KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 165/97 av den 28 januari 1997 om införande av en preliminär antidumpningstull på import av vissa skodon med överdelar av textilmaterial och med ursprung i Folkrepubliken Kina och Indonesien

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), ändrad genom förordning (EG) nr 2331/96 (2), särskilt artiklarna 7 och 23 i denna,

efter samråd med rådgivande kommittén, och

med beaktande av följande:

A. FÖRFARANDE

(1) Kommissionen meddelade den 22 februari 1995 genom ett tillkännagivande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (3) att det skulle inledas ett antidumpningsförfarande rörande import till gemenskapen av vissa skodon med överdelar av textilmaterial och med ursprung i Folkrepubliken Kina och Indonesien och inledde en undersökning.

(2) Förfarandet inleddes till följd av ett klagomål som lämnats av Europeiska förbundet för skoindustrier (CEC) på sådana nationella förbunds vägnar vars medlemmar svarade för en större del av gemenskapens tillverkning av de skodon som omfattas av denna undersökning. Klagomålet innehöll bevis för dumpning av produkten i fråga och för därav vållad väsentlig skada och denna bevisning ansågs tillräcklig för att motivera att det inleddes ett förfarande.

(3) Med tanke på det stora antalet tillverkare inom denna industri i gemenskapen har det i detta fall enligt artikel 5.4 i rådets förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad grundförordningen) ansetts lämpligt att före inledandet av en undersökning i detalj undersöka graden av stöd för, eller motstånd mot, klagomålet. De berörda företagen svarade för ungefär 54 % av gemenskapens uppskattade totala tillverkning av skodonen i fråga och granskningen visade att det fanns ett klart stöd för klagomålet.

(4) Kommissionen meddelade officiellt de exportörer och importörer som man visste var berörda, de sammanslutningar som företräder dem samt företrädarna för de berörda exporterande länderna att det skulle inledas ett förfarande. Alla direkt berörda parter gavs möjlighet att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet skriftligt tillkännage sina synpunkter och att begära att bli hörda.

(5) De berörda exportländernas myndigheter, ett antal exportörer, importörer i gemenskapen, de sammanslutningar som företräder dem, samt branschorganisationer tillkännagav skriftligt sina synpunkter. Alla parter som lämnat begäran inom den föreskrivna tidsfristen beviljades en utfrågning.

(6) Med tanke på det stora antalet gemenskapstillverkare som var parter i klagomålet ansågs det enligt artikel 17 i grundförordningen lämpligt att begränsa undersökningen till det antal tillverkare som rimligen kunde granskas inom den tillgängliga tidsramen. I detta sammanhang begränsades utsändandet av frågeformulär för att inhämta uppgifter och för att kunna utvärdera en eventuell skada för gemenskapsindustrin till de nationella producentförbunden i gemenskapen samt till 28 av de 68 företag som uttryckligen stödde klagomålet. På grund av svårigheten att genomföra grundliga undersökningar på platsen hos de ovannämnda 28 företagen (nedan kallade den första gruppen) utvaldes för kontrolländamål 9 av dessa företag (nedan kallade kontrollstickprovet) och dessa företags svar blev föremål för ingående kontroller på platsen.

(7) Kommissionen sände också frågeformulär till

- de indonesiska och kinesiska tillverkare/exportörer som förtecknats i klagomålet,

- de exportörer från Hongkong som förtecknats i klagomålet,

- de behöriga myndigheterna i de berörda exportländerna,

- de exportörer som även om de inte förtecknats i klagomålet gav sig tillkänna och begärde ett frågeformulär inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet.

Sammanlagt mottogs fem svar på frågeformuläret från tillverkare/exportörer i Indonesien och trettio svar från tillverkare/exportörer i Folkrepubliken Kina.

(8) Med tanke på det stora antalet svar, totalt 35 stycken, föreslog kommissionen enligt artikel 17 i grundförordningen att undersökningen skulle begränsas till ett rimligt antal samarbetsvilliga exportörer. I samförstånd med de samarbetsvilliga exportörernas juridiska företrädare valdes ett stickprov på tre företag från Folkrepubliken Kina och tre företag från Indonesien.

(9) Vidare sände kommissionen frågeformulär till alla kända importörer. Svar mottogs från 17 av dessa.

(10) Kommissionen inhämtade och verifierade alla uppgifter som ansågs nödvändiga för ett preliminärt fastställande av dumpning och skada och genomförde undersökningar på platsen hos följande företag:

a) Tillverkare i gemenskapen

Det kontrollstickprov som avses i punkt 6 bestod av totalt nio företag belägna i Frankrike, Portugal, Spanien och Förenade kungariket, vilka alla är medlemsstater med omfattande produktion av de skodon som undersöks. Sammanlagt svarade dessa medlemsstater 1994 för 81 % av gemenskapens totala produktion av produkten i fråga.

Dessa nio företag begärde att deras identiteter skulle vara konfidentiella på grund av att några av dem hade hotats med kommersiell bestraffning av vissa kunder som samtidigt var importörer och större detaljhandlare i gemenskapen. Undersökningen bekräftade att vissa gemenskapstillverkare hade varit föremål för kraftiga kommersiella påtryckningar i syfte att få dem att upphöra med samarbetet och dra tillbaka sitt stöd för klagomålet, och således ansågs det lämpligt att inte avslöja namnen på dessa nio företag.

b) Importörer/distributörer

- Groupe André sa, Paris (Frankrike)

- Chausseurop sa, Le Havre (Frankrike)

- Atlex sa, Rouen (Frankrike)

- Intermedium bv, Hoofddorp (Nederländerna)

- British Shoe Corporation Ltd, Leicester (Förenade kungariket)

c) Exportörer/tillverkare i Indonesien

- P.T. Dragon

- P.T. Sindoll Pratama

- P.T. Emperor Footwear Indonesia

(11) Undersökningen av dumpning omfattade perioden från 1 januari 1994 till 31 december 1994 (nedan kallad undersökningsperioden). Undersökningens geografiska räckvidd under denna period var gemenskapens sammansättning vid tiden för inledandet av antidumpningsförfarandet, dvs. alla femton medlemsstater.

(12) På grund av volymen och komplexiteten av de uppgifter som inhämtats från många olika källor och i synnerhet med tanke på det stora antal typer av skodon som omfattas av undersökningen, överskred den normala tid som föreskrivs i artikel 6.9 i rådets förordning (EG) nr 3283/94 (4), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1251/95 (5), enligt vilken förordning detta förfarande inleddes.

B. PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UTREDNING OCH LIKADAN PRODUKT

1. Beskrivning av den produkt som är föremål för utredning

(13) Den produkt som undersöks i detta förfarande är skodon med yttersulor av gummi eller plast och med överdelar av textilmaterial och som omfattas av KN-nummer 6404 19 10 och ex 6404 19 90. Det bör noteras att skodon för sport eller idrott, som t.ex. tennisskor, basketbollskor, gymnastikskor, träningsskor och liknande skor enligt KN-nummer 6404 11 00 inte omfattas av förfarandet.

(14) Det bör även noteras att vissa typer av skodon som ibland kallas "espadriller", dvs. skor med smärtingovandel, utan klack och med flätade sulor av rep, vars sulor inte är tjockare än 2,5 cm och kan vara förstärkta med gummi eller plast över ytor av varierande storlek, redan omfattades av antidumpningsåtgärder och således uteslöts från denna undersökning.

(15) Mot bakgrund av det stora antal olika typer av skodon som kan klassificeras enligt vart och ett av de två KN-numren i fråga beslöts det vid början av undersökningen att det skulle vara lämpligt att dela upp produkten i fråga i olika kategorier och, för att underlätta arbetet, inhämta och bearbeta uppgifterna på grundval av dessa olika kategorier.

För detta ändamål fastställdes fyra olika kategorier enligt följande:

>Plats för tabell>

(16) Även om skodonen inom var och en av dessa kategorier kan utgöras av många olika modeller och typer och kan tillverkas med olika produktionsmetoder är deras grundläggande egenskaper, användningsområden och konsumenternas uppfattning av dem i huvudsak de samma. Följaktligen betraktas de i detta förfarande och enligt sedvanlig gemenskapspraxis som en enda produkt.

2. Likadan produkt

(17) För de skodon som tillverkas av gemenskapsindustrin och säljs på gemenskapens marknad fastställdes det i undersökningen att det fanns en rad olika modeller och typer. Dock drogs slutsatsen att alla modeller och typer hade samma allmänna egenskaper och användningsområden.

(18) Vissa berörda parter hävdade att gemenskapens tillverkare inte hade kapacitet att tillverka stora volymer av den produkttyp som importeras från de berörda länderna och att det således inte tillverkades en likadan produkt i gemenskapen. För att bevisa detta hade en större importör/detaljhandlare begärt skriftliga offerter från ett antal gemenskapstillverkare rörande en potentiellt stor beställning av skor med överdelar av textilmaterial och vulkaniserade sulor. Kopior av ett antal negativa svar som erhållits och som enligt denne importör/detaljhandlare bevisade att denna produkt inte kunde tillverkas i gemenskapen sändes till kommissionen.

Det bör erinras om att de viktigaste kriterierna för fastställande av likadan produkt baseras på allmänna tekniska eller fysiska egenskaper, användningsområden eller funktioner och slutligen konsumenternas uppfattning av produkterna, och inte på metoden för att tillverka produkterna. Även om vulkaniseringsprocessen något skiljer sig från formsprutningsmetoden förringar i detta sammanhang de mindre skillnader som följer av olika produktionsmetoder inte det faktum att både de importerade produkterna och de gemenskapstillverkade produkterna kan anses vara utbytbara vad gäller bruk, användning och konsumentuppfattning och att de således konkurrerar med varandra. I detta fall konkurrerar produkter som importeras från tredje land, med liknande egenskaper och samma användningsområden, med ett antal olika gemenskapstillverkade varor på grundval av pris. Det måste också framhävas att kommissionen mottog bevis för att vulkaniseringsprocessen fortfarande används i gemenskapen.

(19) Efter ytterligare undersökning av den berörda importörens/detaljhandlarens påstående upptäckte kommissionen att den information som lämnats inte var fullständig. Företaget i fråga hade faktiskt underlåtit att till kommissionen sända ett antal andra svar från gemenskapstillverkare som förklarade sig tillverka den typ av skodon som begärts och vara både villiga och i stånd att leverera den produkt som avsågs i importörens förfrågan. Gemenskapstillverkarna tillverkade prover och lämnade offerter för den potentiella beställningen. Följaktligen avvisades importörens/detaljhandlarens påstående rörande gemenskapstillverkarnas oförmåga att med en specifik metod producera den likadana produkten.

(20) I enlighet med detta anses enligt artikel 1.4 i grundförordningen de skodon som omfattas av detta förfarande och som tillverkas i Folkrepubliken Kina och Indonesien och exporteras till gemenskapen vara likadana produkter som de skodon som tillverkas i gemenskap.

(21) Likaledes anses de skodon som omfattas av denna undersökning och som tillverkas i Indonesien vara likadana produkter som de skodon som tillverkas i och exporteras från Folkrepubliken Kina till gemenskapen. Detta är särskilt relevant eftersom Indonesien har använts som jämförbart land för beräkning av normalvärde för Folkrepubliken Kina enligt vad som beskrivs i punkterna 40 och 41 nedan.

C. DUMPNING

1. Indonesien

a) Stickprov

(22) Som nämns i punkt 8 ovan tillämpade kommissionen stickprovsurval enligt artikel 17 i grundförordningen och valde ut tre företag att ingå i stickprovet för Indonesien.

(23) Man kom med de övriga indonesiska företag som var samarbetsvilliga i kommissionens undersökning, men som inte ingick i stickprovet, överens om att dessa företag skulle omfattas av den vägda genomsnittliga dumpningsmarginal som fastställdes för företagen i stickprovet.

(24) De företag som valts ut för stickprovet och som fullt ut samarbetade med undersökningen informerades om att de skulle ges en egen dumpningsmarginal och en individuell tullsats.

b) Normalvärde

(25) I syfte att fastställa normalvärde för vart och ett av de tre indonesiska företagen i stickprovet fastställde kommissionen först huruvida varje tillverkares totala inhemska försäljning av berörda skodon var representativ i förhållande till deras totala export till gemenskapen av de berörda skodonen. I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen anses inhemsk försäljning normalt som representativ när varje tillverkares totala inhemska försäljning av den likadana produkten utgör minst 5 % av tillverkarens försäljning av produkten i fråga för export till gemenskapen.

(26) Det fastställdes att inget av det tre företagen i stickprovet under undersökningsperioden hade en enligt artikel 2.2 i grundförordningen tillräcklig försäljning av de berörda skodonen för att normalvärdet skulle kunna beräknas på grundval av de priser som togs ut på hemmamarknaden. Följaktligen ansågs det lämpligt att på grundval av artikel 2.3 i grundförordningen konstruera normalvärdet för de indonesiska företagen i stickprovet genom att tillverkningskostnaden för varje modell exporterad till gemenskapen adderades med ett skäligt belopp för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader och vinst.

(27) Undersökningen visade att ett av företagen under undersökningsperioden sålde avsevärda kvantiteter av en produkt inom samma allmänna produktkategori på den inhemska marknaden, i detta fall skodon med överdelar av plast, en typ som inte omfattas av detta förfarande. För detta företag fastställdes försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader och vinst enligt artikel 2.6 b i grundförordningen på grundval av de faktiska belopp som konstaterats föreligga för företagets egen tillverkning och försäljning i Indonesien av skodon med överdelar av plast.

(28) I avsaknad av inhemsk försäljning av den likadana produkten eller inom samma allmänna produktkategori för de två övriga företagen i stickprovet fastställdes de belopp för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader och vinst som användes för konstruering av normalvärdet för dessa företag enligt artikel 2.6 c i grundförordningen, dvs. med hjälp av någon annan rimlig metod, vilket i detta fall innebar på grundval av de belopp som konstaterats föreligga för det företag som avses i punkt 27.

c) Exportpris

(29) Eftersom export av berörda skodon från Indonesien gjordes till oberoende kunder i gemenskapen fastställdes exportpriset enligt artikel 2.8 i grundförordningen, dvs. på grundval av de exportpriser som faktiskt betalats eller skulle betalas.

d) Jämförelse

(30) I syfte att få en rättvis jämförelse mellan normalvärde och exportpriser för företagen i stickprovet gjordes enligt artikel 2.10 i grundförordningen vederbörliga justeringar när sådana begärdes och var välgrundade, för olikheter som påverkar prisjämförbarheten. Således har det i förekommande fall gjorts justeringar för skillnader vad gäller fysiska egenskaper, transport, försäkring, hantering, lastning, därmed sammanhängande kostnader, förpackning, kreditkostnader, bakavgifter och garantier/säkerheter.

(31) När det gäller ett indonesiskt företag i stickprovet begärdes justering för handelsled. Företaget anförde att en sådan justering motiverades av att företagets exportförsäljning till gemenskapen gjordes i stora kvantiteter till distributörer och grossister, medan dess inhemska försäljning av skodon med överdelar av plast, som utgjorde underlag för de belopp för försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader som användes för konstruering av normalvärdet, påstods ske i små kvantiteter till detaljhandlare och handlare. En ytterligare granskning under kontrollen på platsen visade att de inhemska köparna av skodon med överdelar av plast faktiskt också var distributörer och grossister. Denna begäran avvisades eftersom normalvärdet och exportpriset fastställts i samma handelsled och en justering således varken var nödvändig eller motiverad.

e) Dumpingsmarginaler

(32) För beräkningen av dumpningsmarginalen för varje indonesiskt företag i stickprovet jämförde kommissionen exportörernas vägda genomsnittliga normalvärden och vägda genomsnittliga exportpriser utom i de fall när det fanns ett mönster för exportpriserna vilket väsentligen skilde sig mellan olika inköpare, regioner eller tidsperioder. I sådana fall måste exportpriserna enligt artikel 2.11 i grundförordningen jämföras transaktion för transaktion med vägda genomsnittliga normalvärden.

(33) Jämförelsen visade att två av de tre företagen i stickprovet dumpade de berörda skodonen under undersökningsperioden. Följande preliminära dumpningsmarginaler uttryckta i procent av cif-priset vid gemenskapens gräns fastställdes för dessa företag:

>Plats för tabell>

(34) Dumpningsmarginalen för de två samarbetsvilliga företagen som inte valts ut baserades på det vägda genomsnitt som fastställts i stickprovet. Den genomsnittliga dumpningsmarginalen i stickprovet fastställdes som ett vägt genomsnitt av de dumpningsmarginaler som fastställts för varje företag i stickprovet. Det bortsågs enligt artikel 9.6 i grundförordningen från den dumpningsmarginal på noll procent som beräknats för ett av företagen. Den på detta vis fastställda preliminära dumpningsmarginalen uppgår uttryckt i procent av cif-priset vid gemenskapens gräns till 15,4 %.

Följande två företag kommer att omfattas av stickprovets genomsnitt:

- P.T. Bosaeng Jaya.

- P.T. Volmacarol.

(35) För de tillverkare i Indonesien som varken besvarade kommissionens frågeformulär eller på annat sätt gav sig till känna har en preliminär dumpningsmarginal enligt artikel 18 i grundförordningen fastställts på grundval av tillgängliga uppgifter. Med tanke på den ovanligt höga graden av bristande samarbete i detta fall från indonesiska exportörers sida och för att undvika att belöna bristande samarbete ansåg kommissionen dock att det var lämpligt att preliminärt basera den resterande dumpningsmarginalen på genomsnittet av de högsta dumpningsmarginaler som konstaterats för vart och ett av de tre företag som valts ut för stickprovet. Marginalen fastställdes således till 53 %.

2. Folkrepubliken Kina

a) Stickprov

(36) Som nämns i punkt 8 ovan användes för Folkrepubliken Kina stickprovsurval enligt artikel 17 i grundförordningen. Tre företag valdes ut i samförstånd med de juridiska företrädarna för de berörda samarbetsvilliga företagen.

(37) Man kom överens om att dumpningsmarginalen för de samarbetsvilliga kinesiska företag som inte ingick i stickprovet skulle fastställas på grundval av den vägda genomsnittliga dumpningsmarginal som fastställts för de tre företagen i stickprovet.

(38) Dumpningsmarginalen för icke-samarbetsvilliga företag måste fastställas på grundval av tillgängliga uppgifter enligt artikel 18 i grundförordningen.

(39) Eftersom Folkrepubliken Kina inte är en marknadsekonomi måste en enhetlig dumpningsmarginal beräknas på grundval av det vägda genomsnittet av de marginaler som fastställts för samarbetsvilliga och icke-samarbetsvilliga exportörer.

b) Normalvärde-val av jämförbart land

(40) I enlighet med artikel 2.7 i grundförordningen baserades normalvärdet på uppgifter som inhämtats från tillverkare i ett land med marknadsekonomi (jämförbart land).

(41) När det gäller valet av jämförbart land föreslogs Thailand i klagomålet. Ett antal importörer och de kinesiska exportörerna opponerade sig dock mot detta val av det skälet att nivåerna på den ekonomiska utvecklingen i Folkrepubliken Kina respektive Thailand skulle vara olika. Två handelsorganisationer, Utrikeshandelsförbundet (FTA) och Förbundet för europeiska idrottsvaruindustrier (FESI) föreslog Indonesien, vilket också de kinesiska exportörerna gjorde. Bangladesh, Indien, Pakistan och Vietnam föreslogs också av några berörda parter under olika skeden av förfarandet, dock utan att dessa lade fram bevis för varför något av dessa länder borde föredras framför något annat.

Efter att ha granskat den begränsade mängden tillgängliga uppgifter för alla de länder som föreslagits ansåg kommissionen slutligen att det enligt artikel 2.7 i grundförordningen var rimligt att välja Indonesien som jämförbart land, eftersom det verkade finnas ett stort antal leverantörer på den marknaden och en viss likhet mellan de tillverkningsmetoder som användes där och de som användes i Folkrepubliken Kina. Det verkade heller inte finnas några betydande skillnader när det gäller tillgång till råmaterial. Vidare hade Indonesien föreslagits av de kinesiska tillverkarna och gemenskapens tillverkare reste inga invändningar mot detta val.

c) Normalvärde-beräkning av normalvärde

(42) Det fastställdes i undersökningen att de samarbetsvilliga företagen i det jämförbara landet, Indonesien, antingen inte hade haft någon, eller inte tillräcklig, inhemsk försäljning enligt artikel 2.3 i grundförordningen av den produkt som omfattas av undersökningen. I avsaknad av inhemsk försäljning i Indonesien beräknades följaktligen normalvärdet för de kinesiska exportörer som ingick i stickprovet enligt artikel 2.7 i grundförordningen på grundval av konstruerade normalvärden, fastställda för varje modell, för de indonesiska företag som ingick i stickprovet.

(43) Som nämns i punkterna 26 till 28 ovan fastställdes konstruerade värden genom att ett skäligt belopp för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader och vinst adderades med tillverkningskostnader för varje modell. Det bör i detta sammanhang noteras att de indonesiska modeller som användes som underlag var de modeller som på grundval av de uppgifter som lämnats till kommissionen konstaterats vara likadana som eller, i avsaknad av liknade modeller, som mest liknade de kinesiska modeller som exporterades till gemenskapen av de kinesiska företag som ingick i stickprovet.

d) Exportpris-beräkning av exportpris

(44) Kommissionens undersökning visade att exporten från de tre kinesiska företag som ingick i stickprovet gjordes direkt till oberoende kunder i gemenskapen. Således kunde exportpriser fastställas på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas.

e) Jämförelse

(45) I syfte att få en rättvis jämförelse mellan normalvärde och exportpriser för företagen i stickprovet gjordes enligt artikel 2.10 i grundförordningen justeringar för vederbörligen motiverade olikheter som påverkade prisjämförbarheten. Således gjordes justeringar för skillnader vad gäller fysiska egenskaper, transport, försäkring, hantering, lastning, därmed sammanhängande kostnader, förpackning och kreditkostnader.

f) Dumpningsmarginal

i) Samarbetsvilliga företag

(46) För att beräkna en enda dumpningsmarginal för Kina, och som det nämns i punkt 51 nedan, ansåg kommissionen först att det var nödvändigt att beräkna en dumpningsmarginal för vart och ett av de tre företagen i stickprovet. I detta syfte jämförde kommissionen normalvärdet fritt fabrik och exportpriserna fob för samarbetsvilliga kinesiska exportörer. Denna jämförelse baserades på det vägda genomsnittliga försäljningspriset för varje skodonsmodell som tillverkades av företagen i stickprovet och exporterades till gemenskapen under undersökningsperioden.

(47) I de fall när det fanns betydande variationer i exportpriserna beroende på region, inköpare eller tidsperiod och när ett vägt genomsnittligt exportpris inte till fullo skulle avspegla den dumpning som förekom jämfördes det konstruerade normalvärdet för en specifik indonesisk modell med exportpriset för en jämförbar kinesisk modell transaktion för transaktion enligt artikel 2.11 i grundförordningen.

(48) Jämförelsen visade att det förekom dumpning av de berörda skodon med ursprung i Folkrepubliken Kina som exporterades till gemenskapen av företagen i stickprovet under undersökningsperioden. Dumpningsmarginalen för alla de trettio samarbetsvilliga exportörerna fastställdes med hjälp av det vägda genomsnittet för de dumpningsmarginaler som fastställts för de tre företagen i stickprovet och som uttryckts i procent av cif-priset vid gemenskapens gräns.

ii) Icke-samarbetsvilliga företag

(49) Dumpningsmarginalen för icke-samarbetsvilliga företag fastställdes på grundval av tillgängliga uppgifter enligt artikel 18 i grundförordningen. I detta särskilda fall har de lämpligaste tillgängliga uppgifterna preliminärt ansetts vara den mest dumpade transaktion som konstaterats för vart och ett av de tre företagen i stickprovet. Dumpningsmarginalen sålunda fastställd som ett aritmetiskt genomsnitt uttrycktes sedan i procent av cif-priset vid gemenskapens gräns.

iii) Enhetlig dumpningsmarginal-Kina

(50) Alla de kinesiska exportörer som besvarade kommissionens frågeformulär begärde individuell behandling av sina exportpriser och därigenom ett fastställande av individuella dumpningsmarginaler. Vid granskningen av skälen för dessa ansökningar försökte kommissionen verifiera huruvida de exportörer som var samarbetsvilliga i förfarandet åtnjöt ett oberoende som var jämförbart med det som skulle råda i ett land med marknadsekonomi och som skulle motivera ett avsteg från den princip som fastställs i artikel 9.5 i grundförordningen, dvs. att det bör fastställas en enda landsomfattande tull för export från länder som inte är marknadsekonomier. I detta syfte riktades detaljerade frågor till exportörerna angående ägarskap, ledning, kontroll och fastställande av kommersiell strategi och affärsstrategi. Inget av de företag som besvarade frågorna kunde på ett för kommissionen tillfredsställande sätt visa att de var tillräckligt självständiga från de kinesiska myndigheterna för att kunna få individuell behandling. Således avvisades exportörernas begäran och företagen informerades i enlighet med detta.

(51) Som anges i punkt 39 ovan beräknades en enda dumpningsmarginal för Folkrepubliken Kina med hjälp av det vägda genomsnittet av de marginaler som fastställts för samarbetsvilliga och icke-samarbetsvilliga exportörer. De förra fastställdes med hjälp av det vägda genomsnittet av de dumpningsmarginaler som fastställts för de tre företagen i stickprovet, medan de senare fastställdes enligt artikel 18 i grundförordningen på grundval av tillgängliga uppgifter, dvs. genomsnittet av den mest dumpade transaktion som konstaterats för vart och ett av de tre företag som valts ut för stickprovet.

(52) Denna undersökning har kännetecknats av den extremt låga graden av samarbetsvilja som de kinesiska exportörerna visat. Mot bakgrund av det stora antal olika skodonstyper till olika priser som kan importeras enligt de två KN-nummer som berörts av detta förfarande enligt punkt 15 ovan, ansågs det i detta särskilda fall lämpligt att fastställa dumpningsmarginaler med hjälp av den metod som beskrivs i punkt 49 ovan.

(53) Som nämns i punkt 50 ovan beviljades ingen av de samarbetsvilliga kinesiska exportörerna individuell behandling. I enlighet med artikel 9.5 i grundförordningen beräknade kommissionen således en enda dumpningsmarginal för Kina på grundval av det vägda genomsnittet av de marginaler som fastställts för samarbetsvilliga och icke-samarbetsvilliga exportörer. Den preliminära dumpningsmarginalen sålunda fastställd för alla exportörer i Folkrepubliken Kina uttryckt i procent av cif-priset vid gemenskapens gräns var 138,7 %.

D. GEMENSKAPSINDUSTRIN

1. Klagande tillverkare

(54) Undersökningen bekräftade att det avgörande som anges i punkt 3 var korrekt och följaktligen anser kommissionen beträffande detta förfarande att de klagande företagen utgör gemenskapsindustrin i den mening som avses i artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen.

2. Tillämpning av artikel 4.1a/Definition av "gemenskapsindustri"

(55) Under undersökningens gång visade det sig att en gemenskapstillverkare i den första gruppen, definierad enligt punkt 6, också importerade den dumpade produkten från de länder som omfattas av detta förfarande. I detta fall granskade kommissionen huruvida detta företag borde uteslutas från definitionen av gemenskapsindustrin mot bakgrund av artikel 4.1 a i grundförordningen.

I detta sammanhang bör det erinras om att artikel 4.1 a inte föreskriver en automatisk uteslutning av tillverkare som själva importerar den dumpade produkten, utan snarare förpliktar gemenskapens institutioner att från fall till fall undersöka huruvida det är befogat att i en viss situation utesluta en tillverkare.

För genomförandet av denna undersökning framstod det som lämpligt att fastställa om detta företag huvudsakligen var en tillverkare med sidoverksamhet baserad på import, som endast kompletterade dess tillverkning i gemenskapen, eller om det var en importör med relativt begränsad tilläggstillverkning i gemenskapen. Ett sådant tillvägagångssätt framstod som både skäligt och i linje med gemenskapens praxis och domstolens rättspraxis (6).

Undersökningen visade att importen av den dumpade produkten från de berörda länderna utgjorde mindre än 25 % av det berörda företagets omsättning. Kommissionen anser därför att detta företags huvudverksamhet var tillverkning av skodon i gemenskapen och att det inte var skyddat mot dumpning. Mot bakgrund av artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen ansågs alltså detta företag tillsammans med de andra samarbetsvilliga företagen utgöra gemenskapsindustrin.

E. SKADA

1. Inledande anmärkningar

(56) För fastställande av skada i detta förfarande granskade kommissionen uppgifter för perioden från 1991 till 1994.

(57) När det gäller de typer av uppgifter som anges nedan bör det noteras att inte alla de ekonomiska indikatorer som inhämtats från individuella företag i den första gruppen och kontrollstickprovet hade någon betydelse för gemenskapsindustrins tillstånd rörande fastställande av skada. Exempelvis är det så att tillverkning sker mot order, vilket medför att det inte förs några lager och att lagernivåer således har mycket liten betydelse för skadeanalysen, och detsamma gäller för kapacitet och kapacitetsutnyttjande (eftersom ledig kapacitet inte strikt kan hänföras endast till likadan produkt). I enlighet med artikel 3.5 i grundförordningen beaktade kommissionen i sin analys av gemenskapsindustrins situation följaktligen endast de ekonomiska faktorer som konstaterades ha betydelse för denna industrins tillstånd.

2. Metod för inhämtning av uppgifter

(58) Som redan nämnts i punkt 6 och med tanke på det stora antal företag som var parter i klagomålet och i enlighet med artikel 17 i grundförordningen ansåg kommissionen att det var lämpligt att för fastställande av skada begränsa insamlandet av uppgifter till

- de nationella producentförbunden i gemenskapen, och

- ett skäligt antal företag som representerade den största tillverkningsvolym som kunde undersökas inom den tillgängliga tidsramen (dvs. de 28 enskilda företagen i den första gruppen, utvalda från de 68 företag som stödde klagomålet).

(59) Vid valet av dessa 28 företag säkerställdes det att de var representativa för gemenskapsindustrin som helhet genom att de

- på ett så balanserat sätt som möjligt täckte de fyra kategorierna av produkten i fråga,

- avspeglade de olika företagsstorlekarna och produktionsstrukturerna, och

- också representerade de viktigaste medlemsstater där tillverkning förekom.

(60) Uppgifter inhämtades från de nationella skodonsproducentförbunden med hjälp av deras expertkunskap om de lokala marknaderna, samt från de 28 enskilda företagen i den första gruppen definierade enligt punkt 6. Skadeindikatorer undersöktes sedan på den lämpligaste nivån, dvs.

- för gemenskapen som helhet vad gäller allmänna uppgifter som förbrukning i gemenskapen, tillverkning, försäljningsvolym och sysselsättning,

- för den första gruppen av företag vad gäller utvecklingstrender för priser och kostnader, inbegripet lönsamhet.

(61) De 28 företagen i den första gruppen av vilka samarbete begärdes och erhölls representerar 25,6 % av gemenskapens totala uppskattade tillverkning av den likadana produkten.

3. Total förbrukning på gemenskapens marknad

(62) För beräkning av gemenskapens totala förbrukning av de skodon som omfattas av denna undersökning beaktade kommissionen de sammanlagda totalvärdena för

- försäljningsvolymen i gemenskapen för alla gemenskapens tillverkare av den berörda produkten, på grundval av uppgifter från gemenskapens nationella skodonsproducentförbund i kombination med Eurostat-statistik för deras export till länder utanför gemenskapen,

- importen till gemenskapen av den berörda produkten från Folkrepubliken Kina och Indonesien,

- importen till gemenskapen av den berörda produkten från alla andra tredje länder.

(63) På denna grund konstaterade kommissionen att gemenskapens förbrukning av den berörda produkten ökade med 10 miljoner par från 314 miljoner par 1991 till 324 miljoner par i undersökningsperioden, en ökning på cirka 3 %.

4. Kumulerad bedömning av effekterna av dumpad import

(64) I enlighet med artikel 3.4 i grundförordningen undersökte kommissionen huruvida det var berättigat med en kumulering av importen från de två länder som berörs av detta antidumpningsförfarande.

(65) Den totala volymen av dumpad import från Folkrepubliken Kina under 1994 av sådana skodon som omfattas av denna undersökning uppgick till 129,5 miljoner par. Den totala volymen av dumpad import från Indonesien av berörda skodon uppgick till 31,5 miljoner par under samma period.

(66) Marknadsandelen i gemenskapen för dumpad kinesisk import uppgick till 39,9 % 1994. Marknadsandelen för Indonesien uppgick under samma period till 9,7 %. Således kan importen inte i något fall beaktas som försumbar.

(67) Som det visas ovan har dessutom avsevärda dumpningsmarginaler fastställts för båda länder under undersökningens gång.

(68) Undersökningen visade också att konkurrensvillkoren på gemenskapens marknad för skodon importerade från Folkrepubliken Kina och Indonesien var liknande och att det inte fanns några betydande kvalitetsskillnader mellan kinesiska och indonesiska produkter. Ur konsumentens synvinkel var de utbytbara, erbjöds till försäljning till låga priser i samma geografiska områden i gemenskapen, således via samma distributionskanaler, förekom samtidigt på gemenskapens marknad och riktades i allmänhet till samma segment på gemenskapens marknad för skodon (dvs. från det nedre skiktet till den lägre delen av mellanskiktet av marknaden).

(69) På detta grundval ansåg kommissionen att kumulering var berättigad och således undersöktes effekterna av dumpad import från de två länderna gemensamt för att fastställa skada.

5. Den dumpade importens kumulerade volym och marknadsandel

(70) Den totala volymen av import från Folkrepubliken Kina och Indonesien ökade från 106,5 miljoner par 1991 till 161 miljoner par 1994, en ökning på cirka 50 %. Detta motsvarar en ökning av den kombinerade marknadsandelen från 33,9 % 1991 till ungefär 50 % 1994.

6. Priser för dumpad import och prisunderskridande

(71) På grundval av uppgifter från importörer och deras organisationer visade undersökningen att inom samma allmänna kategorier enligt punkt 15 hade det skett en gradvis övergång till importen till mer sofistikerade och dyrare typer av skodon, med en motsvarande allmän ökning av importpriserna mellan 1991 och 1994.

(72) För att beräkna prisunderskridande gjordes först jämförelser kategori för kategori mellan cif-importpriser (enligt Eurostat) från vart och ett av de berörda exportländerna, justerat till nivån efter betald tull och klarering, och de försäljningspriser på gemenskapens marknad som kunde tas ut av kontrollstickprovets gemenskapstillverkare i samma handelsled, dvs. till distributörer/grossister.

Dessa jämförelser visade kategori för kategori att det förekom avsevärda marginaler för prisunderskridande, uttryckta i procent av gemenskapstillverkarnas försäljningspriser, på upp till 47 % för Folkrepubliken Kina och upp till 25 % för Indonesien.

(73) Det genomfördes dock en andra undersökning av prisunderskridande genom att man valde ut de kinesiska och indonesiska modeller som exporterades till gemenskapen i störst volym av de samarbetsvilliga företagen i dumpningsstickprovet. Dessa modeller indelades i 16 så kallade grupper av skodon (exempelvis tofflor utan hälkappor för vuxna, sommarsandaler för kvinnor, snöskor för barn med ovandel av smärting). Det bör dock noteras att dessa grupper är mera noggrant definierade än de kategorier som beskrivs i punkt 15 och medger en noggrannare analys. De tullklarerade priserna för dessa grupper i gemenskapen jämfördes med de tullklarerade priserna för identiska eller jämförbara modeller framställda av gemenskapstillverkarna i skadekontrollstickprovet enligt punkt 6.

Dessa jämförelser visade att det förekom ännu större marginaler för prisunderskridande: upp till 63 % för Folkrepubliken Kina och upp till 51 % för Indonesien.

7. Gemenskapsindustrins situation

Tillverkning

(74) Information från de nationella skodonsproducentförbunden visar att tillverkningen av produkten i fråga i gemenskapen minskade från 141,5 miljoner par 1991 till 112,8 miljoner par 1994, vilket är en nedgång på omkring 20 %.

Försäljningsvolym

(75) Försäljningen av produkten i fråga i gemenskapen minskade med 27 % mellan 1991 och 1994. Detta värde erhölls genom att den totala tillverkningen i gemenskapen, enligt uppgifter från ovannämnda förbund, minskades med exporten till tredje land.

Omsättning

(76) På grundval av uppgifter från de nationella förbunden och de samarbetsvilliga gemenskapstillverkarna kunde kommissionen fastställa att den totala omsättningen av produkten i fråga sjönk med 26 % mellan 1991 och 1994.

Marknadsandel

(77) Med hjälp av uppgifter från nationella förbund och Eurostat fastställde kommissionen att marknadsandelen för gemenskapstillverkarna på gemenskapens marknad sjönk från 41,5 % 1991 till 29,3 % 1994.

Gemenskapstillverkarnas priser

(78) Undersökningen visade att gemenskapstillverkarnas genomsnittliga generella försäljningspris för tofflor och andra inneskor med överdelar av textilmaterial (kategorier A och B) minskade något mellan 1991 och 1994. Denna situation över en fyraårsperiod avspeglar varken den genomsnittliga inflationsnivån eller uppgången i tillverkningskostnader.

Vad gäller skor för utomhusbruk med överdelar av textilmaterial som omfattas av denna undersökning (kategorier C och D) fastställde kommissionen att genomsnittliga priser för skodon i dessa kategorier hade ökat mellan 1991 och 1994. En ytterligare granskning, bekräftad av information från ett antal parter inbegripet gemenskapstillverkare och importörer, visade dock att denna prisökning kunde hänföras till en förändring av produktmixen, eftersom gemenskapstillverkarna i allt högre utsträckning tvingats överge tillverkning av lågprismodeller.

Lönsamhet

(79) Kommissionen konstaterade att den generella lönsamheten (i relation till omsättningen) för företagen i den första gruppen minskade successivt från 8,2 % 1991 till 2,6 % 1994 för de produkter som omfattas av undersökningen. Vinstmarginalerna för företagen i kontrollstickprovet bekräftade denna nedåtgående trend.

(80) I detta sammanhang måste sammansättningen av gemenskapens skodonsindustri beaktas med tanke på att den består av ett mycket stort antal små och medelstora företag som tillverkar skodon nästan enbart efter inkomna order och vars priser baseras på en bidragskalkyl av vilken vinst för varje modell framgår. Eftersom de direkta kostnaderna i form av råmaterial och direkt arbetskraft utgjorde upp till 80 % av kostnaden för en sko konstaterades det att inget av dessa företag kunde ådra sig förluster för mer än några få månader utan att tvingas att lägga ned verksamheten på grund av likviditetsbrist. Ett stort antal nedläggningar har också i verkligheten noteras för den undersökta perioden - se punkt 82 nedan. Denna kostnadsstruktur är ett avgörande inslag i denna undersökning och är anledningen till denna arbetsintensiva industris extrema sårbarhet, och till att den inte har medel för att motstå trycket från dumpad lågprisimport ens under en relativt begränsad tidsperiod.

Sysselsättning samt nedläggningar av företag

(81) Uppgifter från de nationella förbunden visade att sysselsättningen i sektorn för tillverkning av de skodon som undersökts sjönk från cirka 30 000 personer 1991 till 23 600 personer under undersökningsperioden, vilket är en nedgång på 25 %.

(82) Vad gäller det antal företag som tillverkade de skodon som omfattas av denna undersökning och som lade ned sin produktion mellan 1991 och 1994 mottogs uppgifter om nedläggning av 28 fabriker i sju medlemsstater (Belgien, Spanien, Finland, Italien, Nederländerna, Portugal och Förenade kungariket) från nationella producentförbund.

8. Slutsatser om skada

(83) I förening med de slutsatser som anges i punkt 80 angående importvolymen och dennas potentiella verkan på priserna i gemenskapen visar alla de ekonomiska indikatorer som nämns ovan, på grundval av uppgifter från de nationella skodonsproducentförbunden och enskilda företag, klart att gemenskapstillverkarnas situation försämrades märkbart mellan 1991 och 1994 vad gäller den berörda produkten. Som påvisats har gemenskapsindustrin som helhet noterat en nedgång i produktion, försäljningsvolym, omsättning, marknadsandel, lönsamhet och sysselsättning, och dessutom har ett stort antal företagsnedläggningar registrerats.

(84) Kommissionen anser därför att den gemenskapsindustri som tillverkar berörda skodon har vållats skada, vilken kan anses vara väsentlig enligt artikel 3 i grundförordningen.

F. ORSAKSSAMBAND

1. Introduktion

(85) I enlighet med artikel 3.7 i grundförordningen undersökte kommissionen huruvida den väsentliga skada som vållats gemenskapsindustrin hade orsakats av den dumpade importen från Folkrepubliken Kina och Indonesien eller om andra faktorer hade orsakat eller bidragit till den skadan.

Som nämns i punkt 68 påverkar importen av dumpade produkter från berörda länder huvudsakligen det nedre skiktet och den lägre delen av mellanskiktet av marknaden, vilket allmänt anses vara det skikt som är mest känsligt för prisvariationer. Det bör i detta sammanhang erinras om att de skodon som omfattas av detta förfarande och som tillverkas i gemenskapen och de likvärdiga skodon som importeras från Folkrepubliken Kina och Indonesien konkurrerar direkt med varandra, eftersom det sällan förekommer några för konsumenten märkbara eller betydande kvalitetsskillnader mellan de importerade produkterna och den produkt som tillverkas i gemenskapen.

2. Verkan av den dumpade importen

(86) Vid undersökningen av verkningarna av den dumpade importen måste man komma ihåg att gemenskapens marknad för skodon är öppen och priskänslig på grund av typen av berörd produkt och mångfalden av distributionskanaler. Det kunde konstateras att denna imports ökande volym och marknadsandel i förening med det avsevärda prisunderskridande som fastställts sammanföll med förlust av marknadsdelar och en allt sämre ekonomisk situation för gemenskapsindustrin.

(87) Även om priserna verkade ha ökat för vissa typer av produkter i fråga med ursprung i Folkrepubliken Kina och Indonesien mellan 1991 och 1994 på grund av uppgraderingen av produktmixen fortsatte den dumpade importen att i hög grad underskrida gemenskapsindustrins priser och därigenom utöva ett pristryck.

(88) Följaktligen drar kommissionen slutsatsen att den dumpade lågprisimporten från berörda länder klart kan sättas i samband med den försämrade situationen för gemenskapsindustrin.

3. Verkan av andra faktorer

a) Import från andra tredje länder

(89) Det har också övervägts huruvida andra faktorer än den dumpade importen från Folkrepubliken Kina och Indonesien kan ha orsakat eller bidragit till den väsentliga skada som vållats gemenskapsindustrin och i synnerhet huruvida import från andra länder än de som för närvarande undersöks kan ha bidragit till denna situation.

(90) I detta avseende uppmärksammade vissa berörda parter kommissionen på att det förekom import till gemenskapen från Vietnam. Statistik från Eurostat visade att importen från Vietnam av den berörda produkten ökade betydligt, från cirka 1,2 miljoner par 1991 till 20,5 miljoner par 1994. Vad gäller priserna på denna import har det på grund av bristen på information om produktmixen inte kunnat fastställas rimliga uppgifter på vilka slutsatser har kunnat baseras. Den bevisning som har lagts fram om prissättningen av Vietnams export till gemenskapen har inte varit tillräcklig för att denna undersöknings räckvidd skall kunna utvidgas till att omfatta även detta land.

(91) Det bör också noteras att marknadsandelen i gemenskapen för alla tredje länder inklusive Vietnam (men exklusive Folkrepubliken Kina och Indonesien) faktiskt minskade från 24,6 % till 21,1 % mellan 1991 och 1994. Således kan slutsatsen dras att importen från andra länder än de som berörs av detta förfarande inte kan betraktas som en viktig orsak till den skada som vållats gemenskapsindustrin och kanske inte ens alls har bidragit till denna skada.

b) Intern konkurrens

(92) Ett flertal berörda parter har hävdat att det har förekommit en betydande intern konkurrens i gemenskapen mellan tillverkare i Spanien, Portugal och Italien och tillverkare i de andra medlemsstaterna och att det är denna konkurrens som är orsaken till att några företag har försatts i en prekär ekonomisk situation. Denna situation påstås också ha orsakat markanta skillnader mellan medlemsstaterna vad gäller deras skodonstillverkares prestationer och resultat.

Kommissionen är medveten om att vissa tillverkare på grund av komparativa fördelar avseende kostnadsfaktorer såsom arbetskraft i vissa medlemsstater kan tillverka skodon billigare än andra medlemsstaters tillverkare och således ha lägre priser. En sådan situation påverkar givetvis den ekonomiska situationen för tillverkare med högre kostnader. Detta kombinerat med verkan av vissa valutakursfluktuationer under analysperioden kan ha bidragit till några företags svårigheter och vissa andra företags något förbättrade resultat.

(93) Vid undersökningen av dessa argument måste det dock göras åtskillnad mellan rättvis konkurrens och orättvis konkurrens och det bör erinras om att det inom ramen för en inre marknad finns mekanismer för att säkerställa att konkurrensen mellan gemenskapstillverkare är rättvis.

Dessutom har vid bedömningen av den skada som vållats gemenskapsindustrin situationen för gemenskapens tillverkare av produkten i fråga i de mera betydande tillverkande medlemsstaterna beaktas. Resultaten av denna bedömning avspeglar situationen för gemenskapsindustrin i dess helhet. Följaktligen kompenserar de sammanlagda uppgifter som använts vid skadebedömningen för eventuella interna skillnader i gemenskapsindustrins resultat. Om den interna konkurrensen hade varit den enda drivkraften på gemenskapens marknad hade gemenskapsindustrins marknadsandel inte minskat från 41,5 % 1991 till 29,3 % 1994.

(94) Det har också framförts att ett antal gemenskapstillverkare har överfört några av sina mera arbetsintensiva verksamheter till tredje land med låga arbetskraftskostnader och därigenom bidragit till den samlade skada som vållats gemenskapsindustrin, i synnerhet när det gäller sysselsättning. Kommissionen anser att det faktum att några tillverkare har tvingats till detta tillvägagångssätt kan betraktas som en försvarsåtgärd i syfte att reducera kostnader för att kunna konkurrera med den dumpade importen och således utgör ytterligare bevis för den påfrestning som den dumpade importen har inneburit.

4. Slutsatser om orsakssamband

(95) Även om vissa faktorer förutom den dumpade importen från berörda länder kan ha bidragit till den skada som vållats gemenskapsindustrin drar kommissionen slutsatsen att den dumpade lågprisimporten från Folkrepubliken Kina och Indonesien, beaktad separat, har vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada. Denna slutsats baseras på ovanstående argumentation och särskilt nivån på prisunderskridandet och den mycket stora ökningen av dumpad import, vilket har lett till att dessa länder har erövrat nästan halva gemenskapens marknad. Detta har medfört minskande lönsamhet för gemenskapsindustrin och ett stort antal företagsnedläggningar samtidigt som förbrukningen i gemenskapen ökat och importen från andra tredje länder har minskat.

G. GEMENSKAPENS INTRESSE

1. Allmänna anmärkningar

(96) På grundval av samtliga lämnade uppgifter har kommissionen undersökt om det trots slutsatsen om dumpning och skada fanns tvingande skäl som skulle leda till slutsatsen att det inte ligger i gemenskapens intresse att införa åtgärder i detta särskilda fall. I detta syfte och i enlighet med artikel 21.1 i grundförordningen har kommissionen undersökt eventuella åtgärders effekt för alla parter som berörs av förfarandet samt konsekvenserna av att inte vidta preliminära åtgärder.

Vid denna bedömning beaktades särskilt behovet av att undanröja den snedvridning av handeln som följer av skadevållande dumpning och behovet av att återställa en effektiv konkurrens.

2. Gemenskapsindustrins intresse

(97) Om det inte vidtas åtgärder för att motverka verkan av dumpad import från Folkrepubliken Kina och Indonesien anses det att gemenskapstillverkarnas ställning ytterligare kommer att försämras och att gemenskapsindustrins själva existens till sist kommer att hotas. Kommissionen är också av den uppfattningen att ett färre antal tillverkare på gemenskapens marknad kan leda till att konkurrensen minskas i motsvarande mån.

(98) På grundval av fastställda omständigheter är det rimligt att dra slutsatsen att en fortsättning av dumpad import kommer att leda till ytterligare fabriksnedläggningar och betydande förluster av arbetstillfällen förutom dem som redan ägt rum.

3. Andra gemenskapsindustriers intresse

(99) Ett antal importörer har anfört att ett införande av åtgärder kommer att inverka negativt på andra industrier i gemenskapen, såsom de som till Folkrepubliken Kina och Indonesien exporterar maskiner som används för tillverkning av skodon.

Det bör påpekas att några bevis för detta påstående inte har lämnats till kommissionen och att några tillverkare i gemenskapen som producerar sådan utrustning inte har givit sig till känna. Vidare finns det ingen anledning att anta att skodonstillverkare i de exporterande länderna är större användare av gemenskapstillverkad utrustning för framställning av skodon än gemenskapsindustrin själv. Om gemenskapens skodonsindustri kan behålla eller återvinna sina marknadsandelar i ett tillstånd av fri och rättvis konkurrens kommer detta alltså också att gynna de gemenskapstillverkare som producerar maskiner för tillverkning av skodon.

(100) Vad gäller företagsnedläggningar har det varit anmärkningsvärt i denna undersökning att gemenskapens skodonstillverkare och deras leverantörer av insatsvaror i många medlemsstater har tenderat att vara belägna i samma geografiska område, ofta i områden som redan lider av industriell tillbakagång. Nedläggningen av en fabrik kan i dessa områden således leda till en allvarlig kedjeaktion för andra företag, särskilt dem som levererar råmaterial.

4. Importörers/detaljhandlares intresse

(101) Ett flertal importörer och importörer/detaljhandlare har i allmänna ordalag hävdat att ett införande av antidumpningsåtgärder skulle få en negativ inverkan på deras affärer, särskilt vad det gäller sysselsättningen. Kommissionen har särskilt beaktat vilka verkningar som ett införande av åtgärder skulle kunna få i detta fall och noggrant undersökt de potentiella effekterna för sysselsättningen hos all berörda parter, dvs. inte bara för gemenskapstillverkarna utan också deras råvaru- och insatsvaruleverantörer samt importörer och detaljhandlare.

Även om det inte har lämnats några konkreta bevis för att åtgärder skulle medföra förlust av arbetstillfällen för import- och detaljhandessektorerna anser kommissionen att en eventuell minskning av sysselsättningen i importföretag eller detaljhandelsföretag (detaljhandelssektorn påverkas sannolikt mindre än importörerna) mer än väl skulle kompenseras av bevarade arbetstillfällen både i tillverkningssektorn, som enligt undersökningen har påverkats negativt i hög grad, och i ovannämnda industrier, som befinner sig i ett tidigare led i bearbetsningskedjan.

5. Inverkan på konsumenter

(102) Det har framförts att om antidumpningsåtgärder skulle införas i detta särskilda fall och tullarna vältras över på konsumenten, skulle detta negativt påverka de konsumenter med låga inkomster som är hänvisade till att köpa skodon i det lägre prisskiktet.

Det är visserligen riktigt att antidumpningstullarna måste bäras av något led mellan importören och slutkonsumenten, men det bör nämnas att sådana tullar tas ut på cif-importpriset och således får en avsevärt mindre effekt på detaljhandelspriser. Med tanke på de mycket höga marginaler på över 100 % i genomsnitt som vanligtvis uppnås mellan import och detaljhandel kan det förväntas att konsumenterna inte tillnärmelsevis skulle behöva bära hela tullbeloppet. Ett antal stora detaljhandlare har framfört att de redan har minskat sina egna marginaler för att möta kunders förväntningar. Några bevis för detta har dock inte lagts fram.

(103) Kommissionen anser också att tullarnas verkan på priserna sannolikt kommer att mildras av att gemenskapsindustrin med en marknadsandel på 29 % inte skulle kunna öka sina priser utöver en viss begränsad nivå utan att riskera att förstärka sin nuvarande nedåtgående trend vad gäller marknadsandelen. Dessutom utgör import från länder som inte berörs av detta förfarande 21 % av marknaden och det kan förväntas att dessa tillverkare varken kommer att vilja eller kunna höja sina priser. Således förväntas eventuella prishöjningar på marknaden i dess helhet bli blygsamma.

6. Andra argument rörande gemenskapens intresse

(104) Vissa berörda parter har hävdat att eventuella åtgärder mot bakgrund av skodonsindustrins möjlighet att globalt skifta tillverkningsort skulle vara ineffektiva och att det enda förutsebara resultatet av en antidumpningstull mot Folkrepubliken Kina och Indonesien skulle vara en förflyttning av försörjningen till andra låglöneländer som t.ex. Bangladesh, Indien eller Vietnam.

I detta avseende vill kommissionen framhålla att förekomsten av andra försörjningskällor inte kan vara ett skäl till att ytterligare utsätta gemenskapsindustrin för skadevållande dumpad import.

Dessutom anser kommissionen att det faktum att exportörer kan överföra sin tillverkning till sådana länder utanför gemenskapen i syfte att undvika betalning av antidumpningstullar inte i sig själv utgör en tillräcklig anledning för att gemenskapens institutioner inte skall införa åtgärder i ett fall där export från särskilda tredje länder har konstaterats vara dumpad på gemenskapens marknad och vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada. Om en sådan situation uppstår har den berörda gemenskapsindustrin möjlighet att tillgripa rättsliga åtgärder för att motverka skadevållande dumpning eller kringgående av antidumpningsåtgärder.

7. Slutsats om gemenskapens intresse

(105) Efter en granskning av alla berörda olika intressen anser kommissionen att det inte finns några tvingande skäl för att inte vidta åtgärder mot den dumpade importen i fråga.

Gemenskapsindustrins svårigheter skulle bara öka om den lämnades utan adekvat skydd mot den konstaterade skadevållande dumpningen och detta skulle kunna leda till att denna industri helt och hållet försvinner eller omlokaliseras till områden utanför gemenskapen.

H. PRELIMINÄR TULL

1. Skadeelimineringsnivå

a) Inledande anmärkningar

(106) I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen har kommissionen undersökt vilken tullsats som skulle vara tillräcklig för att undanröja den skada som dumpningen har vållat gemenskapsindustrin.

Således borde exportpriset för den dumpade importen jämföras med det pris som skulle göra det möjligt för gemenskapsindustrin att täcka sina kostnader och uppnå en skälig vinst (nedan kallat "icke-skadevållande pris").

Genom undersökningen har det fastställts att en vinstmarginal på 7 % av omsättningen kan anses som en lämplig miniminivå, med hänsyn till att en sådan vinstnivå har kunnat uppnås före den kraftiga ökningen av dumpad import och till behovet av långsiktiga investeringar och i synnerhet den avkastning som gemenskapsindustrin skäligen kan förvänta sig i avsaknad av skadevållande dumpning.

(107) Som det förklaras i punkt 15 ovan ansåg kommissionen i början av undersökningen att det var lämpligt att dela in produkten i fråga i kategorier och att göra prisjämförelser på grundval av dessa kategorier. Men som det också nämns i punkt 73 visade det sig under undersökningens gång att vad gäller de samarbetsvilliga exportörerna kunde en större säkerhet i produktjämförelsen uppnås om man använde sig av en ännu mera detaljerad produktuppdelning. För detta ändamål valdes de mest exporterade modellerna hos de samarbetsvilliga kinesiska och indonesiska exportörerna i stickprovet ut och dessa modeller delades in i sexton grupper av skodon.

(108) I syfte att beräkna skadeelimineringsnivån jämfördes cif-importpriset, tull betald och efter tullklarering, med gemenskapstillverkarnas icke-skadevållande pris i samma handelsled kategori för kategori och grupp för grupp. Importpriserna justerades till nivån efter betald tull och tullklarering med hänsyn till den normala tullsatsen eller den tullsats som (i förekommande fall) gäller enligt Allmänna preferenssystemet, och med hänsyn till ett belopp för den genomsnittliga bruttomarginal som fastställts på grundval av kontrollerad information från icke-närstående importörer.

(109) För att fastställa gemenskapsindustrins icke-skadevållande priser ansågs det lämpligt att som referens använda sig av tillverkningskostnaderna för gemenskapstillverkarna i kontrollstickprovet.

b) Indonesien

(110) I syfte att få en matchande jämförelse och som det förklaras i punkterna 73 och 107 ovan framstod det som lämpligt att jämföra samarbetsvilliga indonesiska exportörers priser för relevanta grupper å ena sidan och gemenskapstillverkarnas icke-skadevållande pris för jämförbara skodon indelade i samma representativa grupper å andra sidan. Vad gäller samarbetsvilliga exportörer användes denna metod närhelst som den större noggrannheten gav dem en belöning för visad samarbetsvilja. Deras individuella skadeelimineringsmarginaler beräknades således på denna grundval. Följaktligen varierade skadeelimineringsmarginalerna för samarbetsvilliga företag i stickprovet för Indonesien mellan 0 % och 72,3 %, uttryckta i procent av cif-priset, varvid det genomsnitt som skall tillämpas på de samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovet uppgår till 32,4 %. För företagen i stickprovet konstaterades dessa marginaler i alla fall utom ett vara högre än de respektive fastställda dumpningsmarginalerna. I enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen bör således nivån på den preliminära antidumpningstullen för alla samarbetsvilliga företag i Indonesien, förutom ett, baseras på de dumpningsmarginaler som fastställts.

(111) I enlighet med principen om att bristande samarbete inte skall belönas ansåg kommissionen att det var lämpligt att beräkna skadeelimineringsmarginalen för icke-samarbetsvilliga exportörer i Indonesien på grundval av importstatistik från Eurostat, varvid produkterna delats in i olika kategorier, eftersom denna statistik var den enda tillförlitliga allmänna informationskällan. Därför gjordes en jämförelse mellan dessa priser och gemenskapstillverkarnas vinstgivande priser för motsvarande kategorier. På denna grund konstaterades skadeelimineringsmarginalen för icke-samarbetsvilliga exportörer i Indonesien uppgå till 36,5 %, och var således lägre än den restdumpningsmarginal som fastställts. Följaktligen bör antidumpningsresttullen på import med ursprung i Indonesien fastställas till denna nivå.

c) Folkrepubliken Kina

(112) Vad gäller export från Folkrepubliken Kina bör det erinras om att någon individuell behandling inte har beviljats de samarbetsvilliga exportörerna. Därför var det nödvändigt att beräkna en enda skadeelimineringsmarginal för Folkrepubliken Kina på grundval av å ena sidan det vägda genomsnittet av de skadeelimineringsmarginaler som beräknats för samarbetsvilliga exportörer och å andra sidan den skadeelimineringsmarginal som fastställts för icke-samarbetsvilliga exportörer. Det bör noteras att dessa marginaler fastställdes med hjälp av samma metod som beskrivs i punkterna 110 och 111 för Indonesien, mot bakgrund av att nivån på det bristande samarbetet också var mycket hög för Folkrepubliken Kina. Således konstaterades skadeelimineringsmarginalen för Folkrepubliken Kina uppgå till 94,1 % vilken sats är lägre än dumpningsmarginalen och bör följaktligen enligt artikel 7.2 i grundförordningen utgöra basen för den preliminära antidumpningstullen på all import med ursprung i Folkrepubliken Kina.

2. Samband mellan antidumpningsåtgärder och kvantitativa kvoter

(113) Några av de berörda parterna hävdade att antidumpningsåtgärder inte kunde införas mot import från Folkrepubliken Kina av de produkter som omfattas av kategorierna A och B eftersom dessa produkter redan omfattas av en kvantitativ gemenskapskvot som införts genom rådets förordning (EG) nr 519/94 (7), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1897/96 (8).

(114) Kommissionen kan inte dela detta synsätt eftersom den anser att det är baserat på en felaktig tolkning av grunden för ovannämnda förordning. Genom denna förordning infördes en ny handelsordning vilken medförde att 4 617 nationella begränsningar enligt den tidigare ordningen gentemot länder som inte är marknadsekonomier avskaffades, varav vilka nästan alla berörde Folkrepubliken Kina. Dessa begränsningar ersattes med gemenskapskvoter för sju kinesiska produkter och gemenskapsövervakning för 26 andra produkter.

Dessa autonoma kvoter ingår således i en strategi för att uppnå en liberalare och framför allt enhetligare handelsordning med Folkrepubliken Kina.

Följaktligen har den skada som införandet av antidumpningsåtgärder skulle råda bot på inte redan bemötts genom andra handelspolitiska skyddsinstrument. Efter det att man har genomfört en antidumpningsundersökning som har visat att åtgärder är berättigade är det således lämpligt att införa sådana åtgärder, oavsett om det förekommer kvoter eller ej.

Slutligen bör det erinras om att mer än 75 % av de skodon som berörs av denna undersökning inte omfattas av kvoterna i fråga.

I. SLUTBESTÄMMELSER

(115) Enligt god förvaltningspraxis bör en period fastställas under vilken berörda parter skriftligt kan framställa sina synpunkter och begära att bli hörda. Vidare bör det anges att alla avgöranden i denna förordning är preliminära och kan ses över på nytt vid införande av slutgiltiga åtgärder som kommissionen eventuellt kommer att föreslå.

(116) Med tanke på det antal berörda parter som är involverade i detta förfarande är det sannolikt att undersökningen av de faktiska omständigheterna kommer att ta tid. Kommissionen har således informerat de exportörer som veterligen är berörda om sin avsikt att föreslå att den preliminära tullen skall vara giltig i nio månader, och dessa exportörer har inte rest några invändningar.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. En preliminär antidumpningstull införs på import av skodon som omfattas av KN-nummer 6404 19 10 och, med undantag av sådana skor som beskrivs i punkt 3 och som ibland kallas "espadriller", skodon som omfattas av KN-nummer ex 6404 19 90 (Taric-nummer 6404 19 90*90), med ursprung i Folkrepubliken Kina och Indonesien.

2. Den preliminära antidumpningstullen skall tas ut med följande tullsats på grundval av nettopriset fritt gemenskapens gräns före tull:

>Plats för tabell>

3. Vid tillämpningen av punkt 1 avses med skor som ibland kallas "espadriller" skor med ovandel av smärting, utan klack och med flätade sulor av rep, oavsett om skorna har förstärkningar av gummi eller plast över ytor av varierande storlek eller ej och vars sulor inte är tjockare än 2,5 cm.

4. Såvida annat inte anges skall gällande bestämmelser om tullar och andra tullförfaranden tillämpas.

5. Övergång till fri omsättning i gemenskapen av den produkt som avses i punkt 1 skall förutsätta att det lämnas en garanti som motsvarar beloppet på den preliminära tullen.

Artikel 2

Utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 20 och 21 i förordning (EG) nr 384/96 får berörda parter inom en månad efter denna förordnings ikraftträdande skriftligt tillkännage sina synpunkter och begära att bli hörda muntligt av kommissionen.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Med förbehåll för artiklarna 7, 9, 10 och 14 i förordning (EG) nr 384/96 skall artikel 1 i den här förordningen tillämpas under en period av nio månader såvida rådet inte före utgången av den perioden antar slutgiltiga åtgärder.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 28 januari 1997.

På kommissionens vägnar

Leon BRITTAN

Vice ordförande

(1) EGT nr L 56, 6.3.1996, s. 1.

(2) EGT nr L 317, 6.12.1996, s. 1.

(3) EGT nr C 45, 22.2.1995, s. 2.

(4) EGT nr L 349, 31.12.1994, s. 1.

(5) EGT nr L 122, 2.6.1995, s. 1.

(6) EG-domstolens domar i målen 171/87, 172/87 och 174/87 till 179/87, Canon m.fl./rådet, Rec. 1992 s. I-1237 f.f. (Japanese photocopiers).

(7) EGT nr L 67, 10.3.1994, s. 89.

(8) EGT nr L 250, 2.10.1996, s. 1.