Kommissionens förordning (EG) nr 367/2001

av den 23 februari 2001

om införande av en preliminär antidumpningstull på import av polyetentereftalatfilm med ursprung i Republiken Indien och Republiken Korea

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen(1) senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2238/2000(2), särskilt artikel 7 i denna,

efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

A. FÖRFARANDE

1. Inledande

(1) Kommissionen meddelade den 27 maj 2000 genom ett tillkännagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(3) (nedan kallat tillkännagivande om inledande) att ett antidumpningsförfarande skulle inledas avseende import till gemenskapen av polyetentereftalatfilm (nedan kallad PET-film) med ursprung i Indien och Republiken Korea (Sydkorea).

(2) Förfarandet inleddes till följd av två klagomål (ett mot import med ursprung i Indien och ett mot import med ursprung i Sydkorea) som ingavs i april 2000 av fyra gemenskapstillverkare, Du Pont Teijin Films Ltd, Mitsubishi Polyester Film GmbH, Nuroll SpA och Fapack (nedan kallade de klagande), vilka svarar för mer än 50 % av den totala tillverkningen i gemenskapen av polyetentereftalat. Klagomålet innehöll tillräcklig bevisning om dumpning och om väsentlig skada till följd därav för att motivera inledandet av ett förfarande.

(3) Kommissionen underrättade officiellt de exporterande tillverkare, importörer, slutanvändare och råvaruleverantörer som den visste var berörda, företrädarna för de berörda exportländerna och de klagande gemenskapstillverkarna om att förfarandet hade inletts. De berörda parterna gavs tillfälle att inom den tidsfrist som angivits i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda.

(4) Ett antal exporterande tillverkare i de berörda länderna, gemenskapstillverkare, slutanvändare, råvaruleverantörer och importörer lämnade synpunkter skriftligen. Alla parter som begärde detta inom den ovan åsyftade tidsfristen och som visade att det fanns särskilda skäl till att höra dem gavs tillfälle att bli hörda.

(5) Kommissionen sände frågeformulär till de parter som den visste var berörda och till alla andra företag som gett sig till känna inom de tidsfrister som angivits i tillkännagivandet om inledande, med undantag av de exporterande tillverkare som inte ingick i stickprovet och som inte begärde individuell behandling. Svar på frågeformuläret mottogs från tre klagande gemenskapstillverkare, tre icke-klagande gemenskapstillverkare, sju exporterande tillverkare i de berörda länderna samt från dem närstående importörer i gemenskapen, från två icke-närstående importörer i gemenskapen och från 23 användare.

(6) Kommissionen inhämtade och kontrollerade de uppgifter den bedömde vara nödvändiga för det preliminära fastställandet av dumpning, skada och gemenskapens intresse. Kontrollbesök gjordes på plats hos följande företag:

a) Klagande gemenskapstillverkare

- Du Pont Teijin Films Ltd, Contern, Luxembourg and Wilton, Förenade kungariket

- Mitsubishi Polyester Film GmbH, Wiesbaden, Tyskland

- Nuroll SpA, Caserta, Italien

b) Icke-klagande gemenskapstillverkare

- 3M, Caserta, Italien

c) Icke-närstående importörer i gemenskapen

- Coveme SpA, San Lazzaro di Savena, Italien

- Montefiore, Bioggio, Schweiz

d) Exporterande tillverkare i de berörda exportländerna

Indien

- Ester Industries Limited, New Delhi

- Gareware Polyester Limited, Aurungabad

- Flex Industries Limited, Noida

- Jindal Polyester Limited, New Delhi

Sydkorea

- Toray Saehan Inc./Saehan Ind Inc., Söul

- Kolon Industries Inc., Kwacheon

- SKC Co Ltd, Söul

e) Närstående importörer

- Gareware Polyester International Ltd, Harrow Middlesex, Förenade kungariket

- SKC Europe GmbH, Frankfurt, Tyskland

- Saehan Deutschland GmbH, Eschborn, Tyskland

(7) Undersökningen av dumpning och skada omfattade perioden från och med den 1 april 1999 till och med den 31 mars 2000 (nedan kallad undersökningsperioden). Vad beträffar de tendenser som är av betydelse för skadebedömningen analyserade kommissionen uppgifter avseende perioden från och med den 1 januari 1996 till och med den 31 mars 2000 (nedan kallad skadeundersökningsperioden).

2. Utjämningstullar som gäller på import från Indien

(8) Importen av PET-film från Indien var nyligen föremål för en antisubventionsundersökning, och genom rådets förordning (EG) nr 2597/1999(4) infördes en slutgiltig utjämningstull på import av film av polyetentereftalat (PET-film) med ursprung i Indien.

B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT

1. Berörd produkt

a) Produktbeskrivning

(9) Den produkt det gäller är icke-självhäftande film av polyetentereftalat med undantag av film för tillverkning av böjliga magnetskivor och fotopolymertryckplattor, vilka importeras enligt gemenskapsbestämmelserna om användning för särskilda ändamål. PET-film tillverkas alltid av PET-polymer och består av en grundfilm som kan genomgå ytterligare behandling antingen under eller efter tillverkningsprocessen. Sådan behandling kan vanligen omfatta koronabehandling, metallisering eller ytbeläggning.

(10) PET-film har särskilda fysiska, kemiska och tekniska egenskaper som skiljer den från annan plastfilm. Till PET-filmens egenskaper hör exempelvis dess höga draghållfasthet, goda elektriska egenskaper, låga vattenupptagningsförmåga och goda fuktbeständighet, låga krympbenägenhet och goda barriäregenskaper. Även om dessa specifika egenskaper är avgörande för de olika typerna av PET-film, har de olika typerna fortfarande samma grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper som vanlig PET-film.

(11) PET-film har i huvudsak fem slutliga användningsområden och omfattas av följande fem marknadssegment: magnetiska medier, förpackning, elektroteknik, fotografi respektive reproduktion och industriella tillämpningar. Samma typ av PET-film kan emellertid ofta användas för olika ändamål vilket tyder på att den är i hög grad utbytbar. I samband med undersökningen delades PET-filmen, mot bakgrund av de ovan nämnda egenskaperna, in i bestämda typer på grundval av följande faktorer: marknadssegment, tjocklek, ytskiktsegenskaper, ytbehandling, mekaniska egenskaper samt genomskinlighetsgrad.

(12) Produkten klassificeras för närvarande enligt KN-nummer ex 3920 62 19 och 3920 62 90. Undersökningen har visat att import av den berörda produkten också har skett enligt KN-nummer 3920 69 00. Detta måste anses som en felaktig klassificering och kan inte utgöra skäl för att förfarandet utsträcks till att omfatta olika produkter som omfattas av andra KN-nummer. Det gjordes också gällande att import eventuellt skulle ha skett enligt KN-nummer 3920 62 11 och 3920 62 13, men vid undersökningen påträffades ingen bevisning för en felaktig klassificering enligt dessa nummer.

b) Parternas argument

(13) Två exporterande tillverkare som ingick i stickprovet hävdade att metalliserad PET-film borde undantas från produkttäckningen i detta förfarande, eftersom den varken var identisk med eller liknade vanlig PET-film. Det påstods att metalliserad PET-film genomgår ytterligare bearbetning i ett separat produktionssystem, varvid partiklar av metall, särskilt aluminium, tillförs PET-filmen. Det anfördes också att den rätta klassificeringen av metalliserad film är HS-nummer 3921 och att detta nummer inte fanns med i tillkännagivandet om inledande.

(14) Det hävdades även att PET-videofilm och vanlig PET-film inte kan betraktas som likadana produkter, eftersom videofilm är ytterligare bearbetad och belagd med ett skikt som inte anbringas i det normala produktionsledet utan i ett separat produktionssystem. Videofilm torde dessutom vara dyrare än vanlig PET-film.

(15) Det anfördes att PET-film för isoleringsändamål i tillämpningar inom el-sektorn (inte bara apparater) inte var utbytbar mot PET-film för andra tillämpningsområden och således också borde undantas från produkttäckningen i detta förfarande.

(16) Vissa exporterande tillverkare som ingick i stickprovet hävdade att förfarandet borde ha begränsats till PET-film med en tjocklek av mindre än 25 μ, dvs. "tunn film", och att PET-film med en tjocklek av mer än 25 μ, (nedan kallad tjock film) alltså borde ha uteslutits. Det hävdades att dessa typer av film används i olika marknadssegment och att de tillverkas med hjälp av olika typer av maskinutrustning. Det påstods också att kommissionen hade gjort en åtskillnad mellan tjock och tunn film i tidigare undersökningar.

(17) En exporterande tillverkare som ingick i stickprovet gjorde gällande att produkttäckningen inom ramen för undersökningen borde ha begränsats till PET-film med en tjocklek av 12-15 μ, beträffande vilken det enligt klagomålet skulle föreligga skada för gemenskapsindustrin.

c) Undersökningsresultat

(18) Det konstaterades att såväl gemenskapsindustrin som de exporterande tillverkarna tillverkar många olika typer av PET-film. Även om de olika typerna av PET-film har olika egenskaper, exempelvis i fråga om tjocklek, ytskikt eller ytbehandling (t.ex. metallisering), och olika användningsområden, drogs slutsatsen att de olika typerna av PET-film utgör en och samma produkt.

(19) När det gäller metalliserad film konstaterades att tillfogandet av ett eller två lager av metall, t.ex. aluminium, till grundfilmen inte påtagligt ändrar produktens fysiska, tekniska och kemiska egenskaper. Metalliserad film har i själva verket ungefär samma sammansättning som grundfilm, eftersom en ytterst liten mängd metall tillfogas PET-filmen (vanligen ungefär 20 gram aluminium per ton film). Dessutom är grundfilm och metalliserad film ofta sinsemellan utbytbara i många tillämpningar och har därför samma eller liknande användningsområden. Metalliserad film kan visserligen vara avsedd för särskilda ändamål, men även andra standardtyper av PET-film kan användas för flera av dessa ändamål, t.ex. livsmedelsförpackning, vilket visar att det finns ett visst mått av konkurrens och utbytbarhet mellan produkttyperna. Mot denna bakgrund anses metalliserad film ingå i definitionen av den berörda produkten. Det konstaterades även att metalliserad film av polyetentereftalat klassificeras enligt KN-nummer 3920 62 19 och 3920 62 90.

(20) Vad PET-videofilm beträffar konstaterades (på samma sätt som när det gäller tillfogandet av ett lager metall till grundfilmen) att ett separat tillfogande av ett magnetskikt till grundfilmen inte ändrar PET-filmens grundläggande egenskaper och att PET-videofilm och andra typer av PET-film således bör betraktas som samma produkt.

(21) När det gäller PET-film avsedd för tillämpningar inom el-sektorn (dvs. för isolering) konstaterades att även om denna typ av PET-film specifikt används på vissa områden, har den samma fysiska, tekniska och kemiska egenskaper som andra typer av PET-film. Såsom är fallet med metalliserad film är PET-film avsedd för tillämpningar inom el-sektorn en ytbehandlad vanlig PET-film. Ytbehandlingen utgör endast en bråkdel av den slutliga vikten hos PET-film avsedd för tillämpningar inom el-sektorn och ändrar således inte PET-filmens fysiska egenskaper.

(22) Vad beträffar åtskillnaden mellan "tjock" och "tunn" PET-film och påståendet om att klagomålet föreföll bygga på PET-film med en tjocklek av 12-15 μ, konstaterades att det inte fanns någon tydlig skiljelinje mellan den "tjocka" och den "tunna" kategorin eller mellan PET-film inom intervallet 12-15 μ och övrig PET-film. De föregående undersökningarna hade inriktats antingen på all import av PET-film (1989) eller på specifika segment av PET-filmindustrin, bl.a. "tunn film" (1991) och videofilm (1996). I det nu aktuella förfarandet innehöll klagomålen styrkt bevisning som motiverade att PET-film av alla tjocklekar skulle betraktas som en och samma produkt. Därför inleddes undersökningen på denna grundval och det bekräftades så småningom att PET-film av varierande tjocklek, såsom anges ovan, utgör en och samma produkt.

2. Likadan produkt

(23) Undersökningen visade att PET-film som tillverkas och säljs på den inhemska marknaden i Indien och Sydkorea, PET-film som exporteras till gemenskapen från dessa länder och PET-film som tillverkas och säljs av gemenskapsindustrin på gemenskapsmarknaden har samma fysiska och tekniska egenskaper och samma användningsområden. Därför drogs slutsatsen att de utgör en likadan produkt i enlighet med grundförordningen.

C. STICKPROV BLAND INDISKA OCH SYDKOREANSKA EXPORTERANDE TILLVERKARE

(24) På grund av det stora antalet exporterande tillverkare i såväl Indien som Sydkorea beslutade kommissionen att i enlighet med artikel 17 i grundförordningen använda sig av stickprovstagning. För att kommissionen skulle kunna göra ett stickprovsurval i vart och ett av de berörda länderna uppmanades de exporterande tillverkarna att, i enlighet med artikel 17.2 i grundförordningen, ge sig till känna inom två veckor efter det att undersökningen inletts och lämna grundläggande information om sin tillverkning, försäljning på hemmamarknaden och export under undersökningsperioden samt uppgifter om namn och verksamhet beträffande alla närstående företag. Företagen ombads också ange huruvida de hade för avsikt att lämna in en ansökan om en individuell dumpningsmarginal.

(25) Tolv exporterande tillverkare lämnade uppgifter om försäljningen till gemenskapen under undersökningsperioden och förklarade sig beredda att ingå i stickprovet. Stickprovsurvalet skedde i samråd med och i samförstånd med de berörda parterna. I enlighet med artikel 17.1 i grundförordningen utfördes detta på grundval av den största representativa exportvolym som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Följande exporterande tillverkare valdes ut för stickproven (nedan kallade den eller de exporterande tillverkare som ingick i stickprovet):

Indien

- Ester Industries Limited, New Delhi

- Gareware Polyester Limited, Mumbai

- Flex Industries Limited, Noida

- Jindal Polyester Limited, New Delhi

Sydkorea

- Toray Saehan Inc./Saehan Ind Inc., Söul

- Kolon Industries Inc., Kwacheon

- SKC Co. Ltd, Söul

(26) Volymen av den export som de exporterande tillverkare som ingick i stickprovet genomförde till gemenskapen under undersökningsperioden utgjorde för både Indien och Sydkorea nästan 90 % av all den PET-film med ursprung i dessa länder som exporterades till gemenskapen under undersökningsperioden.

(27) Med undantag för en exporterande tillverkare begärde samtliga företag som förklarat sig beredda att delta i stickprovet att, i enlighet med artikel 17.3 i grundförordningen, en individuell dumpningsmarginal skulle beräknas för dem ifall de inte skulle bli utvalda. Det kunde emellertid inte fastställas några individuella dumpningsmarginaler för dessa samarbetsvilliga företag, eftersom individuella undersökningar skulle ha blivit orimligt betungande och ha medfört risk för att undersökningen inte skulle ha kunnat slutföras inom den fastställda tidsfristen.

D. DUMPNING

1. Allmän metod

a) Normalvärde

(28) För att fastställa normalvärdet undersöktes till att börja med beträffande var och en av de utvalda exporterande tillverkarna om den totala försäljningsvolymen av den berörda produkten på hemmamarknaden var representativ enligt artikel 2.2 i grundförordningen, dvs. om försäljningen motsvarade mer än 5 % av försäljningsvolymen till gemenskapen av den berörda produkten.

(29) Därefter undersöktes huruvida den totala inhemska försäljningen av var och en av produkttyperna utgjorde minst 5 % av försäljningsvolymen av samma typ som exporterades till gemenskapen under undersökningsperioden och således var representativ.

(30) För de produkttyper som uppfyllde femprocentskriteriet undersöktes huruvida, i enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen, försäljning vid normal handel hade skett i tillräckliga mängder. Om volymen inhemsk försäljning till priser över enhetskostnaden för en viss produkttyp utgjorde minst 80 % av försäljningen, fastställdes normalvärdet på grundval av de vägda genomsnittliga priser som faktiskt betalats vid all inhemsk försäljning. I de fall där, för de enskilda produkttyperna, volymen lönsamma transaktioner var högst 80 %, men inte understeg 10 % av försäljningen, fastställdes normalvärdet på grundval av de vägda genomsnittliga priser som faktiskt betalats vid den återstående lönsamma inhemska försäljningen.

(31) För de produkttyper för vilka den inhemska försäljningsvolymen vid normal handel motsvarade mindre än 5 % av exportvolymen till gemenskapen eller för vilka volymen lönsam inhemsk försäljning utgjorde mindre än 10 %, ansågs den inhemska försäljningen av produkttyperna i fråga inte ha skett i tillräckliga mängder enligt artikel 2.2 och 2.4 i grundförordningen och beaktades därför inte. I enlighet med artikel 2.1 i grundförordningen grundades i dessa fall normalvärdet på ett vägt genomsnitt av de priser som andra tillverkare i det berörda landet tog ut vid representativ inhemsk försäljning av motsvarande produkttyp vid normal handel. I de fall där, för en viss produkttyp, varken den berörda exporterande tillverkaren eller någon annan exporterande tillverkare i det berörda landet hade någon försäljning i tillräckliga mängder konstruerades normalvärdet, i enlighet med artikel 2.3 och 2.6 i grundförordningen, på grundval av den berörda exporterande tillverkarens tillverkningskostnader för den berörda produkttypen plus ett skäligt belopp för försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt vinst. Försäljnings- och administrationskostnaderna och andra allmänna kostnader grundades på representativ inhemsk försäljning av den likadana produkten, och vinstmarginalen grundades på representativ försäljning vid normal handel.

b) Exportpris

(32) I de fall exporten till gemenskapen gick direkt till oberoende kunder i gemenskapen fastställdes exportpriserna enligt artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas.

(33) I de fall exporten gick till en närstående importör konstruerades exportpriserna enligt artikel 2.9 i grundförordningen på grundval av det pris till vilket de importerade produkterna först såldes vidare till en oberoende kund i gemenskapen. Justeringar gjordes för alla kostnader som uppkommit mellan import och vidareförsäljning samt för en skälig vinstmarginal. Vinstmarginalen beräknades på grundval av den förtjänst som oberoende importörer av den berörda produkten gjorde.

c) Jämförelse

(34) I syfte att säkerställa en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset togs hänsyn i form av justeringar för olikheter som påverkade prisjämförbarheten, i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen.

d) Dumpningsmarginaler

i) Dumpningsmarginal för de exporterande tillverkare som ingick i stickprovet

(35) I enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet för varje produkttyp med det vägda genomsnittliga exportpriset fritt fabrik i samma handelsled. I de fall det fastställdes att det fanns ett mönster för exportpriserna vilket väsentligen skilde sig mellan olika köpare, regioner eller tidsperioder och att den ovannämnda metoden inte återspeglade dumpningens hela omfattning jämfördes det genomsnittliga vägda normalvärdet med exportpriserna för alla individuella transaktioner till gemenskapen.

ii) Dumpningsmarginal för de samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet men som begärde individuell behandling

(36) Den vägda genomsnittliga dumpningsmarginalen för de samarbetsvilliga exporterande tillverkare som ingick i stickprovet tillämpades på de samarbetsvilliga exporterande tillverkare som inte ingick i stickprovet.

iii) Dumpningsmarginal för icke-samarbetsvilliga företag

(37) För de exporterande tillverkare som varken besvarade kommissionens frågeformulär eller på annat sätt gav sig till känna fastställdes dumpningsmarginalen i enlighet med artikel 18.1 i grundförordningen på grundval av tillgängliga fakta.

(38) Med hänsyn till att samarbetsviljan var mycket hög i båda de undersökta länderna beslutades det att dumpningsmarginalen för övriga företag skulle fastställas till samma nivå som för det exporterande företag som hade den högsta dumpningsmarginalen. Detta tillvägagångssätt valdes, eftersom det inte finns någon anledning att anta att en icke-samarbetsvillig exporterande tillverkare i landet i fråga skulle ha dumpat priserna i lägre utsträckning än en samarbetsvillig exporterande tillverkare i samma land.

2. Indien

a) Normalvärde

(39) Beträffande ungefär hälften av modellerna kunde de priser som de exporterande tillverkare som ingick i stickprovet tog ut på hemmamarknaden inte användas för att fastställa normalvärdet, eftersom de inte sålts vid normal handel eller i tillräckligt representativa mängder. Priset för modeller som sålts av andra exporterande tillverkare som ingick i stickprovet kunde bara användas för ett begränsat antal modeller, huvudsakligen beroende på att det inte fanns identiska modeller att jämföra med. För de övriga modellerna konstruerades normalvärdet.

(40) Tre av de fyra indiska exporterande tillverkare som ingick i stickprovet krävde att deras råvarukostnader skulle justeras med beloppet för den exportsubvention de erhållit inom ramen för det så kallade tullkreditsystemet efter export (se skäl 49 och 50). Denna justering kunde inte beviljas, eftersom det konstaterades att företagens räkenskaper (i vilka råvarukostnaderna bokfördes till deras fulla inköpsvärde utan avdrag för förmåner enligt tullkreditsystemet) återspeglade kostnaderna i samband med tillverkning och försäljning av produkten. Enligt artikel 2.10 i grundförordningen är det för övrigt endast möjligt att göra justeringar som påverkar prisernas jämförbarhet. Eftersom tullkreditsystemet inte påverkade prisernas jämförbarhet (se skäl 49 och 50), finns det ingen rättslig grund för att justera kostnaderna med tullkreditbeloppet.

(41) En exporterande tillverkare gjorde gällande att tillverkningskostnaderna vid en anläggning, på grund av det mycket låga kapacitetsutnyttjandet, angavs till ett för högt belopp och inte återspeglade de faktiska omkostnaderna i samband med tillverkningen. Det kunde inte beviljas någon justering i detta avseende, eftersom det konstaterades att det låga kapacitetsutnyttjandet inte berodde på investeringar i nya produktionslinjer och att det således inte var fråga om en sådan situation som avses i artikel 2.5 i grundförordningen.

b) Exportpris

(42) Vid fastställandet av exportpriset för produkter med ursprung i Indien använde kommissionen de förfaranden och metoder som beskrivs i skäl 32 och 33.

c) Jämförelse

(43) Justeringar beviljades för olikheter i transport-, försäkrings-, hanterings-, lastnings- och därmed sammanhängande kostnader, förpackningskostnader, kreditkostnader och provisioner, när detta var tillämpligt och berättigat.

i) Indirekta skatter

(44) En exporterande tillverkare som ingick i stickprovet krävde enligt artikel 2.10 b i grundförordningen en justering av normalvärdet för den omsättningsskatt (en skatt som tas ut av Indiens regionala myndigheter) som betalats vid försäljning på hemmamarknaden. Under några månader av undersökningsperioden var företaget befriat från omsättningsskatt. Befrielsen från omsättningsskatt beviljas företag som investerar i den berörda regionen. Den exporterande tillverkaren krävde en justering beräknad på så sätt att den totala omsättningsskatt som tagits ut av kunderna och betalats in till de regionala myndigheterna under undersökningsperioden dividerades med den totala inhemska försäljningen under samma period. Denna justering skulle därefter tillämpas beträffande all försäljning på hemmamarknaden under undersökningsperioden, både beträffande transaktioner för vilka det betalades omsättningsskatt och sådana som var befriade från omsättningsskatt. Som skäl för begäran om en justering beträffande den försäljning för vilken det inte betalades någon omsättningsskatt angavs att omsättningsskatten betalades indirekt genom att investeringar gjordes i området.

(45) Det konstaterades att företaget faktiskt var befriat från omsättningsskatt under några månader av undersökningsperioden medan det under resten av samma period var tvunget att betala omsättningsskatt. Det kunde inte göras någon justering beträffande de transaktioner för vilka det inte hade betalats någon omsättningsskatt alls, eftersom skatten inte "togs ut för den likadana produkt" som såldes på den indiska hemmamarknaden. Vad beträffar de transaktioner för vilka det konstaterades att omsättningsskatt hade betalats och att en justering i princip var berättigad visade undersökningen att det på de inhemska försäljningspriser som företaget uppgivit beträffande dessa transaktioner redan hade gjorts avdrag för omsättningsskatt och att det därför inte behövdes någon ytterligare justering.

ii) Handelsled

(46) En exporterande tillverkare som ingick i stickprovet krävde en justering för olika handelsled enligt artikel 2.10 d i grundförordningen. Justeringen kunde inte beviljas, eftersom företaget inte kunde påvisa att exportpriset avsåg ett annat handelsled än det som gällde för normalvärdet och att prisernas jämförbarhet påverkades. Två olika handelsled påstods finnas både på exportmarknaden och på hemmamarknaden, men det kunde inte konstateras några klara och tydliga skillnader i funktioner eller priser mellan säljarna i de olika handelsleden på den indiska hemmamarknaden.

(47) En annan exporterande tillverkare som ingick i stickprovet påstod att handlarna i gemenskapen köpte större kvantiteter än de inhemska handlarna och att de inhemska priserna därför var högre, vilket enligt artikel 2.10 d i grundförordningen borde berättiga till en justering för handelsled. Justeringen kunde inte beviljas, eftersom företaget inte kunde påvisa att det fanns någon skillnad i funktioner mellan de påstått skilda kategorierna handlare.

iii) Valutaomräkning

(48) En exporterande tillverkare som ingick i stickprovet ställde två krav enligt artikel 2.10 j i grundförordningen: i) att exportpriserna skulle omräknas till indiska rupier enligt dagskurs på betalningsdagen och ii), om detta krav avvisades, att en justering för valutaomräkning skulle göras. Det första kravet kunde inte bifallas, eftersom det enligt artikel 2.10 j inte kan göras någon justering med hänsyn till växelkursfluktuationer som inträffar efter försäljningsdagen. Det andra kravet avvisades också, eftersom det inte förekom någon varaktig förändring i växelkursen mellan valutorna i gemenskapen och den indiska rupien under undersökningsperioden.

iv) Andra justeringar

(49) Alla indiska exporterande tillverkare som ingick i stickprovet begärde en justering av exportpriset enligt artikel 2.10 k i grundförordningen för de fördelar som erhållits genom systemet med tullkredit som beviljas efter export. Under undersökningsperioden var de indiska exporterande tillverkarna av PET-film vid export av den berörda produkten berättigade till kredit enligt systemet med tullkredit efter export. För metalliserad PET-film uppgick krediten till 20 % för perioden 1 april 1999-28 februari 2000, vilket ändrades till 20 % med en övre gräns på 85 rupier per kilogram. För alla andra typer av PET-film uppgick krediten till 19 % av värdet fob av den export av den berörda produkten som ägde rum under perioden 1 april 1999-28 februari 2000 och därefter till 15 %. Den kredit som erhållits under undersökningsperioden fick användas för avräkning av tullavgifter som normalt skulle betalas vid import, oavsett vilken vara det gällde, eller säljas fritt till andra företag. Det bör noteras att de varor som importerats tullfritt fick säljas på den inhemska marknaden eller användas på annat sätt, och det fanns ingen bestämmelse om att man endast fick använda de importerade varorna i tillverkningen av den exporterade produkten.

(50) Det bör noteras att kommissionen i en tidigare antisubventionsundersökning(5) om samma produkt konstaterade att systemet med tullkredit som beviljas efter export utgjorde en exportsubvention. De exporterande tillverkarna kunde inte påvisa att exportsubventionen enligt systemet med tullkredit som beviljas efter export påverkade prisernas jämförbarhet och, i synnerhet, att kunderna på grund av förmånerna enligt tullkreditsystemet betalade olika priser på den inhemska marknaden. Kravet avvisades därför. Ingen produkt bör dock beläggas med både antidumpnings- och utjämningstull i syfte att råda bot på en och samma situation som uppstått till följd av dumpning eller exportsubvention. I enlighet med artikel 14.1 i grundförordningen skall därför antidumpningstullen minskas med de exportsubventioner som utjämnas genom den gällande utjämningstullen.

d) Dumpningsmarginal

(51) I enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet för varje berört produktslag som exporterades till gemenskapen med det vägda genomsnittliga exportpriset för varje motsvarande slag av den berörda produkten.

(52) Beträffande två exporterande tillverkare konstaterades att deras exportpriser hade varierat mellan olika köpare, tidsperioder och regioner. Eftersom jämförelsen mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet för varje produkttyp och det vägda genomsnittliga exportpriset återspeglade dumpningen i hela dess omfattning, beräknades emellertid dumpningsmarginalerna för dessa företag på det sätt som beskrivs ovan.

(53) Dumpningsmarginalen för de samarbetsvilliga exporterande tillverkare som inte ingick i stickprovet och för de icke-samarbetsvilliga företagen fastställdes enligt den metod som anges i skäl 36, 37 och 38.

(54) Det framgick av jämförelsen att dumpning förekom bland de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna. Följande preliminära dumpningsmarginaler, uttryckta i procent av importpriset cif gemenskapens gräns före tull, har fastställts:

>Plats för tabell>

3. Sydkorea

a) Frågan om företagsstruktur

(55) En av de sydkoreanska exporterande tillverkare som ingick i stickprovet begärde att fastställandet av dumpning och skada för företagets vidkommande skulle begränsas till undersökningsperiodens fyra sista månader. Som skäl för detta anfördes att kontrollen över PET-filmavdelningen vid det ursprungliga exporterande tillverkningsföretaget fyra månader före undersökningsperiodens slut skulle ha överförts till ett samriskföretag mellan det företaget och ett japanskt företag och att affärsstrategin för verksamheten (däribland prispolitiken) därigenom i avsevärd grad hade ändrats.

(56) Mot bakgrund av de uppgifter som lämnats beträffande ägarstrukturen och affärsverksamhetens art noterade kommissionen att det japanska företaget ägde ett betydande antal aktier i det sydkoreanska företaget redan innan samriskföretaget inrättades och att tillverkningsanläggningarna för den berörda produkten var desamma som i det tidigare sydkoreanska företaget. Kommissionen noterade dessutom att samriskföretaget fortsatte att sälja den berörda produkten under samma varumärke som den tidigare exporterande tillverkaren. Det fanns inga bevis på någon klart förändrad prispolitik under undersökningsperioden eller sedan samriskföretagets tillkomst. Därför drogs slutsatsen att samriskföretaget i själva verket utgjorde en fortsättning på den tidigare verksamheten och att uppgifterna beträffande hela undersökningsperioden skulle beaktas.

b) Normalvärde

(57) För det stora flertalet typer av PET-film beräknades normalvärdet på grundval av det inhemska försäljningspriset. I de fall där de inhemska priserna för en viss modell inte kunde användas konstruerades normalvärdet, eftersom det inte kunde konstateras att de andra exporterande tillverkarna i stickprovet hade någon försäljning av identiska typer av PET-film på den inhemska marknaden. Två exporterande tillverkare som ingick i stickprovet rapporterade viss försäljning till sydkoreanska tillverkningsföretag såsom försäljning på hemmamarknaden trots att den färdiga produkten var avsedd för export. Det hävdades att denna försäljning borde behandlas som inhemsk försäljning, eftersom den var avsedd för inhemsk förbrukning. Försäljningen omfattades emellertid av administrativa arrangemang som endast gällde exportförsäljning. Den var inte underkastad inhemsk omsättningsskatt. Den fakturerades normalt i US-dollar och betalningen gjordes med remburser. Den omfattades av tullrestitution och klassificerades normalt som lokal exportförsäljning i företagens räkenskaper. Under dessa omständigheter kunde denna försäljning inte anses ha skett i normal handel eller på så sätt att en ordentlig jämförelse hade kunnat göras och den beaktades således inte vid beräkningen av normalvärdet.

c) Exportpris

(58) Alla exporterande tillverkare som ingick i stickprovet exporterar delvis den berörda produkten till gemenskapen via företagen närstående importörer i gemenskapen. En av dessa närstående importörer bearbetar den importerade filmen i flera steg, varvid produkten får ett betydande mervärde till avsevärd kostnad för den närstående importören. Eftersom bearbetningen är så komplicerad, skulle det ha varit svårt att med någorlunda precision fastställa ett konstruerat exportpris. Eftersom exportförsäljningen till icke-närstående importörer i gemenskapen från denna exporterande tillverkare emellertid utgjorde cirka 63 % av företagets försäljning, ansågs det att försäljningen till icke-närstående importörer var representativ och det beslutades att exportpriset skulle fastställas enbart på grundval av exporten till icke-närstående importörer.

d) Jämförelse

(59) Justeringar för olikheter avseende transport-, försäkrings-, hanterings-, lastnings- och därmed sammanhängande kostnader, förpackningskostnader samt kredit har gjorts, när detta var tillämpligt och berättigat.

i) Växelkursfluktuationer

(60) En exporterande tillverkare som ingick i stickprovet krävde enligt artikel 2.10 j i grundförordningen en justering för varaktiga förändringar i växelkursen mellan den sydkoreanska valutan won och euron och mellan den sydkoreanska wonen och US-dollarn under de fyra sista månaderna av undersökningsperioden. Kravet ansågs berättigat och det gjordes en justering, för alla exporterande tillverkare som ingick i stickprovet.

ii) Tullrestitution

(61) Alla exporterande tillverkare som ingick i stickprovet krävde en justering av normalvärdet för importtullar som återbetalats enligt det nationella tullrestitutionssystemet, av det skälet att den likadana produkten belades med införselavgifter när den förbrukades i exportlandet men avgifterna återbetalades om den berörda produkten såldes på export. Dessa krav byggde på ett genomsnitt av den återbetalade tullen per kilogram exporterad vara.

(62) Den begärda justeringen kunde inte till fullo beviljas.

(63) Det är att märka att de exporterande tillverkarna hade tillgång till två försörjningskällor för sin huvudsakliga råvara, dvs. import och inköp på sina inhemska marknader. Det konstaterades att de exporterande tillverkare som ingick i stickprovet inte kunde ange källan för de råvaror som ingick i ett visst varuparti PET-film och således inte kunde identifiera vilka tullar som hänförde sig till exportförsäljningen respektive den inhemska försäljningen. Enligt det nationella tullrestitutionssystemet var det möjligt att avräkna export mot varje giltig importlicens i vilken det anges att tull har erlagts. Det konstaterades även att den tull som erlagts (per kilogram) varierade betydligt för ett och samma slags råvara, vilket berodde på fluktuationer i marknadspriserna, valutafluktuationer och andelen lokal råvara i den råvara som levererades till tillverkarna.

(64) När det gäller fastställandet av den tillåtna tullrestitutionen användes följande metod. De exporterande tillverkarna kan, mot uppvisande av bevis om exportförsäljning, av de sydkoreanska tull- och skattemyndigheterna kräva återbetalning av importtullar. Såsom rationella ekonomiska aktörer torde de försöka maximera tullrestitutionen genom att kräva återbetalning till så höga tullsatser som möjligt. Detta torde innebära att de i första hand hänför inhemskt tillverkade råvaror till den inhemska försäljningen, i andra hand sådant importerat råmaterial som har den lägsta tullen. Justeringen av tullrestitutionen fastställdes därför på denna grundval.

(65) I samtliga fall konstaterades det att de begärda beloppen var högre än tullen för den likadana varan på den inhemska marknaden, som de fastställts enligt metoden ovan, och justeringarna anpassades i enlighet härmed.

e) Dumpningsmarginal

(66) I enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet för varje berört produktslag som exporterades till gemenskapen med det vägda genomsnittliga exportpriset för varje motsvarande slag av den berörda produkten.

(67) En exporterande tillverkare som ingick i stickprovet angav att företagets priser hade varierat mellan olika köpare och olika tidsperioder. Ett annat företag angav att priserna hade varierat mellan olika köpare, tidsperioder och regioner. Beträffande ett av dessa företag konstaterades att metoden med att jämföra de vägda genomsnitten med varandra inte till fullo återspeglade dumpningens omfattning och därför beräknades dumpningsmarginalen för det företaget på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet och priserna för alla enskilda transaktioner till gemenskapen. Beträffande det andra företaget återspeglade jämförelsen mellan de vägda genomsnitten till fullo dumpningens omfattning och dumpningsmarginalen fastställdes därefter.

(68) När det gällde Sydkorea ansågs det rimligt att på de icke samarbetsvilliga företagen tillämpa den högsta dumpningsmarginal som konstaterats.

(69) Följande preliminära dumpningsmarginaler, uttryckta i procent av importpriset cif gemenskapens gräns före tull, har fastställts:

>Plats för tabell>

E. GEMENSKAPSINDUSTRIN

1. Tillverkning i gemenskapen

(70) Inom gemenskapen tillverkas den berörda produkten av följande företag:

- Tre aktörer, nämligen DuPont Teijin Films, Mitsubishi Polyester Films and Nuroll SpA, vilka ingav klagomålet och var samarbetsvilliga vid undersökningen (de samarbetsvilliga klagande).

- En aktör, Fapack, som medverkade vid ingivandet av klagomålet men endast, fastän företaget uttryckligen stödde förfarandet, tillhandahöll en del grundläggande uppgifter.

- Andra aktörer, 3M, Agfa Gevaert och Kodak Eastman Ltd, vilka inte tillhör de klagande och vilka lämnade in en del grundläggande uppgifter, även om de inte till fullo besvarade frågeformuläret, men inte motsatte sig förfarandet.

- En aktör, Toray Plastics Europe SA, som enbart svarade i sin kapacitet som närstående importör och inte som tillverkare i gemenskapen.

(71) Kommissionen gjorde en bedömning av huruvida de ovan nämnda företagen skulle kunna anses utgöra gemenskapsindustrin i den mening som avses i artikel 4.1 a i grundförordningen.

(72) Det konstaterades att Toray Plastics Europe var en samarbetsvillig exporterande tillverkare, nämligen Toray Saehan Industries, närstående sedan december 1999. Företaget vägrade samarbeta när det gällde dess tillverkning i gemenskapen och dess försäljning av egentillverkade varor. På grund av dess förhållande till den exporterande tillverkaren och dess totala brist på samarbetsvilja måste undersökningsresultaten därför fastställas på grundval av tillgängliga uppgifter. Kommissionen drog således preliminärt slutsatsen att denna aktör måste anses skyddad från de negativa följderna av den skadevållande dumpning som konstaterats. Företaget bör således inte anses vara en gemenskapstillverkare.

(73) Det konstaterades att inget av de andra ovan nämnda företagen hade importerat från de berörda länderna under undersökningsperioden. Kommissionen anser därför att alla de ovan nämnda aktörerna, med undantag för Toray Plastics Europe, är gemenskapstillverkare och således står för tillverkningen i gemenskapen i den mening som avses i artikel 4.1 i grundförordningen.

2. Definition av gemenskapsindustrin

(74) De tre klagande gemenskapstillverkare som visade sig samarbetsvilliga uppfyller kraven i artikel 5.4 i grundförordningen, eftersom de svarar för mer än 70 % av den totala tillverkningen i gemenskapen av PET-film. De anses därför utgöra gemenskapsindustrin i den mening som avses i artikel 4.1 i samma förordning och kallas nedan gemenskapsindustrin.

F. SKADA

1. Inledande anmärkningar

(75) Införandet av preliminära och slutgiltiga utjämningstullar för PET-film med ursprung i Indien(6) inträffade under undersökningsperioden, dvs. 1 april 1999-31 mars 2000, och är följaktligen relevant för analysen av de faktorer som är av betydelse för bedömningen av skada.

2. Förbrukning i gemenskapen

(76) Den synbara förbrukningen i gemenskapen fastställdes på grundval av följande:

- Uppgifter som lämnats av gemenskapsindustrin, andra samarbetsvilliga tillverkare i gemenskapen och samarbetsvilliga exporterande tillverkare om deras försäljningsvolym i gemenskapen.

- Eurostats uppgifter och förordning (EG) nr 1810/1999 när det gäller icke-samarbetsvilliga exporterande tillverkare i de berörda länderna och importen från tredje land.

- I enlighet med artikel 18 i grundförordningen användes förordning (EG) nr 1810/1999 och uppgifter i klagomålet när det gällde Toray Plastics Europes försäljning i gemenskapen. Såsom nämnts nedan samarbetade detta företag endast i egenskap av närstående importör och inte som tillverkare i gemenskapen.

(77) Tillverkningen för intern förbrukning, vilken uppgick till mer än 75000 ton under undersökningsperioden, beaktades inte vid fastställandet av förbrukningen i gemenskapen, eftersom denna tillverkning inte såldes på den öppna marknaden för PET-film utan behandlades ytterligare och såldes på marknaden i form av andra slutprodukter än PET-film, i vilka den berörda produkten endast ingick som en av beståndsdelarna. Försäljningen av PET-film som tillverkades och användes för intern förbrukning konkurrerade inte med försäljningen av PET-film som tillverkades och såldes på den öppna marknaden och därför var det inte sannolikt att den dumpade importen inverkade på denna försäljning.

(78) I detta sammanhang togs inte sådan PET-film, som fram till 1998 undantagsvis användes av gemenskapsindustrin för intern förbrukning, med i förbrukningen i gemenskapen, under det att viss försäljning på den öppna marknaden från företag som normalt tillverkade PET-film för intern förbrukning togs med i förbrukningen i gemenskapen.

(79) Beräknad på denna grundval ökade den synbara förbrukningen av PET-film i gemenskapen med ungefär 36 %, från 183923 ton 1996 till 249544 ton under undersökningsperioden. Framförallt ökade den mellan 1996 och 1997, till 212845 ton, och mellan 1998 och 1999, från 216729 ton till 241188 ton, och den fortsatte att öka fram till undersökningsperioden då den nådde upp till 249544 ton. Att gemenskapsmarknaden växte med 36 % mellan 1996 och undersökningsperioden berodde på att vissa slutanvändningar, såsom förpackningar och vissa industriella tillämpningar, uppvisade en mycket positiv utveckling.

3. Berörd import

a) Sammantagen bedömning av den berörda importens verkningar

(80) Vissa sydkoreanska exporterande tillverkare hävdade att import med ursprung i Sydkorea inte borde bedömas sammantaget med import med ursprung i Indien, eftersom importen från dessa båda länder konkurrerade på olika villkor beroende på de högre genomsnittliga priserna för importen av PET-film med ursprung i Sydkorea och de nationella och regionala exportsubventioner som de indiska exporterande tillverkarna hade omfattats av i enlighet med vad som anges i förordning (EG) nr 1810/1999 och bekräftas i förordning (EG) nr 2597/1999.

(81) Kommissionen undersökte dessa påståenden med beaktande av de villkor som anges i artikel 3.4 i grundförordningen. Det konstaterades att dumpningsmarginalerna var högre än den miniminivå som anges i artikel 9.3 i grundförordningen och att importen från dessa båda länder inte var försumbar.

(82) När det gäller konkurrensvillkoren konstaterades det såsom nämnts ovan att den PET-film som importerades från de bägge berörda länderna var likadana produkter i alla avseenden och likadana också den PET-film som tillverkades och såldes i gemenskapen. Importvolymen från de bägge berörda länderna var betydande och ökade mellan 1996 och undersökningsperioden. Marknadsandelen för denna import ökade även den under samma period. Dessutom minskade priserna för både den sydkoreanska och den indiska importen efter 1996 väsentligt och i bägge fallen underskred de gemenskapsindustrins försäljningspriser, trots att denna import såldes genom jämförbara handelskanaler och på likartade kommersiella villkor.

(83) När det gäller påståendet om att de indiska exporterande tillverkarna hade omfattats av nationella och regionala subventioner är det dessutom att märka att kommissionen har fastställt att importen från båda länderna konkurrerade på likartade villkor med avseende på försäljningspriser, handelskanaler och kommersiella villkor. Det faktum att de indiska exporterande tillverkarna hade omfattats av subventioner är emellertid inte relevant i detta sammanhang, och i alla händelser infördes utjämningstullar 1999 i syfte att kompensera för de subventioner som konstaterats i samband med den undersökningen.

(84) Det förefaller även lämpligt att göra en sammantagen bedömning av importen från de berörda länderna med hänsyn till konkurrensvillkoren både mellan importen från de berörda länderna och mellan denna import och den likadana gemenskapsprodukten.

(85) Mot denna bakgrund dras den preliminära slutsatsen att import med ursprung i de berörda länderna bör bedömas sammantaget.

b) Den dumpade importens volym och marknadsandel

(86) Importen från de berörda länderna ökade i volym med 83 %, från 27624 ton 1996 till 50590 ton, under undersökningsperioden, under det att den synbara förbrukningen i gemenskapen ökade med 36 %. Importen av den berörda produkten ökade väsentligt mellan 1996 och 1997, från 27624 ton till 40344 ton, och ökade ytterligare 1998 då den nådde upp till 46793 ton. Den ökade till 48067 ton 1999 och ökade därefter ytterligare under undersökningsperioden.

(87) Importen från de berörda länderna ökade sin marknadsandel på gemenskapsmarknaden med cirka fem procentenheter, från 15 % till 20,3 %, mellan 1996 och undersökningsperioden. Marknadsandelen ökade från 15 % till 19 % mellan 1996 och 1997 och 1998 ökade den till 21,6 %. Den minskade något till 19,9 % mellan 1998 och 1999 på grund av att utjämningstullar införts på import med ursprung i Indien och ökade därefter igen mot slutet av undersökningsperioden, då den uppgick till 20,3 %.

c) Priserna för den dumpade importen

i) Prisutveckling

(88) Enligt Eurostats statistik minskade priserna för importen från de berörda länderna med cirka 50 % under skadeundersökningsperioden, från 3411 euro per ton till 1692 euro per ton. Priserna minskade med 26 % mellan 1996 och 1997, ner till 2516 euro per ton, och de fortsatte att minska 1998 och 1999, då de uppgick till 1670 euro per ton. Under undersökningsperioden var priserna relativt stabila (1692 euro per ton) och ökade till och med något.

ii) Prisunderskridande

(89) Kommissionen undersökte huruvida de priser som togs ut av de exporterande tillverkarna från de berörda länderna underskred gemenskapsindustrins försäljningspriser under undersökningsperioden.

(90) Det vägda genomsnittliga exportpriset för varje typ av PET-film som definierats i enlighet med de kriterier som anges i avsnitt B.1 jämfördes med gemenskapsindustrins motsvarande vägda genomsnittliga försäljningspriser och i bägge fallen skedde jämförelsen på grundval av försäljningen till icke-närstående parter. I de fall importen skedde genom närstående företag användes återförsäljningspriset till den första oberoende kunden.

(91) De exporterande tillverkarnas försäljningspriser till icke-närstående kunder i gemenskapen justerades vid behov för olikheter i transport- och hanteringskostnader och importavgifter i syfte att fastställa ett pris fritt gemenskapens gräns, efter tull. På samma sätt justerades gemenskapsindustrins priser vid behov i syfte att fastställa ett pris fritt fabrik.

(92) De indiska exporterande tillverkarna begärde en justering för olika handelsled. De hävdade att de sålde en större del av sin tillverkning av PET-film till grossister i gemenskapen, under det att gemenskapsindustrin huvudsakligen sålde direkt till användarna av PET-film. De hävdade därför att jämförelserna i samband med fastställandet av prisunderskridandet borde ske mellan priser i samma handelsled.

(93) Det framgick av undersökningen att gemenskapsindustrins genomsnittliga försäljningspriser till distributörer eller omformningsföretag, dvs. användare, inte avgörs av kundkategorin utan av inköpsvolymerna. Ibland är priserna till grossister till och med högre än priserna till användarna, eftersom de sistnämnda köper större kvantiteter och därför får rabatt. Det konstaterades även att dessa båda handelsled inte är helt åtskilda på grund av att en del större företag är både grossister och användare. Dessutom kunde någon tydlig prisskillnad mellan de båda leden inte konstateras, varken för gemenskapsindustrins eller för de exporterande tillverkarnas försäljningspriser, eftersom kvantiteten såsom nämnts ovan förefaller vara en viktigare faktor för prissättningen än handelsledet. Tvärtemot vad de indiska exporterande tillverkarna hävdat framgick det av undersökningen att gemenskapsindustrin även sålde den berörda produkten till grossister och distributörer och inte enbart till användare. På denna grundval drogs slutsatsen att det inte fanns några skäl för att bevilja de indiska exporterande tillverkarna en justering för olika handelsled.

(94) På denna grundval fastställdes följande prisunderskridandemarginaler för varje land, uttryckta i procent av gemenskapstillverkarnas priser:

- Mellan 16,4 % och 37,9 % för Sydkorea (vägt genomsnitt 21,9 %).

- Mellan 36,7 % och 49,1 % för Indien (vägt genomsnitt 41,7 %).

4. Gemenskapsindustrins situation

(95) I enlighet med artikel 3.5 i grundförordningen undersökte kommissionen alla relevanta ekonomiska faktorer och förhållanden som har betydelse för gemenskapsindustrins situation.

a) Produktionskapacitet, faktisk tillverkning och kapacitetsutnyttjande

(96) Mellan 1996 och undersökningsperioden ökade gemenskapsindustrins sammanlagda produktionskapacitet, mätt i antal ton som kan tillverkas per år, med 37 %, från 126594 ton till 173537 ton. Det är att märka att kapaciteten ökade betydligt 1998 och 1999. Kapaciteten var stabil mellan 1999 och undersökningsperioden.

(97) Gemenskapsindustrins faktiska tillverkning ökade med cirka 27 % under skadeundersökningsperioden, från 109028 ton 1996 till 138216 ton under undersökningsperioden. Den ökade stadigt mellan 1996 och 1998, till 118190 ton, och mellan 1998 och 1999 ökade den betydligt, till 132385 ton, vilket sammanföll med införandet av utjämningstullar. Den ökade igen under undersökningsperioden, till 138216 ton, eftersom den nya produktionskapacitet som gemenskapsindustrin installerade 1998 och 1999 togs i drift under undersökningsperioden.

(98) Kapacitetsutnyttjandet minskade mellan 1996 och undersökningsperioden, från 86,1 % 1996 till 79,6 % under undersökningsperioden. Den minskade särskilt mellan 1997 och 1998, från 84,6 % till 73,9 %, ökade till 77,1 % 1999 och ökade ytterligare under undersökningsperioden, till 79,6 %.

b) Lager

(99) Gemenskapsindustrins lagernivå var relativt stabil under skadeundersökningsperioden (den uppgick till 15077 ton 1996 och till 14916 ton under undersökningsperioden), även om den minskade uttryckt i procent av tillverkningen, från 13,8 % 1996 till 10,8 % under undersökningsperioden.

c) Gemenskapsindustrins försäljningsvolym och marknadsandel för dess egen tillverkning

(100) Gemenskapsindustrins försäljningsvolym ökade stadigt mellan 1996 och 1998, från 87549 ton till 96542 ton, ökade betydligt 1999, till 106834 ton, och ökade ytterligare under undersökningsperioden, till 109675 ton. Det är emellertid att märka att medan gemenskapsindustrins försäljningsvolym ökade med cirka 25 % så ökade förbrukningen i gemenskapen med cirka 36 % mellan 1996 och undersökningsperioden och importen med ursprung i de berörda länderna med 83 %.

(101) Denna utveckling bör ses mot bakgrund av det faktum att gemenskapsindustrin inför konkurrensen från lågprisimporten från Indien och Sydkorea hade att välja mellan att antingen upprätthålla sina försäljningspriser, på bekostnad av minskad försäljning och marknadsandel, eller att sänka sina försäljningspriser i överensstämmelse med priserna för den berörda importen, på bekostnad av minskad lönsamhet. De flesta gemenskapstillverkarna valde från och med 1997 att sänka sina försäljningspriser i ett försök att bibehålla eller till och med öka sin försäljningsvolym i syfte att uppnå den tillverkning som var nödvändig för att täcka deras fasta kostnader.

(102) Gemenskapsindustrins marknadsandel på gemenskapsmarknaden minskade totalt sett mellan 1996 och undersökningsperioden, från 47,6 % till 44 %. Mellan 1996 och 1997 minskade den från 47,6 % till 43,8 %, 1998 ökade den till 44,5 % och därefter minskade den igen både 1999 och under undersökningsperioden, då den uppgick till 44 %. I detta sammanhang bör det erinras om att gemenskapsmarknaden för PET-film växte med cirka 36 % mellan 1996 och undersökningsperioden och att den berörda importens marknadsandel ökade med cirka fem procentenheter under samma period.

d) Tillväxt

(103) Såsom nämnts ovan ökade förbrukningen i gemenskapen med cirka 36 % mellan 1996 och undersökningsperioden, gemenskapsindustrins försäljningsvolym ökade med cirka 25 % och den berörda importen ökade med 83 % volymmässigt under samma period. Det faktum att marknaden växte och att importen med ursprung i andra tredje länder än de berörda länderna minskade ledde inte till en ökning av gemenskapsindustrins marknadsandel. Tvärtom minskade gemenskapsindustrins marknadsandel mellan 1996 och undersökningsperioden, från 47,6 % till 44 %, under det att den berörda importens marknadsandel ökade med cirka fem procentenheter under samma period. Följaktligen hade inte gemenskapsindustrin kunnat dra full nytta av marknadstillväxten.

e) Gemenskapsindustrins försäljningspriser för dess egentillverkade PET-film

(104) Gemenskapsindustrins vägda genomsnittliga försäljningspriser minskade från 4212 euro per ton till 2769 euro per ton mellan 1996 och undersökningsperioden, dvs. med cirka 34 %. Priserna minskade betydligt mellan 1996 och 1997, från 4212 euro per ton till 3604 euro per ton, minskade dramatiskt 1998 och 1999, till 2830 euro per ton, och minskade ytterligare under undersökningsperioden, till 2769 euro per ton. Det är att märka att gemenskapsindustrins försäljningspriser uppvisade samma utveckling som försäljningspriserna för den berörda importen och att gemenskapsindustrin inte kunde öka sina försäljningspriser under skadeundersökningsperioden, trots att dess försäljning av egentillverkad PET-film gått med förlust sedan 1998, såsom anges nedan.

f) Sysselsättning

(105) Sysselsättningen inom gemenskapsindustrin minskade under skadeundersökningsperioden med 11 %, från 2165 anställda 1996 till 1921 anställda under undersökningsperioden.

g) Produktivitet

(106) Produktiviteten bland den arbetskraft som är knuten till gemenskapsindustrins tillverkning av PET-film ökade mellan 1996 och undersökningsperioden med cirka 27 %, från cirka 68 ton per anställd 1996 till cirka 87 ton per anställd under undersökningsperioden. Den största ökningen skedde mellan 1997 och 1998, från cirka 70 ton till cirka 72 ton per anställd och mellan 1998 och 1999 då den uppgick till cirka 81 ton per anställd. Under undersökningsperioden ökade produktiviteten på nytt till cirka 87 ton per anställd.

h) Löner

(107) Genomsnittslönen per anställd ökade med 21 % mellan 1996 och undersökningsperioden, från cirka 42000 euro 1996 till cirka 51000 euro under undersökningsperioden, och uppvisade samma tendens som produktiviteten.

i) Investeringar

(108) Gemenskapsindustrins investeringar minskade mellan 1996 och undersökningsperioden totalt sett, från cirka 94 miljoner euro 1996 till cirka 14 miljoner euro under undersökningsperioden. Detta visar att gemenskapsindustrin fattade beslutet om att investera i ny produktionskapacitet 1995-1996, men att de nya anläggningarna, på grund av den långa tid som krävs för att sätta dem i drift, inte togs i bruk förrän 1997 och 1998. Investeringsnivån minskade drastiskt 1999 och förblev stabil under undersökningsperioden.

j) Lönsamhet

(109) Gemenskapsindustrins ekonomiska situation försämrades mellan 1996 och undersökningsperioden. Gemenskapsindustrins lönsamhet i form av vinst på försäljningen sjönk markant mellan 1996 och 1997, från cirka 13 % till cirka 3 %. Gemenskapsindustrin började göra förluster 1998 (cirka -7 %). Förlusterna steg till cirka -13 % 1999 och minskade bara något (till -11 %) under undersökningsperioden.

(110) Det bör noteras att kommissionen vid beräkningen av gemenskapsindustrins lönsamhet av PET-film uteslöt alla kostnader i samband med igångsättningen av nya produktionslinjer liksom kostnaderna för den omstrukturering som nämns ovan. Gemenskapsindustrins kostnader för omstrukturering och igångsättning uppgick 1998 till långt över 50 miljoner euro.

k) Kassaflöde

(111) Utvecklingen av det kassaflöde som tillverkningen av PET-film skapar för gemenskapsindustrin överensstämmer i stort med lönsamhetsutvecklingen. Kassaflödet minskade dramatiskt från cirka 100 miljoner euro 1996 till cirka 3 miljoner euro 1999 och det förbättrades endast marginellt under undersökningsperioden.

l) Avkastning på investeringar

(112) Avkastningen på investeringar, uttryckt som förhållandet mellan gemenskapsindustrins ovan angivna nettovinst för PET-film och nettovärdet av dess investeringar, uppvisade i likhet med lönsamheten en negativ utveckling. Avkastningen på investeringar minskade således kraftigt mellan 1996 (21,2 %) och 1999 (-12,4 %) och förbättrades något mot slutet av undersökningsperioden (-10,3 %).

m) Förmåga att anskaffa kapital

(113) Undersökningen har visat att gemenskapsindustrin inte kunde anskaffa kapital under skadeundersökningsperioden och att den med största sannolikhet inte kommer att kunna göra det i framtiden heller på grund av sin ekonomiska situation och i synnerhet på grund av den försämrade lönsamheten och den negativa tendensen i kassaflödet från PET-filmtillverkningen. I det sammanhanget bör det noteras att, även om två av de tre företag som gemenskapsindustrin består av ingår i globalt organiserade företagsgrupper med diversifierad verksamhet i andra sektorer än PET-filmsektorn, är de resultatenheter som ansvarar för den berörda produkten i många avseenden separata enheter med egen förvaltning och ledning.

n) Dumpningsmarginalens storlek

(114) Med hänsyn till volymerna av och priserna på importen från de berörda länderna kan verkan av den faktiska dumpningsmarginalens storlek inte anses vara försumbar.

o) Återhämtning efter tidigare subventionering

(115) När det gäller möjligheten till återhämtning efter tidigare subventionering bör det noteras att preliminära utjämningstullar på import med ursprung i Indien infördes i juli 1999 och bekräftades slutgiltigt i december 1999. Gemenskapsindustrin förefaller emellertid ännu inte ha dragit nytta av dessa åtgärder.

5. Slutsatser angående skada

(116) Granskningen av de ovan nämnda faktorerna visar att gemenskapsindustrins situation försämrades mellan 1996 och undersökningsperioden. Även om gemenskapsindustrin ökade sin produktion och försäljningsvolym under skadeundersökningsperioden, kunde den inte följa tillväxten i gemenskapsförbrukningen. Detta ledde till att den förlorade marknadsandelar under den berörda perioden. Förlusten kunde ha varit ännu kraftigare om gemenskapsindustrin inte hade sänkt sina försäljningspriser med cirka 34 %, med konsekvenser för dess ekonomiska situation, dvs. för lönsamheten och likviditeten i PET-filmsektorn. I dessa avseenden inträffade en avsevärd försämring mellan 1996 och undersökningsperioden. Lönsamheten minskade till -11 % i en industri där en vinst på 6 % måste anses som miniminivå för att de investeringar och den forskning och utveckling som krävs för att hålla jämna steg med den tekniska utvecklingen och marknadens krav skall kunna finansieras. Gemenskapsindustrin var också tvungen att minska antalet anställda i PET-filmsektorn med 11 %.

(117) I avsikt att behålla sin konkurrenskraft i fråga om produktivitet och effektivitet omstrukturerade gemenskapsindustrin emellertid tillverkningen av den berörda produkten genom att inrätta nya produktionslinjer och avveckla gamla produktionslinjer som var mindre effektiva. I dagens läge hör gemenskapsindustrins produktionslinjer för PET-film till de modernaste och mest effektiva i världen.

(118) På grundval av ovanstående har kommissionen preliminärt dragit slutsatsen att gemenskapsindustrin lidit väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3 i grundförordningen.

G. ORSAKSSAMBAND

1. Inledning

(119) I enlighet med artikel 3.6 och 3.7 i grundförordningen undersökte kommissionen om den dumpade importen av PET-film med ursprung i de berörda länderna hade vållat gemenskapsindustrin skada som kan betecknas som väsentlig. Kommissionen undersökte även andra kända faktorer utöver den dumpade importen vilka eventuellt skadade gemenskapsindustrin samtidigt med denna, för att säkerställa att den eventuella skada som vållats av dessa faktorer inte tillskrevs den dumpade importen.

2. Verkan av den dumpade importen från de berörda länderna

(120) Den betydande ökningen i volym av den berörda importen med 83 %, från 27624 ton 1996 till 50590 ton under undersökningsperioden, och ökningen av denna imports marknadsandel på gemenskapsmarknaden, från 15 % 1996 till 20,3 % under undersökningsperioden, samt det betydande prisunderskridande som konstaterats (upp till 49 % under undersökningsperioden) inträffade samtidigt med försämringen av gemenskapsindustrins ekonomiska situation, särskilt i form av förlorade marknadsandelar, prisdepression och pristryck och en försämrad lönsamhet som övergick i betydande förluster efter 1998 (cirka -11 % under undersökningsperioden).

(121) Såsom nämnts ovan hade gemenskapsindustrin inför konkurrensen från dumpad lågprisimport att välja mellan att antingen upprätthålla sina försäljningspriser på bekostnad av minskad försäljning och marknadsandel, eller att sänka sina försäljningspriser i överensstämmelse med priserna för den berörda importen på bekostnad av minskad lönsamhet. De flesta gemenskapstillverkarna valde från och med 1997 att sänka sina försäljningspriser i ett försök att bibehålla, eller till och med öka sin försäljningsvolym, i syfte att uppnå den tillverkning som var nödvändig för att deras tillverkningskostnader skulle täckas. Denna strategi ledde helt klart till en försämring av gemenskapsindustrins lönsamhet, vilken minskat redan mellan 1996 och 1997, och 1998 började industrin gå med förlust. Detta berodde på att marknaden för PET-film är priskänslig och att priserna för importen från de berörda länderna minskade betydligt, med 40 %, mellan 1996 och 1998.

(122) Gemenskapsindustrin kunde inte heller dra nytta av att gemenskapsmarknaden växte markant, med cirka 36 % mellan 1996 och undersökningsperioden, under det att gemenskapsindustrins försäljning endast ökade med 25 %. Det är att märka att importen från de berörda länderna ökade med 83 % under samma period. Såsom nämnts tidigare skulle gemenskapsindustrins marknadsandel emellertid ha sjunkit ännu mer om gemenskapsindustrin inte hade minskat sina försäljningspriser i överensstämmelse med priserna för den berörda importen, vilka sjönk med 50 % under skadeundersökningsperioden.

(123) Följaktligen anser kommissionen att det pristryck som utövades av den berörda importen, vars volym och marknadsandel ökade väsentligt och som skedde till låga priser, såsom framgår av det betydande prisunderskridande som konstaterats, orsakade ett prisfall för gemenskapsindustrin som i sin tur ledde till en försämring av industrins ekonomiska situation.

3. Verkningar av andra faktorer

a) Import från tredje land

(124) Importen med ursprung i tredje land som inte berörs av det aktuella förfarandet låg totalt sett sedan 1997 på en lägre nivå, både volymmässigt och med avseende på marknadsandelar, än den berörda importen.

(125) Endast import med ursprung i två andra länder än de berörda länderna hade en marknadsandel på gemenskapsmarknaden under undersökningsperioden som översteg 2 %, nämligen Förenta staterna och Japan.

(126) I detta sammanhang är det att märka att två av de klagande gemenskapstillverkarna ägs av eller nyligen har slagits samman med amerikanska eller japanska företag. Följaktligen har dessa företag en global organisation av tillverkningen av sitt samlade sortiment, dvs. tillverkningen sker i olika anläggningar över hela världen. De gemenskapsbaserade företagen är inriktade på tillverkning av vissa produkttyper och kompletterar sin egen tillverkning med produkter tillverkade av andra företag inom samma koncern belägna utanför gemenskapen, huvudsakligen i Förenta staterna och i Japan. På samma sätt köper dessa företag utanför gemenskapen de produkttyper som tillverkas i gemenskapen för att sälja dem på sina egna geografiska marknader. Dessa ökade handelsströmmar återspeglas i importvolymerna från Förenta staterna och Japan och i gemenskapsindustrins exportvolymer (se nedan).

(127) Det framgick även av undersökningen att en del av de exporterande tillverkarna från de berörda länderna ingår i koncerner med en global organisation av sin tillverkning som även importerar en del typer av PET-film de säljer på gemenskapsmarknaden från Förenta staterna och Japan i syfte att komplettera sitt sortiment av PET-film tillverkad i de berörda länderna. Även denna situation återspeglas i siffrorna nedan över import med ursprung i Förenta staterna och Japan.

(128) Importen med ursprung i Förenta staterna ökade under skadeundersökningsperioden, särskilt mellan 1996 och 1997 då den ökade markant (från 14968 ton till 19746 ton), och 1998 ökade den ytterligare till 21321 ton. Den minskade något 1999 då den uppgick till 21037 ton, och under undersökningsperioden ökade den till 22113 ton. Marknadsandelen för denna import ökade med cirka två procentenheter mellan 1996 och 1998, minskade med cirka en procentenhet 1999 till 8,7 % och var stabil under undersökningsperioden.

(129) Mellan 1996 och undersökningsperioden var dessutom de genomsnittliga priserna för importen med ursprung i Förenta staterna högre än både priserna för importen med ursprung i de berörda länderna och gemenskapsindustrins genomsnittliga försäljningspriser och de ökade från 4693 euro per ton 1996 till 6582 euro per ton under undersökningsperioden. Följaktligen kan slutsatsen dras att denna import skedde till priser som inte underskred gemenskapsindustrins försäljningspriser.

(130) Importen med ursprung i Japan minskade volymmässigt mellan 1996 och 1999, från 14012 ton till 7523 ton, och ökade något under undersökningsperioden då den uppgick till 8091 ton. Denna imports marknadsandel på gemenskapsmarknaden minskade betydligt mellan 1996 och 1998, från 7,6 % till 3,5 %, och har varit stabil sedan dess.

(131) Priserna för denna import var dessutom i genomsnitt högre än priserna för den berörda importen och gemenskapsindustrins priser under skadeundersökningsperioden. Importpriserna var relativt stabila under skadeundersökningsperioden och minskade från 5798 euro per ton 1996 till 5129 euro per ton under undersökningsperioden, vilket innebär att de inte underskred gemenskapsindustrins försäljningspriser.

(132) Marknadsandelen för import med ursprung i andra tredje länder än Förenta staterna och Japan var i stort sett stabil under skadeundersökningsperioden. Denna import ökade med 53 % volymmässigt, från 7088 ton 1996 till 10830 ton under undersökningsperioden. Varje enskilt land hade i samtliga fall en marknadsandel på mindre än 1 % av gemenskapsmarknaden. Under samma period var dessutom det genomsnittliga priset för denna import högre än för importen med ursprung i de berörda länderna, även om det minskade under skadeundersökningsperioden till följd av den allmänna utvecklingen på marknaden, från 3827 euro per ton 1996 till 2426 euro per ton under undersökningsperioden. Det framgick av undersökningen att det förekom import med ursprung i Schweiz och Israel. Marknadsandelen för denna import uppgick till 0,8 % respektive 0,7 % under undersökningsperioden. Det konstaterades emellertid att det inte fanns någon betydande tillverkning av PET-film i dessa länder. Det kan därför inte uteslutas att en del av importen från dessa länder hade sitt ursprung i något av de länder som omfattas av det aktuella förfarandet.

(133) På denna grundval dras den preliminära slutsatsen att import med ursprung i andra tredje länder än de berörda länderna, särskilt importen med ursprung i Förenta staterna och Japan, inte hade bidragit till den väsentliga skada som gemenskapsindustrin lidit och att den hur som helst inte bröt orsakssambandet mellan den dumpade importen och den väsentliga skadan.

b) Prisutvecklingen för råvaror

(134) Några berörda parter hävdade att minskningen av försäljningspriserna för PET-film på gemenskapsmarknaden huvudsakligen berodde på en minskning av världsmarknadspriserna för råvarorna till PET-film, dvs. dimetyltereftalat (DMT), ren tereftalsyra (PTA) och monoetylenglykol (MEG).

(135) Det framgick av undersökningen att priserna för råvarorna minskade mellan 1996 och 1998, men började öka 1999 för att fortsätta öka under undersökningsperioden. Gemenskapsindustrins råvarukostnad för varje sålt ton PET-film minskade fram till 1998 med 15 %, men började öka från och med 1999 och under undersökningsperioden. Sammantaget minskade den genomsnittliga råvarukostnaden för varje sålt ton med 10 % mellan 1996 och undersökningsperioden, under det att gemenskapsindustrins försäljningspriser minskade med 34 % under samma period.

(136) Råvarukostnaden utgjorde i genomsnitt cirka 35 % av den sammanlagda tillverkningskostnaden för PET-film 1996. Denna andel minskade till cirka 30 % 1998. I och med att råvarupriserna började öka steg denna andel emellertid till cirka 34 % 1999 och till 37 % under undersökningsperioden. Minskningen av gemenskapsindustrins försäljningspriser med 34 % kan således inte förklaras med utvecklingen av råvarukostnaden för varje sålt ton.

(137) Även om minskningen av råvarupriserna till viss del kan ha bidragit till minskningen av försäljningspriserna fram till 1998 förklarar den emellertid inte den samlade minskningen av försäljningspriserna med 34 % eller den negativa utvecklingen av gemenskapsindustrins lönsamhet.

c) Utvecklingen av förbrukningen på gemenskapsmarknaden

(138) Med hänsyn till att den synbara förbrukningen av PET-film i gemenskapen ökade med cirka 36 % under skadeundersökningsperioden kan den väsentliga skada som gemenskapsindustrin lidit inte hänföras till en minskning av efterfrågan på gemenskapsmarknaden.

d) Gemenskapsindustrins överskottskapacitet och överskottsutbudet på världsmarknaden

(139) Några berörda parter hävdade att den skada som gemenskapsindustrin lidit var en följd av industrins beslut att öka sin kapacitet vid en tidpunkt då marknaden för PET-film inte ökade i motsvarande utsträckning. Det har hävdats att det inte fanns någon grund för gemenskapsindustrins påstående om skada, eftersom dess kapacitetsökning inte hade åtföljts av en motsvarande ökning av försäljningen, vilket medförde ett lägre kapacitetsutnyttjande vid en tidpunkt då det fanns en överskottskapacitet på världsmarknaden.

(140) I detta sammanhang konstaterades att det beslut om att öka kapaciteten som fattades av gemenskapsindustrin 1995/1996 faktiskt grundade sig på en riktig analys av utvecklingen på marknaden för PET-film. Såsom anges i förordning (EG) nr 1810/1999 och bekräftas i förordning (EG) nr 2597/1999 rörande införande av en utjämningstull på import av PET-film med ursprung i Indien var det ökningen av förbrukningen i gemenskapen 1995 som ledde till att gemenskapsindustrin investerade i nya produktionslinjer. Det angavs vidare att detta beslut skulle ses mot bakgrund av de stora kapitalkostnaderna och den tid det tar att starta en ny fabrik.

(141) Den nya kapacitet som gemenskapsindustrin installerade mellan 1996 och undersökningsperioden var en följd inte bara av det beslut som fattades 1995 utan även av behovet av ersättning och modernisering av föråldrade produktionslinjer samt resultatet av vissa klagande gemenskapstillverkares globala produktionsstrategi. Förbrukningen i gemenskapen ökade med cirka 36 % mellan 1996 och undersökningsperioden, dvs. mer än gemenskapsindustrins tillverkning och försäljning under samma period. Såsom angivits ovan tillverkar gemenskapsindustrin dessutom PET-film för export.

(142) Dessutom konstaterades det att ett antal oberoende källor för denna produkt medgav att det fanns en överkapacitet på världsmarknaden. Samma källor uppgav emellertid att när det gäller gemenskapsmarknaden för PET-film är den befintliga produktionskapaciteten i gemenskapen lägre än efterfrågan, medan produktionskapaciteten i de berörda länderna är alltför stor i förhållande till dessa länders inhemska marknader. I den mån det finns en överskottskapacitet på världsmarknaden för denna produkt beror detta troligen på den nya kapacitet som tillkommit under de senaste åren, i många fall hos de berörda exporterande tillverkarna i Indien, Sydkorea och andra tredje länder, vars inhemska marknader inte är tillräckligt stora för att absorbera denna nya kapacitet.

e) Gemenskapsindustrins konkurrensförmåga och exportresultatet

(143) När det gäller den tekniska utvecklingen och produktivitetsutvecklingen inom gemenskapsindustrin fastställdes det att industrin försökte upprätthålla sina tillverknings- och försäljningsnivåer mellan 1996 och undersökningsperioden och att den gjorde investeringar och installerade nya produktionslinjer för att öka produktiviteten i syfte att inte förlora marknadsandelar och konkurrenskraft.

(144) Under skadeundersökningsperioden ökade gemenskapsindustrin sin försäljning på exportmarknaderna, på vilka den ävenså konkurrerade med de berörda exporterande tillverkarna. Detta återspeglar även den globala strukturen hos de båda klagande gemenskapstillverkarna, som ägs av amerikanska och japanska företag med en global tillverkningsstrategi och som därför tillverkar PET-film i gemenskapen för export till andra delar av världen.

(145) Gemenskapsindustrins exportförsäljning ökade med 49 % mellan 1996 och undersökningsperioden, från 19118 till 28580 ton, och denna ökning skedde huvudsakligen mellan 1998 och 1999, då den ökade från 20951 till 26743 ton. Exportvolymen fortsatte att öka under undersökningsperioden. Det är dessutom att märka att exportförsäljningen utgjorde cirka 18 % av gemenskapsindustrins sammanlagda försäljning under undersökningsperioden.

(146) Det framgår således av gemenskapsindustrins exportresultat att den är konkurrenskraftig. Följaktligen kan dess exportverksamhet inte ha bidragit till den skada som gemenskapsindustrin lidit.

f) Andra gemenskapstillverkares situation

(147) När det gäller de andra gemenskapstillverkarnas situation minskade deras försäljningsvolymer totalt sett från 13263 ton 1996 till 12235 ton under undersökningsperioden. Deras marknadsandel på gemenskapsmarknaden minskade från 7,2 % till 4,9 %. Efter en svag ökning av försäljningsvolymerna och marknadsandelarna mellan 1996 och 1997 minskade båda dessa indikatorer mot slutet av undersökningsperioden.

(148) Icke desto mindre konstaterades det även att deras tillverkningsvolym ökade från 75130 ton 1996 till 91654 ton under undersökningsperioden. Skillnaden mellan tillverknings- och försäljningsvolymen förklaras av att några av dessa andra gemenskapstillverkare huvudsakligen tillverkade PET-film för eget behov och endast sålde en mindre del av sin tillverkning. Det är att märka att mer än 75000 ton PET-film användes för eget behov i gemenskapen under undersökningsperioden.

(149) Mot denna bakgrund dras den preliminära slutsatsen att de andra gemenskapstillverkarna har genomgått samma negativa utveckling som gemenskapsindustrin och att de alltså inte har bidragit till den skada som gemenskapsindustrin lidit.

g) Gemenskapsindustrins försäljning av inköpt PET-film

(150) Några berörda parter hävdade att eftersom gemenskapsindustrin ökade sin produktivitet och blev effektivare under skadeundersökningsperioden kan dess försäljning av inköpt PET-film som huvudsakligen köpts från Förenta staterna och Japan ha bidragit till den väsentliga skada som gemenskapsindustrin lidit.

(151) Såsom nämnts ovan ägs två av de klagande gemenskapstillverkarna av amerikanska eller japanska företag eller har nyligen slagits samman med sådana företag. Följaktligen har de en global organisation av tillverkningen av sitt samlade produktsortiment och företagen i gemenskapen kompletterar sin egen tillverkning med produkter tillverkade av andra företag inom samma koncern utanför gemenskapen, huvudsakligen i Förenta staterna och i Japan.

(152) Det framgick av undersökningen att gemenskapsindustrins försäljningsvolym av inköpt PET-film minskade kontinuerligt, från 15236 ton 1996 till 8723 ton 1999. Den ökade till 11495 ton under undersökningsperioden till följd av att en av gemenskapstillverkarna lade ner en av sina produktionslinjer och därför blev tvungen att komplettera sin tillverkning med PET-film med ursprung i Förenta staterna. Den del av de tre klagande gemenskapstillverkarnas sammanlagda försäljning i gemenskapen som utgjordes av försäljning av inköpt PET-film minskade från 14,8 % 1996 och till 9,5 % under undersökningsperioden.

(153) Således kan gemenskapsindustrins försäljning av inköpt PET-film inte ha bidragit till den skada som gemenskapsindustrin lidit.

4. Slutsats om orsakssamband

(154) Den betydande ökningen av importen från de berörda länderna och av denna imports marknadsandel, de betydande minskningarna av priserna för denna import och det prisunderskridande som konstaterats hade betydande negativa verkningar för gemenskapsindustrins situation. Dessutom konstaterades inga andra faktorer som kunde ha bidragit till den skada som gemenskapsindustrin lidit.

(155) Följaktligen dras den preliminära slutsatsen att den väsentliga skada som gemenskapsindustrin lidit orsakats av import av PET-film med ursprung i Indien och Sydkorea.

H. GEMENSKAPENS INTRESSE

(156) För bedömningen av gemenskapens intresse undersökte kommissionen hur de berörda ekonomiska aktörerna sannolikt skulle komma att påverkas om antidumpningsåtgärder skulle införas respektive inte införas. Särskilda frågeformulär sändes ut till ett antal berörda parter som bedömdes vara direkt berörda av den berörda produkten, nämligen gemenskapsindustrin, övriga tillverkare i gemenskapen, Toray Plastics Europe, leverantörer av råvaror för tillverkning av PET-film, icke-närstående importörer och handlare vars verksamhet omfattade den berörda produkten samt användare av PET-film.

1. Gemenskapsindustrin

a) Gemenskapsindustrins art och struktur

(157) Gemenskapsindustrin utgörs av tre företag vars verksamhet uteslutande avser PET-film. Två av dem ingår i globalt organiserade företag baserade i Japan och Förenta staterna, men de resultatenheter som tillverkar eller försäljer PET-film är separata enheter vars ledning och FoU-verksamhet är förlagda till gemenskapen.

(158) Tillverkningen av PET-film är mycket kapitalintensiv och i hög grad automatiserad. Antalet anställda inom gemenskapsindustrin med direkt anknytning till PET-film uppgick till 1921 under undersökningsperioden.

b) Gemenskapsindustrins livskraft

(159) Trots undersökningsresultatet om väsentlig skada förefaller gemenskapsindustrin vara livskraftig och konkurrenskraftig. Denna preliminära bedömning grundar sig på en analys av följande faktorer:

- Ställning på gemenskapsmarknaden: Gemenskapsindustrin har en marknadsandel på 44 % och är därmed fast etablerad som aktör på gemenskapsmarknaden och partner till användarindustrin.

- Investeringsnivå och utbyte av maskinparken: Gemenskapsindustrin har investerat i nya produktionslinjer och lagt ned mindre effektiva produktionslinjer.

- Omstrukturerings- och effektivitetsvinster: Gemenskapsindustrin har rationaliserat sin tillverkning, moderniserat sin maskinpark och ökat sin produktionskapacitet. Samtidigt har den minskat sin arbetsstyrka och kunnat höja produktiviteten i tillverkningen av PET-film i och med att de befintliga anläggningarna blivit mera effektiva. Gemenskapsindustrin lyckades dessutom minska tillverkningskostnaden per enhet med cirka 16 % under skadeundersökningsperioden.

- Exportresultat: Gemenskapsindustrins export av den berörda produkten ökade under skadeundersökningsperioden. Exporten uppgick till 28580 ton under undersökningsperioden.

- Produktionsteknik: Gemenskapsindustrin har legat bakom avgörande förbättringar av produktionstekniken för PET-film. Den upprätthåller sin produktivitet och effektivitet på världsstandardnivå. Gemenskapsindustrin har numera några av de allra modernaste och effektivaste produktionslinjerna för PET-film i världen.

(160) Som framhållits i det föregående förefaller gemenskapsindustrin på grund av förekomsten av dumpning inte, så som kunnat förväntas, ha dragit fördel av verkningarna av de utjämningsåtgärder som infördes 1999.

c) Möjliga verkningar av att åtgärder införs eller inte införs

(161) Om det inte införs antidumpningsåtgärder kommer gemenskapsindustrin också i fortsättningen att ställas inför prisunderskridande och därav följande prisdepression, vilket tidigare lett till att lönsamheten försämrats. Om denna situation skulle fortgå kommer gemenskapstillverkarna inte att ha något annat val än att lägga ned vissa produktionslinjer, kanske till och med hela anläggningar som uteslutande utnyttjas för tillverkning av PET-film.

(162) Eftersom de företag som utgör gemenskapsindustrin huvudsakligen, om än inte uteslutande, tillverkar PET-film, skulle företagens långsiktiga överlevnad till och med kunna äventyras. Det betyder att cirka 1900 arbetstillfällen med direkt anknytning till tillverkningen av PET-film riskerar att försvinna om gemenskapsindustrin skulle lägga ned sina anläggningar.

(163) Om det däremot införs antidumpningsåtgärder kan, för det första, priserna förväntas öka, men sannolikt inte med hela beloppet för den eventuella antidumpningstullen, eftersom det fortfarande kommer att råda konkurrens mellan tillverkarna i gemenskapen, import med ursprung i de berörda länderna och import med ursprung i andra länder utanför gemenskapen. Eftersom kapacitetsutnyttjandet förmodligen kommer att öka kommer detta, för det andra, att leda till en produktionsökning, vilket i sin tur kommer att göra det möjligt för gemenskapsindustrin att ytterligare minska styckkostnaderna. Som en följd av ökad försäljning kan gemenskapsindustrin alltså förväntas öka sin andel av gemenskapsmarknaden. Sammanfattningsvis förväntas ökad tillverkning och ökad försäljning, å ena sidan, och fortsatt minskade styckkostnader, å andra sidan, eventuellt i kombination med en blygsam prisökning, göra det möjligt för gemenskapsindustrin att på nytt bli lönsam och att återta förlorade marknadsandelar.

2. Övriga tillverkare i gemenskapen samt Toray Plastics Europe

(164) På grundval av uppgifterna från övriga tillverkare i gemenskapen och från Toray Plastics Europe kan konstateras att inget tyder på att verkningarna av de föreslagna åtgärderna vad gäller deras situation skulle komma att skilja sig nämnvärt från verkningar för gemenskapsindustrin enligt ovan. För de företag som tillverkar PET-film för eget bruk kommer dock verkningarna sannolikt att bli mera begränsade.

3. Leverantörer av råvaror för tillverkning av PET-film

(165) Frågeformulär rörande gemenskapens intresse sändes till tio leverantörer av de råvaror som används för tillverkning av PET-film (dvs. dimetyltereftalat [DMT], ren tereftalsyra [PTA] och monoetylenglykol [MEG]). Dessa leverantörer säljer dessa råvaror i huvudsak till gemenskapsindustrin, men även till några av de exporterande tillverkarna. Endast fyra leverantörer var villiga att samarbeta i undersökningen.

(166) På grundval av uppgifterna från de samarbetsvilliga leverantörerna konstaterades att försäljningen av de berörda råvarorna till PET-filmtillverkare endast representerade en ringa andel av dessa leverantörsföretags totala omsättning. Införandet av antidumpningsåtgärder bedöms därför komma att få endast begränsade verkningar för dessa företag, som emellertid kan komma att få högre försäljningsvolymer och en förbättrad lönsamhet. Om det inte införs några antidumpningsåtgärder och gemenskapsindustrin minskar sina inköp av de berörda råvarorna, kommer dessa företag däremot sannolikt att dra ned på, eller till och med upphöra med, sin tillverkning av dessa råvaror.

4. Oberoende importörer och handlare i gemenskapen

a) Import- och distributionskanalernas struktur

(167) Distributionen av PET-film i gemenskapen kännetecknas av att det finns ett relativt litet antal importörer och handlare. Det framgick vidare av undersökningen att tillverkare och användare av PET-film har direkt kontakt med varandra, eftersom användarna inte alltid använder sig av mellanhänder när de köper PET-film.

b) Importörernas och handlarnas ekonomiska situation

(168) Ett tjugotal frågeformulär sändes ut till importörer och handlare i gemenskapen. Det inkom bara två svar. Av de erhållna uppgifterna att döma köper importörerna i gemenskapen PET-film från en mängd olika källor, bland annat från de berörda länderna och från gemenskapsindustrin. Därför kan slutsatsen dras att importörerna vid sidan av sin import av den berörda produkten med ursprung i Indien och Sydkorea också handlar med PET-film som de köper från gemenskapsindustrin eller från andra länder utanför gemenskapen. Försäljningen av PET-film svarade för en betydande del av den totala omsättningen hos de företag som besvarade frågeformuläret.

c) Verkningar av att åtgärder införs eller inte införs

(169) Enligt de två samarbetsvilliga importörerna skulle de traditionella leverantörerna från Fjärran östern komma att stängas ute från gemenskapsmarknaden om det infördes höga antidumpningstullar. Med tanke på att gemenskapsindustrin inte var i stånd att tillgodose efterfrågan på PET-film i gemenskapen skulle vidare importörernas och handlarnas ekonomiska situation komma att försämras om importen med ursprung i de berörda länderna upphörde, eftersom importörerna och handlarna då inte skulle kunna tillgodose efterfrågan.

(170) Vad beträffar argumentet att importen skulle stängas ute från gemenskapsmarknaden kan erinras om att syftet med antidumpningsåtgärder inte är att förhindra import från att komma in på gemenskapsmarknaden utan att återupprätta rättvisa konkurrensbetingelser på marknaden. Det bör härvidlag noteras att import med ursprung i ett av de berörda länderna redan omfattas av utjämningsåtgärder, men att importen fortsatt även efter det att åtgärderna infördes. Det finns dessutom flera alternativa försörjningskällor (nämligen tredje land som inte omfattas av den här undersökningen) som inte omfattas av några åtgärder och som tillgodosåg cirka 19 % av efterfrågan i gemenskapen under undersökningsperioden.

(171) Verkningarna av eventuella antidumpningsåtgärder för importörernas och handlarnas ekonomiska situation undersöktes också mot bakgrund av de åtgärder som redan införts i samband med antisubventionsförfarandet. Det bör i sammanhanget noteras att samarbetsnivån i det nu aktuella förfarandet är ännu lägre än i den föregående undersökningen, vilket kan tyda på att de utjämningsåtgärder som infördes 1999 inte påverkat importörerna eller handlarna i någon större utsträckning.

(172) Verkningarna av eventuella antidumpningsåtgärder när det gäller importörernas och handlarnas situation bör också ses mot bakgrund av att dessa parter även handlar med andra produkter och att de köper sina varor från olika källor, dvs. både från gemenskapsindustrin, från de berörda länderna och från andra länder utanför gemenskapen. De båda samarbetsvilliga importörerna har framhållit att priset inte är den enda faktor som beaktas vid köp av PET-film, utan att också andra faktorer, t.ex. service och leveransvillkor, är av betydelse.

(173) Om antidumpningsåtgärder införs kan priserna på PET-film på gemenskapsmarknaden komma att öka. Det kan därför inte uteslutas att prisökningen får negativa verkningar för importörerna och handlarna, vars vinstmarginaler kan komma att sjunka. Importörerna och handlarna kan emellertid komma att välja att öka sina inköp från gemenskapsindustrin och få rabatter för större volymer eller välja att vända sig till andra länder utanför gemenskapen. Som nämnts ovan förhåller det sig i själva verket så att de två importörer som var samarbetsvilliga i den här undersökningen köper PET-film inte bara från de berörda länderna utan också från gemenskapsindustrin och från andra länder utanför gemenskapen.

(174) På denna grundval dras preliminärt slutsatsen att införandet av åtgärder sannolikt inte skulle komma att allvarligt påverka situationen för de företag som importerar och handlar med PET-film i gemenskapen.

5. Användare av PET-film i gemenskapen

a) Användarindustriernas art och struktur

(175) Man skiljer vanligen inom industrin mellan fem huvudsakliga användningsområden för PET-film, nämligen magnetiska medier, förpackning, elektroteknik, bildåtergivning samt industriella tillämpningar. PET-film används sålunda i en mängd olika tillämpningar, t.ex. som förpackningsmaterial för livsmedel, i medicinska tillämpningar, för hushållsapparater, bilar, motorer, kondensatorer, tillämpningar inom el-sektorn, kreditkort, sedlar, identitetskort, videoband, kassettband, m.m. Eftersom PET-film används inom många olika användarindustrier är det naturligt att produkten står för en olika stor andel av kostnaden för slutprodukten.

b) Verkningar av att åtgärder införs eller inte införs

(176) Frågeformulär sändes ut till mer än 80 användare i gemenskapen. Det kom in 23 svar, många dock ofullständiga och ett med endast mycket få uppgifter vilka inte kunde beaktas. Några användare valde att inte besvara frågeformuläret utan att i stället framföra synpunkter. Det begränsade samarbetet tyder på att resultatet av undersökningen för flera användare sannolikt inte kommer att ha några större verkningar, antingen därför att PET-film såsom råvara inte utgör någon större kostnadsfaktor i deras verksamhet eller därför att deras tillverkning av produkter i senare led av förädlingskedjan i vilka det ingår PET-film endast står för en liten del av deras totala tillverkning.

(177) De samarbetsvilliga användarna står för en betydande del av förbrukningen i gemenskapen. På grundval av de svar i vilka det fanns uppgifter om inköpsvolymerna för PET-film fastställdes att cirka 28 % av förbrukningen av PET-film i gemenskapen under undersökningsperioden och cirka 40 % av importen från de berörda länderna under samma period föll på 20 samarbetsvilliga användare.

(178) På grundval av uppgifterna från 22 av de samarbetsvilliga användarna konstaterades att dessa hade totalt 19571 anställda under undersökningsperioden, varav omkring 7390 var direkt eller indirekt inbegripna i tillverkningen av produkter som innehåller PET-film. Deras sammanlagda omsättning var cirka 4204 miljoner euro under undersökningsperioden, varav cirka 1195 miljoner euro avsåg produkter som innehåller PET-film. Mellan 1996 och undersökningsperioden minskade försäljningen av dessa slutprodukter i gemenskapen från cirka 1196 miljoner euro till cirka 1195 miljoner euro.

(179) Femton användare lämnade uppgifter om lönsamheten på sin försäljning i gemenskapen av produkter som innehåller PET-film. Med utgångspunkt i dessa uppgifter konstaterades en vägd genomsnittlig vinst på cirka 4,3 % under undersökningsperioden. Denna vägda genomsnittliga vinst avspeglar situationen för vissa användare inom krympande marknadssegment (magnetiska tillämpningar; tillverkning av videofilm och kasettband). De samarbetsvilliga användarnas genomsnittliga vinst inom andra segment torde vara väsentligt högre, mer än 10 %.

(180) På grundval av uppgifter från 16 användare konstaterades vidare att kostnaderna för PET-film för elva av dessa användare utgjorde mindre än 20 % av tillverkningskostnaden för slutprodukterna. För övriga fem utgjorde kostnaderna för PET-film mellan 20 % och 54,6 % av kostnaderna. Det framkom att fyra av de sistnämnda fem användarna nästan uteslutande köpte PET-film från tillverkare i gemenskapen, medan en köpte produkten både från gemenskapstillverkare och från de berörda länderna.

(181) Det konstaterades att användarna köpte PET-film från många olika källor. Kommissionen fann att åtta användare uteslutande köpte PET-film från gemenskapstillverkare under undersökningsperioden, ytterligare åtta från såväl de berörda länderna som från gemenskapstillverkare, tre från gemenskapstillverkare och andra länder utanför gemenskapen enbart och tre slutligen från gemenskapstillverkare, de berörda länderna och andra länder utanför gemenskapen. Ingen av användarna gjorde sina inköp uteslutande från de berörda länderna.

(182) På grundval av uppgifterna från de samarbetsvilliga användarna kan den genomsnittliga användaren av PET-film antas köpa 58 % av sin förbrukning av PET-film från gemenskapsindustrin, cirka 28 % från de berörda länderna och cirka 14 % från andra länder utanför gemenskapen.

(183) På grundval av dessa uppgifter dras slutsatsen att resultatet av denna undersökning sannolikt inte kommer att få några större verkningar för användarindustrierna, eftersom i vissa fall PET-film, såsom råvara, inte representerar någon större kostnadsfaktor för dem och i andra fall deras tillverkning av PET-filmbaserade produkter i senare led av förädlingskedjan endast svarar för en liten andel av deras totala produktion. Det konstaterades dessutom att användare som köpte PET-film från Indien och Sydkorea också köpte produkten från andra källor, både från gemenskapstillverkare och från andra länder utanför gemenskapen än de berörda länderna.

(184) Vidare kommer de användare som hävdade att det kan komma att uppstå kapacitetsbrist i gemenskapen, av generell natur eller för specifika produkttyper som inte tillverkas i gemenskapen, att kunna köpa PET-film antingen från de berörda länderna eller från andra alternativa försörjningskällor.

(185) Om det inte införs åtgärder kommer det eventuella bortfallet av gemenskapsindustrins tillverkning av PET-film sannolikt att skapa allvarliga försörjningssvårigheter, vilket skulle få negativa verkningar för användarna. Det bör också nämnas att flera samarbetsvilliga användare, av vilka en del köper PET-film uteslutande från gemenskapstillverkare medan andra har flera leverantörskällor, har anfört att de föredrar PET-film som är tillverkad i gemenskapen, bland annat med hänsyn till kvaliteten på service och logistik, prisstabilitet, leveranssäkerhet och närhet till leverantören, tillförlitlighet hos produkten och möjligheten att utveckla skräddarsydda tillämpningar och produkter.

(186) På denna grundval dras preliminärt slutsatsen att införandet av åtgärder sannolikt inte skulle komma att allvarligt påverka situationen för användarna av PET-film i gemenskapen.

6. Konkurrens och handelssnedvridande effekter

(187) Vad beträffar verkningarna av eventuella åtgärder för konkurrensen i gemenskapen har några parter hävdat att förekomsten av tullar skulle komma att leda till att de berörda exporterande tillverkarna försvinner från gemenskapsmarknaden, vilket avsevärt skulle försvaga konkurrensen och öka den redan nu dominerande ställning som gemenskapsindustrin har som en följd av nyligen genomförda företagskoncentrationer.

(188) Det förefaller dock mera sannolikt att åtminstone några av de berörda exporterande tillverkarna kommer att fortsätta att sälja PET-film i gemenskapen (men till icke-skadevållande priser), eftersom dessa tillverkare har en solid teknisk grundval och en stark marknadsposition i gemenskapen. Denna slutsats bekräftas av marknadsutvecklingen sedan det 1999 infördes utjämningstullar på import av PET-film med ursprung i Indien. Samtidigt kan det emellertid inte uteslutas att gemenskapsindustrin, om antidumpningsåtgärder inte införs, kan komma att upphöra att tillverka PET-film i gemenskapen, vilket skulle ge de exporterande tillverkarna av PET-film en starkare ställning och leda till väsentligt minskad konkurrens på gemenskapsmarknaden.

(189) Vad beträffar argumentet rörande gemenskapsindustrins potentiellt dominerande ställning, slutligen, är det värt att notera slutsatsen i kommissionens beslut(7) i ett antal ärenden rörande företagskoncentrationer under senare tid som påverkat vissa klagande gemenskapstillverkare, nämligen att åtgärderna inte, enligt någon marknadsdefintion, ledde till att det uppkom en dominerande marknadsställning för dessa företag, eller till att en dominerande marknadsställning stärktes. Undersökningen visade också att gemenskapstillverkarna konkurrerar med varandra både på gemenskapsmarknaden och på exportmarknaden. Gemenskapstillverkarna har dessutom inte produktionskapacitet nog för att till fullo tillgodose den samlade efterfrågan på gemenskapsmarknaden. Det kommer därför högst sannolikt att förekomma en import även sedan eventuella antidumpningsåtgärder införts.

(190) Eftersom det alltså är sannolikt att import med ursprung i de berörda länderna kommer att förekomma också i fortsättningen, kommer konkurrensen att fortsätta att vara kraftig även sedan antidumpningsåtgärder införts. Det kommer att finnas ett stort antal aktörer på marknaden vilka kommer att kunna tillgodose efterfrågan, och bland dem kommer gemenskapsindustrin att erbjuda ett brett spektrum av produkttyper. Införandet av antidumpningstullar skulle alltså inte komma att begränsa användarindustriernas valmöjligheter eller försvaga konkurrensen.

7. Slutsats om gemenskapens intresse

(191) Mot bakgrund av detta dras preliminärt slutsatsen att det inte finns några tvingande skäl som talar mot ett införande av antidumpningstullar.

I. PROVISORISKA ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER

(192) Med hänsyn till slutsatserna om dumpning, skada, orsakssamband och gemenskapens intresse bör provisoriska antidumpningsåtgärder vidtas i syfte att förhindra att den dumpade importen vållar gemenskapsindustrin ytterligare skada.

1. Nivå för undanröjande av skada

(193) De provisoriska antidumpningsåtgärderna bör införas på en nivå som är tillräcklig för att undanröja den skada som denna import orsakat, utan att de dumpningsmarginaler som konstaterats överskrids. Vid beräkningen av vilken tull som var nödvändig för att verkningarna av den skadevållande dumpningen skulle kunna undanröjas, ansågs att åtgärderna borde göra det möjligt för gemenskapsindustrin att täcka sina kostnader och sammantaget uppnå en skälig vinst före skatt på försäljning i gemenskapen av den likadana produkten under normala konkurrensförhållanden, dvs. i frånvaro av skadevållande dumpning.

(194) I detta sammanhang ansågs en vinstmarginal på 6 % av omsättningen vara en rimlig miniminivå som gemenskapsindustrin, med beaktande av dess ekonomiska situation under tidigare år, kunde förväntas uppnå i frånvaro av skadevållande dumpning. Denna vinstmarginal bedöms också göra det möjligt för gemenskapsindustrin att göra de nödvändiga investeringarna