliminera fattigdomsfällor och undvika snedvridningar på marknaden.

Med tanke på att det odeklarerade arbetet är olikartat är det svårt att bedöma problemets omfattning men storleken på den informella ekonomin uppskattas i undersökningar till mellan 7 % och 16 % av EU:s BNP.

Det odeklarerade arbetet har stora konsekvenser för arbetstagarna, näringslivet och konsumenterna samt för jämställdheten och systemen för socialt skydd.

I sitt meddelande av den 3 juni 2003(3) om invandring, integration och sysselsättning konstaterade kommissionen att odeklarerat arbete och olaglig invandring är fenomen som gynnar varandra, och att det därför finns en tydlig koppling mellan de allmänna politiska åtgärderna för att bekämpa dels odeklarerat arbete, dels olaglig invandring.

Att omvandla odeklarerat arbete till reguljär sysselsättning som en del av ett effektivt genomförande av sysselsättningsriktlinjerna kräver att arbetsmarknadens parter aktivt deltar i alla skeden, från planeringen av åtgärderna till genomförandet av dem.

Arbetsmarknadens parter har i sitt fleråriga arbetsprogram kommit överens om att under 2005 hålla ett seminarium om odeklarerat arbete.

1. ERINRAR OM

1.1 sysselsättningsriktlinje nr 9 om odeklarerat arbete, antagen den 22 juli 2003:

"Medlemsstaterna bör utveckla och genomföra mångsidiga åtgärder för att undanröja odeklarerat arbete, bland annat förenkla företagsklimatet, avlägsna avskräckande faktorer och se till att det finns tillräckliga incitament inom skatte- och bidragssystemen, förbättra kontrollen av efterlevnaden av lagstiftningen och påförandet av påföljder. De bör göra de insatser som behövs på nationell nivå och EU-nivå för att mäta problemets omfattning och de framsteg som görs på nationell nivå";

1.2 kommissionens meddelande från 1998 om odeklarerat arbete, där detta definieras som "varje betald aktivitet som är laglig med hänsyn till sin art men inte deklarerad till offentliga myndigheter, med beaktande av skillnaderna i medlemsstaternas kontrollsystem",

2. UPPMANAR MEDLEMSSTATERNA ATT

2.1 betrakta denna resolution som en referensram inom vilken medlemsstaterna kan utveckla och genomföra sin politik som ett led i den europeiska sysselsättningsstrategin samtidigt som nationella villkor och prioriteringar respekteras,

2.2 beakta de åtgärder som anges i denna resolution när de rapporterar om de viktigaste åtgärderna som de vidtar för att genomföra sysselsättningspolitiken i sina framtida nationella handlingsplaner, mot bakgrund av den särskilda riktlinjen om odeklarerat arbete,

2.3 samverka för att undersöka vad som är gemensamt för det odeklarerade arbetet i alla medlemsstater som bäst kan åtgärdas genom en gemensam strategi inom ramen för den europeiska sysselsättningsstrategin,

FÖREBYGGANDE ÅTGÄRDER OCH PÅFÖLJDER I SYFTE ATT UNDANRÖJA ODEKLARERAT ARBETE

2.4 med beaktande av den europeiska sysselsättningsstrategin utarbeta en övergripande strategi grundad på förebyggande åtgärder som uppmuntrar alla arbetsgivare och arbetstagare att verka inom den formella ekonomin och reguljära sysselsättningen; dessa åtgärder bör beakta hållbarheten i de offentliga finanserna och systemen för socialt skydd och genom att t.ex.

- skapa ett rättsligt och administrativt klimat som är gynnsamt för att deklarera ekonomisk verksamhet och sysselsättning, genom förenklade rutiner och genom att reducera kostnader och restriktioner som hindrar start och utveckling av företag, särskilt nyetableringar och små företag,

- förstärka incitamenten och avlägsna hinder för att deklarera arbete, både när det gäller efterfrågan och utbud, genom att

- se över och vid behov reformera skatte- och förmånssystemen samt växelverkan dem emellan för att sänka höga marginaleffekter samt, när så är befogat, skattetrycket på lågavlönad arbetskraft,

- inrätta en lämplig sysselsättningspolitik för personer som omfattas av åtgärder för socialt skydd för att hjälpa dem till förvärvsarbete på den reguljära arbetsmarknaden, samt

- minska riskerna för arbetslöshet och fattigdomsfällor genom att undanröja oönskad växelverkan mellan skatte- och förmånssystem,

2.5 stärka övervakningen, där så är lämpligt med aktivt stöd från arbetsmarknadens parter och med tillämpning av adekvata påföljder, särskilt mot dem som organiserar eller drar fördel av svart arbete, samtidigt som lämpligt skydd garanteras dem som är offer för odeklarerat arbete, genom samarbete enligt nationell praxis mellan behöriga myndigheter (bland annat skattekontor, yrkesinspektion, polis),

2.6 i samband med bättre brottsbekämpande åtgärder och med beaktande av europeisk och nationell lagstiftning om skydd av individens rättigheter stärka samarbetet över gränserna mellan behöriga myndigheter i olika medlemsstater när det gäller gränsöverskridande ekonomisk verksamhet, särskilt samarbetet mellan de behöriga myndigheter som medlemsstaterna utsett för att i enlighet med resolution 1999/C 125/01 från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet, bekämpa socialförsäkringsbedrägerier och odeklarerat arbete,

2.7 öka den sociala medvetenheten för att göra dessa olika åtgärder mer effektiva, genom information till allmänheten om det odeklarerade arbetets negativa inverkan på den sociala tryggheten och konsekvenserna av odeklarerat arbete för solidaritet och rättvisa,

NÖDVÄNDIGA INSATSER FÖR ATT MÄTA PROBLEMETS OMFATTNING OCH FRAMSTEGEN

2.8 förbättra kunskaperna om omfattningen av odeklarerat arbete genom att på nationell nivå göra en uppskattning av den informella ekonomins och det odeklarerade arbetets utbredning, på grundval av sådana uppgifter som finns tillgängliga hos sociala myndigheter, skattemyndigheter eller nationella statistiska byråer,

2.9 på lämpligt sätt bidra till att mätningar av odeklarerat arbete utförs inom EU för att bedöma framstegen i förhållande till målsättningen att omvandla odeklarerat arbete till reguljär sysselsättning,

2.10 eftersträva samarbete mellan nationella statistiska byråer om vilka metoder som skall användas och uppmuntra till utbyte av sakkunskap och know-how i denna fråga,

3. UPPMANAR ARBETSMARKNADENS PARTER ATT

på europeisk nivå

3.1 konsekvent ta upp frågan om odeklarerat arbete inom det gemensamma fleråriga arbetsprogrammet,

3.2 ytterligare behandla frågan om odeklarerat arbete i kommittéerna för sektorsdialogen mellan arbetsmarknadens parter,

på nationell nivå

3.3 verka för att ekonomisk verksamhet och sysselsättning deklareras och bekämpa odeklarerat arbete genom medvetandegörande och andra åtgärder - till exempel, när så är lämpligt, genom kollektiva förhandlingar enligt nationell sedvänja och praxis - på ett sätt som bland annat kan bidra till att förenkla företagsklimatet, särskilt för små och medelstora företag,

4. UPPMANAR EUROPEISKA KOMMISSIONEN ATT

4.1 med utgångspunkt i medlemsstaternas erfarenheter uppmärksamma utvecklingen inom den europeiska sysselsättningsstrategin, bland annat genom inrättandet av inbördes utvärderingar,

4.2 bedöma i vad mån metoderna för att beskriva problemet har förbättrats samt följa upp vilka framsteg som gjorts och därvid beakta den senaste forskningen på området.

(1) KOM(1998) 219.

(2) EGT C 125, 6.5.1999, s. 1.

(3) KOM(2003) 336 av den 3.6.2003.