Kommissionens beslut

av den 20 september 2000

om den del av regionalstödskartan för perioden 2000-2006 som avser de italienska regioner som kan omfattas av undantag enligt artikel 87.3 c i fördraget

[delgivet med nr K(2000) 2752]

(Endast den italienska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2002/282/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 i detta,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig(1) och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

I. Förfarande

(1) I skrivelse SG(98) D/1672 av den 24 februari 1998 anmodade kommissionen de italienska myndigheterna att i enlighet med artikel 88.3 i EG-fördraget senast den 31 mars 1999 inkomma med en anmälan - avseende perioden 2000-2006 - som redogör för vilken metod som används för att välja ut stödområden från den 1 januari 2000. Vidare anmodades Italien att sända in en förteckning över dessa regioner samt över de stödnivåer och kumuleringstak som tillämpas. Urvalsmetoden samt stödnivåer och kumuleringstak måste vara förenliga med bestämmelserna i riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål(2) (nedan kallade riktlinjerna).

(2) I skrivelse (SG) D/12386 av 30 december 1998 informerade kommissionen de italienska myndigheterna om att enligt riktlinjerna (särskilt metoden i punkt 3 och bilaga III) och med iakttagande av maximigränsen på 42,7 % av EG:s befolkning, är det nationella taket för den befolkningsandel som kan omfattas av undantagen i artikel 87.3 a och c och som kommissionen anser vara förenligt med den gemensamma marknaden lika med 43,6 % för perioden 2000-2006. I samma skrivelse konstaterade kommissionen att vissa av NUTS II-regionerna (Nomenklatur för statistiska territoriella enheter) i Italien, motsvarande 33,6 % av befolkningen, uppfyller kriterierna för regionalstöd enligt artikel 87.3 a i EG-fördraget. Följaktligen får täckningen av regionalstöd enligt artikel 87.3 c i EG-fördraget inte överskrida 10 % av Italiens befolkning.

(3) Efter påminnelser den 14 juni 1999 (SG(99) D/4259) och den 26 oktober 1999 (01986) anmälde de italienska myndigheterna, genom sin ständiga representation och i enlighet med artikel 88.3 i EG-fördraget, det nämnda utkastet till regionalstödskarta till kommissionen i skrivelse nr 16497 av den 16 december 1999, registrerad hos kommissionen den 17 december 1999. En begäran om ytterligare upplysningar sändes till de italienska myndigheterna den 20 januari 2000. I skrivelser av den 31 januari, den 1 februari, den 11 februari och den 17 februari 2000 inkom de italienska myndigheterna med dessa ytterligare upplysningar. Två möten mellan de italienska myndigheterna och kommissionens tjänsteenheter ägde rum i Bryssel den 14 januari och den 1 februari 2000.

(4) Efter att inom ramen för artiklarna 87 och 88 i fördraget och artiklarna 61 och 62 i EES-avtalet ha granskat de uppgifter som inkommit från de italienska myndigheterna om den aktuella åtgärden meddelade kommissionen Italien i skrivelse SG(2000) D/102347 av den 13 mars 2000 att den har beslutat att inte komma med några invändningar när det gäller den del av kartan som rör de italienska regioner som omfattas av undantag enligt artikel 87.3 a i fördraget (statligt stöd N 792/99) och att inleda förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget när det gäller den del av kartan som avser italienska regioner som omfattas av undantag enligt artikel 87.3 c i fördraget (statligt stöd C 16/2000).

(5) Kommissionens beslut att inte komma med några invändningar när det gäller den del av den italienska kartan som kommissionen anser är förenlig med fördraget och att inleda ett formellt granskningsförfarande när det gäller den andra delen av den italienska kartan har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(3). De berörda parterna har uppmanats att inom en månad från ovannämnda offentliggörande inkomma med synpunkter på den åtgärd som förfarandet avser.

(6) Den 31 juli 2000 mottog kommissionen synpunkter från Fivizzanos kommun (i regionen Toskana). Dessa synpunkter inkom efter den tidsgräns som fastställts för inlämnande av synpunkter från berörda parter.

(7) I en skrivelse av den 3 juli 2000 (D/53627) uppmanade kommissionen de italienska myndigheterna att ange om deras förslag av den 21 juni 2000 som rör områden som är berättigade till mål 2-stöd ur strukturfonderna är ändrade med hänsyn till anmälan från december 1999 av de områden som föreslås vara berättigade till regionalstöd enligt punkt 3.10.5 i riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål.

(8) I skrivelse nr 8933 av den 26 juli och nr 9619 av den 29 augusti 2000 från Italiens ständiga representation som registrerades av kommissionen den 31 juli 2000 (A/36395) och den 29 augusti 2000 har de italienska myndigheterna inkommit med sina synpunkter.

II. Beskrivning av de faktorer avseende vilka kommissionen har inlett ett förfarande

(9) Det utkast till regionalstödskarta som de italienska myndigheterna har anmält avser perioden från den 1 januari 2000 till den 31 december 2006.

(10) Bland de områden som Italien föreslår skall omfattas av undantaget i fördragsartikel 87.3 c har en del presenterats på basis av en särskild metod (punkt 3.10.3 i riktlinjerna), andra områden har presenterats på grundval av att de är berättigade till mål 2-stöd från strukturfonderna (punkt 3.10.5), ytterligare andra områden har föreslagits på grundval av att de är berättigade till övergångsordningar för regioner som upphört att vara berättigade till mål 1-stöd (phasing out) ur strukturfonderna (även detta punkt 3.10.5).

(11) Föreslagna stödnivåer:

- 8 % nettobidragsekvivalenter för alla områden, med undantag för de områden som föreslagits i regionerna Abruzzerna och Molise.

- 20 % nettobidragsekvivalenter för de områden som föreslagits i regionerna Abruzzerna och Molise.

(12) Samtliga stödnivåer höjs med 10 procentenheter brutto för små företag och med 6 procentenheter brutto för medelstora företag - enligt kommissionens rekommendation 96/280/EG av den 3 april 1996 om definition av små och medelstora företag(4) - med undantag för områdena Abruzzerna och Molise där en höjning med 10 procentenheter brutto även föreslås för medelstora företag.

(13) Kommissionen har granskat Italiens anmälan mot bakgrund av riktlinjerna, särskilt bestämmelserna under punkt 5.2 i dessa, där det fastställs att utkastet till karta måste upprättas "enligt de kriterier som anges i 3.5, 3.10, 4.8 och 4.9".

(14) När det gäller områden som föreslås på basis av att de är berättigade till mål 2-stöd ur strukturfonderna föreslår Italien partiella arbetsmarknadsregioner i regionerna Piemonte, Ligurien, Friuli-Venezia Giulia, Venetien, Emilia-Romagna, Toskana, Marche, Umbrien, Abruzzerna och Latium.

(15) Dessa områden, som föreslås på grundval av punkt 3.10.5 i riktlinjerna där det fastställs att rätt till stöd ur strukturfonderna skall vara ett kriterium för tilldelning av regionalstöd, hade ännu inte kvalificerats som berättigade till mål 2-stöd ur strukturfonderna eftersom den italienska kartan för mål 2-stöd från strukturfonderna ännu inte hade godkänts när förfarandet inleddes. Förslaget att dessa områden skall omfattas av undantaget i 87.3 c i fördraget i enlighet med punkt 3.10.5 i riktlinjerna föranleder därför kommissionen att anse att den anmälda italienska åtgärden inte är förenlig med EG-fördraget. Här vill kommissionen precisera att det faktum att en region är berättigad till mål 2-stöd inte innebär att alla områden som valts ut på samma sätt omfattas av undantaget i artikel 87.3 c i fördraget. Dessa områden kommer att införas på regionalstödskartan när de uppfyller de allmänna villkoren i riktlinjerna om statligt stöd för regionala ändamål och i synnerhet måste de uppfylla villkoren om minimibefolkning och dessutom vara sammanhängande.

III. Synpunkter från de italienska myndigheterna

(16) De italienska myndigheterna har inom ramen för det officiella granskningsförfarandet ändrat sin ursprungsanmälan vad gäller de områden som föreslås enligt undantaget i artikel 87.3 c i fördraget eftersom förhandlingarna har lett till att kommissionen har godkänt den italienska kartan för mål 2-stöd från strukturfonderna.

(17) Liksom i den ursprungliga anmälan föreslår Italien på grundval av undantaget i artikel 87.3 c i fördraget att det för vissa områden skall användas en särskild metod (punkt 3.10.3 i riktlinjerna), andra områden har presenterats på grundval av att de är berättigade till mål 2-stöd från strukturfonderna (punkt 3.10.5) och ytterligare andra områden har föreslagits på grundval av att de är berättigade till övergångsordningar (phasing out) för regioner som upphört att vara berättigade till mål 1-stöd ur strukturfonderna (även detta punkt 3.10.5).

(18) När det gäller de förstnämnda områdena har Italien föreslagit en metod, en statistisk enhet och kvantitativa indikatorer för att avgränsa stödberättigade regioner.

(19) Liksom i den ursprungliga anmälan används arbetsmarknadsregionen (sistema locale del lavoro) som statistisk enhet. Avsikten med den metod som används för att ringa in dessa arbetsmarknadsregioner är att fastställa en indelning av Italien som maximerar flödet mellan bostäder och arbetsplatser inom en geografisk enhet. Metoden baserar sig på folkräkningen från 1991. Det italienska territoriet är uppdelat i 784 arbetsmarknadsregioner.

(20) Liksom i den ursprungliga anmälan är indikatorerna följande:

- Genomsnittlig arbetslöshetskvot för perioden 1994-1996.

- En sammansatt indikator som avgränsar mindre gynnade industrialiserade områden (aritmetiskt medelvärde för arbetslösheten - i form av arbetslöshetsgenomsnittet för perioden 1994-1996 - och antal arbetstillfällen inom industrisektorn i förhållande till det totala antalet arbetstillfällen 1996).

- Förändring av antalet arbetstillfällen i jordbrukssektorn för perioden 1991-1996.

Alla dessa uppgifter kommer från det nationella statistikinstitutet (Istituto Nazionale di Statistica - ISTAT).

(21) De indikatorer som tillämpas på arbetsmarknadsregionerna, på basis av metoden i riktlinjerna, gör att Italien väljer ut 49 arbetsmarknadsregioner.

(22) När det gäller områden som föreslås på basis av att de är berättigade till mål 2-stöd ur strukturfonderna föreslår Italien partiella arbetsmarknadsregioner i regionerna Piemonte, Ligurien, Friuli-Venezia Giulia, Venetien, Emilia-Romagna, Toskana, Marche, Umbrien, Abruzzerna och Latium.

(23) När det gäller områden som förs fram på basis av att de är berättigade till övergångsordningar för regioner som upphört att vara berättigade till mål 1-stöd ur strukturfonderna, vilket anges i den ursprungliga anmälan, föreslår Italien partiella arbetsmarknadsregioner i regionen Molise.

(24) Liksom i den ursprungliga anmälan föreslås följande stödnivåer:

- 8 % nettobidragsekvivalenter, med undantag för de områden som föreslagits i regionerna Abruzzerna och Molise

- 20 % nettobidragsekvivalenter för de områden som föreslagits i regionerna Abruzzerna och Molise

(25) Liksom i den ursprungliga anmälan höjs samtliga stödnivåer med 10 procentenheter brutto för små företag och med 6 procentenheter brutto för medelstora företag (EGT L 107, 30.4.1996), med undantag för områdena Abruzzerna och Molise där en höjning med 10 procentenheter brutto även föreslås för medelstora företag. Taken för stöden är samtidigt kumuleringstak för det totala stödbeloppet när flera regionalstödsordningar tillämpas samtidigt, oavsett om stöden betalas med lokala, regionala eller nationella medel eller med EG-medel.

IV. Bedömning

(26) Kommissionen granskar den del av den italienska kartan som rör områden som föreslagits på grundval av undantaget i artikel 87.3 c i fördraget enligt de ändringar som gjorts under det formella granskningsförfarandets lopp i ljustet av artikel 87.3 c i fördraget och gemenskapens riktlinjer om statligt stöd för regionala ändamål.

(27) Vad beträffar befolkningstaket konstaterar kommissionen att det italienska förslaget till karta över områden som omfattas av undantaget i artikel 87.3 c, som täcker 10 % av landets befolkning, överensstämmer med punkt 3.10 i riktlinjerna och med kommissionens skrivelse av den 30 december 1998 (SG(98) D/12386). Det italienska förslaget kan härvidlag anses vara förenligt med de relevanta bestämmelserna i riktlinjerna.

(28) Med hänvisning till punkt 3.10 i riktlinjerna noterar kommissionen att de italienska myndigheterna har anmält en särskild metod, en statistisk enhet och kvantitativa indikatorer för att bedöma de föreslagna områdena på basis av undantaget i artikel 87.3 c i fördraget.

(29) Kommissionen konstaterar att indikatorerna motsvarar villkoren i punkt 3.10.2 i riktlinjerna, nämligen:

- De får vara högst tre till antalet, oavsett om de är enkla eller sammansatta indikatorer.

- De skall vara objektiva och relevanta för undersökningen av den socioekonomiska situationen i regionerna.

- De skall vara baserade antingen på statistiska serier för de tre senaste åren eller på den senast genomförda folkräkningen.

- De skall ha upprättats på grundval av tillförlitliga statistiska källor.

(30) Vad gäller frågan om huruvida de föreslagna regionerna uppfyller villkoren i riktlinjerna, bör det påminnas om följande föreskrifter i punkt 3.10.3 i riktlinjerna:

a) "Regionerna skall motsvara nivå III i NUTS-klassificeringen eller, om det finns omständigheter som motiverar det, en annan sammanhållen geografisk enhet. Endast en typ av geografisk enhet får föreslås per medlemsstat".

De italienska myndigheterna föreslår en metod som bygger på arbetsmarknadsregioner (sistemi locali del lavoro). Avsikten med den metod som används för att ringa in dessa arbetsmarknadsregioner är att fastställa en indelning av Italien som maximerar flödet mellan bostäder och arbetsplatser inom en geografisk enhet. Metoden baserar sig på folkräkningen från 1991. Det italienska territoriet är uppdelat i 784 arbetsmarknadsregioner. Arbetsmarknadsregionerna är ekonomiskt betydelsefulla områden som utgör en del av en enda lokal arbetsmarknad eller där det finns ett starkt samband mellan bostaden och arbetsplatsen. De utgör ekonomiskt och socialt sammanhållna områden. De har sedan 1987 använts som utgångspunkt inom olika nationella politiska beslutsområden som avser ekonomisk programplanering och utveckling, sysselsättning samt lokal autonomi. Valet av metoden med arbetsmarknadsregioner motsvarar kommissionens vilja att befolkningstaket inte skall användas för att enbart välja regioner med hög företagstäthet utan hänsyn till befolkningen som bidrar till produktionen och gynnas av välståndet. Genom att det finns ett samband mellan bostäderna och arbetsplatserna strider arbetsmarknadsregionen inte mot reglerna i EG-fördraget, där ju undantag godtas från det principiella förbudet mot stöd till företag enligt artikel 87 i syfte att gynna utvecklingen av vissa ekonomiska regioner.

b) "De enskilda föreslagna regionerna eller grupperna av regioner som gränsar till varandra skall bilda sammanhängande områden, som vart och ett omfattar minst 100000 invånare".

Samtliga av Italien föreslagna områden är förenliga med punkt 3.10.3 andra strecksatsen i riktlinjerna.

c) "De föreslagna regionerna skall enligt någon av indikatorerna i metoden avvika väsentligt (hälften av standardavvikelsen) från genomsnittet för de potentiella 87.3 c-regionerna i den berörda medlemsstaten".

Samtliga av Italien föreslagna områden är förenliga med punkt 3.10.3 tredje strecksatsen i riktlinjerna.

(31) När det gäller de områden som föreslås enligt punkt 3.10.5 i riktlinjerna, enligt vilken rätt till stöd ur strukturfonderna skall vara ett kriterium för tilldelning av regionalstöd, är det lämpligt att notera följande:

- Kommissionen konstaterar att alla dessa områden är införda på kartan för mål 2-stöd ur strukturfonderna för perioden 2000-2006(5).

- I enlighet med punkt 3.10.3 andra strecksatsen i riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål skall "de enskilda föreslagna regionerna eller grupperna av regioner som gränsar till varandra" bilda områden "som vart och ett omfattar minst 100000 invånare".

- I enlighet med punkt 3.10.3 andra strecksatsen i riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål skall "de enskilda föreslagna regionerna eller grupperna av regioner som gränsar till varandra" bilda "sammanhängande områden". De partiella arbetsmarknadsregioner som föreslagits karaktäriseras av ett samband mellan bostad och arbetsplats. Dessa partiella arbetsmarknadsregioner uppfyller alltså kommissionens önskan att befolkningstaket inte skall användas för att enbart välja regioner med hög företagstäthet utan hänsyn till den befolkning som bidrar till produktionen och gynnas av välståndet.

Kommissionen noterar att en tredjedel av de områden som tar emot stöd på basis av undantaget i artikel 87.3 c i fördraget inte är berättigade till stöd ur strukturfonderna, medan hälften av de områden som är berättigade till stöd enligt mål 2, det vill säga 7 % av befolkningen, inte har föreslagits för statligt stöd för regionala ändamål av de italienska myndigheterna. Även om den accepterar de italienska myndigheternas förslag vill kommissionen rikta de italienska myndigheternas uppmärksamhet på den effektivitetsförlust när det gäller regionalpolitiken som följer av att stödet sprids mellan dessa två mekanismer för regionalstöd.

(32) När det gäller områden som föreslås på basis av att de är berättigade till övergångsordningar för regioner som inte längre kan få mål 1-stöd ur strukturfonderna (phasing out), och i enlighet med punkt 3.10.5 i riktlinjerna, kan det konstateras att:

- Alla dessa områden ingår i regioner på NUTS II-nivå, vars berättigande till mål 1-stöd har upphört under strukturfondsperioden 2000-2006(6).

- I enlighet med punkt 3.10.3 andra strecksatsen i riktlinjerna om statligt stöd för regionala ändamål skall "de enskilda föreslagna regionerna eller grupperna av regioner som gränsar till varandra" bilda områden "som vart och ett omfattar minst 100000 invånare".

- I enlighet med punkt 3.10.3 andra strecksatsen i riktlinjerna om statligt stöd för regionala ändamål skall "de enskilda föreslagna regionerna eller grupperna av regioner som gränsar till varandra" bilda "sammanhängande områden". I delar av arbetsmarknadsregionerna som ligger i regionen Molise finns ett samband mellan bostäderna och arbetsplatserna. Dessa delar av arbetsmarknadsregionerna uppfyller alltså kommissionens önskan att befolkningstaket inte skall användas för att enbart välja regioner med hög företagstäthet utan hänsyn till den befolkning som bidrar till produktionen och gynnas av välståndet.

(33) När det gäller stödtaken för de av Italien föreslagna områdena vill kommissionen påminna om att i enlighet med punkt 4.8 i riktlinjerna får, utom bl.a. i regioner med låg befolkningstäthet eller regioner i de yttersta randområdena, "taket för regionalstöd i allmänhet inte överstiga 20 % nettobidragsekvivalenter" eller 10 % nettobidragsekvivalenter i stödberättigade regioner, enligt artikel 87.3 c "som både har högre BNP per invånare uttryckt i köpkraftsstandard och lägre arbetslöshet än respektive genomsnitt i gemenskapen". Såsom meddelats Italien i skrivelse SG(98) D/12398 av den 30 december 1998, där de nationella taken för regionalstödens täckning justeras för perioden 2000-2006, omfattas de arbetsmarknadsregioner som föreslås i Abruzzerna och Molise, med en föreslagen stödnivå på 20 % nettobidragsekvivalenter, inte av ovannämnda tak på 10 % nettobidragsekvivalenter.

(34) Med hänsyn till att stödnivåerna i de föreslagna områdena i regionerna Abruzzerna och Molise uppgår till 20 % nettobidragsekvivalenter och att dessa två regioner under den föregående programplaneringsperioden omfattades av mål 1-stöd ur strukturfonderna medan de i övriga föreslagna områden är 8 %, konstaterar kommissionen att dessa stödnivåer, i enlighet med punkt 4.8 i riktlinjerna, avpassats "enligt de regionala problemens svårighetsgrad sedda i ett gemenskapssammanhang". Följaktligen kan det italienska förslaget härvidlag anses vara förenligt med bestämmelserna i riktlinjerna.

(35) Kommissionen konstaterar att de stödnivåer som föreslagits för små och medelstora företag är förenliga med punkt 4.9 i riktlinjerna, där det föreskrivs att tillägg kan göras i enlighet med gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till små och medelstora företag(7), dvs. med 10 procentenheter brutto i de fall där regionerna kan omfattas av undantaget i artikel 87.3 c i EG-fördraget. Det italienska förslaget kan härvidlag anses vara förenligt med de relevanta bestämmelserna i riktlinjerna.

(36) Slutligen konstaterar kommissionen att kumuleringsreglerna i punkt 4.18 i riktlinjerna har iakttagits. Det italienska förslaget kan även härvidlag anses vara förenligt med bestämmelserna i riktlinjerna.

V. Slutsats

(37) Med hänsyn till ovanstående synpunkter anser kommissionen att den del av det nya förslaget till italiensk regionalstödskarta för perioden 2000-2006 som rör de italienska regioner som kan omfattas av undantaget i artikel 87.3 c i fördraget är förenlig med bestämmelserna i gemenskapens riktlinjer om statligt stöd för regionala ändamål(8).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Den del av den italienska regionalstödskartan för perioden 2000-2006 som gäller områden som kan omfattas av undantaget i artikel 87.3 c i fördraget är förenlig med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 c i fördraget.

Således godkänns genomförande av den åtgärd som nämns i första stycket.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.

Utfärdat i Bryssel den 20. September 2000.

På kommissionens vägnar

Mario Monti

Ledamot av kommissionen

(1) EGT C 175, 24.6.2000, s. 4.

(2) EGT C 74, 10.3.1998, s. 9.

(3) EGT C 175, 24.6.2000, s. 11.

(4) EGT L 107, 30.4.1996, s. 4.

(5) Kommissionens beslut av den 27 april 2001, C(2001) 1073.

(6) EGT L 194, 27.7.1999, s. 53.

(7) EGT C 213, 23.7.1996, s. 4.

(8) EGT C 74, 10.3.1998.

BILAGA A

Förteckning över arbetsmarknadsregioner som föreslagits i sin helhet

KOD ARBETSMARKNADSREGION

>Plats för tabell>

BILAGA B

Förteckning över partiella arbetsmarknadsregioner som föreslagits

>Plats för tabell>