RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2597/97 av den 18 december 1997 om ytterligare bestämmelser för den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter med avseende på konsumtionsmjölk

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 och 43 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag (1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (3), och

med beaktande av följande:

Rådets förordning (EEG) nr 1411/71 av den 29 juni 1971 om ytterligare bestämmelser om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter med avseende på konsumtionsmjölk (4) syftar till att genom en kvalitetsgaranti och anpassning till konsumenternas behov och önskningar i så hög grad som möjligt utveckla marknaden för produkter som omfattas av KN-nummer 0401. Införandet av saluföringsnormer för de berörda mjölkprodukterna kommer att bidra till stabilitet på marknaden och därmed till en skälig levnadsstandard för jordbruksbefolkningen. Det ligger därför såväl i mjölkproducenternas som i konsumenternas intresse att en sådan reglering bibehålls.

För att dra nytta av den erfarenhet som har förvärvats på området och för att i förenklande och klargörande syfte bättre garantera de berördas rättsliga säkerhet är det lämpligt att göra vissa ändringar av bestämmelserna i ovan nämnda förordning och att samla dem i en ny förordning.

Konsumenterna lägger i dag en allt större vikt vid mjölkproteinets näringsaspekter och för att tillmötesgå deras önskemål är det lämpligt att se till att den naturliga proteinhalten i mjölken inte under några omständigheter minskas och att dessutom tillåta berikning av konsumtionsmjölk med proteiner från mjölk, mineralsalter eller vitaminer eller minskning av dess laktoshalt.

I artikel 5.9 i rådets direktiv 92/46/EEG av den 16 juni 1992 om fastställande av hygienregler för produktion och utsläppande på marknaden av rå mjölk, värmebehandlad mjölk och mjölkbaserade produkter (5) fastställs vissa krav på konsumtionsmjölkens sammansättning. För att uppnå enhetlighet är det önskvärt att inkludera sådana bestämmelser med de föreskrifter som rör saluföringsnormerna, och att samtidigt föreskriva vissa ändringar med beaktande av vunnen erfarenhet på området.

Rådets direktiv 79/112/EEG av den 18 december 1978 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel (6) och rådets direktiv 90/496/EEG av den 24 september 1990 om näringsvärdesdeklaration för livsmedel (7), är tillämpliga.

För att säkerställa systemets enhetlighet bör likvärdiga krav ställas på de produkter som importeras från tredje land.

Det finns anledning att föreskriva att medlemsstaterna skall fastställa lämpliga kontroller och påföljder i händelse av överträdelse av denna förordning.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. I denna förordning fastställs, utan att det påverkar tillämpningen av de krav som rör skyddet av folkhälsan, normer för de produkter som omfattas av KN-nummer 0401 och som är avsedda att användas som livsmedel inom gemenskapen.

2. I denna förordning avses med

a) mjölk: mjölkavkastningen från en eller flera kor,

b) konsumtionsmjölk: de produkter som anges i artikel 3 och som utan ytterligare bearbetning skall levereras till konsumenten,

c) fetthalt: förhållandet i massa mellan antalet delar mjölkfett per 100 delar mjölk i den aktuella mjölken,

d) proteinhalt: förhållandet i massa mellan antalet delar mjölkprotein per 100 delar mjölk i den aktuella mjölken, beräknat genom multiplicering av mjölkens totala kvävehalt, uttryckt i procent av massan, med 6,38.

Artikel 2

1. Endast den mjölk som uppfyller de krav som har fastställts för konsumtionsmjölk får utan bearbetning, antingen direkt eller genom restauranger, sjukhus, personalrestauranger eller andra liknande storkök, levereras eller överlåtas till den slutliga konsumenten.

2. Varubeteckningarna för dessa produkter framgår av artikel 3. De förbehålls de produkter som anges där, utan att detta påverkar deras användning i sammansatta beteckningar.

3. Medlemsstaten skall vidta åtgärder i syfte att informera konsumenten om produkternas art eller sammansättning i alla de fall då utelämnande av sådan information skulle kunna skapa förvirring hos konsumenten.

Artikel 3

1. Följande produkter skall betraktas som konsumtionsmjölk:

a) obehandlad mjölk: mjölk som har uppvärmts till högst 40 °C och som inte genomgått annan behandling som har en likvärdig effekt.

b) helmjölk: värmebehandlad mjölk som vad gäller fetthalt uppfyller ett av följande krav:

- standardiserad helmjölk: mjölk med en fetthalt på minst 3,50 % (m/m). Medlemsstaterna får emellertid meddela föreskrifter om ytterligare en kategori helmjölk med en fetthalt på minst 4,00 % (m/m).

- mjölk med naturlig fetthalt: mjölk vars fetthalt inte har ändrats sedan mjölkningsstadiet, varken genom tillsats eller borttagande av mjölkfett eller genom uppblandning med mjölk vars naturliga fetthalt har ändrats. Fetthalten får dock inte underskrida 3,50 % (m/m).

c) mellanmjölk: värmebehandlad mjölk vars fetthalt har sänkts till lägst 1,50 % (m/m) och högst 1,80 % (m/m).

d) skummjölk ("lättmjölk/minimjölk"): värmebehandlad mjölk vars fetthalt har sänkts till högst 0,50 % (m/m).

2. Utan att det påverkar punkt 1 b andra strecksatsen skall endast följande ändringar vara tillåtna:

a) För att iaktta de fetthalter som föreskrivs för konsumtionsmjölk får mjölkens naturliga fetthalt ändras genom borttagande eller tillsats av grädde eller genom tillsats av helmjölk, mellanmjölk eller skummjölk.

b) Berikning av mjölken med proteiner från mjölk, mineralsalter eller vitaminer.

c) Minskning av mjölkens laktoshalt genom att den omvandlas till glukos och galaktos.

De ändringar i mjölkens sammansättning som avses i punkterna b och c är endast tillåtna om de anges på produktens förpackning väl synligt, outplånligt och på ett sådant sätt att det är lätt att läsa. Det förhållandet att dessa uppgifter anges innebär inget undantag från skyldigheten att förse produkten med den näringsvärdesdeklaration som avses i direktiv 90/496/EEG. Om mjölken berikas med proteiner skall den berikade mjölken ha en proteinhalt på minst 3,8 % (m/m).

Medlemsstaterna får dock begränsa eller förbjuda de förändringar av mjölkens sammansättning som avses i punkterna b och c.

Artikel 4

Konsumtionsmjölk skall uppfylla följande krav:

a) Den skall ha en fryspunkt som närmar sig den medelfryspunkt som konstateras för obehandlad mjölk i det ursprungliga uppsamlingsområdet.

b) Den skall ha en massa på minst 1 028 gram per liter som konstateras vid 20 °C för mjölk med en fetthalt på 3,5 % (m/m), eller likvärdig vikt per liter när fråga är om mjölk med annan fetthalt.

c) Den skall ha en proteinhalt på minst 2,9 % (m/m) som konstateras för mjölk med en fetthalt på 3,5 % (m/m), eller en likvärdig koncentration när fråga är om mjölk med en annan fetthalt.

d) Den skall ha en halt av fettfri torrsubstans på minst 8,50 % (m/m) som konstateras för mjölk med en fetthalt på 3,5 % (m/m), eller likvärdig halt när fråga är om mjölk med annan fetthalt.

Artikel 5

De produkter som importeras till gemenskapen och som är avsedda att säljas som konsumtionsmjölk måste överensstämma med bestämmelserna i denna förordning.

Artikel 6

Bestämmelserna i direktiv 79/112/EEG skall gälla, särskilt när fråga är om nationella bestämmelser om märkning av konsumtionsmjölk.

Artikel 7

1. Medlemsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att garantera kontroll av tillämpningen av denna förordning, se till att överträdelser bestraffas samt förhindra och ingripa mot bedrägeri.

Dessa åtgärder skall, liksom eventuella ändringar i dem, meddelas kommissionen under den månad som följer på deras antagande.

2. kommissionen skall i enlighet med det förfarande som anges i artikel 30 i rådets förordning (EEG) nr 804/68 av den 27 juni 1968 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter (8) anta tillämpningsföreskrifter för denna förordning.

Artikel 8

Förordning (EEG) nr 1411/71 upphävs.

Hänvisningar till förordning (EEG) nr 1411/71 skall förstås som hänvisningar till den här förordningen.

Artikel 9

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1998. Bestämmelserna i artikel 4 är dock tillämpliga från och med den 1 januari 1999.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 18 december 1997.

På rådets vägnar

F. BODEN

Ordförande

(1) EGT C 267, 3.9.1997, s. 93.

(2) EGT C 339, 10.11.1997.

(3) Yttrandet avgivet den 29 oktober 1997 (ännu ej offentliggjort i EGT).

(4) EGT L 148, 3.7.1971, s. 4. Förordningen senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2138/92 (EGT L 214, 30.7.1992, s. 6).

(5) EGT L 268, 14.9.1992, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 96/23/EG (EGT L 125, 23.5.1996, s. 10).

(6) EGT L 33, 8.2.1979, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 97/4/EG (EGT L 43, 14.2.1997, s. 21).

(7) EGT L 276, 6.10.1990, s. 40.

(8) EGT L 148, 28.6.1968, s. 13. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1587/96 (EGT L 206, 16.8.1996, s. 21).