Kommissionens förordning (EG) nr 2813/2000

av den 21 december 2000

om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 104/2000 beträffande beviljande av stöd till privat lagring av vissa fiskeriprodukter

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 104/2000 av den 17 december 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter(1), särskilt artikel 25.6 i denna, och

av följande skäl:

(1) I förordning (EG) nr 104/2000, som upphäver rådets förordning (EEG) nr 3759/92(2) från och med den 1 januari 2001, fastställs att stöd till privat lagring får beviljas producentorganisationer för sådana produkter som avses i bilaga II till förordning (EG) nr 104/2000. Dessa bestämmelser skiljer sig från den tidigare ordningen enligt förordning (EEG) nr 3759/92 och i kommissionens förordning (EG) nr 1690/94 av den 12 juli 1994 om närmare bestämmelser för tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 3759/92 vad gäller beviljande av stöd till privat lagring av vissa fiskeriprodukter(3) genom att ett gemenskapspris för försäljning införts. Förordning (EG) nr 1690/94 bör därför ersättas för att hänsyn skall kunna tas till dessa ändringar.

(2) Producentorganisationerna bör bidra till kostnaderna för att genomföra mekanismen för stöd till privat lagring, och stödbeloppet bör därför fastställas på grundval av de faktiska tekniska och ekonomiska kostnaderna för lagringen. De tekniska kostnaderna bör fastställas på grundval av de omedelbara kostnader som uppstår enligt mekanismen. För att undvika betungande krav på information från näringen liksom komplicerade årliga beräkningar bör de ekonomiska kostnaderna utgöras av ett schablonbelopp som justeras på grundval av den räntesats som bestäms i enlighet med artikel 5 i rådets förordning (EEG) nr 1883/78 av den 2 augusti 1978 om allmänna bestämmelser för finansiering av interventioner genom garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ)(4), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1259/96(5).

(3) För att kunna garantera produktkvaliteten samt underlätta produkternas avsättning på marknaden, bör det fastställas vilka krav som skall vara uppfyllda för att stödet till privat lagring skall beviljas liksom krav på hur produkterna skall lagras och återföras till marknaden.

(4) För att garantera normala konkurrensvillkor mellan de producentorganisationer som använder den toleransmarginal som avses i förordning (EG) nr 104/2000 bör det fastställas regler om tillämpningen av denna och som är förenliga med andra interventionsmekanismer. Därför bör de relevanta bestämmelserna i kommissionens förordning (EG) nr 2509/2000 av den 15 november 2000 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 104/2000 beträffande beviljande av ekonomisk ersättning för återtag från marknaden av vissa fiskeriprodukter(6) tillämpas. Användning av toleransmarginalen bör offentliggöras för att garantera öppenhet och insyn på marknaden.

(5) Stödmottagarna bör vara skyldiga att ha lagerbokföring för att kontrollerna skall kunna genomföras på ett effektivare sätt och de bör överlämna denna information till medlemsstaten. För att mekanismen skall fungera på ett bra sätt bör det vara tillräckligt att kräva lagerbokföring under minimiperioderna för lagring.

(6) Inlämningsförfarandet för ansökningar om utbetalning av stöd till privat lagring bör fastställas liksom förfarandet för hur förskottsbetalning skall beviljas och beloppet för den säkerhet som skall ställas.

(7) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommitten för fiskeriprodukter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Nivån på stödet till privat lagring skall fastställas innan det nya fiskeåret börjar enligt förfarandet i artikel 38.2 i förordning (EG) nr 104/2000.

Stödet till privat lagring skall fastställas per viktenhet och gäller för nettovikten av de produkter som anges i bilaga II till förordning (EG) nr 104/2000.

2. Stödbeloppet skall beräknas på grundval av de faktiska tekniska och ekonomiska kostnader för nödvändiga åtgärder vid lagring av de aktuella produkterna som noterats i gemenskapen under det föregående fiskeåret.

3. Följande skall betraktas som tekniska kostnader:

a) Kostnader för energi.

b) Arbetskostnader i samband med lagring och uttag från lager.

c) Kostnader för material vid direktförpackning.

d) Kostnader för transport från landningsställe till lagringsställe.

4. De ekonomiska kostnaderna skall utgöras av ett schablonbelopp på 10 euro per ton för 2001. Därefter skall schablonbeloppet justeras årligen enligt den räntesats som årligen fastställs i enlighet med artikel 5 i förordning (EEG) nr 1883/78.

5. Den nivå på stödet till privat lagring som fastställs för det berörda fiskeåret skall gälla för produkter som började lagras under det året, oavsett när lagringen upphör.

Artikel 2

1. För att berättiga till stöd till privat lagring skall lagringen och återföringen till marknaden av de berörda produkterna uppfylla de villkor som anges i punkterna 2 och 3.

2. Produkterna skall lagras under en minimiperiod på 15 dagar från den dag då lagringen påbörjades.

Produkterna skall förvaras under förhållanden som inte medför någon försämring av deras kvalitet. Varorna skall därför lagras i lämpliga anläggningar där lagringstemperaturen inte överstiger - 18 °C, utan att detta påverkar tillämpningen av strängare nationella bestämmelser eller handelsbruk som tillämpas i medlemsstaterna.

Produkterna skall lagras i enhetliga partier på minst 5 ton, eller på 1 ton i fråga om räkor av släktet Penaeidae.

3. Produkterna skall återföras till marknaden i partier som är enhetliga när det gäller arter och enligt gällande bestämmelser i respektive medlemsstat för avsättning av livsmedel.

Artikel 3

Artikel 2.1, 2.2 och 2.3 samt artikel 3 i förordning (EG) nr 2509/2000 skall gälla i tillämpliga delar för de bestämmelser om stöd till privat lagring som avses i artikel 25 i förordning (EG) nr 104/2000.

Artikel 4

1. Medlemsstaterna skall införa ett övervakningssystem för att säkerställa att de produkter för vilka ansökan om stöd till privat lagring lämnats in är stödberättigande.

2. För den minimiperiod för lagring som avses i artikel 2.2 första stycket skall producentorganisationerna se till att stödmottagarna bokför vad de har i lager av varje produktkategori som har inlagrats.

3. Producentorganisationen skall varje månad underrätta medlemsstaten om datum, art, kategori och kvantitet beträffande de produkter som har inlagrats.

Artikel 5

1. Stöd till privat lagring skall betalas ut till den berörda producentorganisationen först sedan den behöriga myndigheten i medlemsstaten konstaterat att de kvantiteter för vilka ansökan om stöd lämnats in inte överstiger den gräns som anges i artikel 25.4 i förordning (EG) nr 104/2000, och har lagrats och återförts till marknaden i enlighet med den här förordningen.

2. Ansökningar om stöd till privat lagring skall av producentorganisationerna överlämnas till de behöriga myndigheterna i medlemsstaten inom 4 månader från det aktuella fiskeårets slut.

3. De nationella myndigheterna skall betala ut stödet till privat lagring inom tre månader efter det att de tagit emot en fullständig ansökan om utbetalning från den berörda producentorganisationen.

Artikel 6

Medlemsstaten skall på begäran av den berörda producentorganisationen bevilja ett månatligt förskott på stödet till privat lagring för de kvantiteter som omfattas av en ansökan den månaden, under förutsättning att producentorganisationen har ställt en säkerhet som motsvarar 105 % av förskottsbeloppet.

Förskott skall beräknas enligt metoden i bilagan.

Artikel 7

Förordning (EG) nr 1690/94 skall upphöra att gälla.

Artikel 8

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 januari 2001.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 21 december 2000.

På kommissionens vägnar

Franz Fischler

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 17, 21.1.2000, s. 22.

(2) EGT L 388, 31.12.1992, s. 1.

(3) EGT L 179, 13.7.1994, s. 4.

(4) EGT L 216, 5.8.1978, s. 1.

(5) EGT L 163, 2.7.1996, s. 10.

(6) EGT L 289, 16.11.2000, s. 11.

BILAGA

>PIC FILE= "L_2000326SV.003302.EPS">