Kommissionens förordning (EG) nr 2241/2002

av den 16 december 2002

om fastställande av exportbidrag för nötkött

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1254/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött(1), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2345/2001(2), särskilt artikel 33.12 i denna,

av följande skäl:

(1) I artikel 33 i förordning (EG) nr 1254/1999 fastställs att skillnaden mellan priserna på världsmarknaden för de produkter som förtecknas i artikel 1 i samma förordning och priserna för dessa produkter inom gemenskapen kan täckas av ett exportbidrag.

(2) I förordning (EEG) nr 32/82(3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 744/2000(4), förordning (EEG) nr 1964/82(5), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2772/2000(6), och förordning (EEG) nr 2388/84(7), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3661/92(8), fastställs villkoren för beviljande av särskilda exportbidrag på vissa styckningsdelar av nötkött och vissa konserverade nötköttsprodukter.

(3) Tillämpningen av dessa regler och villkor på den förväntade situationen på marknaden för nötkött medför att bidragen bör vara de som anges nedan.

(4) Med hänsyn till den nuvarande situationen på gemenskapens marknad och möjligheterna till avyttring särskilt i vissa tredje länder bör exportbidrag beviljas för dels nötkreatur med en levande vikt om mer än 220 kg och mindre än 300 kg avsedda för slakt, dels vuxna nötkreatur med en levande vikt om minst 300 kg.

(5) Exportbidrag bör beviljas till vissa destinationer av visst färskt eller kylt kött som förtecknas i bilaga I och omfattas av KN-nummer 0201, visst fryst kött förtecknat i bilagan under KN-nummer 0202, visst kött eller vissa slaktbiprodukter förtecknade i bilagan under KN-nummer 0206 och andra beredningar eller konserver av kött eller slaktbiprodukter förtecknade i bilagan under KN-nummer 1602 50 10.

(6) Med hänsyn till den stora variationen av produkter som omfattas av KN-numren 0201 20 90 97/00 och 0202 20 90 91/00 vilka används i exportbidragssyfte, bör exportbidrag endast beviljas för styckningsdelar vars vikt av ben inte överskrider en tredjedel av den totala vikten.

(7) Beträffande nötkött, med eller utan ben, saltat eller torkat, existerar det ett traditionellt handelsflöde till Schweiz. För att denna handel skall kunna fortsätta bör exportbidraget fastställas så att det täcker skillnaden mellan priserna på den schweiziska marknaden och exportpriserna i medlemsstaterna.

(8) Beträffande vissa andra styckningsdelar och konserver av kött eller slaktbiprodukter förtecknade i bilagan under KN-numren 1602 50 31 till 1602 50 80 kan gemenskapens andel i internationell handel bibehållas genom beviljande av ett exportbidrag motsvarande det som för närvarande beviljas exportörerna.

(9) Beträffande andra nötköttsprodukter behöver ett exportbidrag inte fastställas eftersom gemenskapens andel i internationell handel är obetydlig.

(10) I kommissionens förordning (EEG) nr 3846/87(9), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1007/2002(10), upprättas exportbidragsnomenklaturen för jordbruksprodukter.

(11) I syfte att underlätta tullklareringen vid export för marknadsaktörerna bör exportbidragen för alla frysta styckningsdelar bringas i överensstämmelse med exportbidragen för färska eller kylda styckningsdelar med undantag för delar från vuxna nötkreatur av hankön.

(12) Kontrollerna av produkter som omfattas av KN-nummer 1602 50 bör därför intensifieras på så sätt att exportbidrag för dessa produkter endast beviljas om de tillverkas i enlighet med den ordning som fastställs i artikel 4 i rådets förordning (EEG) nr 565/80 av den 4 mars 1980 om förskottsbetalning av exportbidrag för jordbruksprodukter(11), ändrad genom förordning (EEG) nr 2026/83(12).

(13) Exportbidrag för hondjur bör variera i förhållande till djurens ålder för att undvika oegentligheter vid export av vissa renrasiga avelsdjur.

(14) Det förekommer möjlighet att exportera kvigor till tredje land, förutom de djur som är avsedda för slakterier. För att undvika missbruk bör regler för kontroll fastställas så att det endast rör sig om djur som är yngre än 36 månader.

(15) Villkoren i artikel 6.2 i förordning (EEG) nr 1964/82 leder till en minskning av det särskilda bidraget, om den mängd urbenat kött som är avsedd för export uppgår till mindre än 95 % av vikten av den sammanlagda mängden styckningsdelar från urbeningen, dock utan att vara mindre än 85 % av denna.

(16) Syftet med de förhandlingar om ytterligare medgivanden som förs inom ramen för Europaavtalen mellan Europeiska gemenskapen och de associerade länderna i Central- och Östeuropa är bl.a. att liberalisera handeln med produkter som omfattas av den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött. At bidragen avskaffas får emellertid inte leda till att det skapas differentierade bidrag för export till andra länder.

(17) Föreslagna åtgärder i denna förordning överensstämmer med yttrandet från Förvaltningskommittén för nötkött.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Förteckningen över de produkter för vilka exportbidrag i enlighet med artikel 33 i förordning (EG) nr 1254/1999 beviljas, storleken av dessa bidrag samt destinationerna fastställs i bilagan till denna förordning. Destinationerna är preciserade i bilaga II till denna förordning.

2. Produkterna skall uppfylla de krav på kontrollmärkning som anges i:

- Bilaga I, kapitel XI till rådets direktiv 64/433/EEG(13).

- Bilaga I, kapitel VI till rådets direktiv 94/65/EG(14).

- Bilaga B, kapitel VI till rådets direktiv 77/99/EEG(15).

Artikel 2

För att bidrag skall beviljas för varor med produktnummer 0102 90 59 90/00 i exportbidragsnomenklaturen för export till tredje land 075, som förtecknas i bilagan till denna förordning, skall det vid fullgörandet av tullformaliteterna läggas fram ett veterinärintyg undertecknat av en legitimerad veterinär, i original med en kopia. Intyget skall visa att det verkligen rör sig om kvigor som är yngre än 36 månader. Originalet skall återställas till exportören och kopian, vars överensstämmelse med originalet skall kontrolleras av tullmyndigheterna, skall bifogas begäran om utbetalning av exportbidrag.

Artikel 3

I det fall som avses i artikel 6.2 tredje stycket i förordning (EEG) nr 1964/82 skall det bidrag som gäller för produkter med KN-nummer 0201 30 00 91/00 minskas med 14,00 EUR/100 kg.

Artikel 4

Det faktum att det inte fastställts något bidrag för export till Estland, Lettland, Litauen och Ungern skall inte betraktas som ett differentierat bidrag.

Artikel 5

Denna förordning träder i kraft den 18 december 2002.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 16 december 2002.

På kommissionens vägnar

Franz Fischler

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 21.

(2) EGT L 315, 1.12.2001, s. 29.

(3) EGT L 4, 8.1.1982, s. 11.

(4) EGT L 89, 11.4.2000, s. 3.

(5) EGT L 212, 21.7.1982, s. 48.

(6) EGT L 321, 19.12.2000, s. 35.

(7) EGT L 221, 18.8.1984, s. 28.

(8) EGT L 370, 19.12.1992, s. 16.

(9) EGT L 366, 26.12.1987, s. 1.

(10) EGT L 153, 13.6.2002, s. 8.

(11) EGT L 62, 7.3.1980, s. 5.

(12) EGT L 199, 22.7.1983, s. 12.

(13) EGT 121, 29.7.1964, s. 2012/64.

(14) EGT L 368, 31.12.1994, s. 10.

(15) EGT L 26, 31.1.1977, s. 85.

BILAGA

till kommissionens förordning av den 16 december 2002 om fastställande av exportbidrag för nötkött

>Plats för tabell>

Anm.:

Produktkoderna och destinationskoderna serie "A" fastställs i kommissionens förordning (EEG) nr 3846/87 (EGT L 366, 24.12.1987, s. 1) i dess ändrade lydelse.

De numeriska destinationskoderna fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 2020/2001 (EGT L 273, 16.10.2001, s. 6).

De övriga destinationerna är fastställda på följande sätt:

B00: alla destinationer (tredje länder, andra territorier, försörjning och destinationer som jämställs med export utanför gemenskapen) med undantag för Estland, Litauen, Lettland och Ungern.

B02: B08, B09 och destination 220.

B03: Ceuta, Melilla, Island, Norge, Färöarna, Andorra, Gibraltar, Heliga stolen, Polen, Tjeckien, Slovakien, Rumänien, Bulgarien, Albanien, Slovenien, Kroatien, Bosnien och Hercegovina, Jugoslavien (Serbien-Montenegro), f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, kommunerna Livigno och Campione d'Italia, Helgoland, Grönland, Cypern, Magasin och skeppsfurnering (destinationer som avses i artiklarna 36 och 45, och i förekommande fall i artikel 44, i kommissionens förordning (EG) nr 800/1999 [EGT L 102, 17.4.1999, s. 11] i dess ändrade lydelse).

B08: Malta, Turkiet, Ukraina, Vitryssland, Moldova, Ryssland, Georgien, Armenien, Azerbajdzjan, Kazakstan, Turkmenistan, Uzbekistan, Tadzjikistan, Kirgizistan, Marocko, Algeriet, Tunisien, Libyen, Libanon, Syrien, Irak, Iran, Israel, Västbanken och Gazaremsan, Jordanien, Saudiarabien, Kuwait, Bahrain, Qatar, Förenade Arabemiraten, Oman, Yemen, Pakistan, Sri Lanka, Myanmar, Thailand, Vietnam, Indonesien, Filippinerna, Kina, Nordkorea, Hong Kong.

B09: Sudan, Mauretanien, Mali, Burkina Faso, Niger, Tchad, Kap Verde, Senegal, Gambia, Guinea-Bissau, Guinea, Sierra Leone, Liberia, Elfenbenskusten, Ghana, Togo, Benin, Nigeria, Kamerun, Centralafrikanska republiken, Ekvatorialguinea, São Tomé och Príncipe, Gabon, Kongo, Demokratiska republiken Kongo, Rwanda, Burundi, Saint Helena och tillhörande områden, Angola, Etiopien, Eritrea, Djibouti, Somalia, Uganda, Tanzania, Seychellerna och tillhörande områden, Brittiska områden i Indiska Oceanen, Moçambique, Mauritius, Komorerna, Mayotte, Zambia, Malawi, Sydafrika, Lesotho.