SÄRSKILD RAPPORT nr 4/97 om granskningen av vissa aspekter av åtgärder i samband med återföreningen av Tyskland som omfattar betalning av EUGFJ-ersättning och exportbidrag, samt kommissionens svar (97/C 144/01)

(Upprättad i enlighet med artikel 188c.4 andra stycket i EG-fördraget)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Punkt Sida

1. INLEDNING .1.1 - 1.8 2

Åtgärdernas bakgrund .1.3 - 1.8 2

Enzootisk bovin leukos .1.3 - 1.4 2

Exportbidrag .1.5 2

Upphörande med mjölkproduktionen .1.6 - 1.8 2

2. IAKTTAGELSER .2.1 - 2.17 3

Ackumulering av bidrag .2.1 - 2.5 3

Program för utrotning av enzootisk bovin leukos - delstaten Brandenburg .2.6 - 2.7 4

Utrotning av enzootisk bovin leukos - tvivelaktiga ansökningar .2.8 - 2.9 4

Kommissionens kontroller på platsen av utgifter som avser utrotningen av enzootisk bovin leukos .2.10 - 2.14 4

Exportbidrag - allmänna överväganden vad gäller kvalitetsaspekterna .2.15 - 2.17 4

3. SLUTSATSER .3.1 - 3.3 6

Ackumulering av bidrag .3.1 6

Granskning av utgifter som avser utrotningen av enzootisk bovin leukos .3.2 6

Exportbidrag .3.3 6

BILAGA 1 - Exempel på bidrag som har lämnats för slakten av ko nr 3409 . 7

TABELL 1 . 8

Kommissionens svar . 9

1. INLEDNING

1.1. Tysklands återförening den 3 oktober 1990 medförde potentiella problem med produktionsöverskott och djursjukdomar för Europeiska gemenskaperna. Till exempel fanns det cirka 1,9 miljoner kor i de nya delstaterna per den 30 juni 1990, och av dessa hade ungefär 666 000 uppvisat positiva prover för enzootisk bovin leukos (EBL) (1), en virussjukdom som leder till att lymftumörer bildas. Veterinärerna anser att kött och mjölk från smittade djur (med undantag av dem där tumörer redan har utvecklats) är tjänligt som människoföda.

1.2. EG antog ett antal åtgärder för att avhjälpa problemen med eventuella produktionsöverskott och djursjukdomar. Iakttagelserna i denna rapport grundas på en granskning som främst inriktades på att kontrollera om de exportbidrag som beviljades i samband med den tyska återföreningen var lagliga och korrekta. Under granskningens gång visade det sig att exportbidrag beviljades för produkter från en marknadssektor som direkt eller indirekt hade erhållit andra EG-bidrag. Rapporten utgör därför inte en heltäckande granskning av åtgärderna i samband med den tyska återföreningen. Den uttalar sig dock om beslut som har inneburit en ackumulering av bidrag i samband med den tyska återföreningen och om kommissionens kontroll av utbetalning av ersättning för utrotningen av enzootisk bovin leukos i de nya delstaterna. Tabell 1 sammanfattar åtgärderna och kostnaden för EG-budgeten. I samband med exportbidragen redovisas iakttagelser avseende beviljandet av exportbidrag för produkter av dålig kvalitet.

Åtgärdernas bakgrund

Enzootisk bovin leukos

1.3. I före detta DDR skedde all mjölk- och nötköttsproduktion i Landwirtschaftlichen Produktionsgenossenschaften (LPG). Inom LPG-organisationen delades djuren upp i besättningar som var helt fria från EBL, blandade besättningar (Sanierungsbestände) och 100 % EBL-positiva besättningar (Auffangstationen). Djur från Sanierungsbestände som uppvisade positiva EBL-prover hade tidigare flyttats till Auffangstationen där de fortsatte att producera mjölk till dess att deras mjölkproduktion upphörde.

1.4. EG hade haft utrotningsprogram som omfattade ersättning för slakten av smittade djur, där kostnaderna delades mellan medlemsstaternas och EG:s budgetar. Till följd av detta var EG 1990 nästan helt fri från EBL. Det var därför önskvärt att Förbundsrepubliken Tyskland (BRD) införde ett program för att utrota EBL från besättningarna i de nya delstaterna, vilket den gjorde med verkan från den 3 oktober 1990. Programmet skulle löpa i tre år. Enligt rådets beslut 90/424/EEG (2) och kommissionens beslut 92/5/EEG (3) bidrog EG till kostnaderna för alla djur som slaktades enligt programmet efter den 1 oktober 1991. Kostnaden för EG-budgeten för perioden 1 oktober 1991 till 31 december 1991 uppgick till 14,5 miljoner ecu.

Exportbidrag

1.5. Inom kommissionen ansågs det önskvärt att köttet från djur som slaktades enligt utrotningsåtgärderna inte skulle släppas ut på EG:s inre marknad eftersom man var rädd för att detta skulle sänka priserna. Såväl kommissionen som de tyska veterinärmyndigheterna ansåg och anser att sådant kött är tjänligt som människoföda. En åtgärd infördes därför för att finna avsättning för köttet hos de nya delstaternas tidigare handelspartners, vilken understöddes av ett exportbidrag som finansierades av EG och av ett tillägg till detta som finansierades av Tysklands nationella budget. De särskilda bidragen godkändes genom kommissionens förordningar (EEG) nr 2762/90 (4) och (EEG) nr 2769/90 (5) på villkor att de exporterade produkterna omfattades av avtal som hade slutits mellan före detta DDR och tredje land före den 3 oktober 1990. Skälet för att införa detta villkor var att säkerställa att nötköttet exporterades från före detta DDR, då detta annars skulle ha medfört problem på den inre marknaden. De enligt åtgärden beräknade kontrakten skulle medföra att cirka 700 000 kor slaktades. Denna uppgift ändrades senare till 600 000. Slakten skulle genomföras under perioden från den 3 oktober 1990 till den 31 december 1991. EG:s kostnad för exportbidrag för nötkött från de nya delstaterna som exporterats och vars tullkontrolldatum är senare än den 1 oktober 1991, det datum då EG-bidragen för EBL-utrotningsåtgärderna trädde i kraft, uppgår till cirka 44 miljoner ecu (6).

Upphörande med mjölkproduktionen

1.6. Mjölkproduktionen i de nya delstaterna utgjorde också ett problem. Under 1989, det sista året före återföreningen, uppgick de årliga mjölkleveranserna till cirka 7,8 miljoner ton. EG:s mjölkkvotssystem måste införas och detta krävde att mjölkleveranserna minskade med cirka 20 % jämfört med kalenderåret 1989 för att de årliga leveranserna skulle begränsas till 6,2 miljoner ton. För att uppnå denna kvotgräns, föreskrev rådets förordning (EEG) nr 3577/90 (7) att 1989 års referenskvantitet skulle minskas med en fast procentsats utan att ersättning betalades, för att en basreferenskvantitet om 6,8 miljoner ton skulle uppnås. Samma förordning föreskrev att en ytterligare minskning skulle ske med 3 % genom ett definitivt upphörande med mjölkproduktion som skulle motsvara en minskning om 204 120 ton vilken skulle uppnås per den 31 mars 1991, med en ersättningssnivå om 42 ecu per 100 kg till producenterna. Åtgärden krävde inte att djuren slaktades. Ersättningen skulle ersätta inkomstbortfall från minskad mjölkproduktion. Kostnaden för EG-budgeten för denna åtgärd uppgick till 72 miljoner ecu för året som slutade den 15 oktober 1991 och till 11 miljoner ecu året efter (8). Kommissionens förordning (EEG) nr 3776/90 (9) angav närmare bestämmelser för fastställandet av ersättning för ett definitivt upphörande med mjölkproduktion.

1.7. Förutom dessa åtgärder för definitivt upphörande, föreskrev rådets förordning (EEG) nr 775/87 (10) att en andel av referenskvantiteterna tillfälligt skulle dras in i de andra medlemsstaterna mot betalning av en ersättning om 10 ecu per 100 kg, som under fem tolvmånadersperioder minskades till 7 ecu per 100 kg. Denna åtgärd utvidgades genom förordning (EEG) nr 3577/90 till producenter i de nya delstaterna. Ersättningsnivån fastställdes till 21 ecu per 100 kg. Kostnaden för EG-budgeten för tillämpningen av denna åtgärd i de nya delstaterna uppgick till 27 miljoner ecu under året som slutade den 15 oktober 1991 och till 36 miljoner ecu året efter (11). Minskningen som skulle uppnås genom denna åtgärd var 306 180 ton.

1.8. Antalet kor som behövdes för att uppnå de nya delstaternas mjölkkvot om 6,2 miljoner ton var, enligt GD VI, 1,2 miljoner. I slutet av juni 1991 hade det faktiska antalet kor minskat till 1,4 miljoner och i slutet av december 1991 till 1,2 miljoner (12). Mjölkproduktionen uppgick till 5,8 miljoner ton för kalenderåret 1991 och till 5,3 miljoner ton för 1992 (13).

2. IAKTTAGELSER

Ackumulering av bidrag

2.1. För att minska mjölkproduktionen var det nödvändigt att slakta 390 000 kor och för att utrota EBL var det nödvändigt att slakta 600 000 kor under 1991. Kommissionens avdelningar var medvetna om faran för dubbelersättning under en period när bidrag för minskning av mjölkproduktionen och för utrotning av EBL samt exportbidrag kunde erhållas för slakten av ett och samma djur.

2.2. Kommissionens avdelningar övervägde möjligheten av att införa ett system som skulle minimera denna risk genom att först betala ersättning för slakten av leukossmittade kor och sedan betala ersättning för den ytterligare minskning av antalet kor som var nödvändig för att uppfylla mjölkkvoterna. Det finns inte något dokument från denna tid som visar varför detta tillvägagångssätt inte följdes.

2.3. Den relevanta lagstiftningen som godkänner betalningar för definitivt upphörande med mjölkproduktion samt tillfällig minskning av referenskvantiteter, rådets förordningar (EEG) nr 3577/90 av den 4 december 1990 och (EEG) nr 3776/90 av den 19 december 1990 samt kommissionens beslut nr 92/5/EEG av den 3 december 1991 som godkände ekonomiskt stöd till kostnaderna för EBL-utrotningsprogrammen, berörde inte problemet med överkompensation.

2.4. Revisionsrättens granskning på platsen i de nya delstaterna visade att nötkött från slaktade djur, där ersättning betalades enligt EBL-utrotningsåtgärden, sedan exporterades och förutom EG-bidraget också erhöll det tyska nationella bidraget som godkändes genom kommissionens förordning (EEG) nr 2762/90. Företag, som erhöll EBL-utrotningsbidrag, erhöll också ersättning för att definitivt upphöra med mjölkproduktionen och för att tillfälligt dra in en andel av referenskvantiteten.

2.5. I många av de fall som kontrollerades under granskningen överstiger det totala ersättningsbeloppet det enskilda djurets värde. Ett exempel på bidrag som har betalats som ett direkt eller indirekt resultat av att ett djur slaktades lämnas i bilaga 1. Det totala värdet för bidragen för slakten av denna ko, som de tyska veterinärmyndigheterna värderade till 681 ecu, beräknas till 1 081 ecu varav 798 ecu kom från EG-budgeten. I sitt svar bestrider kommissionen att bilaga 1 är relevant. Enligt kommissionen beaktar inte uppgifterna i bilaga 1 de olika mål och de särskilda villkor som gäller för varje åtgärd. Revisionsrätten anser att tillräcklig information om dessa mål och åtgärder lämnas i punkterna 2.1-2.5. Bilaga 1 skall endast ge ett exempel på de totala stödbeloppen för en ko. Kommissionen bestrider inte de uppgivna beloppen.

Program för utrotning av enzootisk bovin leukos - delstaten Brandenburg

2.6. Kommissionens beslut nr 92/5/EEG föreskrev att EG skulle bidra till kostnaderna som uppkom i Tyskland genom att ersätta ägarna när EBL-smittade djur slaktades i de nya delstaterna. Ett tvåårigt program, som trädde i kraft den 1 oktober 1991, antogs.

2.7. Granskningen av sammanställningar av underliggande ansökningar, som utgör grunden för EG-bidraget till delstaten Brandenburg för perioden den 1 oktober 1991 till den 31 december 1991, fastslog att boskap som hade slaktats före ikraftträdandedagen den 1 oktober 1991 felaktigt hade inkluderats. Felaktigheten har nu fastställts för två områden i delstaten Brandenburg - Potsdam och Frankfurt/Oder - till 1 335 djur, vilket betyder en överkompensation från EG om cirka 179 000 ecu.

Utrotning av enzootisk bovin leukos - tvivelaktiga ansökningar

2.8. I ett fall finns uppenbara bevis för att 129 djur inte slaktades, vilket betyder att falska slaktlistor har lämnats som stöd för EBL-ansökningar från LPG. Underlåtenheten att slakta har också allvarliga konsekvenser för den faktiska kontrollen av sjukdomen. Revisionsrätten har överlämnat fallet till de tyska myndigheterna för att de skall ta ställning till bevisen och utredningen.

2.9. Interimsvar från de tyska myndigheterna, varav det senaste var daterat den 27 februari 1996, tyder på att detta inte var ett isolerat fall. Andra fall har upptäckts i samband med kommissionens uppföljning av kontrollerna på platsen (se punkt 2.13 nedan).

Kommissionens kontroller på platsen av utgifter som avser utrotningen av enzootisk bovin leukos

2.10. Artikel 24.7 i rådets beslut 90/424/EEG föreskriver att kommissionen tillsammans med de behöriga nationella myndigheterna skall utföra regelbundna kontroller på platsen av tillämpningen av de program som erhåller ekonomiskt bidrag från gemenskapen.

2.11. Den 29 juni 1994, när revisionsrättens granskning påbörjades i GD VI, hade några finansiella kontroller på platsen inte skett av gemenskapens bidrag om 14,5 miljoner ecu avseende 1991 års EBL-utrotningsprogram för de nya delstaterna, vilket antogs genom kommissionens beslut 92/5/EEG.

2.12. Kommissionens avdelningar ansåg att den genomsnittliga ersättningen per djur som skulle slaktas enligt EBL-utrotningsåtgärden borde vara 199 ecu och inte 576 ecu, vilket de tyska myndigheterna hade föreslagit. (Enligt den ansökan som Tyskland lämnade för perioden den 1 oktober 1991 till den 31 december 1991 var den genomsnittliga ersättningen 286 ecu per djur.) De ifrågasatte också behovet att överhuvudtaget betala någon ersättning för utslagskor. Revisionsrätten har inte erhållit något underlag som visar att dessa överväganden togs upp med de tyska myndigheterna enligt förslaget.

2.13. Kommissionen har efteråt reagerat positivt. Finansiella kontroller på platsen påbörjades i april 1995. Dessa kontroller har bekräftat revisionsrättens iakttagelser i punkterna 2.6-2.9 och har fastställt följande:

a) Ansökningar gjorda för djur som slaktades före den 1 oktober 1991 har felaktigt belastat EG:s budget.

b) Ansökningar har gjorts för djur som inte har slaktats.

c) Ansökningar har gjorts två gånger för slakten av samma djur.

d) Ansökningar har gjorts för djur som slaktades efter det att tidsgränsen hade löpt ut.

Till följd av detta har kommissionen uppmanat de tyska myndigheterna att återbetala cirka 11 miljoner ecu till EG-budgeten genom en finansiell rättelse.

2.14. Vidare hänvisade kommissionens begäran om finansiell rättelse till det faktum att ansökningar gjordes för djur som slaktades för export av nötkött med exportbidrag och att detta följaktligen medförde dubbla bidrag.

Exportbidrag - allmänna överväganden vad gäller kvalitetsaspekterna

2.15. Före detta Sovjetunionens veterinärmyndigheter beslutade att, i de tekniska specifikationerna till avtalen för försäljning av nötkött till före detta Sovjetunionen, föreskriva att nötköttet skulle komma från anläggningar som hade varit fria från EBL de föregående sex månaderna. Kommissionen var inte medveten om dessa avtalsvillkor när kommissionens förordningar som godkände exportbidragen antogs den 27 september 1990.

2.16. Före detta Sovjetunionens veterinärkontroller fastställde att betydande kvantiteter nötkött som sålts till före detta Sovjetunionen kom från EBL-smittade djur vilket stred mot dessa avtalsspecifikationer. Detta ledde till klagomål där det angavs att det aktuella nötköttet kunde användas för konsumtion först efter bearbetning (dvs. köttkonserver etc.).

2.17. Förutom det faktum att en betydande kvantitet av köttet kom från EBL-smittade djur, var det också av den sämsta kvalitetsklassen. Fotografiet nedan jämför en slaktkropp i klass P, som skulle ha varit typiskt för många tidigare djur från DDR, med en av god kvalitet i klass E. Den befintliga lagstiftningen föreskriver att full ersättningsnivå skall betalas vid export av produkterna oavsett deras kommersiella kvalitet, förutsatt att de är av sund och god handelskvalitet. Nötkött av högsta kvalitet som betingar högsta pris erhåller ersättning till samma nivå som det nötkött av sämre kvalitet som beskrivs ovan. Man kan ifrågasätta om finansiering av produkter av sämre kvalitet till samma nivå som produkter av god kvalitet utgör sund användning av EG-medel.

>Start Grafik>

GEMENSKAPSSKALA FÖR KLASSIFICERING AV SLAKTKROPPAR AV VUXNA NÖTKREATUR

E - UTMÄRKTP - DÅLIGAlla konturer är konvexa till superkonvexa; utomordentlig muskelmassaAlla konturer är konkava till superkonkava; dålig muskelmassa Lår: mycket rundade Lår: dåligt utvecklade Rygg: bred och mycket kraftig, ända fram till bogen Rygg: smal med benen synliga Bog: mycket rundad Bog: platt med benen synliga Innanlåret når tydligt ned över fogen (bäckenbensfogen) Mycket rundad rumpstek>Slut Grafik>

3. SLUTSATSER

Ackumulering av bidrag

3.1. 1991 års kostnad för EG-budgeten uppgick till 72 miljoner ecu vad gäller ersättning för det definitiva upphörandet med mjölkproduktion, till 27 miljoner ecu vad gäller ersättning för tillfällig indragning av referenskvantiteter och till 14,5 miljoner ecu vad gäller ersättning för slakt av EBL-smittade djur. Kommissionens avdelningar föreslog dessa åtgärder fastän de mycket väl visste att innan de nya delstaterna assimilerades med EG den 3 oktober 1990, hade avtal slutits med före detta DDR:s tidigare handelspartners för försäljning av nötkött, som delvis finansierades genom EG:s exportbidrag med totalt 44 miljoner ecu, och att detta medförde att 600 000 djur måste slaktas. Slakten av detta antal kor kunde ha spelat en stor roll för att minska antalet mjölkproducerande djur till det antal som behövdes för att uppnå mjölkkvoterna samt för utrotningen av EBL, om alla dessa kor hade varit smittade med leukos. En väsentlig del av de 99 miljoner ecu som under 1991 betalades för att minska mjölkproduktionen och av de 14,5 miljoner ecu som under 1992 betalades för djur som slaktades enligt EBL-utrotningsprogrammet under 1991 kunde därför ha undvikits. De totala bidrag som direkt eller indirekt beviljades för slakt av enskilda djur översteg i hög grad deras värde, så som de tyska veterinärmyndigheterna beräknade det, och detta faktum kan inte anses vara något annat än misskötsel av gemenskapens medel. På grund av kommissionens svar känner revisionsrätten till de särskilda omständigheter som kommissionen varit tvungen att beakta. Trots detta anser revisionsrätten av följande anledningar att kommissionens hantering av ärendet omfattas av ett antal allvarliga tillkortakommanden:

a) Ackumuleringen av exportbidrag, bidrag för EBL-slakt samt bidrag för upphörande med mjölkproduktion: dessa bidrag överlappade varandra betydligt.

b) Det faktum att kommissionen var fullt medveten om detta och försökte undvika en ackumulering av dessa bidrag.

c) Det faktum att exportbidrag hade beviljats för produkter av sämre kvalitet och, som det visade sig efteråt, i strid med villkoren i avtalen med före detta Sovjetunionen.

Granskning av utgifter som avser utrotningen av enzootisk bovin leukos

3.2. Kommissionens ursprungliga underlåtenhet att utföra kontroller på platsen av EBL-utrotningsutgifter har rättats till, som anges i punkt 2.13 ovan, och till följd av detta har Tyskland uppmanats att återbetala cirka 11 miljoner ecu. Detta understryker vikten av att kommissionen skyndsamt uppfyller sina skyldigheter vad gäller sådana kontroller.

Exportbidrag

3.3. I samband med den tyska återföreningen kunde kommissionen inte ha känt till de potentiella kvalitetsproblem som avtalsvillkoren förorsakade när den föreslog den lagstiftning som godkände de särskilda exportbidragen för nötkött från de nya delstaterna. Kommissionens beslut att bevilja bidrag var vid den tidpunkten förnuftigt. Det har dock senare konstaterats att en betydande kvantitet av nötköttet inte uppfyllde de avtalsspecifikationer som fanns i avtalet med före detta Sovjetunionen. Vidare, och förutom detta särskilda fall, påpekar revisionsrätten att den redan i sin särskilda rapport nr 7/93 (14) uppmärksammade det allmänna problemet att bidrag beviljas för export av produkter av sämre kvalitet eller produkter i en lägre klass. Mot denna bakgrund föreslår revisionsrätten att kommissionen på nytt granskar sin politik vad gäller att bevilja bidrag för sådana produkter.

Denna rapport har antagits av revisionsrätten i Luxemburg vid dess sammanträde den 10 april 1997.

För revisionsrätten

Bernhard FRIEDMANN

Ordförande

(1) Källa: Statistik från Bundesanstalt für Viruserkrankungen der Tiere.

(2) Rådets beslut 90/424/EEG av den 26 juni 1990 (EGT nr L 224, 18.8.1990).

(3) Kommissionens beslut 92/5/EEG av den 3 december 1991 (EGT nr L 4, 9.1.1992).

(4) Kommissionens förordning (EEG) nr 2762/90 av den 27 september 1990 (EGT nr L 267, 29.9.1990).

(5) Kommissionens förordning (EEG) nr 2769/90 av den 27 september 1990 (EGT nr L 267, 29.9.1990).

(6) Källa: Uppgifter om exportbidrag som har lämnats på magnetband av Hauptzollamt Hamburg Jonas, den ansvariga utbetalande myndigheten.

(7) Rådets förordning (EEG) nr 3577/90 av den 4 december 1990 (EGT nr L 353, 17.12.1990).

(8) Källa: Utgiftsdeklarationer från Tyskland till kommissionen för budgetrubrikerna B1-2066 och B1-2067 för åren som slutade 15.10.1991 och 15.10.1992.

(9) Kommissionens förordning (EEG) nr 3776/90 av den 19 december 1990 (EGT nr L 364, 28.12.1990).

(10) Rådets förordning (EEG) nr 775/87 av den 16 mars 1987 (EGT nr L 78, 20.3.1987).

(11) Källa: Utgiftsdeklarationer från Tyskland till kommissionen för budgetrubrikerna B1-2066 och B1-2067 för åren som slutade 15.10.1991 och 15.10.1992.

(12) Källa: Statistisches Bundesamt, Wiesbaden.

(13) Källa: Statistisches Bundesamt, Wiesbaden.

(14) Särskild rapport nr 7/93 (EGT nr C 53, 19.2.1994).

BILAGA 1

(Hänvisning i punkt 2.5)

EXEMPEL PÅ BIDRAG SOM HAR BETALATS FÖR SLAKTEN AV KO nr 3409

Utmärkande kännetecken

8 års mjölkning

Den levande vikten var 400 kg och slaktkroppsvikten 211 kg.

Köttklassificeringen var P2 (lägsta klassificeringen på EUROP-skalan).

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

KOMMISSIONENS SVAR

INLEDANDE ANMÄRKNING

1. För det första bör det påpekas att åtgärderna när det gäller Tysklands återförening vidtogs under mycket särskilda politiska förhållanden.

Tysklands politiska målsättning, som godkänts av rådet och kommissionen, var enkel och klar: De fem nya delstaterna skulle så snart som möjligt integreras i gemenskapen och därmed också i den gemensamma jordbrukspolitiken. Detta innebar att alla regler i den gemensamma jordbrukspolitiken med sina fördelar, begränsningar och föreskrifter skulle gälla i de nya delstaterna utan någon övergångsperiod och när det gällde mjölk till och med retroaktivt. Därför beslutades det att drastiskt minska mjölkproduktionen med hjälp av ett program som innebar både nedläggning av mjölkproduktionen och omfattande slakt av djur.

För att genomföra denna politiska vilja, som hade uttalats mycket tydligt på högsta nivå, under så goda förhållanden som möjligt bad kommissionen sina enheter att genomföra åtgärderna så att gemenskapens budget belastades så lite som möjligt (detta är anledningen till varför kommissionen till exempel förhandlade om ett nationellt bidrag som kompletterade det vanliga bidraget). Gemenskapsmarknaden fick inte heller störas (vilket är anledningen till att kommissionen stödde omfattande försäljning till länder utanför gemenskapen, särskilt till Sovjetunionen, vilket arrangerades av regeringen i före detta DDR).

När återföreningen genomfördes, under de politiska villkor som nämnts, stod kommissionen inför en mycket svår situation på nötköttsmarknaden. Hänsyn bör dessutom tas till den politiska bakgrunden till den tyska återföreningen och den stora förändring som de nya delstaternas omedelbara inträde innebar för förvaltningen av jordbruksmarknaderna.

Det var alltså ur politisk synvinkel nödvändigt att hjälpa före detta DDR med den omedelbara anpassningen till ett medlemskap i gemenskapen och med att begränsa eventuella störningar på gemenskapsmarknaden. Det var nödvändigt att fatta beslut snabbt och i brett samförstånd med den tyska regeringen som själv skulle stå för en stor del av kostnaderna. Även om vissa fel uppdagades efterhand och måste rättas till så genomfördes återföreningen i stort på ett mycket framgångsrikt sätt.

2. Kommissionen har aktivt följt upp tillämpningen av de vidtagna åtgärderna:

En undersökning gjordes av veterinärkostnaderna för leukos-programmen 1991/92/93 som har lett till ett förfarande för att återvinna beloppen (pågår för tillfället). Så sent som i oktober 1996 hölls diskussioner mellan kommissionen och myndigheterna i Tyskland. Ärendet är således ännu inte avslutat. När det gäller problemet med dubbla betalningar eller felaktiga betalningar för slakt för att utrota leukos har kommissionens undersökningar lett till straffrättsliga åtgärder i Tyskland och till att det skickats ett brev med krav på återbetalning av 20 miljoner tyska mark.

Förutom den punkt som revisionsrätten nämner inledde EUGFJ i november 1991 i samarbete med de tyska myndigheterna en undersökning om export till Polen av djur som felaktigt deklarerats som renrasiga avelsdjur. Genom 1991 års granskning och godkännande av räkenskaperna ledde denna åtgärd till en finansiell rättelse på 54 miljoner tyska mark.

Efter det att all exportverksamhet från före detta DDR hade sammanställts vid 1993 års slut inleddes likaså en undersökning som var särskilt inriktad på de frågor som revisionsrätten tar upp. För tre olika oriktiga belopp som kommissionen upptäckt när det gäller export av nötkött till före detta Sovjetunionen har finansiella rättelser på sammanlagt 30 tyska mark förts upp på 1992 års granskning och godkännande av räkenskaperna.

Denna åtgärd visar, om det hade behövts, att kommissionens huvudsakliga syfte var, trots allt som tidigare nämnts samband med de politiska och ekonomiska förhållandena under återföreningen, att skydda gemenskapens ekonomiska intressen och att rätta till de oriktigheter som konstaterats, även om "förhållandena" skulle kunna inbjuda till mildare behandling.

Exportbidrag

1.5 Utöver det tillägg till bidraget som betalades för export från före detta DDR fastställde kommissionen för flera produkter de kvantiteter som överskred det normala lager som avses i artikel 7 i förordning (EEG) nr 3577/90. De exportbidrag som beviljats för 158 000 ton nötkött som ansetts som "normalt lager" har därför inte finansierats genom EUGFJ utan genom Tysklands nationella budget.

2. IAKTTAGELSER

Ackumulering av bidrag

2.1-2.4 Revisionsrätten hävdar att kommissionen var medveten om faran för ackumulering av bidrag för ett och samma djur. Även om sådana fall skulle kunna uppstå i praktiken vill kommissionen betona att det rörde sig om olika åtgärder med olika syften och med olika villkor för beviljande och tillämpades på olika antal djur.

- Den ersättning som betalades ut till mjölkproducenter i före detta DDR enligt bilagorna V och VI i rådets förordning (EEG) nr 3577/90 av den 4 december 1990 var inte avsedd att kompensera producenten för slakt av en mjölkko. Den var avsedd att med ett visst belopp ersätta producenten för att denne minskade sin rätt att producera mjölk utan att betala den tilläggsavgift som producenter i före detta DDR var tvungna att betala efter återföreningen. Kommissionen anser inte att denna kompensation skall medräknas, såsom gjorts i bilaga 1 till rapporten, i det belopp som en särskild producent i Östtyskland har fått för en och samma ko.

- När det gäller exportbidrag bör det uppmärksammas att dessa bidrag betalas ut oberoende av andra stöd och endast beviljas för att få bort överproduktionen från gemenskapsmarknaden så att marknadspriserna kan behållas på en lämplig nivå. Ur ekonomisk synvinkel har det ingen betydelse om ett stöd (privat lagring, offentlig lagring, nedläggning av mjölkproduktion etc.) redan har betalats ut för ett djur som exporteras eller om det betalas för andra djur. Bidraget gör det fortfarande möjligt att undvika en snabb ökning av tillgången som inte kan absorberas av den inhemska marknaden.

Kommissionen har inget att invända mot att en och samma ko beviljas både ersättning enligt beslut 90/424/EEG (program för utrotning av leukos) och exportbidrag när köttet från den kon senare exporteras till ett land utanför gemenskapen. Eftersom ersättning enligt ett program för sjukdomsutrotning betalas till ägaren av kon fyller exportbidraget en helt annan funktion eftersom det inte betalas till ägaren av kon utan till den som exporterar köttet så att överskottet på köttmarknaden kan minskas.

Från och med den 3 oktober 1990 var tyska exportörer berättigade till exportbidrag. Alla andra restriktioner när det gäller nötkött för före detta DDR skulle strida mot den princip om lika behandling som är gemensam för samtliga gemensamma organisationer av marknaden.

Om ersättningen för minskningen av mjölkproduktionen hade begränsats till de kor som var fria från leukos, men som för att följa mjölkkvoterna var tvungna att slaktas, skulle detta inte bara inneburit olika behandling jämfört med vad som gällde i den tidigare gemenskapen utan också att de grundläggande skillnaderna mellan värdet på en ko och värdet på rätten att producera mjölk enligt gemenskapens kvotsystem ignorerats. Rätten att producera utan tilläggsavgifter är avsevärt mycket mer värd än en mjölkko.

2.2-2.3 Revisionsrätten har undersökt de synpunkter som lämnats på olika frågor angående finansieringen inom nötköttssekton i de nya delstaterna. Förhandlingarna och den politik som senare följde inom nötköttssektorn genomfördes på högsta nivå av personer som var fullt insatta i de aktuella frågorna. Kommissionen har inte för vana att protokollföra de diskussioner som förs på högsta nivå utan endast resultaten av dessa diskussioner. I detta fall var den finansiering som beviljades avsevärt lägre än den som ursprungligen begärdes av de tyska myndigheterna.

När det gäller finansieringen av minskningen av mjölkproduktionen framkom dessutom den möjlighet som kommissionen först övervägde för att finansiera utrotningen av bovin leukos (hänvisas till i punkt 2.2) under en mycket snabb förhandlingsprocess efter det att rådet hade antagit förordning (EEG) nr 3577/90 av den 4 december 1990 som slutgiltigt fastställde det kvotsystem som skulle tillämpas för före detta DDR. Tillfälliga åtgärder för det systemet hade redan antagits genom förordning (EEG) nr 2684/90 av den 26 september 1990.

Med tanke på vad som hänt fanns det ingen möjlighet att beakta detta övervägande eftersom det stod i strid med olika mål som fastställts för varje åtgärd (se det allmänna svaret på punkterna 2.1-2.4). Om det hade beaktats hade det lett till diskriminerande behandling av producenter i före detta DDR jämfört med producenter i resten av gemenskapen. Det är därför klart att andra överväganden, som också framkom under denna process, segrade eftersom de bättre stämde överens med gemenskapens regler och praxis.

2.5 I framställningen i bilaga 1 summeras de siffror som kommissionen inte kan godkänna som relevanta eftersom framställningen inte tar hänsyn till åtgärdernas olika målsättningar och de särskilda villkor som kommissionen var tvungen att ta hänsyn till. Det politiska beslut som kommissionen fattade bestod i att helt och hållet prioritera ett snabbt genomförande av de målsättningar som fastställts för varje åtgärd. Med en tillbakablick har kommissionen all rätt att vara nöjd med att följande mål helt och hållet har uppfyllts under en kort period:

- Mjölkproduktionen har minskats,

- nötköttsproduktionen har potentiellt minskats,

- bovin leukos har utrotats,

- marknadspriserna har stabiliserats, och

- en avsevärd ökning av interventionen har undvikits.

Därmed har gemenskapens kostnader hållits nere och stora tilläggskostnader som skulle förts upp på EUGFJ:s budget har kunnat undvikas.

Program för utrotning av enzootisk bovin leukos - delstaten Brandenburg

2.7 De felaktigheter som revisionsrätten konstaterat i genomförandet av denna åtgärd beror på att de utgifter som deklarerats för EUGFJ var för höga. Kommissionen kommer att kräva återbetalning av dessa.

Utrotning av enzootisk bovin leukos - tvivelaktiga ansökningar

2.8-2.9 Detta fall, liksom flertalet liknande fall, följs upp av kommissionen. De tyska myndigheterna har på uppmaning av kommissionen vidtagit rättslig åtgärder mot de skyldiga.

Det senaste svaret från de tyska myndigheterna om export från före detta DDR är daterat den 4 november 1996.

Kommissionens kontroller på platsen av utgifter som avser utrotningen av enzootisk bovin leukos

2.11 Kommissionen började sina kontroller på platsen i april 1995 och skickade sina slutsatser till de tyska myndigheterna i december 1995 med en begäran om återbetalning av 20 miljoner tyska mark för 1991 och 1992.

2.12 I sitt svar till punkt 2.4 har kommissionen förklarat att de diskussioner som hålls på hög nivå inte protokollförs. Endast slutsatserna registreras.

Kommissionen anser dessutom inte att olika stöd inte kan ackumuleras och vill betona att den ersättning som Tyskland slutligen begärde var mycket lägre än det ursprungliga beloppet och beräknades på grundval av marknadsläget.

Exportbidrag - allmänna överväganden vad gäller kvalitetsaspekterna

2.15-2.16 Kommissionen rådfrågades inte om handelsvillkoren ifråga, eftersom de avtalades mellan före detta Sovjetunionen och före detta DDR före återföreningen.

För att exportbidrag skall kunna beviljas gäller i vilket fall som helst för kommissionen endast kriteriet att produkten är av sund och god marknadsmässig kvalitet (artikel 13 i förordning (EEG) nr 3665/87). Bidrag får varken beviljas eller avslås på grund av kontraktsvillkor oavsett vilka kvalitetsvillkor som gäller inom unionen. I allmänhet gäller dock att om det köpande landet ställer särskilda krav när det gäller köttets skick får det på köparens eller exportörens begäran upprättas veterinärintyg. Någon sådan begäran lämnades inte in och dåvarande situation i de nya delstaterna var inte den bästa för att genomföra effektiva veterinärkontroller.

Med hänsyn till veterinärernas yttrande om detta kötts lämplighet som människoföda kan kommissionen inte neka finansiering av bidrag enligt artikel 13 i förordning (EEG) nr 3665/87.

2.17 Det skulle i princip vara önskvärt om man skilde mellan exportbidrag beroende på köttets kvalitet. Detta skulle dock vara omöjligt att administrera och kontrollera till en rimlig kostnad. I den nuvarande bidragsnomenklaturen anges ett belopp för vuxna handjur av nötkreatur och kött från dessa och ett annat belopp för hondjur av nötkreatur och kött från dessa. Denna åtskillnad medför en rad administrativa krav och är ganska svår att kontrollera. För att skilja mellan olika köttkvaliteter måste det skapas tullrubriker för varje slaktkroppsklass och för varje styckningsdel. Det måste införas differentierade bidragssatser och extra kontroller, särskilt för export av urbenade styckningsdelar, som utgör mer än 80% av den totala exporten av färskt eller fruset nötkött.

3. SLUTSATSER

Ackumulering av bidrag

3.1 Revisionsrätten avslutar med att säga att kommissionen inte har visat den omsorg och snabbhet som krävdes när det gäller de åtgärder som vidtagits i före detta DDR. Revisionsrätten anser att alla de problem som fanns kunde ha lösts genom att det slutits exportavtal mellan före detta DDR och dess handelspartner.

Kommissionen instämmer inte i denna slutsats som är baserad på ackumulerade stöd med olika mål och som, enligt kommissionen, inte tar hänsyn till den svåra och kaotiska situation som då rådde eller till de olika mål som eftersträvades för att kunna lösa de problem som Tyskland och kommissionen stod inför.

I punkt 2.16 hänvisar dessutom revisionsrätten till de kontraktsvillkor som Sovjetunionen ställde och som begränsade godkänt kött till sådant kött som varit fritt från leukos under minst sex månader. Eftersom Sovjetunionen krävde att köttet kom från djur som varit fria från leukos är det orealistiskt att dra slutsatsen att exportbidraget skulle ha gjort bidraget för utrotning av leukos överflödigt. För övrigt gav inte avtalet med före detta Sovjetunionen i sig någon garanti för att kvantiteterna i fråga skulle exporteras vilket inte skulle ha kunnat ske utan finansiering från Tyskland och från gemenskapen.

Kommissionen avvisar anklagelserna om misskötsel av gemenskapens medel och hänvisar till svaren till punkterna 2.1 till 2.5.

Exportbidrag

3.3 När det gäller revisionsrättens sista förslag håller kommissionen med om att det skulle vara önskvärt att tillämpa en sådan politik. Kommissionen anser dock att en exportbidragspolitik som är baserad på kvalitet är orealistisk eftersom den, om exportkvaliteten skall kunna fastställas med någon som helst säkerhet, skulle kräva stränga kontroller av klassningen av allt kött som slaktats inom EU samt av lagring och transport av allt kött.

Det enda kriterium som finns är att produkten skall vara av "sund och god marknadsmässig kvalitet". Att gå utöver detta kriterium skulle skapa fler problem än det löste när det gäller kontroll och förvaltning av systemet. Det skulle otvivelaktigt strida mot den förenklingsutveckling som kommissionen strävar efter på exportbidragsområdet och, sist men inte minst, skulle det göra det väldigt svårt att upptäcka och förhindra försök att kringgå dessa tilläggskrav.

Kommissionen kommer dock att anmoda medlemsstaterna att vid sina granskningar av bidragsmottagarnas dokument särskilt uppmärksamma om kravet på "sund och god marknadsmässig kvalitet" har följts.