15.

Artikel 30 ska ersättas med följande artiklar: ”Artikel 30 1. Det ska vara förbjudet att överföra medel mellan, å ena sidan, finans- och kreditinstitut som omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning enligt definitionen i artikel 49, och, å andra sidan, a) kredit- och finansinstitut och valutaväxlingskontor med säte i Iran, b) filialer och dotterbolag, som omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning, till kredit- och finansinstitut och valutaväxlingskontor med säte i Iran, c) filialer och dotterbolag, som inte omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning, till kredit- och finansinstitut och valutaväxlingskontor med säte i Iran, och d) kredit- och finansinstitut och valutaväxlingskontor som inte har sitt säte i Iran, men som kontrolleras av personer, enheter eller organ som har sin hemvist eller sitt säte i Iran, såvida inte sådana överföringar omfattas av tillämpningsområdet för punkt 2 och har hanterats i enlighet med punkt 3. 2. Följande överföringar får tillåtas i enlighet med punkt 3: a) Överföringar som rör livsmedel, hälso- och sjukvård, medicinsk utrustning eller som är avsedda för jordbruksändamål eller humanitära ändamål. b) Överföringar som avser personliga penningförsändelser. c) Överföringar i samband med ett specifikt handelskontrakt, under förutsättning att sådana överföringar inte är förbjudna enligt denna förordning. d) Överföringar som avser en diplomatisk eller konsulär beskickning eller en internationell organisation som åtnjuter immunitet enligt internationell rätt, i den mån sådana överföringar är avsedda att användas för officiella ändamål vid den diplomatiska eller konsulära beskickningen eller den internationella organisationen. e) Överföringar som gäller betalning för att tillgodose krav från eller mot iranska personer, enheter eller organ, eller liknande överföringar, från fall till fall och under förutsättning att de inte bidrar till de verksamheter som är förbjudna enligt denna förordning, och förutsatt att den berörda medlemsstaten till de övriga medlemsstaterna och kommissionen minst tio dagar i förväg har anmält sin avsikt att bevilja tillstånd. f) Överföringar som är nödvändiga för att fullgöra förpliktelser i samband med avtal som avses i artikel 12.1 b. 3. Överföringar som får beviljas enligt punkt 2 ska hanteras på följande sätt: a) Överföringar som ska betalas för transaktioner rörande livsmedel, hälso- och sjukvård, medicinsk utrustning eller för jordbruksändamål eller humanitära ändamål vilka understiger 100 000 EUR eller motsvarande värde samt för transaktioner rörande personliga penningförsändelser vilka understiger 40 000 EUR eller motsvarande ska ske utan förhandsgodkännande. Överföringar till ett belopp som motsvarar eller överstiger 10 000 EUR eller motsvarande värde ska i förväg anmälas skriftligen till den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten. b) Överföringar som ska betalas för transaktioner rörande livsmedel, hälso- och sjukvård, medicinsk utrustning eller för jordbruksändamål eller humanitära ändamål vilka motsvarar eller överstiger 100 000 EUR eller motsvarande värde samt för transaktioner rörande personliga penningförsändelser vilka motsvarar eller överstiger 40 000 EUR eller motsvarande värde ska kräva förhandstillstånd från den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten i enlighet med punkt 2. Medlemsstaterna ska en gång i kvartalet underrätta varandra om alla tillståndsansökningar som har beviljats. c) Alla övriga överföringar till ett belopp som motsvarar eller överstiger 10 000 EUR eller motsvarande värde ska kräva förhandstillstånd från den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten enligt punkt 2. Medlemsstaterna ska en gång i kvartalet underrätta varandra om alla tillståndsansökningar som har beviljats. 4. För överföringar till ett belopp som understiger 10 000 EUR eller motsvarande värde ska förhandstillstånd eller anmälan inte krävas. 5. Anmälningar och ansökningar om tillstånd för överföring av tillgångar till en enhet som omfattas av punkt 1 a–d ska lämnas in av eller på uppdrag av betalarens betalningsleverantör till de behöriga myndigheterna i de medlemsstater där betalningsleverantören är etablerad. Anmälningar och ansökningar om tillstånd för överföring av tillgångar från en enhet som omfattas av punkt 1 a–d ska lämnas in av eller på uppdrag av betalningsmottagarens betalningsleverantör till de behöriga myndigheterna i de medlemsstater där betalningsleverantören är etablerad. Om betalarens eller betalningsmottagarens betalningsleverantör inte omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning ska anmälningar och ansökningar om tillstånd lämnas in av betalaren, när det gäller en överföring till en enhet som omfattas av punkt 1 a–d av betalningsmottagaren, när det gäller en överföring från en enhet som omfattas av punkt 1 a–d, till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där betalaren respektive betalningsmottagaren är bosatt. 6. Kredit- och finansinstitut som omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning ska i sina kontakter med enheter som avses i punkt 1 a–d och i syfte att förebygga överträdelser av bestämmelserna i denna förordning skärpa vaksamheten enligt följande: a) Visa kontinuerlig vaksamhet när det gäller kontorörelser, bland annat genom sina system för kundkontroll. b) Kräva att alla fält på betalningsanvisningen för uppgifter om betalande och mottagande part i transaktionen fylls i och, om så inte sker, vägra utföra transaktionen. c) Bevara alla registreringar av transaktioner i fem år och på begäran ställa dem till de nationella myndigheternas förfogande. d) Om de har rimliga skäl att misstänka att kontakter med kredit- och finansinstitut innebär en överträdelse av bestämmelserna i denna förordning, utan dröjsmål rapportera sina misstankar till finansunderrättelseenheten (FIU) eller annan behörig myndighet som har utsetts av den berörda medlemsstaten, utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 5 och 23. FIU eller annan sådan behörig myndighet ska fungera som nationellt centrum för mottagande och analys av rapporter om transaktioner som väcker misstanke om möjliga överträdelser av denna förordning. FIU eller annan behörig myndighet ska direkt eller indirekt i tid få tillgång till de finansiella och administrativa uppgifter samt uppgifter som rör brottsbekämpning som den behöver för att kunna fullgöra sitt uppdrag, inbegripet analysen av rapporter om misstänkta transaktioner. Artikel 30a 1. Sådana överföringar av tillgångar till och från iranska personer, enheter eller organ som inte omfattas av tillämpningsområdet för artikel 30.1 ska hanteras enligt följande: a) Överföringar som ska betalas för transaktioner rörande livsmedel, hälso- och sjukvård, medicinsk utrustning eller för jordbruksändamål eller humanitära ändamål ska ske utan förhandsgodkännande. Överföringar till ett belopp som motsvarar eller överstiger 10 000 EUR eller motsvarande värde ska i förväg anmälas skriftligen till den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten. b) Alla övriga överföringar till ett belopp som understiger 40 000 EUR eller motsvarande värde ska ske utan förhandsgodkännande. Överföringar till ett belopp som motsvarar eller överstiger 10 000 EUR eller motsvarande värde ska i förväg anmälas skriftligen till den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten. c) Alla övriga överföringar till ett belopp som motsvarar eller överstiger 40 000 EUR eller motsvarande värde kräver förhandstillstånd från den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten. Medlemsstaterna ska en gång i kvartalet underrätta varandra om alla tillståndsansökningar som har avslagits. 2. För överföringar till ett belopp som understiger 10 000 EUR eller motsvarande värde ska förhandstillstånd eller anmälan inte krävas. 3. Anmälningar och ansökningar om tillstånd för överföring av tillgångar ska hanteras enligt följande: a) I fråga om elektroniska överföringar av tillgångar som behandlas av kredit- eller finansinstitut: i) Anmälningar och ansökningar om tillstånd för överföring av tillgångar till iranska personer, enheter eller organ utanför unionen ska lämnas in av eller på uppdrag av betalarens betalningsleverantör till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där betalningsleverantören är etablerad. ii) Anmälningar och ansökningar om tillstånd för överföring av tillgångar från iranska personer, enheter eller organ utanför unionen ska lämnas in av eller på uppdrag av betalningsmottagarens betalningsleverantör till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där betalningsleverantören är etablerad. iii) Om, i de fall som avses i leden i och ii, betalarens eller betalningsmottagarens betalningsleverantör inte omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning ska anmälningar och ansökningar om tillstånd lämnas in av betalaren i fråga om överföringar till iranska personer, enheter eller organ, och av betalningsmottagaren i fråga om överföringar från iranska personer, organ eller enheter, till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där betalaren respektive betalningsmottagaren är bosatt. iv) Anmälningar och ansökningar om tillstånd för överföring av tillgångar till en iransk person, enhet eller organ inom unionen ska lämnas in av betalningsmottagarens betalningsleverantör, eller på dennes vägnar, till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där betalningsleverantören är etablerad. v) Anmälningar eller ansökningar om tillstånd för överföring av tillgångar från en iransk person, enhet eller organ inom unionen, ska lämnas in av betalarens betalningsleverantör, eller på dennes vägnar, till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där betalningsleverantören är etablerad. vi) Om, i de fall som avses i leden iv och v, betalarens eller betalningsmottagarens betalningsleverantör inte omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning ska anmälningar och ansökningar om tillstånd lämnas in av betalaren i fråga om överföringar till iranska personer, enheter eller organ, och av betalningsmottagaren i fråga om överföringar från iranska personer, enheter eller organ, till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där betalningsmottagaren respektive betalaren är bosatt. vii) I samband med en överföring av tillgångar till eller från iranska personer, enheter eller organ där varken betalaren, betalningsmottagaren eller deras respektive betalningsleverantörer omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning men där en betalningsleverantör som faktiskt omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning agerar som förmedlare, måste den betalningsleverantören fullgöra skyldigheten att göra anmälan eller ansöka om tillstånd, enligt vad som är tillämpligt, om vederbörande känner till eller har rimliga skäl att misstänka att överföringen är till eller från iranska personer, enheter eller organ. Om det finns mer än en betalningsleverantör som agerar som förmedlare är det endast den första betalningsleverantör som handlägger överföringen som ska fullgöra skyldigheten att göra anmälan eller ansöka om tillstånd, enligt vad som är tillämpligt. Alla anmälningar eller ansökningar om tillstånd måste lämnas in till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där betalningsleverantören är etablerad. viii) När mer än en betalningsleverantör är involverad i en rad överföringar av tillgångar som har samband med varandra ska överföringar inom unionen inbegripa en hänvisning till det tillstånd som beviljats enligt denna artikel. b) I fråga om överföring av tillgångar som genomförs med icke-elektroniska medel, ska anmälningar och ansökningar om tillstånd avseende överföringen av tillgångar hanteras på följande sätt: i) Anmälningar och ansökningar om tillstånd för överföringar till en iransk person, enhet eller organ ska lämnas in av betalaren till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där betalaren är bosatt. ii) Anmälningar och ansökningar om tillstånd för överföringar från en iransk person, enhet eller organ ska lämnas in av betalningsmottagaren till de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där betalningsmottagaren är bosatt. Artikel 30b 1. När ett tillstånd beviljats i enlighet med artiklarna 24, 25, 26, 27, 28 eller 28a ska artiklarna 30 och 30a inte tillämpas. Kravet på förhandstillstånd för överföring av tillgångar enligt artikel 30.3 b och 30.3 c ska inte påverka verkställigheten av överföringar av tillgångar som på förhand har anmälts till eller godkänts av den behöriga myndigheten före den 22 december 2012. Sådana överföringar av tillgångar ska verkställas före den 15 april 2013. Artiklarna 30 och 30a ska inte tillämpas med avseende på överföringar av tillgångar som föreskrivs i artikel 29. 2. Artiklarna 30.3 och 30a.1 ska gälla oavsett om överföringen av tillgångar görs genom en enda transaktion eller genom flera olika transaktioner som verkar ha samband med varandra. Vid tillämpning av denna förordning ska transaktioner som verkar ha samband med varandra omfatta a) en serie på varandra följande överföringar från eller till samma finans- eller kreditinstitut som omfattas av tillämpningsområdet för artikel 30.1 a–d eller från eller till samma iranska person, enhet eller organ som sker i samband med en enda skyldighet att överföra tillgångar, där varje enskild överföring understiger det relevanta tröskelbelopp som fastställs i artiklarna 30 och 30a men där överföringarna sammantaget uppfyller kriteriet för anmälan eller tillstånd, eller b) en rad överföringar som omfattar olika betaltjänstleverantörer eller fysiska eller juridiska personer och som gäller en enda skyldighet att göra en överföring av tillgångar. 3. Vid tillämpning av artiklarna 30.3 b, 30.3 c och 30a.1 c ska de behöriga myndigheterna, på de villkor som de anser vara lämpliga, ge tillstånd till överföring, såvida de inte har rimliga skäl att anta att den överföring för vilken tillstånd söks skulle utgöra en överträdelse av något av förbuden eller ett åsidosättande av någon skyldighet i denna förordning. En behörig myndighet får ta ut en avgift för bedömningen av ansökningar om tillstånd. 4. Vid tillämpningen av artikel 30a.1 c ska ett tillstånd anses beviljat om en behörig myndighet mottagit en skriftlig ansökan om tillstånd och inom fyra veckor inte skriftligen har motsatt sig överföringen av tillgångar. Om det görs en invändning på grund av att det pågår en utredning ska den behöriga myndigheten uppge detta och meddela sitt beslut utan dröjsmål. De behöriga myndigheterna ska direkt eller indirekt i tid få tillgång till de finansiella och administrativa uppgifter samt de uppgifter som rör brottsbekämpning som de behöver för utredningen. 5. Följande personer, enheter eller organ omfattas inte av tillämpningsområdet för artiklarna 30 och 30a: a) Personer, enheter eller organ som endast omvandlar pappersdokument till elektronisk form på grundval av ett kontrakt med ett kreditinstitut eller ett finansinstitut. b) Personer, enheter eller organ som enbart tillhandahåller kreditinstitut eller finansinstitut meddelanden om överföring av tillgångar eller andra former av stödsystem för detta ändamål. c) Personer, enheter eller organ som enbart tillhandahåller kreditinstitut eller finansinstitut clearingsystem och avvecklingssystem.”