SV Europeiska unionens officiella tidning L 128/1

RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 451/2011

av den 6 maj 2011

om införande av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av den preliminära tull som införts på import av bestruket finpapper med ursprung i Folkrepubliken Kina

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artiklarna 9 och 14.1,

med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

1. PROVISORISKA ÅTGÄRDER

(1) Genom förordning (EU) nr 1042/2010 (2) (nedan kallad förordningen om preliminär tull) infördes en preliminär antidumpningstull (nedan kallad provisoriska åtgärder) på import av bestruket finpapper med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad Kina).

(2) Förfarandet inleddes till följd av ett klagomål som ingavs den 4 januari 2010 av Cepifine, de europeiska finpapperstillverkarnas intresseorganisation (nedan kallad klaganden), såsom företrädare för tillverkare som svarar för en betydande del, i detta fall mer än 25 %, av unionens totala produktion av bestruket finpapper. Klagomålet innehöll prima facie-bevisning för att produkten i fråga har dumpats och för att detta har vållat väsentlig skada. Bevisningen ansågs tillräcklig för att motivera ett förfarande.

2. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE

(3) Efter det att de viktigaste omständigheterna och övervägandena som låg till grund för beslutet att införa preliminära antidumpningsåtgärder hade meddelats (nedan kallat det preliminära meddelandet av uppgifter) lämnade flera berörda parter skriftliga synpunkter på de preliminära undersökningsresultaten. De parter som önskade bli hörda gavs tillfälle till det.

(4) Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som ansågs nödvändiga för de slutgiltiga undersökningsresultaten.

(5) En grupp samarbetsvilliga kinesiska exporterande tillverkare (nedan kallad den exporterande tillverkaren) yrkade på att de skulle ha hörts innan de provisoriska åtgärderna infördes, eftersom en förordning om preliminär tull enligt dem utgör en sådan enskild åtgärd som avses i artikel 41 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (3).

(6) Följande sakförhållanden bör dock lyftas fram. Parternas rättigheter vid ett antidumpningsförfarande fastställs i grundförordningen, där man i artikel 7 beskriver de olika stegen i förfarandet för införande av provisoriska åtgärder. Bland annat föreskrivs det i artikel 7 att eventuella provisoriska åtgärder får införas senast nio månader från det att ett förfarande har inletts. Kommissionens undersökning i det aktuella förfarandet utfördes i enlighet med bestämmelserna i artikel 6 i grundförordningen, och de provisoriska åtgärderna infördes i enlighet med artikel 7 i grundförordningen. Alla de parter som begärde att bli hörda gavs tillfälle till detta och hade tillräcklig möjlighet att inkomma med ytterligare uppgifter och synpunkter. Av EU-domstolens rättspraxis följer att ”även om man skulle godta […] att principen om respekt för rätten till försvar medför ett krav på att exportörerna skall underrättas om de viktigaste faktiska omständigheter och överväganden på grundval av vilka institutionerna avser att införa preliminära tullar, [ska] det förhållandet att denna rätt inte respekteras i sig inte kan leda till att förordningen om införande av slutgiltiga tullar är ogiltig, om det under förfarandet för att anta en förordning om införande av en slutgiltig tull har vidtagits åtgärder för att undanröja ett fel i förfarandet för antagande av en motsvarande förordning om införande av en preliminär tull.” (4) I det föreliggande fallet har kommissionen fullgjort sin skyldighet att offentliggöra uppgifter i enlighet med grundförordningen och den exporterande tillverkarens rätt till opartisk behandling respekterades under det förfarande som lett till antagandet av denna förordning.

(7) De åtgärder som antas i enlighet med artikel 7 i grundförordningen är provisoriska eftersom de får tillämpas i högst sex månader och eftersom det bara krävs en säkerhet för eventuella preliminära tullar. Kommissionen har inte hindrat någon av parterna från att lämna in en begäran om att bli hörda före den tidsfrist på nio månader inom vilken de provisoriska åtgärderna enligt lagstiftningen måste införas, om de skulle ha varit av den åsikten att de bör höras i det skedet.

(8) Den exporterande tillverkaren begärde att få tillgång till uppgifter från det enda företag i USA som i enlighet med artikel 2.7 a tillhandahöll uppgifter för fastställande av normalvärdet. Den exporterande tillverkaren vidhöll att den i annat fall inte hade tillgång till de fakta som låg till grund för de provisoriska åtgärder som infördes och att detta både bröt mot tillverkarens rätt till försvar och mot principen om god förvaltning. Samma tillverkare hävdade att de juridiska ombuden för gruppen av samarbetsvilliga kinesiska exporterande tillverkare borde kunna få tillgång till konfidentiella uppgifter som gäller vissa parter. De juridiska ombuden skulle vara skyldiga att garantera att företagens affärshemligheter behandlades förtroligt. Som motivering till sin begäran hänvisade gruppen till de amerikanska och kanadensiska systemen och till EU-domstolens dom i mål G.J. Dokter m.fl. mot Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit.

(9) Dessa begäran måste avslås. Den exporterande tillverkaren ville ha tillgång till de konfidentiella uppgifter om pris som lämnats av det amerikanska företaget. Kommissionen kunde inte utan tillstånd ge gruppen tillgång till så konfidentiella och känsliga uppgifter om företaget. Detta skulle ha stridit mot unionslagstiftningen, särskilt artikel 19 i grundförordningen eftersom detta hade lett till otillåtet lämnande av de amerikanska företagets begränsade och känsliga affärsuppgifter. Vad gäller den föreslagna metoden om utlämnande av företags affärshemligheter till övriga berörda parters juridiska ombud har inget stöd i grundförordningen, som i detta hänseende skiljer sig från systemen i USA och Kanada. Det går alltså klart och tydligt utöver den fastställda rättsliga ramen för antidumpningsförfaranden i EU. Den dom från EU-domstolen som det hänvisas till ovan stöder inte heller en begäran om tillgång till konfidentiella uppgifter. Dessutom konstateras det i domen att principen om rätt till försvar i vissa fall kan begränsas.

(10) Den exporterande tillverkaren begärde också tillgång till uppgifter om rullar som används vid rulloffset och som tillverkas av unionstillverkarna, en representativ unionstillverkares rättsliga ställning, vissa fabrikers verksamhet och finansiella uppgifter, unionsindustrins tillverkningskostnader och produktkontrollnummer för de produkter som tillverkas av representativa unionstillverkare. En del av de uppgifter som begärdes gällde produkter som inte omfattades av undersökningen eller unionstillverkarnas verksamhet på andra områden än tillverkning av bestruket finpapper. Dessa uppgifter togs därför inte fram vid undersökningen. Kommissionen kunde inte ge tillgång till vissa övriga uppgifter som begärdes, eftersom detta skulle ha lett till att affärshemligheter röjdes, vilket inte är tillåtet enligt artikel 19 i grundförordningen.

(11) Den exporterande tillverkaren ville även ha tillgång till namnen på de företag som motsatte sig undersökningen och som inte begärde konfidentiell behandling. Men dessa uppgifter kunde inte lämnas ut eftersom det skulle ha avslöjat vilka tillverkare som begärt konfidentiell behandling och vilken ställning de har.

(12) Det preliminära meddelandet av uppgifter var så ingående som möjligt utan att konfidentiella uppgifter avslöjades och bröt därmed inte mot den exporterande tillverkarens grundläggande rättigheter, dess rätt till försvar eller mot principen om god förvaltning.

(13) De skadeanalyser som gjorts inom ramen för den pågående antidumpningsundersökningen och den antisubventionsundersökning som utfördes samtidigt är identiska, eftersom definitionen av unionsindustrin, representativa unionstillverkare och undersökningsperiod är desamma i båda undersökningarna. Kommentarer om skadeaspekter som kommit in i samband med någondera förfarandena har därför beaktats vid båda förfarandena.

2.1 Undersökningsperiod

(14) Såsom anges i skäl 13 i förordningen om preliminär tull omfattade undersökningen av dumpning och skada perioden från och med den 1 januari 2009 till och med den 31 december 2009 (nedan kallad undersökningsperioden). Undersökningen av utvecklingstendenser som är av betydelse för bedömningen av skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2006 till och med undersökningsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden).

3. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT

3.1 Berörd produkt

(15) Efter att de provisoriska åtgärderna hade införts lämnade den exporterande tillverkaren och klaganden ytterligare synpunkter på definitionen på produkten. Vissa av dessa synpunkter har redan tagits upp i förordningen om preliminär tull.

(16) Den exporterande tillverkaren upprepade att de grundläggande egenskaperna hos bestruket finpapper i rullar eller ark som används vid arkoffset (nedan kallat den berörda produkten) inte skiljer sig nämnvärt från egenskaperna hos rullar som används vid rulloffset, och att bestruket finpapper som används vid rulloffset därför inte borde ha undantagits från produktdefinitionen. Den exporterande tillverkaren hävdar också att det inte finns något som stöder kommissionens slutsats om att dessa produkter inte är utbytbara.

(17) Vid undersökningen drogs slutsatsen att bestruket finpapper som används vid rulloffset och arkoffset är två skilda grupper av produkter och att de inte är utbytbara av de orsaker som anges i skälen 18 och 20 i förordningen om preliminär tull. Den exporterande tillverkaren har själv konstaterat att dessa produkter inte är fullt utbytbara.

(18) Det bör också noteras att inga rullar som används vid rulloffset importerades från Kina under skadeundersökningsperioden. Det är också osannolikt att dessa produkter skulle importeras i framtiden, eftersom det inte är ekonomiskt lönsamt att köpa in dessa produkter från tillverkare som ligger långt borta, av de orsaker som anges i skäl 20 i förordningen om preliminär tull.

(19) Vidare hävdade den exporterande tillverkaren att de kriterier som anges i skäl 16 i förordningen om preliminär tull, nämligen den tekniska egenskapen motståndskraft mot plockning, inte är lämplig att använda för att skilja mellan bestruket finpapper för rulloffset och bestruket finpapper för arkoffset. Den exporterande tillverkaren ansåg också att beslutet att undanta rullar för rulloffset var godtyckligt och att de rullar för rulloffset som tillverkades av unionstillverkare inte uppfyller kriterierna i fråga om motståndskraft mot plockning enligt skäl 16 i förordningen om preliminär tull.

(20) Den exporterande tillverkaren hävdade vidare att kommissionen inte uppfyllt sin skyldighet att objektivt granska de fakta som denne lagt fram för kommissionen innan förordningen om preliminär tull antogs, nämligen resultaten av tester som genomförts i dess eget laboratorium för att mäta motståndskraften mot plockning hos rullar för rulloffset som tillverkats av unionstillverkare.

(21) De testresultat som den exporterande tillverkaren lade fram bestod av en sammanfattning av de tester som genomförts i dess eget laboratorium. De övriga berörda parterna, bland annat unionsindustrin, hade inte möjlighet att granska eller kommentera testresultaten, och den exporterande tillverkaren lämnade trots upprepade påminnelser inte in en lämplig icke-konfidentiell sammanfattning av resultaten.

(22) Det erinras om att kommissionenen vid den preliminära undersökningen drog slutsatsen att det var tveksamt om testerna var tillräckligt pålitliga och objektiva för att man skulle kunna dra några slutsatser på basis av dem. Den exporterande tillverkaren lämnade inga ytterligare uppgifter som skulle ha gjort det möjligt att bedöma testets tillförlitlighet. Eftersom ingen icke-konfidentiell version av testet tillhandhölls kunde de företag vars rullar för rulloffset påstods ha testats inte ge synpunkter på slutsatserna av testet. Kommissionen kunde följaktligen inte objektivt kontrollera om de testresultat som lämnades in var tillförlitliga och korrekta och om de kunde användas för undersökningen. På basis av de fakta som kommissionen förfogade över kunde man inte heller göra en ny bedömning av de slutsatser som drogs vid den preliminära undersökningen om testets objektivitet och tillförlitlighet, eftersom den information som lämnats konfidentiellt inte kunde dubbelkontrolleras mot tillförlitliga källor.

(23) Efter att de provisoriska åtgärderna hade införts lade den exporterande tillverkaren fram resultaten av ytterligare ett test som ett externt testlaboratorium hade utfört på dess vägnar, och vidhöll att beslutet att utesluta bestruket finpapper som används vid rulloffset från undersökningen varit godtyckligt. Enligt testrapporterna hade motståndskraften mot plockning mätts på ett urval bestående av 25 rullar för rulloffset som den exporterande tillverkaren tillhandahållit laboratoriet och som enligt denne var prov på papper tillverkat av unionstillverkare. Enligt rapporten uppfyllde inget av pappren båda de kriterier som anges i skäl 16 i förordningen om preliminär tull.

(24) En granskning av det externa laboratoriets testrapport gav vid handen att den i de flesta fall avser produkter för vilka resultaten inte är relevanta, eftersom de rullar som testats i själva verket inte var avsedda för rulloffset. De produkter som testrapporten gällde har inte heller identifierats med tillräckligt stor säkerhet – det var inte möjligt att på basis av testrapporten fastställa huruvida det papper som testats var avsett att användas för arkoffset eller för rulloffset. Papper av de varumärken som anges i rapporten finns nämligen i båda formaten. Det gick heller inte att av rapporten sluta sig till att man verkligen har testat de rullar som anges.

(25) Som en reaktion på det externa laboratoriets testrapport tillhandahöll klaganden resultaten av de tester som en av unionstillverkarna utfört på samma urval av rullar för rulloffset som det externa laboratoriet påstods ha testat. Detta test gav ett annat resultat. Enligt klaganden kunde detta bero på att provningsförhållandena eventuellt var olika och att de därför eventuellt inte var förenliga med standarden ISO 3783:2006, som är den standard som används när man ska mäta motståndskraft mot plockning (se skäl 16 i förordningen om preliminär tull).

(26) Efter att de slutgiltiga resultaten hade publicerats ställde sig den exporterande tillverkaren tvivlande till huruvida kommissionen varit objektiv när testresultaten från det externa laboratoriet förkastades. Den exporterande tillverkaren hävdade att testerna hade utförts anonymt av den oberoende experten och i enlighet med den tillämpliga ISO-standarden. För att bevisa att testet varit oberoende, korrekt och representativt lämnade den exporterande tillverkaren in ett intyg från sin chef med en redogörelse för hur de rullar som använts för testet hade anskaffats.

(27) Kommission har inte ifrågasatt den externa testrapportens objektivitet och det är därför irrelevant att testet utförts anonymt. De tvivel som framkom gällde försäkringarna om urvalet av de testade rullarna och deras ursprung, inte själva testet. Den exporterande tillverkarens argument undanröjde inte dessa tvivel, eftersom argumenten var ofullständiga och på flera punkter otydliga. Det påstods till exempel att andra produkter än rullar för rulloffset hade tagits med i testet på grund av ett administrativt misstag eller för att leverantörerna kanske hade levererat felaktiga prover.

(28) Eftersom man inte med säkerhet kunde fastställa ursprunget och urvalet när det gäller de produkter som påstods ha testats och de tester som de olika parterna hade utfört gav motstridiga resultat ansågs det att den testrapport som lämnats in av det externa laboratoriet på den kinesiska exporterande tillverkarens vägnar inte entydigt visade att ett test av motståndskraft mot plockning inte skulle kunna användas för att skilja mellan bestruket finpapper som kan användas för rulloffset och bestruket finpapper som kan användas för arkoffset. Testrapporten visade alltså inte att det var godtyckligt att utesluta bestruket finpapper för rulloffset från undersökningen.

(29) När det gäller motståndskraft mot plockning och hur relevant detta är som kriterium för vad som ska anses vara rullar för rulloffset ska det påpekas att man i produktdefinitionen skiljer de två olika produkttyperna åt bland annat med hjälp av deras användningsändamål, dvs. om produkten är lämplig att användas för rulloffset eller arkoffset beroende på de krav som av de tryckpressar som ska användas, bland annat i fråga om motståndskraft mot plockning. Motståndskraft mot plockning är bara en av de egenskaper som skiljer bestruket finpapper för rulloffset från bestruket finpapper för arkoffset. I skälen 16 och 18 i förordningen om preliminär tull anges fler kriterier, vilka inte har ifrågasatts av den exporterande tillverkaren. Den exporterande tillverkaren anförde att fukthalt, som anges i skäl 18 i förordningen om preliminär tull, inte är en tydlig grundläggande egenskap som skiljer de olika produkterna åt. Under undersökningen framförde dock andra parter avvikande åsikter på denna punkt. Icke desto mindre konstaterades det att styvhet och motståndskraft mot plockning är de mest relevanta faktorerna.

(30) Klaganden medger i sitt svar att det kan finns rullar som inte uppfyller alla kriterier för motståndskraft mot plockning i förordningen om preliminär tull, men som ändå kan användas för rulloffset. Klaganden vidhåller dock att motståndskraft mot plockning är det enda tillförlitliga testet för bestämning av om en rulle kan användas för rulloffset eller inte – rullar för rulloffset måste uppfylla kriterierna för motståndskraft mot plockning i skäl 16 i förordningen om preliminär tull.

(31) Som stöd för sina påståenden om motståndskraft mot plockning hänvisar den exporterande tillverkaren till argument som en av de klagande unionstillverkarna framfört i antidumpnings- och antisubventionsundersökningar i USA, i vilka unionstillverkaren ska ha erkänt att det inte är möjligt att skilja rullar för rulloffset på basis av ett test på motståndskraft eller andra mätningar.

(32) Klaganden bestred den exporterande tillverkarens påståenden och anförde att det tvärtom finns det en tydlig skillnad mellan rullar för rulloffset och bestruket finpapper, vilket framgår av förfarandena i USA.

(33) För det första har de inlagor som den exporterande tillverkaren hänvisar till lagts fram vid undersökningar som utförts inom andra rättsskipningsområden och av andra parter än de som berörs av det nuvarande förfarandet. De är därför inte relevanta. För det andra har de amerikanska myndigheterna i de nämnda undersökningarna konstaterat att det finns en tydlig skillnad mellan bestruket finpapper för arkoffset och rullar för rulloffset. Rullar som säljs för användning vid arkoffset (cutter rolls) betraktades som halvfabrikat medan rullar för rulloffset inte ansågs vara en berörd produkt. I de amerikanska myndigheternas definition av produkten ingick ingen uttrycklig beskrivning av rullar för rulloffset. Motståndskraft mot plockning var därför inte ett relevant kriterium vid definitionen av produkten i de nämnda undersökningarna.

(34) Mot bakgrund av kommentarerna ovan bekräftades det att den tekniska egenskapen ”motståndskraft mot plockning” var tillförlitlig för beskrivning av bestruket finpapper för användning vid rulloffset.

(35) Men det framgick också av kommentarerna att det finns rullar som kan användas vid rulloffset även om de inte uppfyller alla kriterier för motståndskraft mot plockning. Därför måste definitionen av rullar för rulloffset preciseras ytterligare.

(36) För att kunna urskilja sådana rullar för rulloffset som inte uppfyller alla kriterier för motståndskraft mot plockning föreslog klaganden att rullar som inte klarar testet för motståndskraft mot plockning men vars innerhylsa har en diameter på högst 80 millimeter ska betraktas som rullar för rulloffset.

(37) Om man tar med innerhylsans storlek som en beståndsdel i produktdefinitionen innebär det enligt den kinesiska regeringen och den exporterande tillverkaren att definitionen av rullar för rulloffset, och därmed också av den berörda produkten, ändras. Dessa parter påpekade också att innerhylsans storlek inte är ett lämpligt kriterium eftersom det finns rullar för rulloffset med en innerhylsa på mer än 80 millimeter och rullar som säljs för användning vid arkoffset (cutter rolls) med en innerhylsa som är mindre än 80 millimeter.

(38) Kommissionen försökte precisera definitionen av rullar som är lämpliga att användas vid rulloffset och ge ytterligare uppgifter för att tydligare skilja mellan den berörda produkten och andra produkter, inte minst för att minimera möjligheterna att kringgå måtten. De belägg som lades fram för att innerhylsans storlek skulle vara ett alternativt kriterium i definitionen visade dock att detta eventuellt skulle leda till att den berörda produkten, dvs. rullar med en innerhylsa på mindre än 80 millimeter som säljs för användning vid arkoffset, skulle uteslutas från åtgärderna. Det beslutades därför att detta kriterium inte skulle användas för att definiera rullar som används i rulloffset.

(39) Detta påverkar inte tillförlitligheten hos den metod som använts för att utesluta rullar för rulloffset från undersökningen, vilket den kinesiska gruppen av exporterande tillverkare påstod.

(40) Inga synpunkter lades fram på beslutet att inte inbegripa flerskiktspapper i undersökningen.

(41) Skälen 14–26 i förordningen om preliminär tull bekräftas härmed.

3.2 Likadan produkt

(42) Eftersom inga synpunkter har kommit in på slutsatserna i skäl 27 i förordningen om preliminär tull bekräftas de preliminära slutsatserna om likadan produkt.

4. STICKPROVSFÖRFARANDE

(43) Eftersom inga andra synpunkter på stickprovsförfarandet kommit in bekräftas skälen 28–30 i förordningen om preliminär tull.

(44) De fyra tillverkare som avses i skäl 29 i förordningen om preliminär tull och som i enlighet med skäl 77 i den förordningen anses vara representativa för unionsindustrin kallas nedan representativa unionstillverkare.

5. DUMPNING

(45) Bara en samarbetsvillig kinesisk grupp (APP, den exporterande tillverkaren) lämnade synpunkter på dumpning, till följd av de provisoriska åtgärder som hade införts.

5.1 Marknadsekonomisk status

(46) När det gäller kriterium 1 hävdade APP att kommissionens argument byggde uteslutande på påståendet om att det inte var möjligt att kontrollera de betalningar som gjorts. Gruppen framhöll också att de metoder som parten använder är i linje med de internationella redovisningsstandarderna (IAS).

(47) Detta stämmer inte. Undersökningen visade nämligen att det inte gick att hitta underlag för betalningar som gjorts för överlåtelser av företagens aktier eller för kostnaden för huvudsakliga råvaruinsatser. De redovisningsmetoder som använts är heller inte i linje med IAS (kvittning och upplysningar om närstående parter).

(48) När det gäller kriterierna 1 och 2 påstod APP att kommissionen utan vidare hade avfärdat ett välkänt revisionsföretags ståndpunkt med motiveringen att den inte var relevant. Att kommissionen inte tagit hänsyn till ett oberoende vittnesmål var enligt APP oacceptabelt eftersom det äventyrade gruppens rätt till ett rättvist förfarande. Enligt APP ansåg deras rådgivande revisorer att kommissionens analys av redovisningsmetoderna och redovisningsprinciperna var bristfällig, och att en del av de problem som kommissionen pekade på inte var relevanta.

(49) APP lade inte fram några bevis för sina påståenden, som därför måste avvisas. De rådgivande revisorer som det hänvisas till i skäl 48 bestrider av allt att döma inte de fakta som framkommit vid undersökningen, utan de har snarare gjort ett försök att analysera en del av de grundläggande redovisningsprinciperna, särskilt de som gäller försiktighet, periodisering, sanningsenlig redovisning och väsentlighet. De rådgivande revisorerna deltog emellertid inte vid kommissionens kontrollbesök på plats i Kina, under vilket kommissionen fick förstahandsinformation om de av APP:s metoder som var relevanta för bedömningen av marknadsekonomisk status. Kommissionen har gett parten en detaljerad skriftligt redogörelse över konstaterade brister och deras samband med principerna i de internationella redovisningsstandarderna. Revisionsföretaget har inte kommit med några argument eller underlag som skulle stödja dess tolkning av dessa principer. Tolkningen stämmer heller inte överens med de fakta som konstaterats. Den bevisning som dokumenterats bekräftar tvärtom att de redovisningsprinciper som nämnts här inte har respekterats.

(50) APP hävdade att deras grundläggande rättigheter hade kränkts. Gruppen ansåg att kommissionen ålagt dem en allt för stor bevisbörda vid utredningen av marknadsekonomisk status.

(51) Detta påstående måste avvisas. Kommissionen har gett APP all nödvändig information om vilka slags uppgifter som krävs när det gäller marknadsekonomisk status och har strävat efter att i varje steg av förfarandet kontrollera alla de uppgifter som parten lämnat. Att de uppgifter som parten lämnat inte visar att redovisningsmetoderna är förenliga med de internationella redovisningsstandarderna innebär inte att bevisbördan varit för stor. Marknadsekonomisk status är ett undantag från det normala för företag i länder utan marknadsekonomi, och parterna uppmanas i sådana fall helt enkelt visa att de uppfyller kraven i artikel 2.7 c i grundförordningen. Det räcker med att ett enda kriterium inte uppfylls för att ansökan om marknadsekonomisk status ska avslås. I det föreliggande fallet framgick det av undersökningen att APP inte kunde visa att kraven enligt kriterium 2 uppfylls.

(52) APP ansåg också att bedömningen av marknadsekonomisk status inte var objektiv. Enligt gruppen hade beslutet om marknadsekonomisk status eventuellt påverkats av kommissionens vetskap om hur ett avslag på ansökan om marknadsekonomisk status skulle påverka gruppens dumpningsmarginal.

(53) Dessa påståenden är ogrundade och måste därför avvisas. Det finns inget som tyder på att beslutet om marknadsekonomisk status påverkats av kommissionens vetskap om hur ett avslag på ansökan om marknadsekonomisk status skulle påverka gruppens dumpningsmarginal. Undersökningen om marknadsekonomisk status består av en konkret analys av huruvida de fem konkreta kriterier som anges i artikel 2.7 c i grundförordningen är uppfyllda. Kommissionen utförde undersökningen på basis av dessa kriterier och tog ingen hänsyn till hur resultatet av undersökningen skulle påverka den exporterande tillverkarens eventuella dumpningsmarginal. Med tanke på tidpunkterna för de olika delarna av de kontrollbesök som gjordes på plats och de olika tidsplaner som följdes (formulär för ansökan om marknadsekonomisk status, frågeformulär om antidumpning, uppgifter om jämförbart land, exportförsäljning via närstående parter i EU) samt de tidsperioder under vilka de berörda parterna lämnade in svar och sedan kom med ändringar till sina inlagor är det uppenbart att kommissionen vid den tidpunkt då beslutet om marknadsekonomisk status offentliggjordes inte hade kunnat dra några slutsatser om hur beslutet skulle påverka den berörda partens eventuella dumpning. APP lämnade ännu i ett sent skede in nya uppgifter och ersatte uppgifter som redan tillhandahållits, och det går alltså inte att hävda att kommissionen skulle ha kunnat räkna ut dumpningsmarginaler på basis av uppgifter man inte hade tillgång till.

(54) APP hävdade vidare att kommissionen inte hade behövt kontrollera den berörda partens svar i detalj för att få en utförlig bild av de uppgifter som ingick i partens svar på frågeformuläret om antidumpning och att det fanns anledning att misstänka att kommissionen förfogade över alla uppgifter som var nödvändiga för att beräkna en dumpningsmarginal.

(55) Detta påstående stämmer inte. I enlighet med bestämmelserna i artikel 16 i grundförordningen kontrollerade kommissionen alla de uppgifter som de berörda parterna hade lämnat, för att säkerställa ett representativt undersökningsresultat. Undersökningsresultaten baserades på kontrollerade fakta för en tidsperiod på fyra månader och inte enbart på misstankar eller okontrollerade påståenden.

(56) APP ansåg att kriterierna för beviljande av marknadsekonomisk status bör ses mot bakgrund av syftet att se till att priserna är en följd av normala marknadskrafter. Syftet med kriterierna för marknadsekonomisk status är tydligt angivet i artikel 2.7 i grundförordningen och de tillämpades också när kommissionen bedömde APP:s ansökan om att beviljas marknadsekonomisk status.

(57) APP hävdade också att bedömningen om marknadsekonomisk status hade vissa brister, eftersom man vid kontrollen av svaret på frågeformuläret om antidumpning hade kunnat fastställa en ”tillförlitlig” produktionskostnad, medan bedömningen av marknadsekonomisk status gav vid handen att det inte är möjligt att kontrollera betalningar för insatsvaror.

(58) Tolkningen av resultaten kan inte anses vara korrekta. Enligt grundförordningen kan marknadsekonomisk status bara beviljas på villkor att företaget visar att det uppfyller kraven i artikel 2.7 c. Det samma gäller för tillförlitligheten och användningen av en exporterande tillverkares egna pris- och kostnadsuppgifter när normalvärdet fastställs. Om APP:s påstående ovan skulle stämma skulle resultaten av bedömningen om marknadsekonomisk status och bestämmelserna i artikel 2.7 c inte ha någon betydelse, eftersom man skulle använda helt andra typer av uppgifter som samlats in för andra ändamål. Detta är inte möjligt enligt bestämmelserna i grundförordningen.

(59) När det gäller APP konstaterades det att två av de fyra närstående exporterande tillverkarna endast tillverkar flerskiktskartong. Eftersom flerskiktskartong inte ingår i produktdefinitionen, vilket redan konstaterats i skäl 40 och 41, är slutsatserna om marknadsekonomisk status för de två närstående exporterande tillverkare i APP-gruppen som endast tillverkar flerskiktskartong inte relevanta för detta förfarande.

(60) Eftersom det inte inkommit några andra synpunkter beträffande marknadsekonomisk status bekräftas härmed slutsatserna i skälen 31–51 i förordningen om preliminär tull.

5.2 Individuell behandling

(61) Eftersom det inte inkommit några synpunkter beträffande individuell behandling bekräftas skälen 52–55 i förordningen om preliminär tull.

5.3 Normalvärde

5.3.1 Jämförbart land

(62) Ingen part ifrågasatte valet av USA som jämförbart land för fastställandet av det slutliga värdet.

(63) Eftersom det inte inkommit några synpunkter på valet av jämförbart land bekräftas skälen 56–63 i förordningen om preliminär tull.

5.3.2 Fastställande av normalvärde

(64) Normalvärdet beräknades på grundval av de uppgifter som lämnats av den enda samarbetsvilliga tillverkaren i det jämförbara landet (dvs. USA). Normalvärdet fastställdes alltså på grundval av en amerikansk tillverkares priser vid inhemsk försäljning av den likadana produkten som tillverkats i USA. Under undersökningsperioden tillverkades och såldes majoriteten av de olika typerna av likadan produkt på den amerikanska marknaden av denna tillverkare.

(65) Enligt APP lämnade kommissionen inte nödvändiga uppgifter om normalvärdet i det jämförbara landet, till exempel om produkterna är jämförbara och representativa, om kostnadsstrukturer, rättvisa metoder för jämförelse eller justeringar.

(66) Detta stämmer inte. I skäl 9 konstateras att kommissionen har gett den berörda parten all information av relevans om de uppgifter som använts för att beräkna normalvärdet som kunde ges ut utan att bryta mot bestämmelserna i artikel 19 i grundförordningen, dvs. att alla konfidentiella uppgifter som den amerikanska tillverkaren tillhandahållit behandlas förtroligt och inte lämnas ut till andra parter. Den exporterande tillverkaren har fått ändamålsenlig information som gett denne möjlighet att förstå de metoder som använts, i enlighet med artikel 2 i grundförordningen.

(67) Eftersom andra synpunkter inte har inkommit bekräftas skälen 64–67 i förordningen om preliminär tull.

5.4 Exportpris

(68) APP hävdade att man inte borde ha uteslutit ett av de samarbetsvilliga företagens exportförsäljning när dumpningsmarginalen beräknades, trots att det inte finns några motsvarande produkter. De gjorde också gällande att exportmängderna vid detta företag inte var små, utan betydande.

(69) Försäljningsvärdet för de transaktioner det gäller beaktades förvisso när exportpriset fastställdes, men det var inte möjligt att fastställa ett normalvärde för dessa produkter eftersom det inte fanns några jämförbara produkttyper i det jämförbara landet och man därför inte kunde göra några jämförelser. Företaget i fråga står för en mycket liten del av APP:s totala exportförsäljning och dess prisnivåer verkar vara i linje med de övergripande prisnivåerna för APP:s exportförsäljning. Slutligen påpekas att största delen av exporttransaktionerna användes när man fastställde huruvida exporten hade dumpats eller inte, dvs. de transaktioner som i alla hänseenden motsvarade normalvärdet i det jämförbara landet. APP:s påståenden om exportpris måste därför avfärdas, eftersom APP inte kan ifrågasätta slutsatsen om skadevållande dumpning då grunden för beräkningen uppenbart är representativ. Att det inte nödvändigtvis finns ett motsvarande normalvärde i det jämförbara landet för varje enskild exporttransaktion följer av resultaten.

(70) APP anförde också att exportförsäljningen borde ha beaktats vid beräkningen av dumpningsmarginalen, eftersom den undersökande myndigheten har möjlighet att identifiera liknande produkttyper som används för beräkningen av normalvärde, justera exportpriset till normalvärdet eller konstruera ett normalvärde som kan användas för jämförelser med exportförsäljningen.

(71) Dessa påståenden avvisades eftersom det inte fanns några sådana produkttyper i det jämförbara landet som var så lika de exporterade produkterna att skillnaderna hade kunnat uppvägas genom en justering för olika fysiska egenskaper. Det var heller inte möjligt att konstruera ett normalvärde för sådana produkttyper. Det gick inte att identifiera liknande produkttyper i andra transaktioner till ett normalvärde, och det fanns inte heller några uppgifter om försäljning, allmänna administrativa kostnader och vinstantaganden som skulle ha kunnat användas som grund för justeringar eller konstruering av normalvärde.

(72) APP begärde att få närmare uppgifter om den skäliga vinstmarginal som används för att konstruera exportpriset i enlighet med artikel 2.9 i grundförordningen.

(73) Kommissionen såg över denna punkt efter det att omständigheterna hade ändrats. Såsom konstateras i skäl 71 i förordningen om preliminär tull användes en skälig vinstmarginal, som var betydligt lägre än den vinstmarginal som unionsindustrin eftersträvar. Kommissionen såg över de tillgängliga uppgifterna och sänkte den vinstmarginal som låg som grund för beräkningen av exportpriset till 4,5 %, vilket motsvarade den vägda genomsnittsmarginal som rapporterats av ett antal icke-närstående företag som importerade den berörda produkten till EU.

(74) Eftersom inga andra synpunkter kommit in bekräftas skälen 68–71 i förordningen om preliminär tull.

5.5 Jämförelse

(75) APP sade sig inte kunna förstå beräkningsunderlaget när det gäller normalvärde (typen av justeringar och deras effekter på normalvärdet) och exportpris (de metoder som använts och de kalkyler som gjorts för att komma fram till olika kvoter).

(76) När det gäller normalvärdesjusteringar konstateras det i skälen 9 och 66 att kommissionen gav APP alla relevanta uppgifter som kunde lämnas ut med beaktande av bestämmelserna om sekretess i grundförordningen. Kommissionen kontrollerade dessutom med den samarbetsvilliga parten i det jämförbara landet om ytterligare uppgifter om justeringar kunde lämnas ut i syfte att öka insynen. Med tillstånd av tillverkaren i det jämförbara landet fick APP de facto mer ingående information om justeringarna av normalvärdet, efter det preliminära meddelandet av uppgifter.

(77) När det gäller justeringar av exportpris fick APP tillgång till alla uppgifter. På begäran av APP fick APP dessutom ytterligare förtydligande information om justeringarna av exportpriset efter det preliminära meddelandet av uppgifter.

(78) Eftersom inga andra synpunkter har kommit in bekräftas skälen 72 och 73 i förordningen om preliminär tull.

5.6 Dumpningsmarginal

(79) Inga relevanta synpunkter på dumpningsmarginalen lämnades in. Eftersom inga synpunkter inkommit bekräftas skäl 74 i förordningen om preliminär tull.

(80) Med beaktande av den reviderade vinstmarginal som användes för att konstruera exportpriset för APP och den metod som beskrivs i skälen 31–73 i förordningen om preliminär tull har följande slutgiltiga dumpningsmarginaler fastställts, uttryckta i procent av priset cif vid EU:s gräns före tull: Exporterande tillverkare Dumpningsmarginal Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, Kina 43,5 % Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, Kina 43,5 % Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, Kina 63 % Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, Kina 63 %

(81) På grund av de omständigheter som redovisas i skäl 76 i förordningen om preliminär tull fastställdes den landsomfattande dumpningsmarginalen för Kina till samma nivå som den dumpningsmarginal som fastställts för de samarbetsvilliga företag som har den högsta individuella tullsatsen, dvs. 63 %. Eftersom inga synpunkter inkommit bekräftas skäl 76 i förordningen om preliminär tull.

6. UNIONSTILLVERKARE

(82) Den kinesiska regeringen kommenterade att en av de representativa tillverkarna påstås vara knuten till ett kinesiskt företag och att tillverkaren därför bör uteslutas från definitionen av unionsindustrin. Undersökningen visade emellertid att de produkter som det kinesiska företaget i fråga tillverkare inte är berörda produkter. Relationerna mellan de två företagen har alltså inga konsekvenser för skadeanalysen eller för om denna unionstillverkare omfattas av definitionen av unionsindustri eller inte.

(83) Eftersom inga synpunkter har lämnats på tillverkningen i unionen bekräftas skälen 77–79 i förordningen om preliminär tull.

7. SKADA

7.1 Förbrukning i unionen

(84) Eftersom det inte inkommit några synpunkter beträffande förbrukningen i unionen bekräftas skälen 80–82 i förordningen om preliminär tull.

7.2 Import till unionen från Kina

(85) Eftersom inga synpunkter kommit in på import till unionen från Kina bekräftas skälen 83–84 i förordningen om preliminär tull.

7.2.1 Prisunderskridande

(86) För att garantera att dumpningen, prisunderskridandet och målprisunderskridandet beräknas på ett enhetligt sätt, och av de orsaker som anges i skälen 68–71 har prisunderskridandet beräknats på nytt, utan exportförsäljningen hos ett av företagen inom gruppen av en samarbetsvillig exporterande tillverkare.

(87) På grundval av de modifierade uppgifter som användes för beräkningen, och en smärre korrigering av beräkningen, ändrades nivån på prisunderskridandet i skäl 87 endast marginellt. Den dumpade importen underskred i genomsnitt unionstillverkarnas försäljningspriser med 7,6 % under undersökningsperioden.

7.3 Unionsindustrins och de representativa unionstillverkarnas ekonomiska situation

7.3.1 Inledande anmärkningar

(88) Enligt en kinesisk exporterande tillverkare (APP) borde skadeanalysen göras bland en korrekt definierad unionsindustri som bara omfattar sådana unionstillverkare som stöder klagomålet och samarbetar vid undersökningen. Den exporterande tillverkaren antyder att man skulle ha dragit andra slutsatser om väsentlig skada om vissa indikatorer, som till exempel marknadsandel, hade fastställts för en sådan ”korrekt definierad” unionsindustri. Enligt den kinesiska regeringen hade alla skadeindikatorer för klagandena och för hela unionsindustrin inte analyserats på ett enhetligt sätt eller tillräckligt ingående.

(89) För det första kan man konstatera att uttalandena från denna tillverkare verkar bygga på indikatorer som beräknas utifrån andra källor och uppgifter än de som fastställdes under undersökningen och som beskrivs nedan och i förordningen om preliminär tull. Parternas slutsatser är alltså inte korrekta i sak och därmed är de irrelevanta.

(90) För det andra brukar kommissionen utvärdera makroekonomiska faktorer för att få en uppfattning om den skada som unionsindustrin som helhet lidit, vilket även förklaras i skäl 89 i förordningen om preliminär tull. I den aktuella undersökningen fastställdes det att unionsindustrin utgörs av de unionstillverkare som svarar för den sammanlagda tillverkningen i unionen (se skäl 77 i förordningen om preliminär tull), oavsett om tillverkarna stöder klagomålet eller har samarbetat under undersökningen. Eftersom definitionen var så vid avvisas den exporterande tillverkarens påstående om att unionsindustrin inte skulle ha avgränsats korrekt.

(91) Mikroekonomiska faktorer analyseras för de representativa unionstillverkarna, oavsett om de stöder klagomålet eller inte. De representativa tillverkarna stod för 58 % av produktionen i unionen. Ingen annan unionstillverkare kontaktade kommissionen för att de ansåg att slutsatserna om mikroekonomiska faktorer skulle ha varit otillförlitliga eller ogrundade. Det finns därför ingen anledning att ifrågasätta slutsatserna av de uppgifter som de representativa unionstillverkarna har lämnat.

(92) Det har även kommit in synpunkter på samarbetsviljan hos en av de representativa unionstillverkarna.

(93) Det påstods att en av de representativa unionstillverkarna samarbetade bara delvis eftersom den skulle ha varit knuten till en annan tillverkare som inte samarbetade under undersökningen. Företagen ansågs vara närstående på grund av de övergångsavtal som ingåtts när den samarbetsvilliga unionstillverkaren tog över den andra tillverkarens tillverkning av finbestruket papper. På grund av dessa övergångsavtal skulle den samarbetsvilliga unionstillverkaren ha kontroll över en del av de pappersbruk som ägdes av det företag som delvis förvärvats. Som stöd för sitt påstående hänvisade den exporterande tillverkaren till kommissionens beslut (5) om huruvida affären skulle betraktas som ett förvärv enligt Rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (”EG:s koncentrationsförordning”) (6).

(94) Denna fråga behandlades redan i skäl 91 i förordningen om preliminär tull. De avtal som avses innehöll inte några inslag som skulle ha givit anledning att tro att förhållandet mellan företagen skulle ha gått utöver vad som är ett normalt affärsförhållande mellan en köpare och en säljare. Syftet med avtalet var att förvalta försäljningen av bestruket papper under en övergångsperiod, under vilken unionstillverkarens uppgifter enligt avtalsvillkoren kunde jämföras med en försäljningsagents. I tillverkarens reviderade konsoliderade räkenskaper och i dess svar på frågeformuläret uppgavs de provisioner som erhållits under den tid som tillverkaren fungerat som agent för de berörda pappersbruken. Unionstillverkaren uppgav sig inte äga pappersbruken och inga kostnader beaktades därför för dessa.

(95) Enligt kommissions beslut är affären mellan företagen att betrakta som ett förvärv av en del av det ena företagets affärsverksamhet, och unionstillverkaren anses inte ha tagit över hela företaget. I beslutet sägs inte att företagen ska betraktas som en enda enhet efter förvärvet. Det handlar alltså inte om ett samriskföretag. Det geografiska område som utreds i beslutet omfattar dessutom bara EES och inte EU. I beslutet analyserade kommissionen inte förhållandet mellan företagen i den mening som avses i artikel 143 i förordning (EEG) nr 2454/93 (7).

(96) Det finns alltså ingen anledning att revidera de preliminära slutsatserna, dvs. att de två företagen inte är närstående i den mening som avses i artikel 143 i förordning (EG) nr 2454/93 och att den berörda unionstillverkaren samarbetade fullt ut under undersökningen.

(97) Den exporterande tillverkaren anförde också att unionstillverkarens dotterbolag alla borde ha fyllt i egna frågeformulär eftersom de var separata juridiska enheter. Den exporterande tillverkaren ansåg det vara diskriminerande att alla enheter inom gruppen måste lämna in en separat ansökan om marknadsekonomisk status.

(98) När det gäller ansökningar om marknadsekonomisk status är gruppen av företag skyldig att bevisa att alla företagen uppfyller kriterierna för att beviljas marknadsekonomisk status, eftersom beslutet om huruvida detta ska beviljas gäller just den gruppen. När det gäller frågeformulären för unionstillverkarna är syftet att fastställa om unionsindustrin (som helhet betraktat) har lidit väsentlig skada under undersökningsperioden. Om man säger att det är fråga om diskriminering bortser man från att syftet med en skadeundersökning och med ett avgörande om marknadsekonomisk status är helt olika.

(99) När det gäller den berörda unionstillverkaren ansågs det att ett besvarat frågeformulär är tillräckligt som ett ändamålsenligt svar och en analys av skadeaspekterna. Svaret innehöll detaljerade uppgifter om de enskilda pappersbruken, och alla uppgifter om närstående tillverkare eller försäljare av den likadana produkten kunde kontrolleras i samband med kontrollbesöken.

(100) I en senare inlaga anförde den exporterande tillverkaren också att samma företag inte hade samarbetat fullt ut eftersom det hade lämnat in svaret på frågeformuläret på en icke-existerande enhets vägnar och att företagets konsoliderade räkenskaper inte stämmer med de uppgifter som lämnas i frågeformuläret. Slutsatserna i skäl 99 gäller alltså även här.

(101) Kommissionen står alltså fast vid slutsatserna i skälen 88–91.

7.3.2 Uppgifter som rör samtliga unionstillverkare (makroekonomiska indikatorer)

(102) Enligt den kinesiska regeringen var de makroekonomiska uppgifter som användes för analysen ofullständiga och inkorrekta, vilket innebär att de inte kan användas som bevis för att det handlar om väsentlig skada.

(103) Ett kontrollbesök på plats hos klaganden bekräftade att de uppgifter som använts för att fastställa de makroekonomiska indikatorerna är hämtade direkt från unionstillverkare som står för cirka 98 % av produktionen i unionen och att de är tillräckligt detaljerade för att det ska gå att urskilja uppgifter som gäller den berörda produkten. De antaganden eller uppskattningar som använts var skäliga och välgrundade – rullar som säljs för användning vid arkoffset (cutter rolls) beaktades inte eftersom de volymer det handlar om uppenbart är obetydliga i förhållande till de representativa unionstillverkarnas totala försäljningsvolymer. Påståendet måste därför avvisas.

(104) Den exporterande tillverkaren hävdade att unionstillverkarnas marknadsandel också borde inbegripa import från Schweiz, eftersom denna import kommer från ett pappersbruk som ägs av en av de representativa unionstillverkarna.

(105) Antidumpningsundersökningarna gäller dock bara Europeiska unionen. Påståendet måste därför avvisas.

(106) Det framhölls också att klagandens marknadsandel hade ökat betydligt under skadeundersökningsperioden.

(107) Marknadsandel är en makroindikator som analyseras för hela unionsindustrin och inte enbart för klagandena. Påståenden om klagandens marknadsandel är dessutom inte korrekt i sak.

(108) Eftersom inga andra synpunkter lämnats i detta avseende bekräftas härmed de preliminära slutsatserna i skälen 92–98 i förordningen om preliminär tull.

7.3.3 Uppgifter som rör de representativa unionstillverkarna (mikroekonomiska indikatorer)

(109) Den exporterande tillverkaren ansåg att skadeanalysen är felaktig på grund av att uppgifterna om de pappersbruk som förvärvades av den unionstillverkare som avses i skäl 93 inte ingick i analysen av de mikroekonomiska indikatorerna för 2006–2008.

(110) Till följd av de argument som denna part lade fram justerades de mikroekonomiska indikatorerna för att man skulle få en fullt jämförbar trend under åren. Detta gjordes genom att man uteslöt uppgifterna om de förvärvade pappersbruken för samtliga år som omfattades av undersökningen.

(111) Efter att de uppgifter som användes för att analysera de representativa unionstillverkarnas ekonomiska situation hade ändrats i omfattning, se skäl 110, har de slutgiltiga mikroekonomiska indikatorer som anges nedan fastställts.

7.3.3.1 De representativa unionstillverkarnas genomsnittliga priser per enhet

(112) Trots att uppgifterna ändrades något bekräftas de grundläggande trenderna och slutsatserna i skäl 99 i förordningen om preliminär tull, enligt vilket priserna på bestruket finpapper var stabila under åren. Tabell 5 Unionstillverkarnas priser Unionstillverkarnas priser 2006 2007 2008 2009/UP Genomsnittligt pris (EUR/ton) 692 717 691 699 Index 100 104 100 101 Källa: Kontrollerade uppgifter i svar på frågeformuläret.

7.3.3.2 Lager

(113) Lagren utgjorde omkring 10 % av tillverkningsvolymen under undersökningsperioden. De representativa unionstillverkarnas lagernivåer ökade med 10 % under skadeundersökningsperioden, särskilt mellan 2006 och 2007 och senare mellan 2008 och undersökningsperioden. Samtidigt ökade den dumpade lågprisimporten från Kina. Tabell 6 Lager Lager 2006 2007 2008 2009/UP Lager (ton) 278 265 298 547 296 387 306 588 Index 100 107 107 110 Källa: Kontrollerade uppgifter i svar på frågeformuläret.

7.3.3.3 Sysselsättning, löner och produktivitet

Tabell 7

Sysselsättning

Sysselsättning 2006 2007 2008 2009/UP Sysselsättning – heltidsekvivalent 7 756 7 487 7 207 6 197 Index 100 97 93 80 Arbetskostnader (EUR/heltidsekvivalent) 54 053 54 948 57 026 58 485 Index 100 102 105 108 Produktivitet (enhet/heltidsekvivalent) 453 478 486 484 Index 100 106 107 107 Källa: Kontrollerade uppgifter i svar på frågeformuläret.

(114) På grund av nedlagda pappersbruk och konsolidering hos de representativa unionstillverkarna minskade antalet anställda under skadeundersökningsperioden betydligt, närmare bestämt med 20 % (nästan 1 600 arbetstillfällen). Effektiviteten har förbättrats genom att man höjt och kunnat behålla en hög produktion per anställd även under en period med omfattande uppsägningar. Arbetskostnaderna ökade stadigt, med totalt 8 %, under skadeundersökningsperioden.

(115) Slutsatserna i skäl 102 i förordningen om preliminär tull styrks därmed också av de något modifierade siffrorna.

7.3.3.4 Lönsamhet, kassaflöde, investeringar och räntabilitet

Tabell 8

Lönsamhet

2006 2007 2008 2009/UP Lönsamhet –1,08 % –0,20 % –2,49 % 2,88 % Förändring (100=2006) +0,88 % –1,41 % +3,95 % Kassaflöde (1000 EUR) 260 047 211 036 172 570 336 753 Index 100 81 66 129 Investeringar (1000 EUR) 151 900 151 027 127 845 87 875 Index 100 99 84 58 Räntabilitet –0,73 % –0,54 % –2,73 % 0,39 % Förändring (100=2006) +0,19 % –2,00 % +1,12 % Källa: Kontrollerade uppgifter i svar på frågeformuläret.

(116) Lönsamhetssiffran under skadeundersökningsperioden justerades för att bli mer rättvisande. Detta påverkade dock inte den grundläggande lönsamhetsutvecklingen. De representativa unionstillverkarna gick med förlust mellan 2006 och 2008, och började gå med vinst igen först 2009 då världsmarknadspriserna på massa, den huvudsakliga råvaran, rasade till följd av den ekonomiska nedgången. Massaprisernas fall (– 19 %) ansågs vara onormalt kraftigt och direkt bidragande till den förbättrade finansiella situationen under undersökningsperioden. Massapriserna har dock sedan dess stigit till nivån före undersökningsperioden.

(117) Förutsatt att siffrorna justeras något kan slutsatserna om kassaflöde, investeringar och räntabilitet i skälen 104–105 i förordningen om preliminär tull bekräftas härmed.

(118) Den exporterande tillverkaren framhöll att den förbättrade lönsamheten inte bör betraktas som en enstaka företeelse som beror på att råvarukostnaderna minskat exceptionellt mycket, såsom framgår av skäl 107 i förordning om preliminär tull. Kostnadsminskningen gynnade både lokala och kinesiska tillverkare, inte bara klagandena, och därför kan den plötsligt ökade lönsamheten inte enbart tillskrivas de minskade kostnaderna, utan den berodde snarare på klagandenas ändrade prissättning.

(119) Enligt den exporterande tillverkaren beror lönsamheten snarare på priserna på bestruket finpapper än på massapriserna. Trots att massaprisernas plötsligt rasade 2009 förblev dock priserna på bestruket finpapper stabila, vilket ledde till större vinster. Med tanke på att priserna förblev stabila kan man inte säga att det skulle ha funnits ett samband mellan priser och lönsamhet under den aktuella tidsperioden.

(120) Lönsamheten är en indikator som analyseras för de representativa unionstillverkarna och inte för klagandena, som parten anför. Analysen av de uppgifter som samlats in visar att det finns ett direkt samband mellan massaprisernas ovanligt stora ras och den ökade lönsamheten. Slutprodukternas stabila priser bidrog också till att lönsamheten förbättrades. Även om samma förmodligen gällde för de övriga tillverkarna på marknaden blir slutsatsen ändå att den tillfälligt förbättrade lönsamheten beror på att råvarupriserna sjönk ovanligt mycket under undersökningsperioden.

7.3.3.5 Kapitalanskaffningsförmåga

(121) Slutsatserna om den representativa tillverkarens förmåga att skaffa kapital i skäl 106 i förordningen om preliminär tull bekräftas.

7.4 Slutsats om skada

(122) En exporterande tillverkare och den kinesiska regeringen hävdade att det inte fanns några belägg för att de klagande unionstillverkarna hade lidit väsentlig skada. Tvärtom uppvisade klagandena ett stabilt ekonomiskt resultat och större lönsamhet under undersökningsperioden.

(123) För det första analyseras unionsindustrins situation för de representativa unionstillverkarna och inte för klagandena, som de berörda parterna anför.

(124) För det andra kan man – såsom påpekades i skälen 89 och 107 – konstatera att uttalandena från dessa parter verkar bygga på indikatorer som beräknas utifrån andra källor och uppgifter än de som fastställdes under undersökningen och som beskrivs ovan och i förordningen om preliminär tull. Slutsatserna är därför inte korrekta. De berörda parternas analys var heller inte konsekvent, utan de använde olika uppgifter för makro- och mikroindikatorer.

(125) Parterna hävdade vidare att den ökade lönsamheten skulle ses som en följd av omstruktureringsåtgärderna inom branschen, bland annat minskad produktion, sysselsättning och ökad lönsamhet. De sistnämnda faktorerna kan inte anses vara de enda indikatorerna på skada, utan alla skadeindikatorer bör betraktas tillsammans.

(126) I artikel 3.5 i grundförordningen anges vilka ekonomiska faktorer och förhållanden som ska beaktas när effekterna av den dumpade importen på unionsindustrin bedöms. I artikel 3.5 anges uttryckligen att denna uppräkning inte är uttömmande och att varken en enskild faktor eller flera av dessa faktorer nödvändigtvis behöver vara avgörande. Även om indikatorerna måste bedömas var för sig bör slutsatserna alltså dras efter en analys av samtliga faktorer.

(127) Den exporterande tillverkarens och den kinesiska regeringens påståenden ovan innebär inte någon ändring av den slutsats som drogs i det preliminära skedet, utan slutsatsen bekräftas: unionsindustrin har lidit väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.5 i grundförordningen.

(128) Parterna påpekade flera gånger att det fanns en risk för ytterligare väsentlig skada, med tanke på den enorma kapacitet som byggts upp av kinesiska tillverkare med stöd av statliga åtgärder och subventioner. Syftet med undersökningen var emellertid att utreda om väsentlig skada förekom och inte om det fanns en risk för väsentlig skada. Deras synpunkter kunde alltså inte påverka slutsatserna och beaktades inte.

(129) På grundval av detta bekräftas härmed de preliminära slutsatserna i skälen 107–111 i förordningen om preliminär tull.

8. ORSAKSSAMBAND

(130) Kommissionen har fått flera synpunkter på de preliminära slutsatserna om orsakssambandet mellan dumpning och skada.

8.1 Den dumpade importens verkningar

(131) De preliminära slutsatserna om den dumpade importens verkningar bestreds av flera parter. Deras främsta argument var att den kinesiska importen sett till volym och priser inte hade några märkbara effekter. De hävdade också att det inte handlade om någon plötslig kraftig ökning utan att den kinesiska importen hade stigit gradvis under åren och att dess verkningar därför var begränsade och inte bör överdrivas vid fastställandet av skada. Vidare påstod de att de kinesiska priserna trots att de låg under unionspriserna inte hade någon inverkan på unionsindustrins förhållandevis stabila priser. En av de kinesiska exporterande tillverkarna ifrågasatte kommissionens slutsats att de kinesiska priserna skulle ha hindrat normala prisökningar. Tillverkaren påpekade att unionsindustrin inte bara höjde sina priser 2009, när de kinesiska priserna sjönk ytterligare, utan att den också kunde göra vinst.

(132) Den kinesiska importens utveckling analyserades i detalj i skälen 84 och 114 i förordningen om preliminär tull. Det konstaterades att importen nästan tredubblades under skadeundersökningsperioden, särskilt från 2006 till 2007 (+118 %) och från 2008 till undersökningsperioden (+81 %). Volymökningen kan därför inte anses vara obetydande.

(133) Priserna på den kinesiska importen underskred den representativa unionsindustrins priser med 7,6 %, vilket anses vara märkbart på en marknad där pristransparensen är hög. Såsom anges i skäl 112 var de representativa unionstillverkarnas priser stabila under skadeundersökningsperioden, med en exceptionell ökning under 2007, dvs. det år då den kinesiska exporten inte växte. Under 2009 kunde unionstillverkarna hålla sina priser på en stabil nivå, men de förlorade fler marknadsandelar och den lönsamhet de uppnådde berodde på en kombination av stabila priser och minskade råvarukostnader.

(134) Den exporterande tillverkaren gjorde gällande att importen av bestruket finpapper från Kina inte påverkar unionsindustrins priser, eftersom detta papper inte är jämförbara med det bestrukna finpapper som tillverkas och säljs av de representativa unionstillverkarna. Bara 10 % av de representativa unionstillverkarnas försäljning togs med i jämförelsen när prisunderskridandet och det icke-skadevållande priset skulle fastställas. Prisunderskridandet och det icke-skadevållande priset fastställs på basis av fullt jämförbara produkter vars egenskaper direkt motsvarar varandra, så att man kan garantera en rättvisande jämförelse. Bestruket finpapper som tillverkas av kinesiska tillverkare och unionstillverkare är som det konstateras i skäl 42 i allmänhet jämförbara produkter och konkurrerar alltså direkt på marknaden i EU.

(135) Det hävdades vidare att det är inkorrekt att marknaden för bestruket finpapper skulle vara en varumarknad som kännetecknas av en hög grad av öppenhet eftersom unionstillverkarna säljer ungefär hälften av sina produkter direkt till slutanvändarna. Majoriteten av de representativa unionstillverkarnas produkter såldes emellertid genom handlare, antingen direkt eller indirekt (dvs. produkterna levereras direkt till kunden men beställningen och faktureringen sköts av en handlare). Handlare har de facto en viktig roll i och med att de lagrar produkter och möjliggör en större pristransparens på marknaden.

(136) På grundval av detta bekräftas de preliminära slutsatserna i skälen 113–117 i förordningen om preliminär tull.

8.2 Andra faktorers verkningar

8.2.1 Utvecklingen av förbrukningen på unionsmarknaden och den ekonomiska krisen

(137) En av de kinesiska exporterande tillverkarna och den kinesiska regeringen hävdade att det inte berodde på den kinesiska importen att unionsproduktionen gick ned, utan att detta var en följd av den globala finanskrisen och den plötsligt minskade förbrukningen på unionsmarknaden, som tog sig uttryck i att unionstillverkarnas försäljning på den inhemska marknaden, kapacitetsutnyttjandet, sysselsättningen och lagernivåerna utvecklades negativt.

(138) Som stöd för påståendet citerade den kinesiska regeringen ett manifest för konkurrenskraft och sysselsättning som pappers- och massaindustrin antog i juni 2009 (nedan kallat manifestet). Manifestet gäller hela pappers- och massasektorn och innehåller allmänna riktlinjer. Det går inte att dra några separata slutsatser om produktionen och försäljningen av den berörda produkten med utgångspunkt i detta dokument. Det går därför inte att säga om påståendena eller slutsatserna i manifestet som sådana faktiskt gäller den berörda produkten. Eftersom undersökningen inte heller visade att det skulle finnas ett tydligt samband mellan finanskrisen och den väsentliga skada som unionsindustrin lidit måste detta argument förkastas.

8.2.2 Råvarupriser

(139) Inga nya synpunkter inkom på slutsatserna i skälen 120–122 i förordningen om preliminär tull och i skäl 118 i denna förordning, och dessa behöver alltså inte ses över.

8.2.3 De representativa unionstillverkarnas exportresultat

(140) Översynen av den mikroekonomiska indikatorn (se skäl 110) påverkade analysen av de representativa unionstillverkarnas exportresultat så mycket att deras exportförsäljning under skadeundersökningsperioden minskade med 16 %. Dessa företags exportförsäljning till andra än närstående parter stod för 26 % av deras totala försäljning.

(141) Tvärtemot vad en exporterande tillverkare anför behandlades de representativa unionstillverkarnas export av den berörda produkten och dess utveckling i skälen 123–124 i förordningen om preliminär tull. Översynen av exportresultatet påverkar inte de slutsatser som drogs vid den preliminära undersökningen.

(142) De argument och belägg som lades fram i fråga om effekterna av unionsindustrins exportresultat föranleder alltså ingen förändring av de slutsatser som drogs under den preliminära undersökningen.

8.2.4 Import från andra tredjeländer

(143) De argument som förts fram om effekterna av import från andra tredjeländer har redan behandlats i skälen 125–127 i förordningen om preliminär tull.

8.2.5 Strukturell överkapacitet

(144) Det hävdades att den skada unionstillverkarna lidit beror på strukturell överkapacitet. Denna fråga behandlades redan i skäl 128 i förordningen om preliminär tull.

(145) Det främsta argumentet var att omstruktureringsåtgärderna inom unionsindustrin slutfördes 2009 i och med att två stora tillverkare gick samman, vilket ledde till att unionsindustrins situation omedelbart förbättrades. I skäl 93 i förordningen om preliminär tull konstateras det att en omstrukturering pågick från 2000 fram till undersökningsperioden. Trots att de positiva effekterna av sammanslagningen borde ha lett till ett förbättrat kapacitetsutnyttjande och åtminstone till stabila försäljningsvolymer, gick båda dessa indikatorer nedåt under undersökningsperioden. Å andra sidan har det konstaterats att unionsindustrins ökade lönsamhet under undersökningsperioden i första hand var en direkt följd av den exceptionella sänkningen av massapriserna. Slutsatserna i skäl 128 i förordningen om preliminär tull om att den dumpade importen urholkade de omstruktureringsåtgärder som vidtogs av industrin står alltså fast.

8.3 Slutsats om orsakssamband

(146) De preliminära slutsatserna i skälen 129–132 i förordningen om preliminär tull om att importen från Kina har vållat unionsindustrin väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.6 i grundförordningen står alltså fast. De preliminära slutsatserna om andra kända faktorer som skulle ha kunnat vålla unionsindustrin skada visade också att dessa faktorer inte är sådana att de bryter det orsakssamband som fastställts mellan den dumpade importen från Kina och den skada som unionsindustrin lidit.

9. UNIONENS INTRESSE

9.1 Unionsindustrin

(147) Inga ytterligare synpunkter mottogs vad gäller unionstillverkarnas, importörernas och handlarnas intresse. De preliminära slutsatser som dras om dessa gruppers intresse i skälen 134–138 i förordningen om preliminär tull bekräftas därför.

9.2 Importörer och handlare

(148) Inga ytterligare synpunkter mottogs vad gäller importörernas och handlarnas intresse. De preliminära slutsatser som dras om dessa gruppers intresse i skälen 139–143 i förordningen om preliminär tull bekräftas därför.

9.3 Användare

(149) Tre ytterligare tryckerier och ett förbund för tryckerier och förlag i Europa hörde av sig efter att de provisoriska åtgärderna hade offentliggjorts. De framhöll att åtgärderna skulle inverka negativt på industrin i senare produktionsled eftersom prisökningar kunde leda till att tryckeribranschen flyttar ut sin verksamhet och att trycksaker som framställs i senare produktionsled i allt högre grad börjar importeras. De motiverade sitt påstående med att importen av trycksaker från Kina har ökat snabbt under de senaste åren och att deras andel av den europeiska marknaden för förbrukning av samtliga slag av trycksaker nu är betydande.

(150) De hävdade också att åtgärderna skulle leda till en bristande utbud på marknaden och längre leveranstider för användarna.

(151) De flesta av påståendena gällde inte något specifikt företag, och liknande argument hade förts fram redan vid den preliminära undersökningen och diskuterats i skälen 146 och 150 i förordningen om preliminär tull. Få tryckerier samarbetade i undersökningen och på basis av de få uppgifter som kom in drogs slutsatsen att tryckerierna är känsliga för prisökningar på grund av sin lönsamhetsnivå och den andel av kostnaderna som bestruket finpapper står för. De flesta tryckerier köpte emellertid inte in något, eller väldigt små mängder, papper direkt från Kina under undersökningsperioden och mängden kinesiskt papper som används av tryckerier är vanligen låg, vilket betyder att de direkta verkningarna av tullen skulle vara försumbara. De flesta tryckerier konstaterade också att andelen varor som kom direkt från länder utanför EU skulle vara begränsad, på grund av beroendet av korta leveranstider.

(152) När det gäller påståendet om kinesiska trycksaker som framställs i senare produktionsled så bör man komma ihåg att statistiken över importen av trycksaker omfattar en mängd olika produkter, inbegripet slutprodukter som inte är tryckta på bestruket finpapper. Det var inte möjligt att med ledning av de tillgängliga uppgifterna bedöma vilka av de produkter som importeras från Kina är tryckta på bestruket finpapper och vilka som trycks på annat slags papper. Av uppgifterna framgår det emellertid att de trycksaker som kommer från Kina oftast utgörs av vissa kategorier av böcker, barnböcker, kalendrar, förpackningsmaterial och gratulationskort. Mer ”kortlivade” produkter som veckotidningar, månadsmagasin och andra tidningsprodukter importeras mer sällan från Kina på grund av de långa transporttiderna. Det finns en viss risk för att tryckningen av vissa produkter flyttas ut, men det finns också produkter där närheten till tjänsterna är av avgörande betydelse och som därför inte påverkas av konkurrens utifrån. Papper är visserligen en betydande kostnadsfaktor i tryckeribranschen men branschen är också arbetsintensiv och arbetskostnaderna kan därför vara en viktigare orsak till att man flyttar ut verksamheten. Sammanfattningsvis kan det alltså inte uteslutas att importen av produkter som är tryckta på bestruket finpapper kommer att öka, men det går inte att göra någon exakt bedömning av hur stor denna ökning kan tänkas bli och i vilken omfattning detta skulle påverka tryckeriernas konkurrenskraft och vilka direkta konsekvenser prisökningar kan få för tryckerier i senare produktionsled i unionen.

(153) De uppgifter som tillhandahållits visar också att det finns en strukturell överkapacitet inom tryckeribranschen, vilket har lett till de nuvarande omstruktureringarna inom denna sektor. En av orsakerna till omstruktureringen var också de sammanslagningar som skett inom produktionskedjan. Om tryckeribranschen inte har kunnat höja priserna anses detta till stor del bero på den strukturella överkapaciteten.

(154) De berörda parter som hänvisade till eventuella brister i utbudet lämnade inga närmare uppgifter eller uppskattningar av hur stora dessa skulle vara. De berörda parternas påståenden har emellertid inget stöd i unionstillverkarnas kapacitetsutnyttjande, som låg på 83 % under undersökningsperioden, vilket innebär att det finns cirka en miljon ton fri kapacitet. Det är därför inte sannolikt att det skulle uppstå någon brist.

9.4 Slutsats om unionens intresse

(155) De preliminära slutsatserna om unionens intresse bekräftas, dvs. att det inte finns några tvingande skäl som talar emot införandet av provisoriska åtgärder på import av bestruket finpapper med ursprung i Kina

10. SLUTGILTIGA ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER

10.1 Nivå för undanröjande av skada

(156) En grupp kinesiska exporterande tillverkare begärde ytterligare uppgifter om den metod som använts för beräkning av vinstmarginalen på 8 %, som användes som utgångspunkt när man beräknade det icke-skadevållande priset. Gruppen hänvisade till klagomålet, där det hade föreslagits att man skulle använda en lägre vinstmarginal.

(157) Klaganden begärde å sin sida att vinstmarginalen skulle vara minst 10 %, som var den förväntade vinstmarginal som oberoende kreditvärderingsinstitut använder i sin klassifikationsmetod och den lönsamhetsnivå som uppnåddes av en tillverkare inom ett annat papperstillverkningssegment som inte påverkas av import från Kina.

(158) Den vinstmarginal som nämndes i klagomålet granskades mot bakgrund av svaren på frågeformuläret och kontrollbesöken hos de representativa unionstillverkarna. Kostnaderna för investeringar i maskiner beaktades också. Den vinstmarginal som fastställdes mot bakgrund av de senare ansågs återspegla de höga investeringar som inledningsvis krävs och riskerna i denna kapitalintensiva bransch om det inte förekommer någon dumpad eller subventionerad import. Branschen anses därför kunna uppnå en vinstmarginal på 8 % om det inte förekommer dumpad import. Såsom konstateras i skäl 86 har man i syfte att garantera att dumpningen, prisunderskridandet och målprisunderskridandet beräknas på ett enhetligt sätt, och av de orsaker som anges i skälen 68–71, beräknat nivån för undanröjande av skada på nytt, utan exportförsäljningen vid ett av företagen inom gruppen av samarbetsvilliga kinesiska exporterande tillverkare.

(159) På alla andra punkter bekräftas härmed skälen 153–161 i förordningen om preliminär tull.

10.2 Slutgiltiga åtgärder

(160) Mot bakgrund av de slutsatser som dragits i fråga om dumpning, skada, orsakssamband och unionens intresse och i enlighet med artikel 9.4 i grundförordningen bör slutgiltiga antidumpningstullar införas på import av bestruket finpapper med ursprung i Kina. Dessa tullar bör i enlighet med regeln om lägsta tull fastställas till en nivå motsvarande den lägre av de dumpnings- och skademarginaler som konstaterats. I detta fall bör tullsatsen alltså fastställas till nivån för den skada som konstaterats.

(161) En antisubventionsundersökning genomfördes parallellt med antidumpningsundersökningen rörande import av bestruket finpapper från Kina. Enligt artikel 14.1 i grundförordningen och artikel 24.1 andra stycket i rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (8) (nedan kallad den grundläggande antisubventionsförordningen) ska ingen produkt beläggas med både antidumpnings- och utjämningstull i syfte att råda bot på en och samma situation som uppstått till följd av dumpning eller exportsubvention. Därför måste man fastställa huruvida, och i så fall i vilken utsträckning, subventionerna och dumpningsmarginalerna beror på samma situation.

(162) När det gäller de subventionssystem som utgjorde exportsubventioner i den mening som avses i artikel 4.4 a i den grundläggande antisubventionsförordningen beror den slutgiltiga dumpningsmarginal som fastställdes för de två kinesiska exporterande tillverkarna delvis (dvs. 0,05 %) på att det fanns utjämningsbara exportsubventioner. Mot bakgrund av att man i detta fall tillämpat regeln om lägsta tull och av den subventionsandel som konstaterats förekomma i den antisubventionsundersökning som utförts samtidigt ansågs det i fråga om eventuella övriga subventionssystem inte nödvändigt att ytterligare utreda huruvida och i vilken grad samma subventioner utjämnas två gånger när samma importerade produkt beläggs med både antidumpningstull och utjämningstull.

(163) Den landsomfattande dumpningsmarginalen och subventionsnivåerna fastställdes som bekant med hjälp av den slutgiltiga dumpningsmarginal och den slutgiltiga subventionsmarginal som fastställts för de samarbetsvilliga kinesiska exporterande tillverkarna med de högsta individuella tullsatserna, dvs. en slutgiltig dumpningsmarginal på 63 % och en slutgiltig subventionsmarginal på 16 %.

(164) Nivån för skadeundanröjande har varit densamma i både antidumpningsundersökningen och antisubventionsundersökningen. Nivån för undanröjande av skada är alltså lägre än de slutgiltiga dumpningsmarginalerna men högre än de slutgiltiga subventionsmarginalerna. Det är följaktligen lämpligt att införa en slutgiltig utjämningstull som är lika hög som de slutgiltiga subventionsmarginalerna och sedan införa en slutgiltig antidumpningstull som uppgår till den relevanta nivån för undanröjande av skada.

(165) Mot bakgrund av ovanstående och med beaktande av slutsatserna i rådets förordning (EU) nr 452/2011 av den 6 maj 2011 om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av bestruket finpapper med ursprung i Folkrepubliken Kina (9) samt på grundval av artikel 14.1 sista meningen i grundförordningen kommer en så hög tull som föreskrivs i den meningen inte att införas. Istället fastställs följande slutgiltiga antidumpningstull, som kommer att införas enligt följande satser, för Kina: Företag Total subventionsmarginal Varav exportsubvention Dumpningsmarginal Skademarginal Slutgiltig utjämningstullsats Slutgiltig antidumpningstullsats Slutgiltig antidumpningstullsats Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, Folkrepubliken Kina; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, Folkrepubliken Kina 12 % 0,05 % 43,5 % 20 % 12 % 20 % 8 % Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, Folkrepubliken Kina; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, Folkrepubliken Kina 4 % 0 % 63 % 39,1 % 4 % 39,1 % 35,1 % Övriga företag 12 % 0,05 % 63 % 39,1 % 12 % 39,1 % 27,1 %

11. SLUTGILTIGT UTTAG AV DEN PRELIMINÄRA TULLEN

(166) Med hänsyn till storleken på den dumpningsmarginal som fastställts och omfattningen av den skada som unionsindustrin vållats och med beaktande av att inga provisoriska åtgärder infördes vid den antisubventionsundersökning som utfördes samtidigt, anses det nödvändigt att de belopp för vilka säkerhet ställts i form av de preliminära antidumpningstullar som infördes genom förordningen om preliminär tull tas ut slutgiltigt, upp till en nivå som motsvarar beloppen för de preliminära antidumpningstullar som införts.

(167) En av de samarbetande kinesiska exporterande tillverkarna gjorde gällande att det slutgiltiga uttaget av den preliminära tull som fastställts i artikel 1.2 i förordning (EU) nr 1042/2010 skulle strida mot artikel 10.3 andra meningen i grundförordningen. I artikel 1.2 i denna förordning förklaras emellertid att den slutgiltiga tull som införs genom denna förordning i själva verket är högre än den preliminära tull som införts. Den preliminära tull som fastställs i artikel 1.2 i förordning (EU) nr 1042/2010 bör därför tas ut slutgiltigt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. En slutgiltig antidumpningstull införs härmed på import av bestruket finpapper, bestående av papper eller papp belagt på ena sidan eller båda sidorna (utom kraftpapper eller kraftpapp), i ark eller rullar, med en vikt av minst 70 g/m2 men högst 400 g/m2 och en ljushet på mer än 84 (uppmätt enligt ISO 2470-1), som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 4810 13 20, ex 4810 13 80, ex 4810 14 20, ex 4810 14 80, ex 4810 19 10, ex 4810 19 90, ex 4810 22 10, ex 4810 22 90, ex 4810 29 30, ex 4810 29 80, ex 4810 99 10, ex 4810 99 30 och ex 4810 99 90 (Taricnummer 4810132020, 4810138020, 4810142020, 4810148020, 4810191020, 4810199020, 4810221020, 4810229020, 4810293020, 4810298020, 4810991020, 4810993020 och 4810999020) med ursprung i Folkrepubliken Kina.

Den slutgiltiga antidumpningstullen rör inte rullar som är lämpliga för användning vid rulloffset. Rullar som är lämpliga för användning vid rulloffset definieras som rullar som, när de provas enligt ISO:s provningsstandard ISO 3783:2006, bestämning av motståndskraft mot plockning – hastighetsmetoden med IGT-provningsanordning (elektrisk modell), ger ett resultat på mindre än 30 N/m uppmätt i papprets tvärriktning och ett resultat på mindre än 50 N/m uppmätt i maskinens riktning. Den slutgiltiga antidumpningstullen rör inte heller flerskiktspapper och flerskiktskartong.

2. Följande slutgiltiga antidumpningstullsatser ska tillämpas:

Företag Antidumpningstullsats Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, Folkrepubliken Kina; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, Folkrepubliken Kina 20 % Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, Folkrepubliken Kina; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, Folkrepubliken Kina 39,1 % Övriga företag 39,1 %

3. När det gäller den antidumpningstull som föreskrivs i artikel 1.2 kommer 12 % inte att tas ut för Gold East Paper (Jiangsu) Co. och Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co, 4 % kommer inte att tas ut för Shangdong Chenming Paper Holdings Limited och Shouguang Chenming Art Paper Co. Ltd och 12 % kommer inte att tas ut för övriga företag såvitt motsvarande belopp tas ut i enlighet med förordning (EU) nr 452/2011.

4. Mot bakgrund av artikel 1.2 och 1.3 ska följande slutgiltiga antidumpningstullsatser tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns före tull, för de produkter som anges i punkt 1 och som tillverkats av nedanstående företag:

Företag Antidumpningstullsats Taric-tilläggsnummer Gold East Paper (Jiangsu) Co., Ltd, Zhenjiang City, Jiangsu Province, Folkrepubliken Kina; Gold Huasheng Paper (Suzhou Industrial Park) Co., Ltd, Suzhou City, Jiangsu Province, Folkrepubliken Kina 8 % B001 Shangdong Chenming Paper Holdings Limited, Shouguang City, Shandong Province, Kina; Shouguang Chenming Art Paper Co., Ltd, Shouguang City, Shandong Province, Folkrepubliken Kina 35,1 % B013 Övriga företag 27,1 % B999

5. Om inte annat anges, ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.

Artikel 2

De belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära tull som införts genom förordning (EU) nr 1042/2010 ska tas ut slutgiltigt till den preliminära tullsats som införs enligt artikel 1 i den förordningen.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 6 maj 2011. På rådets vägnar MARTONYI J. Ordförande

(1) EUT L 343, 22.12.2009, s. 51.

(2) EUT L 299, 17.11.2010, s. 7.

(3) EUT C 364, 18.12.2000, s. 1.

(4) Domstolens dom av den 3 maj 2001 i de förenade målen C-76/98 P och C-77/98 P, Ajinomoto och Nutrasweet, REG 2001, s. I-3233, punkt 67.

(5) Kommissionen beslut av den 31 oktober 2008 om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (ärende COMP/M.5283 - Sappi/M-Real), på grundval av rådets förordning (EG) nr 139/2004. (Endast den engelska texten är giltig). EUT C 324, 19.12.2008, s. 8.

(6) EUT L 24, 29.1.2004, s. 1.

(7) Kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 av den 2 juli 1993 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (EGT L 253, 11.10.1993, s. 1).

(8) EUT L 188, 18.7.2009, s. 93.

(9) Se sidan 18 i detta nummer av EUT.