RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 3290/94 av den 22 december 1994 om de anpassningar och övergångsåtgärder som krävs inom jordbrukssektorn för att genomföra avtalen som slöts inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 805/68 av den 27 juni 1968 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött(1), särskilt artikel 7.2 i denna,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentens yttrande(2), och

med beaktande av följande:

Gemenskapen har antagit en samling bestämmelser om den gemensamma jordbrukspolitiken.

Inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan har gemenskapen förhandlat om olika avtal (nedan kallade GATT-avtalen). Många av dessa avtal avser jordbruk, särskilt jordbruksavtalet (nedan kallat avtalet). De koncessioner som avser inhemskt stöd kan respekteras genom att priser och stöd fastställs på en lämplig nivå, och det är följaktligen inte nödvändigt att fastställa särskilda bestämmelser härom. I avtalet fastställs en sexårig tidtabell för dels utvidgningen av tillträdet till gemenskapsmarknaden för jordbruksprodukter från tredje land och dels den gradvisa sänkningen av gemenskapsstöd till export av jordbruksprodukter. Följaktligen bör jordbruksbestämmelserna om handeln med tredje land anpassas.

Eftersom avtalen innebär att alla åtgärder som begränsar importen av jordbruksprodukter omvandlas till tullar (tariffering) och att tillämpning av sådana åtgärder förbjuds i framtiden är det nödvändigt att avskaffa de rörliga importavgifter och andra åtgärder och importpålagor som för närvarande tillämpas inom ramen för marknadorganisationerna. De tullsatser som gäller för jordbruksprodukter i enlighet med avtalet skall fastställas i Gemensamma tulltaxan. För vissa produktgrupper, som spannmål, ris, vin samt frukt och grönsaker, kräver införandet av kompletterande eller andra handelsmekanismer som inte medför uttag av fasta tullar att bestämmelser om undantag fastställs i grundförordningarna. Dessutom kan åtgärderna för att skydda gemenskapsmarknaden mot import av torkade druvor och bearbetade körsbär, enligt avtalet om skyddsåtgärder, behållas under en period om fem år. För att förhindra försörjningsproblem på gemenskapsmarknaden bör vidare för vissa sockerprodukter tills vidare medges befrielse från tullar.

För att upprätthålla en lägsta skyddsnivå mot negativa effekter på marknaden till följd av tarifferingen, medger avtalet att tilläggstullar tillämpas på exakt definierade villkor, men endast på produkter som är föremål för tariffering. Motsvarande bestämmelser bör följaktligen införas i de aktuella grundförordningarna.

I avtalet fastställs en rad tullkvoter inom ramen för systemen med "nuvarande tillträde" och "minimitillträde". De villkor som gäller för sådana kvoter anges i detalj i avtalet. Med hänsyn till det stora antalet kvoter och för att säkerställa att de tillämpas så effektivt som möjligt, bör kommissionen ansvara för öppnandet och förvaltningen av dem med användning av förvaltningskommittéförfarandet.

De ändringar som följer av det ramavtal om bananer som slutits med vissa länder i Sydamerika inom ramen för Uruguayrundan bör införlivas i rådets förordning (EEG) nr 404/93 av den 13 februari 1993 om den gemensamma organisationen av marknaden för bananer(3).

Eftersom det i avtalet om skyddsåtgärder fastställs entydiga föreskrifter för tillämpningen av skyddsklausuler, t. ex. de som fastställs i marknadsorganisationerna, bör sådana klausuler kompletteras genom en hänvisning till de skyldigheter som följer av de internationella avtalen.

I handelsrelationerna med tredje länder som inte omfattas av GATT-avtalen är gemenskapen inte bunden av de begränsningar av tillträdet till gemenskapsmarknaden som följer av dessa avtal. För att säkerställa att de nödvändiga åtgärderna kan vidtas i de fall de är tillämpliga på produkter från sådana länder, bör kommissionen ges relevanta befogenheter som utövas genom förvaltningskommittéförfarandet.

I enlighet med avtalet är beviljandet av exportstöd hädanefter begränsat till vissa grupper av jordbruksprodukter som definieras i avtalet. Det är dessutom begränsat vad avser kvantitet och värde.

Iakttagandet av värdegränserna kan säkerställas vid den tidpunkt då exportbidrag fastställs och genom övervakning av utbetalningar enligt bestämmelserna om EUGJF. Kontrollen kan underlättas genom obligatorisk förutfastställelse av exportbidrag utan att detta utesluter möjligheten att ändra destinationen i samband med differentierade exportbidrag. Om destinationen ändras, skall det exportbidrag som gäller för den faktiska destinationen utbetalas, dock högst det stödbelopp som gäller för den destination som förutfastställts.

För att kunna kontrollera att de kvantitativa gränserna iakttas är det nödvändigt att införa ett tillförlitligt och effektivt övervakningssystem. Av detta skäl bör en exportlicens krävas för att exportbidrag skall beviljas. Exportbidrag bör beviljas upp till de disponibla gränserna, beroende på den särskilda situationen för varje aktuell produkt. Undantag från denna bestämmelse kan endast tillåtas för bearbetade produkter som inte förtecknas i bilaga 2 till fördraget och för vilka värdegränserna inte gäller, samt för livsmedelsbistånd som är befriat från samtliga begränsningar. Det bör vara möjligt att göra undantag från strikt tillämpning av förvaltningsbestämmelser om det är osannolikt att export som omfattas av exportbidrag kommer att överskrida de fastställda kvantiteterna. Kontrollen av de kvantiteter som exporteras med exportbidrag under de regleringsår som avses i avtalet kan ske på grundval av de exportlicenser som utfärdas för varje regleringsår.

Enligt de flesta gemensamma marknadsorganisationer är det endast rådet som är behörigt att fatta beslut om undantag från tillämpning av bestämmelserna om aktiv förädling. Med de ekonomiska villkor som följer av avtalet kan det visa sig nödvändigt att reagera snabbt på marknadsproblem som följer av tillämpningen av dessa bestämmelser. I det avseendet bör kommissionen ges befogenhet att besluta om brådskande åtgärder som är tidsbegränsade. Sådana åtgärder bör vara underkastade det förfarande som föreskrivs i artikel 3 i rådets beslut 87/373/EEG av den 13 juli 1987(4).

Det är också nödvändigt att säkerställa att avtalet om handelsrelaterade aspekter på immateriell äganderätt följs. I detta syfte måste de nödvändiga föreskrifterna införas i rådets förordning (EEG) nr 822/87 av den 16 mars 1987 om den gemensamma marknaden för vin(5).

På grund av de ändringar av regelverket för jordbruket som följer av denna förordning, har många av rådets förordningar som antagits som följd av grundförordningarna förlorat sitt syfte. För den rättsliga klarhetens skull bör de upphävas. Vissa andra bestämmelser som blivit ogiltiga, trots att de inte är direkt förbundna med GATT-avtalen, bör också upphävas. Samma sak gäller vissa rådsförordningar kallade andra generationen-förordningar som i de flesta fall kan införlivas i de aktuella grundförordningarna.

Det har emellertid inte varit möjligt att integrera rådets befintliga allmänna bestämmelser om tillämpningen av skyddsklausulen i grundförordningarna. Mot bakgrund av vikten av de ändringar som blivit nödvändiga inom det området till följd av GATT-avtalen, kan de aktuella förordningarna inte behållas. Följaktligen bör de upphävas samtidigt som den rättsliga grunden för de förordningar som skall ersätta dem bör fastställas.

Om de interna förfaranden som skall användas i väsentlig utsträckning skiljer sig åt från sektor till sektor, kan tillämpningen av jordbruksavtalet äventyras. Av detta skäl är det önskvärt att göra sådana förfaranden enhetliga.

Rådets antagande av allmänna tillämpningsföreskrifter har tidigare gjort det möjligt att skapa en lämplig ram för de mer detaljerade bestämmelser som krävs för att förvalta marknaderna. Tillämpningen av nämnda jordbruksavtal bör inte innebära ett ifrågasättande av mekanismerna och förfarandena för hanteringen av den gemensamma jordbrukspolitiken.

Det kommer att vara värdefullt att i ett senare skede analysera både hur de bestämmelser som fastställs i denna förordning fungerar och erfarenheterna av tredje länders åtgärder för genomförandet av GATT-avtalen. För detta ändamål bör kommissionen vid utgången av de första två tillämpningsåren för denna förordning lägga fram en rapport till rådet och Europaparlamentet.

Övergången från det befintliga systemet till det system som följer av GATT-avtalen kan ge upphov till anpassningssvårigheter som inte behandlas i denna förordning. För att hantera denna eventualitet, bör en allmän bestämmelse införas varigenom kommissionen får möjlighet att vidta nödvändiga övergångsåtgärder under en viss period.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I denna förordning fastställs de anpassningar och övergångsåtgärder som krävs inom jordbrukssektorn för att genomföra de avtal som slöts inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan.

Artikel 2

De anpassningar som avses i artikel 1 anges i bilagorna till denna förordning.

Artikel 3

1. När övergångsåtgärder är nödvändiga inom den gemensamma jordbrukspolitiken för att underlätta övergången från nuvarande system till det system som följer av kraven i de avtal som avses i artikel 1, skall sådana åtgärder antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 38 i förordning nr 136/66/EEG(6) eller, allt efter omständigheterna, motsvarande artikel i de övriga förordningarna om den gemensamma organisationen av marknaderna för jordbruksprodukter eller i förordning (EG) nr 3448/93(7).

När sådana bestämmelser antas, skall hänsyn tas till särdragen hos de olika jordbrukssektorerna, med vederbörligt beaktande av de skyldigheter som följer av de avtal som avses i artikel 1.

2. De åtgärder som avses i punkt 1 får antas under en period som löper ut den 30 juni 1996 och de skall inte gälla längre än till nämnda datum. Rådet får med kvalificerad majoritet på kommissionens förslag förlänga denna period.

Artikel 4

1. När det med hänsyn till de särskilda omständigheter som påverkar en jordbruksprodukt är möjligt att säkerställa uppfyllandet av kraven avseende exportstöd i de avtal som avses i artikel 1 genom att använda medel med mindre verkan än dem som fastställts för det ändamålet, får kommissionen undanta den produkten från tillämpningen av de bestämmelser om exportbidrag som omfattas av denna förordning.

2. Utan att detta påverkar tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning får kommissionen vidta de åtgärder som krävs för att skydda gemenskapsmarknaden mot import av jordbruksprodukter från tredje länder gentemot vilka gemenskapen inte har några skyldigheter enligt de avtal som avses i artikel 1.

3. Åtgärder i enlighet med punkterna 1 och 2 skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 3.1.

Artikel 5

Kommissionen skall före den 30 juni 1997 förelägga rådet och Europaparlamentet en rapport om hur det system som följer av denna förordning fungerar och om erfarenheterna av de åtgärder som vidtagits av tredje länder för att genomföra de avtal som slöts inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan.

På kommissionens förslag skall rådet i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget besluta om eventuella ändringar som följer av resultaten och slutsatserna i rapporten.

Artikel 6

1. Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1995.

2. Den skall tillämpas från och med den 1 juli 1995.

Emellertid gäller följande:

a) Artikel 3 och artikel 4.2 skall tillämpas från och med den 1 januari 1995.

b) De bestämmelser som fastställs i bilagorna om importtullar och tilläggsimporttullar som skall tillämpas på de produkter som förtecknas i bilagorna 13 och 16 för vilka ett ingångspris gäller skall tillämpas under 1995 från och med den dag då regleringsåret för de berörda produkterna börjar löpa år 1995.

c) Bestämmelserna om exportbidrag skall tillämpas

- från och med den 1 september 1995 vad avser bilagorna 2 och 16,

- från och med den 1 oktober 1995 vad avser bilaga 4,

- från och med den 1 november 1995 vad avser bilaga 5.

d) De bestämmelser som fastställs i bilaga 15 skall tillämpas från och med den 1 januari 1995.

e) De bestämmelser som fastställs i bilaga 16 I.2 skall tillämpas från och med den 1 januari 1996.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 22 december 1994.

På rådets vägnar

H. SEEHOFER

Ordförande

(1) EGT nr L 148, 28.6.1968, s. 24. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1884/94 (EGT nr L 197, 30.7.1994, s. 27).

(2) Yttrande avgivet den 14 december 1994.

(3) EGT nr L 47, 25.2.1993, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 3518/93 (EGT nr L 320, 22.12.1993, s. 15).

(4) EGT nr L 197, 18.7.1987, s. 33.

(5) EGT nr L 84, 27.3.1987, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1891/94 (EGT nr L 197, 30.7.1994, s. 42).

(6) EGT nr L 172, 30.9.1966, s. 3025/66.

(7) EGT nr L 318, 20.12.1993, s. 18.

FÖRTECKNING ÖVER BILAGOR

Bilaga 1 SPANNMÅL

Bilaga 2 RIS

Bilaga 3 TORKAT FODER

Bilaga 4 SOCKER

Bilaga 5 OLJOR OCH FETTER

Bilaga 6 LIN OCH HAMPA

Bilaga 7 MJÖLKPRODUKTER

Bilaga 8 NÖTKÖTT

Bilaga 9 FÅR- OCH GETKÖTT

Bilaga 10 GRISKÖTT

Bilaga 11 FJÄDERFÄKÖTT

Bilaga 12 ÄGG, ÄGGALBUMIN OCH MJÖLKALBUMIN

Bilaga 13 FRUKT OCH GRÖNSAKER

Bilaga 14 BEARBETADE FRUKTER OCH GRÖNSAKER

Bilaga 15 BANANER

Bilaga 16 VIN

Bilaga 17 TOBAK

Bilaga 18 HUMLE

Bilaga 19 LEVANDE TRÄD OCH ANDRA VÄXTER, LÖKAR, RÖTTER OCH LIKNANDE, SNITTBLOMMOR OCH PRYDNADSVÄXTER

Bilaga 20 UTSÄDE

Bilaga 21 DIVERSE FÖRORDNINGAR

Bilaga 22 DE MEST AVLÄGSNA REGIONERNA

BILAGA 1

SPANNMÅL

I. Rådets förordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 (EGT nr L 181, 1.7.1992, s. 21), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1866/94 (EGT nr L 197, 30.7.1994, s. 1).

1. Artikel 3.2 skall utgå.

2. I artikel 3.3 skall följande stycke läggas till:

"Det interventionspris som gäller för majs och sorghum i maj skall gälla även under juli, augusti och september påföljande regleringsår."

3. I artikel 3.4 andra stycket skall den första meningen ersättas med följande:

"Interventionspriset skall vara föremål för månatliga höjningar under hela eller del av regleringsåret."

4. I artikel 5 skall den första och den sista strecksatsen utgå.

5. Avdelning II skall ersättas med följande:

"AVDELNING II

Artikel 9

1. Vid import till och export från gemenskapen av någon av de produkter som förtecknas i artikel 1 skall en importlicens respektive en exportlicens framläggas.

Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkar åtgärder som vidtas för att tillämpa artiklarna 12 och 13.

Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för att produkterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid. Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvis förverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförs delvis under licensens giltighetstid.

2. Licensernas giltighetstid och andra tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23.

Artikel 10

1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som förtecknas i artikel 1.

2. Genom undantag från bestämmelserna i punkt 1 skall importtullen för produkter enligt KN-numren ur 1001, blandsäd undantaget, 1002, 1003, ur 1005, hybridutsäde undantaget, och ur 1007, undantaget hybrid avsedd för sådd, motsvara det interventionspris som gäller för sådana produkter vid import höjt med 55 % minus det cif-importpris som gäller för partiet ifråga. Denna tull får emellertid inte vara högre än tullsatsen enligt Gemensamma tulltaxan.

3. Vid beräkning av den avgift vid import som avses i punkt 2 gäller följande:

a) För produkter enligt punkt 2 uttryckta i en standardkvalitet eller, allt efter omständigheterna, uppdelade i flera kvaliteter (vete: hög, medel, låg; durumvete; majs; annan foderspannmål) skall representativa cif-importpriser noteras på grundval av världsmarknadspriserna för dessa kvaliteter.

Sådana representativa cif-importpriser skall fastställas regelbundet.

b) Varje importparti skall klassificeras som den av standardkvaliteterna enligt a som ligger närmast.

4. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23.

I tillämpningsföreskrifterna skall bl. a. anges

- de standardkvaliteter som skall användas,

- de prisnoteringar som skall beaktas,

- metoden att beräkna avgiften vid import för varje parti som klassificerats som en av de standardkvaliteter som avses i punkt 3a,

- möjligheten att, om det är ändamålsenligt, i vissa fall låta aktörer få vetskap om gällande avgift innan det aktuella partiet anländer.

Artikel 11

1. Utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 10.2 och för att förhindra eller motverka de negativa effekter på gemenskapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa produkter enligt artikel 1, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flera sådana produkter till den tullsats som fastställs i artikel 10, om de villkor som anges i artikel 5 i det jordbruksavtal som slöts i enlighet med artikel 228 i fördraget inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, med undantag för det fall att det är osannolikt att importen kommer att störa gemenskapsmarknaden, eller om effekterna skulle bli oproportionerliga i förhållande till det avsedda syftet.

2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser som gemenskapen anmäler till WTO.

De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggsimporttull skall tas ut, skall bestämmas på grundval av särskilt importen till gemenskapen under de tre år som föregår det år då de negativa effekter som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.

3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimporttull skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna på det aktuella partiet.

Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de representativa priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemenskapens importmarknad för den produkten.

4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23. I sådana tillämpningsföreskrifter skall bl. a. anges

a) de produkter för vilka tilläggsimporttullarna får tas ut enligt artikel 5 i jordbruksavtalet,

b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i enlighet med artikel 5 i nämnda avtal.

Artikel 12

1. De tullkvoter för produkter enligt artikel 1 som följer av avtal som sluts inom ramen för handelsförhandlingarna i Uruguayrundan skall öppnas och förvaltas i enlighet med tillämpningsföreskrifter som antagits i enlighet med artikel 23.

2. Kvoter får förvaltas med användning av en av följande metoder eller en kombination av dessa metoder:

- En metod som är grundad på i vilken ordningsföljd ansökningarna inkommer (metoden "först till kvarn").

- En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden "samtidig behandling").

- En metod grundad på traditionella handelsflöden (metoden "traditionella/nya mönster").

Andra lämpliga metoder får antas.

De får inte medföra diskriminering mellan de berörda aktörerna.

3. Den förvaltningsmetod som antas skall, i förekommande fall, lägga vederbörlig vikt vid försörjningsbehoven på gemenskapsmarknaden och behovet att säkra nämnda marknads jämvikt, samtidigt som de kan utgå från de metoder som tidigare har tillämpats på kvoter motsvarande dem som avses i punkt 1, utan att detta påverkar de rättigheter som följer av avtal som sluts inom ramen för förhandlingarna i Uruguayrundan.

4. De tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla bestämmelser om öppnandet av årliga kvoter, vilka vid behov fördelas över året, och om den förvaltningsmetod som skall användas samt skall i förekommande fall innehålla bestämmelser om

a) garantier som täcker produktens art, avsändningsplats och ursprung,

b) erkännande av de dokument som används för kontroll av de garantier som avses i a, och

c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt deras giltighetstid.

När det gäller kvoten för import till Spanien av 2 000 000 ton majs och 300 000 ton sorghum och kvoten för import till Portugal av 500 000 ton majs skall dessa tillämpningsföreskrifter även innehålla de bestämmelser som krävs för att genomföra kvotimporten och, i förekommande fall, intervetionsorgans offentliga lagring av de importerade kvantiteterna i de berörda medlemsstaterna samt avyttringen av dessa lager på de berörda medlemsstaternas marknader.

Artikel 13

1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att utan vidare förädling eller i form av de varor som förtecknas i bilaga B exportera de produkter som förtecknas i artikel 1 på grundval av noteringar eller priser för dessa produkter på världsmarknaden och inom de gränser som följer av de avtal som sluts i enlighet med artikel 228 i fördraget, får skillnaden mellan dessa noteringar eller priser och priserna inom gemenskapen utjämnas genom exportbidrag.

Exportbidrag för produkter enligt artikel 1 i form av de varor som förtecknas i bilaga B får inte vara högre än dem som gäller för sådana produkter som exporteras utan vidare förädling.

2. Den metod som antas för fördelning av kvantiteter som berättigar till exportbidrag skall vara den metod

a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen på den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja de disponibla resurserna på effektivaste sätt, med beaktande av gemenskapsexportens effektivitet och struktur, utan att detta medför diskriminerande behandling mellan små och stora aktörer,

b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna med hänsyn till förvaltningskraven,

c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.

3. Exportbidrag skall vara desamma för hela gemenskapen. De får variera beroende på destination, om situationen på världsmarknaden eller de särskilda behoven på vissa marknader gör detta nödvändigt.

Exportbidrag skall fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23.

Exportbidrag får fastställas

a) med regelbundna intervaller,

b) genom anbudsinfordran för de produkter för vilka detta förfarande tidigare har föreskrivits.

Exportbidrag som fastställs med regelbundna intervaller får under mellantiden justeras av kommissionen, antingen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ.

4. Exportbidrag för produkter enligt artikel 1 som exporteras utan vidare förädling skall endast beviljas efter ansökan och efter framläggande av gällande exportlicens.

5. Det exportbidrag som gäller vid export av produkter enligt artikel 1 som exporteras utan vidare förädling skall vara det bidrag som gäller den dag då licensansökan inkommer och, när det gäller differentierade bidrag, det bidrag som gäller samma dag

a) för den destination som anges i licensen eller, i förekommande fall

b) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination som den som anges i licensen. I sådant fall skall gällande belopp inte överstiga det belopp som gäller för den destination som anges i licensen.

Lämpliga bestämmelser får antas för att förhindra missbruk av den flexibilitet som medges enligt denna punkt.

6. Tillämpningsområdet för punkterna 4 och 5 får i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93 utvidgas till att omfatta produkter enligt artikel 1 som exporteras i form av de varor som förtecknas i bilaga B.

7. När det gäller produkter enligt artikel 1 för vilka exportbidrag utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får punkterna 4 och 5 åsidosättas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23.

8. Om inte annat föreskrivs i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23, skall exportbidraget för de produkter som förtecknas i artikel 1.1 a och 1.1 b i enlighet med punkt 5 justeras i förhållande till nivån på de månatliga höjningarna av interventionspriset och, i förekommande fall, ändringar av det priset.

Ett korrigeringsbelopp får fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23. Kommissionen får emellertid ändra korrigeringsbelopp vid behov.

Första och andra stycket får helt eller delvis tillämpas på produkter som förtecknas i artikel 1.1 c och 1.1 d samt på produkter enligt artikel 1 som exporteras i form av de varor som förtecknas i bilaga B. I sådant fall skall den justering som avses i första stycket korrigeras genom att den månatliga höjningen multipliceras med en koefficient som uttrycker förhållandet mellan kvantiteten basprodukt och kvantiteten basprodukt i den förädlade produkt som exporteras eller som ingår i den exporterade varan.

Under regleringsårets första tre månader skall det exportbidrag som gäller vid export av malt som finns i lager i slutet av föregående regleringsår eller som framställs av korn som finns i lager vid den tidpunkten vara det bidrag som skulle ha gällt för den aktuella licensen vid export under den sista månaden av föregående regleringsår.

9. I den mån som det är nödvändigt att ta hänsyn till de särdrag som kännetecknar produktionen av vissa alkoholhaltiga drycker som framställs av spannmål får de kriterier för beviljande av exportbidrag som avses i punkt 1 och kontrollförfaranden anpassas så att de lämpar sig för dessa särdrag.

10. Efterlevnaden av de volymgränser som följer av avtal som sluts i enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av de exportlicenser som utfärdas för de referensperioder som avses däri och som gäller för de aktuella produkterna. Med avseende på fullgörandet av de skyldigheter som följer av jordbruksavtalet skall utlöpandet av en referensperiod inte påverka exportlicensers giltighet.

11. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmelser om omfördelning av kvantiteter som inte fördelats eller inte utnyttjats, och särskilt bestämmelser om den justering som avses i punkt 9, skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23. Bilaga B skall ändras i enlighet med samma förfarande. Föreskrifter för tillämpningen av punkt 6 på de produkter som avses i artikel 1 och som exporteras i form av de varor som avses i bilagan skall emellertid antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93.

Artikel 14

1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av marknaden för spannmål skall fungera korrekt får rådet, i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget, på kommissionens förslag, helt eller delvis förbjuda tillämpningen av bestämmelser om aktiv förädling

- vad avser produkter som förtecknas i artikel 1 och som är avsedda för framställning av produkter enligt artikel 1.1 c och 1.1 d, och

- i särskilda fall, vad avser produkter som förtecknas i artikel 1 och som är avsedda för framställning av de produkter som förtecknas i bilaga B.

2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut och gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störas genom aktiv förädling, skall kommissionen genom undantag från punkt 1 besluta om de nödvändiga åtgärderna, på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ. Rådet och medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft med omedelbar verkan och gälla i högst 6 månader. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom en vecka från och med mottagandet av begäran.

3. En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet inom en vecka från och med underrättelsen därom. Rådet får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphäva kommissionens beslut. Om rådet inte har agerat inom tre månader skall kommissionens beslut anses vara upphävt.

Artikel 15

1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla tullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning. Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordning skall införlivas i Gemensamma tulltaxan.

2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i enlighet med en bestämmelse häri, skall följande vara förbjudet i handeln med tredje land:

- Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.

- Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med motsvarande verkan.

Artikel 16

1. Om noteringar eller priser på världsmarknaden för en eller flera av de produkter som förtecknas i artikel 1 uppnår gemenskapspriserna och denna situation sannolikt kommer att kvarstå och försämras, och gemenskapsmarknaden därigenom störs eller kan komma att störas, får lämpliga åtgärder vidtas.

2. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 23.

Artikel 17

1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som förtecknas i artikel 1 på grund av en ökning av importen eller exporten påverkas eller hotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess att sådan störning eller sådant hot om störning har upphört.

Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpningsföreskrifter till denna punkt, och skall bestämma i vilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skyddsåtgärder.

2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ besluta om de nödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre arbetsdagar från och med mottagandet av begäran.

3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.

4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som följer av avtal som sluts i enlighet med artikel 228.2 i fördraget."

6. I bilaga A skall följande läggas till:

>Plats för tabell>

II. Rådets förordning (EEG) nr 2729/75 av den 29 oktober 1975 (EGT nr L 281, 1.11.1975, s. 18).

Begreppen avgift och avgifter skall ersättas med tull respektive tullar.

III. Rådets förordning (EEG) nr 3670/93 av den 22 december 1993 (EGT nr L 338, 31.12.1993, s. 35).

Ovanstående förordning skall upphöra att gälla.

BILAGA 2

RIS

I. Rådets förordning (EEG) nr 1418/76 av den 21 juni 1976 (EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1869/94 (EGT nr L 197, 30.7.1994, s. 7)

1. Artikel 4.5 skall ersättas med följande:

"5. Följande skall fastställas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 27:

a) De interventionsorter som avses i punkt 4, efter samråd med de berörda medlemsstaterna.

b) Faktorn för omräkning av råris till paddyris eller vice versa.

c) Faktorn för omräkning av råris till helt slipat och delvis slipat ris eller vice versa.

d) De förädlingskostnader och värdet av de biprodukter som skall beaktas vid tillämpning av punkt 3."

2. Avdelning II skall ersättas med följande:

"AVDELNING II

Handel med tredje land

Artikel 10

1. Vid import till och export från gemenskapen av någon av de produkter som förtecknas i artikel 1 skall en importlicens respektive en exportlicens framläggas.

Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkar åtgärder som vidtas för att tillämpa artiklarna 14 och 15.

Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för att produkterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid. Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvis förverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförs delvis under licensens giltighetstid.

2. Licensernas giltighetstid och andra tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 27.

Artikel 11

1. Ett stöd får fastställas för partier av produkter enligt KN-nummer 1006 (utom nummer 1006 10 10) som sänds från medlemsstaterna till det franska utomeuropeiska departementet Réunion för att konsumeras där och som kan hänföras till ett av de fall som avses i artikel 9.2 i fördraget.

Med beaktande av försörjningsbehoven på Réunions marknad skall stödet fastställas på grundval av skillnaden mellan noteringarna eller priserna för de aktuella produkterna på världsmarknaden och noteringarna eller priserna för dessa produkter på gemenskapsmarknaden och, vid behov, priset för dessa produkter efter leverans till Réunion.

Stödet skall beviljas på ansökan av den berörda parten. Om det är lämpligt, får stödet fastställas genom anbudsinfordran. Sådan anbudsinfordran skall avse stödbeloppet.

Stödet skall fastställas periodiskt i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 27. Om behov uppstår, får kommissionen emellertid på en medlemsstats begäran eller på eget initiativ ändra stödet under mellantiden.

2. Bestämmelserna om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken skall tillämpas på det stöd som avses i punkt 1.

3. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 27.

Artikel 12

1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i Gemensamma tulltaxan gälla för de produkter som förtecknas i artikel 1.

2. Genom undantag från bestämmelserna i punkt 1 gäller följande:

a) Importtullen på råris enligt KN-nummer 1006 20 skall vara lika med det interventionspris som gäller vid import av indica-ris respektive japonica-ris höjt med

- 80 % när det gäller indica-ris, och

- 88 % när det gäller japonica-ris,

minus importpriset.

b) Importtullen på helt slipat ris enligt KN-nummer 1006 30 skall vara lika med interventionspriset vid tidpunkten för import plus en procentsats, som skall beräknas, minus importpriset.

Den tullen får emellertid inte vara högre än tullsatsen i Gemensamma tulltaxan.

Den procentsats som avses i b skall beräknas genom att de respektive procentsatser som avses i a justeras på grundval av omräkningsfaktorn, förädlingskostnaderna och värdet av biprodukter, varefter det sålunda erhållna beloppet höjs med ett belopp till skydd för industrin.

3. Genom undantag från bestämmelserna i punkt 1 gäller följande:

a) Ingen tull skall tas ut vid import av sådana produkter enligt KN-numren 1006 10, 1006 20 eller 1006 40 00 till det franska utomeuropeiska departementet Réunion som är avsedda att konsumeras där.

b) Den tull som skall tas ut vid import av sådana produkter enligt KN-nummer 1006 30 till det franska utomeuropeiska departementet Réunion som är avsedda att konsumeras där skall multipliceras med koefficienten 0,30.

4. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 27. Sådana tillämpningsföreskrifter skall bl. a. innehålla kriterierna för urskiljande av de typer av importerat ris som avses i punkt 2, beloppet till skydd av industrin och de nödvändiga bestämmelserna om fastställande och beräkning av importpriserna och kontroll av deras autenticitet.

Artikel 13

1. Utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 12.2 och för att förhindra eller motverka de negativa effekter på gemenskapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa produkter som förtecknas i artikel 1, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flera sådana produkter till den tullsats som fastställs i artikel 10, om de villkor som anges i artikel 5 i det jordbruksavtal som slöts i enlighet med artikel 228 i fördraget inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, med undantag för det fall att det är osannolikt att importen kommer att störa gemenskapsmarknaden, eller om effekterna skulle bli oproportionerliga i förhållande till det avsedda syftet.

2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser som gemenskapen anmäler till WTO.

De utlösande kvantiteterna, som måste överskridas för att en tilläggsimporttull skall tas ut, skall bestämmas på grundval av särskilt importen till gemenskapen under de tre år som föregår det år då de negativa effekter som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.

3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimporttull skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuella partiet.

Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de representativa priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemenskapens importmarknad för den produkten.

4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 27. I sådana tillämpningsföreskrifter skall bl. a. anges

a) de produkter för vilka tilläggsimporttullarna får tas ut enligt artikel 5 i jordbruksavtalet,

b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i enlighet med artikel 5 i nämnda avtal.

Artikel 14

1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att utan vidare förädling eller i form av de varor som förtecknas i bilaga B exportera produkter enligt artikel 1 på grundval av noteringar eller priser för dessa produkter på världsmarknaden och inom de gränser som följer av de avtal som sluts i enlighet med artikel 228 i fördraget, får skillnaden mellan dessa noteringar eller priser och priserna inom gemenskapen utjämnas genom exportbidrag.

Exportbidrag för produkter enligt artikel 1 i form de varor som förtecknas i bilaga B får inte vara högre än dem som gäller för sådana produkter som exporteras utan vidare förädling.

2. Den metod som antas för fördelning av de kvantiteter som berättigar till exportbidrag skall vara den metod

a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen på den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja de disponibla resurserna på effektivaste sätt, med beaktande av gemenskapsexportens effektivitet och struktur, utan att detta medför diskriminerande behandling mellan små och stora aktörer,

b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna med hänsyn till förvaltningskraven,

c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.

3. Exportbidrag skall vara desamma för hela gemenskapen. De får variera beroende på destination, om situationen på världsmarknaden eller de särskilda behoven på vissa marknader gör detta nödvändigt.

Exportbidrag skall fastställas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 27.

Exportbidrag får fastställas

a) med regelbundna intervaller,

b) genom anbudsinfordran för de produkter för vilka detta förfarande tidigare har föreskrivits.

Exportbidrag som fastställs med regelbundna intervaller får under mellantiden anpassas av kommissionen, antingen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ.

Exportbidrag som fastställs med regelbundna intervaller för den produkt som avses i artikel 1.1 a och 1.1 b skall fastställas minst en gång i månaden.

4. Exportbidrag skall fastställas med beaktande av

a) den rådande situationen och den förväntade utvecklingen vad avser

- priserna för och tillgången på ris och brutet ris på gemenskapsmarknaden,

- världsmarknadspriserna för ris och brutet ris,

b) målen med den gemensamma organisationen av marknaden för ris, som är att säkerställa jämvikt och den naturliga utvecklingen av priser och handel på denna marknad,

c) de begränsningar som följer av avtal som sluts i enlighet med artikel 228 i fördraget,

d) vikten av att undvika störningar på gemenskapsmarknaden,

e) den ekonomiska aspekten av den föreslagna exporten.

Vid fastställande av exportbidragsbeloppet skall särskild hänsyn tas till behovet att upprätta balans mellan användningen av basjordbruksprodukter med ursprung inom gemenskapen för export som förädlade varor till tredje land och användningen av basjordbruksprodukter från sådant land som införs för aktiv förädling.

5. Exportbidrag för de produkter som förtecknas i artikel 1.1 a och 1.1 b skall fastställas i enlighet med följande särskilda kriterier:

a) Faktiska priser för dessa produkter på gemenskapens representativa exportmarknader.

b) De fördelaktigaste noteringarna på de olika marknaderna i importerande tredje länder.

c) Saluföringskostnader och de fördelaktigaste kostnaderna för transport från de gemenskapsmarknader som avses i a till exporthamnar eller andra utförselorter inom gemenskapen som betjänar dessa marknader samt kostnaderna för att saluföra varorna på världsmarknaden.

6. Om exportbidrag fastställs genom ett anbudsförfarande, skall sådant anbudsförfarande avse bidragsbeloppet.

7. Exportbidrag för de produkter som förtecknas i artikel 1 och som exporteras utan vidare förädling skall endast beviljas på ansökan och efter framläggande av gällande exportlicens.

8. Det exportbidrag som gäller vid export av de produkter som förtecknas i artikel 1 och som exporteras utan vidare förädling skall vara det bidrag som gäller den dag då licensansökan inkommer och, när det gäller differentierade bidrag, det bidrag som gäller samma dag

a) för den destination som anges i licensen, eller

b) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination som den som anges i licensen. I sådant fall skall gällande belopp inte överstiga det belopp som gäller för den destination som anges i licensen.

Lämpliga bestämmelser får antas för att förhindra missbruk av den flexibilitet som medges enligt denna punkt.

9. Tillämpningsområdet för punkterna 7 och 8 får i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93 utvidgas till att omfatta de produkter som förtecknas i artikel 1 och som exporteras i form av de varor som förtecknas i bilaga B.

10. När det gäller produkter som förtecknas i artikel 1 för vilka exportbidrag utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får punkterna 7 och 8 åsidosättas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 27.

11. Om inte annat föreskrivs i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 27, skall exportbidraget för de produkter som förtecknas i artikel 1.1 a och 1.1 b i enlighet med punkt 4 justeras i förhållande till nivån på de månatliga höjningarna av interventionspriset och, i förekommande fall, variationer av detta pris beroende på förädlingsgraden och med användning av den tillämpliga omräkningsfaktorn.

Ett korrigeringsbelopp får fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 27. Kommissionen får emellertid ändra korrigeringsbelopp vid behov.

Första och andra stycket får helt eller delvis tillämpas på produkter enligt artikel 1.1 c och på produkter enligt artikel 1 som exporteras i form av de varor som förtecknas i bilaga B. I sådant fall skall den justering som avses i första stycket korrigeras genom att den månatliga höjningen multipliceras med en koefficient som uttrycker förhållandet mellan kvantiteten basprodukt och kvantiteten basprodukt i den förädlade produkt som exporteras eller som ingår i den exporterade varan.

12. Exportbidraget får höjas med ett utjämningsbelopp vad avser lager av paddyris som skördats inom gemenskapen och råris som framställts därav som finns i lager i slutet av samma regleringsår som det skördats och som exporteras utan vidare förädling i form av helt slipat ris eller delvis slipat ris mellan början av påföljande regleringsår och vissa datum som skall fastställas. Före den 1 juli varje år skall rådet med kvalificerad majoritet på kommissionens förslag vid behov fastställa de produkter på vilka bestämmelserna i föregående stycke skall tillämpas.

Utjämningsbeloppet skall

- när det gäller råris, vara lika med skillnaden mellan det riktpris som gäller regleringsårets sista månad och det riktpris som gäller den första månaden påföljande regleringsår,

- när det gäller paddyris, vara lika med nämnda skillnad efter justering med användning av omräkningsfaktorn.

Detta belopp skall emellertid sänkas med beloppet för varje övergångsersättning som redan beviljats i enlighet med artikel 8.

Utjämningsbeloppet skall beviljas endast om lagren uppnår en miniminivå.

13. Exportbidraget för de produkter som avses i artikel 1. a och 1. b skall betalas efter framläggande av bevis på att

- produkterna, när det gäller paddyris och råris, är av gemenskapsursprung, utom i de fall där artikel 14 gäller,

- produkterna har exporterats från gemenskapen, och

- produkterna, när det gäller ett differentierat exportbidrag, har anlänt den destination som anges i licensen eller en annan destination för vilken ett exportbidrag har fastställts, utan inverkan på punkt 8 b. Undantag från denna bestämmelse får medges i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 27, förutsatt att villkor som erbjuder likvärdiga garantier fastställs.

Kompletterande bestämmelser får antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 27.

14. Exportbidrag skall inte beviljas för paddyris och råris som importeras från tredje land och som återutförs till tredje land om inte exportören bevisar att

- den produkt som skall exporteras och den produkt som tidigare importerats är en och samma produkt, och

- tullen togs ut vid import.

I sådana fall skall exportbidraget för varje produkt vara lika med de tullar som tagits ut vid import om de sistnämnda är lägre än gällande exportbidrag. Om de tullar som tagits ut vid import är högre än gällande exportbidrag, skall gällande exportbidrag tillämpas.

15. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som sluts i enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av de exportlicenser som utfärdas för de referensperioder som avses däri och som gäller för de aktuella produkterna. Med avseende på fullgörandet av de skyldigheter som följer av jordbruksavtalet skall en referensperiods utlöpande inte påverka exportlicensers giltighet.

16. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmelser om omfördelning av exporterbara kvantiteter som inte fördelats eller inte utnyttjats, och särskilt bestämmelser om den justering som avses i punkt 11, skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 27. Bilaga B skall ändras i enlighet med samma förfarande. Föreskrifter för tillämpningen av punkt 7 på de produkter som avses i artikel 1 och som exporteras i form av de varor som avses i bilagan skall emellertid antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93.

Artikel 15

1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av marknaden för ris skall fungera korrekt får rådet, i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 43.2 i fördraget, på kommissionens förslag, i särskilda fall helt eller delvis förbjuda tillämpningen av bestämmelser om aktiv och passiv förädling vad avser de produkter som förtecknas i artikel 1.

2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut och gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störas genom aktiv eller passiv förädling, skall kommissionen genom undantag från punkt 1 besluta om de nödvändiga åtgärderna, på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ. Rådet och medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft med omedelbar verkan och gälla i högst 6 månader. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom en vecka från och med mottagandet av begäran.

3. En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet inom en vecka från och med underrättelsen därom. Rådet får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphäva kommissionens beslut. Om rådet inte har agerat inom tre månader skall kommissionens beslut anses vara upphävt.

Artikel 16

1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade nomenklaturen och de särskilda tillämpningsföreskrifterna skall gälla tullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning. Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordning, inbegripet de definitioner som förtecknas i bilaga A, skall införlivas i Gemensamma tulltaxan.

2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i bestämmelser som antas i enlighet därmed, skall följande vara förbjudet i handeln med tredje land:

- Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som tull.

- Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med motsvarande verkan.

Artikel 17

1. Om noteringar eller priser på världsmarknaden för en eller flera av de produkter som förtecknas i artikel 1. a och 1. b uppnår gemenskapsprisernas nivå och denna situation sannolikt kommer att kvarstå och försämras, och gemenskapsmarknaden därigenom störs eller kan komma att störas, får lämpliga åtgärder vidtas.

2. Noteringar eller priser på världsmarknaden skall anses ha uppnått prisnivån inom gemenskapen om de närmar sig eller överstiger interventionspriset för indica-ris och japonica-ris höjt med

- 80 % när det gäller indica-ris, och

- 88 % när det gäller japonica-ris.

3. Om det råder obalans mellan tillgång och efterfrågan och det på grundval av förutsebara trender för produktionen och marknadspriserna kan antas att den obalansen kommer att kvarstå, skall risk anses föreligga för att den situation som avses i punkt 1 kommer att kvarstå eller försämras.

4. Gemenskapsmarknaden skall anses vara störd eller hotad av störningar till följd av den situation som avses i ovanstående stycken om internationella handelspriser är så höga att de hämmar importen av de produkter som förtecknas i artikel 1 till gemenskapen eller leder till att de exporteras från gemenskapen och därigenom äventyrar marknadens stabilitet eller en trygg försörjning.

5. Om de villkor som anges i denna artikel är uppfyllda får följande åtgärder vidtas:

- Tillämpning av en exportavgift. Dessutom får en särskild exportavgift fastställas genom ett anbudsförfarande avseende en fastställd kvantitet.

- Fastställande av en tidsfrist för utfärdandet av exportlicenser.

- Helt eller delvist stopp för utfärdande av exportlicenser.

- Helt eller delvist avslag på utestående ansökningar om exportlicenser.

Dessa åtgärder skall upphävas senast när det under tre på varandra följande veckor konstateras att de villkor som anges i punkt 2 inte längre är uppfyllda.

6. Exportavgift för de produkter som förtecknas i artikel 1.1 a och 1.1 b skall fastställas med beaktande av

a) den rådande situationen och den förväntade utvecklingen vad avser

- priserna för och tillgången på ris på gemenskapsmarknaden,

- världsmarknadspriserna för ris och produkter som förädlats inom rissektorn,

b) målen med den gemensamma organisationen av marknaderna inom rissektorn, vilka är att säkerställa jämvikt för både tillgång och handel,

c) vikten av att undvika störningar på gemenskapsmarknaden,

d) den ekonomiska aspekten av exporten.

7. Vid fastställandet av exportavgiften för de produkter som förtecknas i artikel 1.1 c skall de faktorer som anges i punkt 6 gälla. Dessutom skall följande särskilda faktorer beaktas:

a) Faktiska priser för brutet ris på de olika gemenskapsmarknaderna.

b) Den kvantitet brutet ris som krävs för framställningen av de aktuella produkterna och, i förekommande fall, värdet av biprodukterna.

c) Möjligheter till och villkor vid försäljning av de aktuella produkterna på världsmarknaden.

8. Exportavgiften får vara differentierad, om situationen på världsmarknaden och de särskilda behoven på vissa marknader kräver detta.

9. Den exportavgift som skall tas ut skall vara den exportavgift som gäller på dagen för export. Den avgift som gäller på dagen för ingivandet av licensansökan skall emellertid tillämpas om sökanden så begär i samband med ansökan om en licens för export som skall genomföras under licensens giltighetstid.

10. Ingen avgift skall tillämpas vid export som genomförs inom ramen för livsmedelsbistånd i enlighet med artikel 25.

11. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 27.

I enlighet med samma förfarande och för varje produkt skall

- ett beslut fattas om att fastställa de åtgärder som förtecknas i punkt 5 och att upphöra med de åtgärder som förtecknas i andra och tredje strecksatsen i nämnda punkt,

- exportavgiften fastställas periodiskt.

Vid behov får kommissionen fastställa eller ändra exportavgiften.

12. I brådskande fall får kommissionen vidta de åtgärder som avses i punkt 5 tredje och fjärde strecksatsen. Den skall underrätta medlemsstaterna om sitt beslut och anslå det på anslagstavlor på sitt huvudkontor. Åtgärderna skall, i kraft av ett sådant beslut, tillämpas på de relevanta produkterna från och med det datum som fastställs för detta ändamål, vilket skall infalla efter dagen för underrättelse. Beslutet om de åtgärder som avses i punkt 5 tredje strecksatsen skall gälla i högst sju dagar.

Artikel 18

1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som förtecknas i artikel 1 på grund av importen eller exporten påverkas eller hotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess att sådan störning eller sådant hot om störning har upphört.

Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpningsföreskrifter till denna punkt och skall bestämma i vilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skyddsåtgärder.

2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de nödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre arbetsdagar från och med mottagandet av begäran.

3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.

4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som följer av avtal som sluts i enlighet med artikel 228.2 i fördraget."

II. Rådets förordning (EEG) nr 1423/76 av den 21 juni 1976 (EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 20).

Artikel 3 skall utgå.

III. Rådets förordning (EEG) nr 1428/76 av den 21 juni 1976 (EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 30).

Rådets förordning (EEG) nr 1431/76 av den 21 juni 1976 (EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 36).

Rådets förordning (EEG) nr 1432/76 av den 21 juni 1976 (EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 39).

Rådets förordning (EEG) nr 1433/76 av den 21 juni 1976 (EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 42).

Rådets förordning (EEG) nr 1263/78 av den 12 juni 1978 (EGT nr L 156, 14.6.1978, s. 14).

Ovanstående förordningar skall upphöra att gälla.

BILAGA 3

TORKAT FODER

Rådets förordning (EEG) nr 1117/78 av den 22 maj 1978 (EGT nr L 142, 30.5.1978, s. 2), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3496/93 (EGT nr L 319, 21.12.1993, s. 17)

1. I avdelning II skall följande artikel införas före artikel 7:

"Artikel 6a

Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i Gemensamma tulltaxan tillämpas på de produkter som förtecknas i artikel 1."

2. Artikel 7.2 skall ersättas med följande:

"2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i enlighet med en bestämmelse häri, skall följande vara förbjudet i handeln med tredje land:

- Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som tull.

- Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med motsvarande verkan."

3. Artikel 8 skall ersättas med följande:

"Artikel 8

1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som förtecknas i artikel 1 på grund av importen eller exporten påverkas eller hotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess att sådan störning eller sådant hot om störning har upphört.

Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpningsföreskrifter till denna punkt och skall bestämma i vilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skyddsåtgärder.

2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de nödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre arbetsdagar från och med mottagandet av begäran.

3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.

4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som följer av avtal som sluts i enlighet med artikel 228.2 i fördraget."

BILAGA 4

SOCKER

I. Rådets förordning (EEG) nr 1785/81 av den 30 juni 1981 (EGT nr L 177, 1.7.1981, s. 4), senast ändrad genom förordning (EG) nr 133/94 (EGT nr L 22, 27.1.1994, s. 7).

1. Avdelning II skall ersättas med följande:

"AVDELNING II

Handel med tredje land

Artikel 13

1. Vid import till eller export från gemenskapen av någon av de produkter som förtecknas i artikel 1.1 a, 1.1 b, 1.1 c, 1.1 d, 1.1 f, 1.1 g och 1.1 h skall en importlicens respektive en exportlicens framläggas.

Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkar åtgärder som vidtas för att tillämpa artiklarna 16 och 17.

Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för att produkterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid. Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvis förverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförs delvis under licensens giltighetstid.

2. I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 41

a) får det system som avses i denna artikel utvidgas till att omfatta de produkter som förtecknas i artikel 1.1 e,

b) skall licensernas giltighetstid och andra tillämpningsföreskrifter till denna artikel antas, vilka bl. a. kan omfatta en tidsfrist för utfärdandet av licenser.

Artikel 14

1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i Gemensamma tulltaxa tillämpas på de produkter som förtecknas i artikel 1.

2. Genom undantag från bestämmelserna i punkt 1 får kommissionen, enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 41, helt eller delvis tills vidare upphöra med tillämpningen av importtull på dessa produkter och fastställa bestämmelser om sådant eventuellt tillämpningsuppehåll, för att säkerställa att gemenskapsmarknaden genom import från tredje land är tillräckligt försörjd med de produkter som förtecknas i artikel 1.1 a (råsocker för raffinering enligt KN-numren 1701 11 10 och 1701 12 10) och artikel 1.1 c (melass).

Sådant tillämningsuppehåll får gälla under den period under vilken världsmarknadspriset plus importtullen enligt Gemensamma tulltaxan

- när det gäller råsocker, överstiger interventionspriset för produkten,

- när det gäller melass, överstiger den prisnivå som motsvarar det pris för melass som under det aktuella sockerregleringsåret används som grund för beräkning av intäkter från försäljning av melass i enlighet med bestämmelserna i artikel 4.2.

Artikel 15

1. För att förhindra eller motverka de negativa effekter på gemenskapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa jordbruksprodukter, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flera sådana produkter till den tullsats som fastställs i den gemensamma tulltaxan, om de villkor som anges i artikel 5 i det jordbruksavtal som slöts i enlighet med artikel 228 i fördraget inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, med undantag för det fall att det är osannolikt att importen kommer att störa gemenskapsmarknaden eller om effekterna skulle bli oproportionerliga i förhållande till det avsedda syftet.

2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser som gemenskapen anmäler till WTO.

De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggsimporttull skall tas ut skall bestämmas på grundval av särskilt importen till gemenskapen under de tre år som föregår det år då de negativa effekter som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.

3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimporttull skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuella partiet.

Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de representativa priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemenskapens importmarknad för den produkten.

4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41. I sådana tillämpningsföreskrifter skall bl. a. anges

a) de produkter för vilka tilläggsimporttullarna får tas ut enligt artikel 5 i jordbruksavtalet,

b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i enlighet med artikel 5 i jordbruksavtalet.

Artikel 15a

När det gäller melass skall

- det världsmarknadspris som avses i artikel 14.2, och

- det representativa pris som avses i artikel 15.3,

gälla för en standardkvalitet.

Standardkvaliteten får fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41.

Artikel 16

1. De tullkvoter för produkter enligt artikel 1 som följer av avtal som sluts inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan skall öppnas och förvaltas i enlighet med tillämpningsföreskrifter som antagits i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41.

2. Kvoter får förvaltas med användning av en av följande metoder eller en kombination av dessa metoder:

- En metod som är grundad på i vilken ordningsföljd ansökningarna inkommer (metoden "först till kvarn").

- En metod enligt vilken kvoter fördelas i proportion till de begärda kvantiteterna enligt inkomna ansökningar (metoden "samtidig behandling").

- En metod grundad på traditionella handelsflöden (metoden "traditionella/nya mönster").

Andra lämpliga metoder får antas.

De får inte medföra diskriminering mellan de berörda aktörerna.

3. Den förvaltningsmetod som antas skall, i förekommande fall, lägga vederbörlig vikt vid försörjningsbehoven på gemenskapsmarknaden och behovet att säkra nämnda marknads jämvikt, samtidigt som den kan utgå från de metoder som tidigare har tillämpats på kvoter motsvarande dem som avses i punkt 1, utan att detta påverkar de rättigheter som följer av avtal som sluts inom ramen för förhandlingarna i Uruguayrundan.

4. De tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 1 skall innehålla bestämmelser om öppnandet av årliga kvoter, lämpligt fördelade över året vid behov, om den förvaltningsmetod som skall användas samt skall i förekommande fall innehålla bestämmelser om

a) garantier som täcker produktens art, avsändningsplats och ursprung,

b) erkännande av de dokument som används för kontroll av de garantier som avses i a, och

c) de villkor på vilka importlicenser utfärdas samt deras giltighetstid.

Artikel 17

1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att utan vidare förädling eller i form av varor enligt bilaga 1 exportera de produkter som förtecknas i artikel 1.1 a, 1.1 c och 1.1 d på grundval av noteringar eller priser på världsmarknaden för de produkter som avses i artikel 1.1 a och 1.1 c och inom de gränser som följer av de avtal som slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget, får skillnaden mellan dessa noteringar eller priser och priserna inom gemenskapen utjämnas genom exportbidrag.

Exportbidrag för råsocker får inte vara högre än det exportbidrag som lämnas för vitsocker.

2. Bestämmelser får fastställas om exportbidrag för de produkter som förtecknas i artikel 1.1 f, 1.1 g och 1.1 h som exporteras utan vidare förädling eller i form av de varor som anges i bilaga 1.

Vid fastställandet av exportbidraget för varje 100 kg torrsubstans skall särskild hänsyn tas till

a) det exportbidrag som gäller vid export av produkter enligt undernummer 1702 30 91 i den kombinerade nomenklaturen,

b) det exportbidrag som gäller vid export av de produkter som avses i artikel 1.1 d,

c) de ekonomiska aspekterna av den planerade exporten.

3. Det exportbidrag som gäller för produkter enligt artikel 1 som exporteras i form av varor enligt bilaga 1 skall inte vara högre än det exportbidrag som gäller vid export av sådana produkter utan vidare förädling.

4. Den metod som antas för fördelning av kvantiteter som berättigar till exportbidrag skall vara den metod

a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen på den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja de disponibla resurserna på effektivaste sätt, med beaktande av gemenskapsexportens effektivitet och struktur, utan att detta medför diskriminerande behandling mellan små och stora aktörer,

b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna med hänsyn till förvaltningskraven,

c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.

5. Exportbidrag skall vara desamma för hela gemenskapen. De får variera beroende på destination, om situationen på världsmarknaden eller de särskilda behoven på vissa marknader gör detta nödvändigt.

Exportbidrag skall fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41. Exportbidrag får fastställas

a) med regelbundna intervaller,

b) genom anbudsinfordran för de produkter för vilka detta förfarande tidigare har föreskrivits.

Exportbidrag som fastställs med regelbundna intervaller får under mellantiden justeras av kommissionen, antingen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ.

Anbud som inges som svar på en infordran skall beaktas endast om en säkerhet ställs. Utom i händelse av force majeure skall säkerheten vara helt eller delvis förverkad om anbudsgivare inte har fullgjort eller endast delvis har fullgjort de skyldigheter som ålagts dem.

Dessutom skall bestämmelserna i artikel 17a, 17b och 17c om produkter enligt artikel 1.1 a, 1.1 c och 1.1 d som inte denaturerats och som exporteras utan vidare förädling tillämpas.

6. Vid fastställandet av bidragsbeloppet skall särskild hänsyn tas till behovet att upprätta balans mellan användningen av gemenskapens basjordbruksprodukter för export som förädlade varor till tredje land och användningen av produkter från sådant tredje land för aktiv förädling.

7. Exportbidrag för produkter som förtecknas i artikel 1 och som exporteras utan vidare förädling skall endast beviljas på ansökan och efter framläggande av gällande exportlicens.

8. Det exportbidrag som gäller vid export av produkter enligt artikel 1 som exporteras utan vidare förädling skall vara det bidrag som gäller den dag då licensansökan inkommer och, när det gäller differentierade bidrag, det bidrag som gäller samma dag

a) för den destination som anges i licensen, eller

b) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination som den som anges i licensen. I sådant fall skall gällande belopp inte överstiga det belopp som gäller för den destination som anges i licensen.

Lämpliga bestämmelser får antas för att förhindra missbruk av den flexibilitet som medges enligt denna punkt.

9. Tillämpningsområdet för punkterna 7 och 8 får i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93 utvidgas till att omfatta produkter enligt artikel 1 som exporteras i form av de varor som förtecknas i bilaga 1.

10. När det gäller produkter som förtecknas i artikel 1 för vilka exportbidrag utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får punkterna 7 och 8 åsidosättas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41.

11. Exportbidraget skall utbetalas efter framläggande av bevis på att

- produkterna har exporterats från gemenskapen, och

- när det gäller ett differentierat exportbidrag, produkterna har anlänt till den destination som anges i licensen eller en annan destination för vilket ett exportbidrag har fastställts, utan inverkan på punkt 6 b. Undantag från denna bestämmelse får medges i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41, förutsatt att villkor som erbjuder likvärdiga garantier fastställs.

Kompletterande bestämmelser får antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41.

12. Exportbidrag skall inte beviljas för produkter som exporteras icke denaturerade i sådant naturligt tillstånd som avses i artikel 1.1, om de inte, beroende på omständigheterna, har

a) framställts av sockerbetor eller sockerrör som skördats inom gemenskapen,

b) importerats till gemenskapen i enlighet med artikel 33,

c) framställts av en av de produkter som importerats i enlighet med bestämmelserna i punkt b.

13. Exportbidrag skall inte beviljas för produkter som exporteras icke denaturerade i sådant naturligt tillstånd som avses i artikel 1.1 c och 1.1 d och som inte har sitt ursprung inom gemenskapen eller som inte har framställts av socker som importerats till gemenskapen i enlighet med bestämmelserna i punkt 12b eller av de produkter som avses i punkt 12c.

14. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av de exportlicenser som utfärdas för de referensperioder som avses däri och som gäller för de aktuella produkterna.

15. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmelser om omfördelning av exporterbara kvantiteter som inte fördelats eller inte utnyttjats, och ändring av bilaga 1 skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41. Föreskrifter för tillämpningen av punkt 6 på de produkter som avses i artikel 1 och som exporteras i form av de varor som avses i bilagan skall emellertid antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 16 i förordning (EG) nr 3448/93.

Artikel 17a

1. Denna artikel skall tillämpas vid fastställandet av exportbidrag för icke denaturerade produkter som exporteras i sådant naturligt tillstånd som avses i artikel 1.1 a.

2. Vad avser det periodiska fastställandet av exportbidrag för de produkter som avses i artikel 1.1 a gäller följande:

a) Exportbidraget skall fastställas varannan vecka.

Sådant fastställande får emellertid avbrytas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41 om det konstateras att det inte finns något disponibelt sockeröverskott inom gemenskapen för export på grundval av världsmarknadspriser. I sådant fall skall exportbidrag inte beviljas.

b) Vid fastställandet av exportbidraget skall situationen på gemenskapsmarknaden och världsmarknaden för socker beaktas, och särskilt följande faktorer:

- Interventionspriset för vitsocker i det gemenskapsområde med det största överskottet eller interventionspriset för råsocker i det gemenskapsområde som anses vara representativt för exporten av denna typ av socker.

- Kostnaderna för att transportera socker från de områden som avses i a till exporthamnar eller andra utförselorter inom gemenskapen.

- Handelskostnader och eventuella kostnader för omlastning, transport och förpackning i samband med saluföring av socker på världsmarknaden.

- Noteringar eller priser för socker på världsmarknaden.

- Den ekonomiska aspekten av den föreslagna exporten.

3. Om exportbidraget fastställs genom anbud för de produkter som avses i artikel 1.1 a gäller följande:

a) Syftet med anbudet skall vara att fastställa bidragsbeloppet.

b) Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall infordra anbud i enlighet med ett instrument som är juridiskt bindande i alla medlemsstater. I detta instrument skall villkoren för anbudsinfordran fastställas. Dessa villkor måste garantera lika tillträde för alla personer som är etablerade inom gemenskapen.

c) Villkoren i anbudsinfordran skall omfatta en tidsfrist för ingivandet av anbud. Det högsta bidragsbeloppet för den aktuella infordran skall fastställas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 41 inom tre arbetsdagar efter tidsfristens utgång och mot bakgrund av de inkomna anbuden. Vid beräkning av det högsta beloppet skall hänsyn tas till försörjningssituationen och priserna inom gemenskapen, priser och potentiella avsättningsmöjligheter på världsmarknaden och kostnader i samband med export av socker.

Ett största antal ton får fastställas i enlighet med samma förfarande.

d) Om export kan genomföras på grundval av ett exportbidrag som är lägre än det som följer av att beakta skillnaden mellan priser inom gemenskapen och världsmarknadspriser och om exporten avser en särskild destination, kan medlemsstaternas behöriga myndigheter bli tvungna att utfärda en särskild anbudsinfordran vars villkor skall inbegripa

- möjligheten att inge anbud när som helst till dess att anbudsförfarandet har avslutats, och

- ett högsta bidragsbelopp som beräknats mot bakgrund av kraven i samband med den aktuella exporten.

e) Om bidragsbeloppet i ett anbud

- överstiger det fastställda högsta beloppet, skall medlemsstaternas behöriga myndigheter avslå anbudet,

- inte överstiger det högsta bidragsbeloppet, skall dessa myndigheter fastställa bidragsbeloppet till ett belopp som motsvarar det bidragsbelopp som anges i det aktuella anbudet.

4. För exportbidraget för råsocker gäller följande:

a) Det skall fastställas för den standardkvalitet som definieras i artikel 1 i förordning (EEG) nr 431/68.

b) Exportbidrag som fastställs periodiskt i enlighet med punkt 2a

- får inte vara högre än 92 % av exportbidraget för vitsocker under samma period; denna gräns skall emellertid inte gälla för exportbidrag för kandisocker,

- skall för varje aktuell exporttransaktion multipliceras med en omräkningsfaktor som erhålls genom att avkastningen av det exporterade råsockret, beräknad i enlighet med bestämmelserna i artikel 1 i förordning (EEG) 431/68, divideras med 92.

c) Det högsta belopp som fastställs i enlighet med punkt 3 c inom ramen för ett anbud får inte vara högre än 92 % av det högsta belopp som samtidigt fastställs för vitsocker i enlighet med samma punkt.

Artikel 17b

1. Exportbidraget för icke denaturerade produkter som exporteras i sådant naturligt tillstånd som anges i artikel 1.1 c skall fastställas varje månad med beaktande av

a) det pris för melass som under det aktuella sockerregleringsåret används som grund vid beräkningen av intäkten vid försäljning av melass i enlighet med artikel 4.2,

b) priser och potentiella avsättningsmöjligheter för melass på gemenskapsmarknaden,

c) noteringar och priser för melass på världsmarknaden, och

d) den ekonomiska aspekten av den föreslagna exporten.

Sådant fastställande får emellertid avbrytas i enlighet med artikel 41 om det konstateras att det inte finns något melassöverskott disponibelt inom gemenskapen för export på grundval av världsmarknadspriser. I sådant fall skall exportbidrag inte beviljas.

2. Under särskilda omständigheter får bidragsbeloppet fastställas genom anbud för vissa kvantiteter och vissa områden inom gemenskapen. Syftet med anbudet skall vara att fastställa bidragsbeloppet.

De berörda medlemsstaternas behöriga myndigheter skall infordra anbud på grundval av ett tillstånd vari villkoren för anbudsinfordran fastställs. Dessa villkor måste garantera lika tillträde för alla personer som är etablerade inom gemenskapen.

Artikel 17c

1. Basbeloppet för exportbidraget skall fastställas varje månad för icke denaturerade produkter som exporteras i sådant naturligt tillstånd som anges i artikel 1.1 d.

Sådant periodiskt fastställande kan emellertid avbrytas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 41 om det periodiska fastställandet av exportbidraget för vitsocker som inte är vidare förädlat tills vidare avbryts. I sådant fall skall exportbidrag inte beviljas.

2. Basbeloppet för exportbidraget för de produkter som avses i punkt 1, med undantag för sorbos, skall vara lika med en hundradel av ett belopp som erhållits genom beaktande av

a) skillnaden mellan interventionspriset för vitsocker i det område i gemenskapen som har det största överskottet den månad då basbeloppet fastställs, och noteringarna och priserna för vitsocker på världsmarknaden,

b) behovet att upprätta balans mellan

- användningen av basprodukter från gemenskapen i framställningen av förädlade varor för export till tredje land, och

- användningen av produkter från tredje land som införts i enlighet med bestämmelser om aktiv förädling.

3. När det gäller sorbos skall basbeloppet för exportbidraget vara lika med basbeloppet för exportbidraget minus en hundradel av det produktionsbidrag som gäller i enlighet med förordning (EEG) nr 1010/86 för de produkter som förtecknas i bilaga 1 till den förordningen.

4. Tillämpningen av basbeloppet för exportbidraget får begränsas till vissa av de produkter som förtecknas i artikel 1.1 d.

Artikel 18

1. I den mån som krävs för att den gemensamma organisationen av marknaderna för socker skall fungera korrekt får rådet, i enlighet med det röstningsförfarande som fastställs i artikel 43.2 i fördraget, på kommissionens förslag, helt eller delvis förbjuda tillämpningen av bestämmelser om aktiv förädling

- på de produkter som förtecknas i artikel 1.1 a och 1.1 d, och

- i särskilda fall, på de produkter som förtecknas i artikel 1.1 och som är avsedda för framställning av de varor som förtecknas i bilaga 1.

2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår utomordentligt akut och gemenskapsmarknaden störs eller sannolikt kommer att störas genom aktiv eller passiv förädling, skall kommissionen genom undantag från punkt 1 besluta om de nödvändiga åtgärderna, på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ. Rådet och medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft med omedelbar verkan och gälla i högst 6 månader. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom en vecka från och med mottagandet av begäran.

3. En medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet inom en vecka från och med underrättelsen därom. Rådet får med kvalificerad majoritet bekräfta, ändra eller upphäva kommissionens beslut. Om rådet inte har agerat inom tre månader skall kommissionens beslut anses vara upphävt.

Artikel 19

1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla tullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning. Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordning skall införlivas i Gemensamma tulltaxan.

2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i enlighet med en bestämmelse häri, skall följande vara förbjudet i handeln med tredje land:

a) Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som tull.

b) Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med motsvarande verkan.

Artikel 20

1. Om världsmarknadspriset för socker är högre än interventionspriset, får en exportavgift tillämpas på det aktuella sockret. Denna avgift måste tillämpas när cif-priset för vitsocker eller råsocker är högre än interventionspriset plus ett belopp som är lika med summan av 10 % av interventionspriset och den lagringsavgift som gäller under det aktuella regleringsåret.

Exportavgiften får fastställas genom anbud. Utom i det fall att anbudsförfarande används, skall den avgift som skall tas ut vara den avgift som gäller den dag då exporten genomförs.

2. Om cif-priset för vitsocker eller råsocker är högre än interventionspriset plus ett belopp som är lika med summan av 10 % av interventionspriset och den lagringsavgift som gäller under det aktuella regleringsåret, får rådet, på kommissionens förslag i enlighet med det röstningsförfarande som fastställs i artikel 43.2 i fördraget, besluta att bevilja ett importstöd för den aktuella produkten.

Om det fastställs att

a) leveranser till gemenskapen, eller

b) leveranser till en viktig förbrukningsregion inom gemenskapen,

inte kan säkerställas genom gemenskapens disponibla kvantiteter, skall rådet, på kommissionens förslag i enlighet med det röstningsförfarande som fastställs i artikel 43.2 i fördraget, besluta att bevilja importstödet och fastställa villkoren för tillämpningen därav. Dessa villkor skall särskilt avse den kvantitet vitsocker eller råsocker som skall omfattas av stödet, stödets tillämpningsperiod och, i förekommande fall, de importerande regionerna.

3. Följande skall beslutas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41:

a) De cif-priser som avses i punkterna 1 och 2.

b) De övriga tillämpningsföreskrifterna till denna artikel.

När det gäller de produkter som avses i artikel 1.1 b, 1.1 c, 1.1 d, 1.1 f, 1.1 g och 1.1 h får liknande bestämmelser som dem som avses i punkterna 1 och 2 antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41.

4. De belopp som följer av tillämpningen av denna artikel skall fastställas av kommissionen. De exportavgifter som fastställs genom anbudsförfarande skall emellertid fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 41.

Artikel 21

1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som förtecknas i artikel 1 på grund av import eller export påverkas eller hotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess att sådan störning eller sådant hot om störning har upphört.

Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det röstningsförfarande som fastställs i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpningsföreskrifter till denna punkt och skall bestämma i vilka fall och inom vilka gränser medlemsstater får vidta skyddsåtgärder.

2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de nödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre arbetsdagar från och med mottagandet av begäran.

3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.

4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som följer av avtal som sluts i enlighet med artikel 228.2 i fördraget."

2. Artikel 26 skall ändras på följande sätt:

a) I punkt 1 skall den sista meningen ersättas med följande:

"Artiklarna 8, 9, 17 och 20 skall inte gälla sådant socker och artiklarna 9, 17 och 20 skall inte gälla isoglukos och inulinsirap."

b) I punkt 2 skall hänvisningen till "artikel 18" ersättas med en hänvisning till "artikel 20".

3. Artikel 35 skall ändras på följande sätt:

a) Punkt 1 skall ersättas med följande:

"1. Importtull skall inte tillämpas vid import av preferenssocker."

b) I punkt 2 skall "avses i artikel 21.2" ersättas med "avses i artikel 19.2".

II. Rådets förordning (EEG) nr 431/68 av den 9 april 1968 (EGT nr L 89, 10.4.1968, s. 3).

Artikel 2 skall utgå.

III. Rådets förordning (EEG) nr 766/68 av den 18 juni 1968 (EGT nr L 143, 25.6.1968, s. 6), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1489/76 (EGT nr L 167, 26.6.1976, s. 13).

Rådets förordning (EEG) nr 770/68 av den 18 juni 1968 (EGT nr L 143, 25.6.1968, s. 16).

Rådets förordning (EEG) nr 226/72 av den 31 januari 1972 (EGT nr L 28, 1.2.1972, s. 3).

Rådets förordning (EEG) nr 608/72 av den 23 mars 1972 (EGT nr L 75, 28.3.1972, s. 5).

Ovanstående förordningar skall upphöra att gälla.

BILAGA 5

OLJOR OCH FETTER

I. Rådets förordning nr 136/66/EEG av den 22 september 1966 (EGT nr 172, 30.9.1966, s. 3025), senast ändrad genom förordning (EG) nr 3179/93 (EGT nr L 285, 20.11.1993, s. 9)

1. Avdelning I skall ersättas med följande:

"AVDELNING I

Handel

Artikel 2

1. Vid import till gemenskapen av någon av de produkter som förtecknas i artikel 1.2 c eller av produkter enligt KN-numren 0709 90 39, 0711 20 90, 2306 90 19, 1522 00 31 och 1522 00 39 skall en importlicens framläggas.

Vid export av olivolja från gemenskapen skall en exportlicens framläggas.

Vid export från gemenskapen av andra produkter som förtecknas i artikel 1.2 kan framläggandet av en exportlicens krävas.

Licenser skall utfärdas av medlemsstaterna till varje sökande, oavsett dennes etableringsort inom gemenskapen och utan att detta påverkar åtgärder som vidtas för att tillämpa artikel 3.

Import- och exportlicenser skall gälla inom hela gemenskapen. Sådana licenser skall utfärdas på villkor att en säkerhet ställs som garanti för att produkterna importeras eller exporteras under licensens giltighetstid. Utom i händelse av force majeure, skall säkerheten vara helt eller delvis förverkad om import eller export inte genomförs eller endast genomförs delvis under licensens giltighetstid.

2. Licensernas giltighetstid och andra tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 38.

Artikel 2a

1. Om inte annat föreskrivs i denna förordning, skall tullsatserna i Gemensamma tulltaxan tillämpas på de produkter som förtecknas i artikel 1.2.

Artikel 2b

1. Utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 10.2 och för att förhindra eller motverka de negativa effekter på gemenskapsmarknaden som kan bli följden av import av vissa produkter som förtecknas i artikel 1, skall en tilläggstull betalas vid import av en eller flera sådana produkter till den tullsats som fastställs i artikel 10, om de villkor som anges i artikel 5 i det jordbruksavtal som slöts i enlighet med artikel 228 i fördraget inom ramen för de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan har uppfyllts, med undantag för det fall att det är osannolikt att importen kommer att störa gemenskapsmarknaden eller om effekterna skulle bli oproportionerliga i förhållande till det avsedda syftet.

2. De utlösande priserna, som utgör den övre gränsen för när en tilläggsimporttull får tas ut, skall vara de utlösande priser som gemenskapen anmäler till WTO.

De utlösande kvantiteter som måste överskridas för att en tilläggsimporttull skall tas ut skall bestämmas på grundval av särskilt importen till gemenskapen under de tre år som föregår det år då de negativa effekter som avses i punkt 1 uppstår eller sannolikt kommer att uppstå.

3. De importpriser som skall beaktas vid uttag av en tilläggsimporttull skall bestämmas på grundval av cif-importpriserna för det aktuella partiet.

Cif-importpriserna skall för detta ändamål kontrolleras mot de representativa priserna för produkten på världsmarknaden eller på gemenskapens importmarknad för den produkten.

4. Kommissionen skall anta tillämpningsföreskrifter till denna artikel i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 38. I sådana tillämpningsföreskrifter skall bl. a. anges

a) de produkter för vilka tilläggsimporttullarna skall tas ut enligt artikel 5 i jordbruksavtalet,

b) de övriga kriterier som krävs för tillämpningen av punkt 1 i enlighet med artikel 5 i nämnda avtal.

Artikel 3

1. I den mån som krävs för att det skall vara möjligt att exportera olivolja, rybs- och rapsfrö som skördats inom gemenskapen på grundval av noteringar eller priser för dessa produkter på världsmarknaden och inom de gränser som följer av de avtal som slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget, får skillnaden mellan dessa noteringar eller priser och priserna inom gemenskapen utjämnas genom exportbidrag.

2. Den metod som antas för fördelning av de kvantiteter som berättigar till exportbidrag skall vara den metod

a) som är bäst lämpad med hänsyn till produktens art och situationen på den aktuella marknaden och som gör det möjligt att utnyttja de disponibla resurserna på effektivaste sätt, med beaktande av gemenskapsexportens effektivitet och struktur, utan att detta medför diskriminerande behandling mellan små och stora aktörer,

b) som ur administrativ synpunkt är minst besvärlig för aktörerna med hänsyn till förvaltningskraven,

c) som förhindrar diskriminering mellan de berörda aktörerna.

3. Exportbidrag skall vara desamma för hela gemenskapen.

De får variera beroende på destination, om situationen på världsmarknaden eller de särskilda behoven på vissa marknader gör detta nödvändigt. Vad beträffar olivolja får exportbidraget även fastställas på olika nivåer beroende på kvalitet och presentation om situationen på världsmarknaden eller de särskilda behoven på vissa marknader gör detta nödvändigt.

Exportbidrag skall fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 38. För olivolja får exportbidrag bl. a. fastställas

a) med regelbundna intervaller,

b) genom anbudsinfordran om marknadssituationen gör detta nödvändigt. För olivolja får anbudsinfordran begränsas till vissa bestämmelseländer, vissa kvantiteter och kvaliteter och presentationer.

Med undantag för bidragsbelopp som fastställs genom anbudsinfordran skall bidragsbeloppet fastställas minst en gång i månaden. Vid behov får kommissionen under mellantiden justera exportbidrag, antingen på begäran av en medlemsstat eller på eget initiativ.

4. Exportbidrag för olivolja skall fastställas med beaktande av

a) den rådande situationen och den förväntade utvecklingen vad avser

- priserna för och tillgången på olivolja på gemenskapsmarknaden,

- världsmarknadspriserna för olivolja,

b) de begränsningar som följer av avtal som sluts i enlighet med artikel 228 i fördraget.

Om situationen på världsmarknaden inte gör det möjligt att fastställa de fördelaktigaste priserna för olivolja, får världsmarknadspriset för de vegetabiliska oljor som är huvudkonkurrenter användas tillsammans med den skillnad som noterats under en representativ period mellan det priset och priset för olivolja.

Exportbidragsbeloppet får inte vara högre än skillnaden mellan priset för olivolja inom gemenskapen och samma pris på världsmarknaden, i förekommande fall justerat för att beakta kostnaderna för att exportera produkterna till den marknaden.

5. Exportbidrag för rybs- och rapsfrö skall fastställas mot bakgrund av

a) priserna inom gemenskapen på de olika representativa marknaderna för förädling och export och nivån på marknadspriserna inom gemenskapen för rybs- och rapsfrö och de sannolika utvecklingstrenderna för dessa priser,

b) situationen inom gemenskapen vad avser tillgången på dessa produkter i förhållande till efterfrågan,

c) de fördelaktigaste priser som noterats på de olika marknaderna i importerande tredje länder,

d) transportkostnader på världsmarknaden,

e) de ekonomiska aspekterna av den föreslagna exporten,

f) de begränsningar som följer av de avtal som slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget.

6. Exportbidrag skall beviljas endast på ansökan och efter framläggande av gällande exportlicens.

7. Det exportbidrag som gäller vid export av olivolja och rybs- och rapsfrö skall vara det bidrag som gäller den dag då licensansökan inkommer och, när det gäller differentierade bidrag, det bidrag som gäller samma dag

a) för den destination som anges i licensen eller, i förekommande fall

b) för den verkliga destinationen om den inte är samma destination som den som anges i licensen. I sådant fall skall gällande belopp inte överstiga det belopp som gäller för den destination som anges i licensen.

Lämpliga bestämmelser får antas för att förhindra missbruk av den flexibilitet som medges enligt denna punkt.

8. När det gäller olivolja och rybs- och rapsfrö för vilka exportbidrag utbetalas inom ramen för livsmedelsbistånd får punkterna 6 och 7 åsidosättas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 38.

9. Efterlevandet av de volymgränser som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228 i fördraget skall säkerställas på grundval av de exportlicenser som utfärdas för de referensperioder som avses däri och som gäller för de aktuella produkterna. Med avseende på fullgörandet av de skyldigheter som följer av jordbruksavtalet skall en referensperiods utlöpande inte påverka exportlicensers giltighet.

10. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel, inbegripet bestämmelser om omfördelning av exporterbara kvantiteter som inte fördelats eller inte utnyttjats, skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 38.

Artikel 3a

1. De allmänna bestämmelserna om tolkningen av den kombinerade nomenklaturen och dess särskilda tillämpningsföreskrifter skall gälla tullklassificeringen av produkter som omfattas av denna förordning. Den tullnomenklatur som följer av tillämpningen av denna förordning skall införlivas i Gemensamma tulltaxan.

2. Om inte annat föreskrivs i denna förordning eller i en bestämmelse som antagits i enlighet därmed, skall följande vara förbjudet i handeln med tredje land:

- Uttag av en avgift som har motsvarande verkan som en tull.

- Tillämpning av kvantitativa begränsningar eller åtgärder med motsvarande verkan.

Artikel 3b

1. Om gemenskapsmarknaden för en eller flera av de produkter som förtecknas i artikel 1.2 på grund av import eller export påverkas eller hotas av allvarliga störningar som sannolikt kommer att äventyra uppnåendet av de mål som anges i artikel 39 i fördraget, får lämpliga åtgärder vidtas i samband med handeln med tredje land till dess att sådan störning eller sådant hot om störning har upphört.

Rådet skall på kommissionens förslag och i enlighet med det röstningsförfarande som föreskrivs i artikel 43.2 i fördraget anta allmänna tillämpningsföreskrifter till denna punkt.

2. Om den situation som avses i punkt 1 uppstår, skall kommissionen på begäran från en medlemsstat eller på eget initiativ, besluta om de nödvändiga åtgärderna. Medlemsstaterna skall underrättas om sådana åtgärder, vilka skall träda i kraft omedelbart. Om kommissionen mottar en begäran från en medlemsstat, skall den fatta beslut därom inom tre arbetsdagar från och med mottagandet av begäran.

3. En medlemsstat får inom tre arbetsdagar från och med underrättelsen hänskjuta kommissionens beslut om sådana åtgärder till rådet. Rådet skall sammanträda utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra eller upphäva beslutet ifråga.

4. Denna artikel skall tillämpas med beaktande av de skyldigheter som följer av avtal som slutits i enlighet med artikel 228.2 i fördraget."

2. Artikel 4.1 skall ersättas med följande:

"1. Ett produktionsriktpris, ett interventionspris och ett representativt marknadspris för olivolja skall fastställas varje år för gemenskapen.

Om de faktorer som används vid fastställandet av det representativa marknadspriset för olivolja under regleringsåret genomgår en förändring som, på grundval av de kriterier som skall fastställas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 38, kan betraktas som betydande, skall ett beslut fattas i enlighet med samma förfarande om att justera det representativa marknadspriset under det regleringsåret.

I sådant fall får beloppet för det konsumtionsstöd som avses i artikel 11.5 och 11.6 justeras i enlighet med samma förfarande."

3. Artiklarna 9, 14, 15, 16, 17, 18 och 19 utgår.

4. Artikel 20 skall ersättas med följande:

"Artikel 20

1. Om olivolja exporteras till tredje land och världsmarknadspriserna är högre än gemenskapspriset, får en avgift som täcker skillnaden tas ut.

2. För olivolja som inte har genomgått en raffineringsprocess får beloppet för avgiften inte vara högre än cif-priset för olivolja minus det representativa marknadspris som fastställts i enlighet med artiklarna 4 och 6. Cif-priset skall bestämmas på grundval av de fördelaktigaste köpmöjligheterna på världsmarknaden och priserna skall justeras i förhållande till eventuella skillnader vad avser beteckningen eller kvaliteten på de aktuella produkterna.

För olivolja som har genomgått en raffineringsprocess får beloppet för avgiften inte vara högre än det cif-pris som avses i första stycket minus det representativa marknadspriset, varvid differensen allt efter omständigheterna multipliceras med en koefficient på 111 som motsvarar den mängd jungfruolja som krävs för framställning av 100 kg raffinerad olivolja eller med en koefficient på 149 som motsvarar den mängd rå olivolja av pressrester som krävs för framställning av 100 kg raffinerad olivolja av pressrester.

3. Exportavgiften skall fastställas av kommissionen.

4. Tillämpningsföreskrifter till denna artikel skall antas i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 38."

5. Artikel 20a skall ersättas med följande:

"Artikel 20a

1. Olivolja som används till framställning av konserverad fisk enligt KN-nummer 1604, med undantag för undernummer 1604 30, konserverade skaldjur och blötdjur enligt KN-nummer 1605 och konserverade grönsaker enligt KN-numren 2001, 2002, 2003, 2004 och 2005 skall omfattas av ett system med produktionsbidrag.

2. Beloppet för bidraget skall fastställas på grundval av skillnaden mellan priserna på världsmarknaden och på gemenskapsmarknaden. För detta ändamål skall följande beaktas:

- Den avgift vid import som under en referensperiod gäller för olivolja enligt undernummer KN 1509 90 00.

- De faktorer som beaktas vid fastställandet av de exportbidrag som gäller för olivolja enligt undernummer KN 1509 90 00 under en referensperiod.

Om den olivolja som används till framställningen av konserver är producerad inom gemenskapen, skall emellertid bidraget vara lika med det belopp som avses i föregående stycke, plus ett belopp som är lika med det konsumtionsstöd som gäller den dag då bidraget tillämpades.

3. Det exportbidrag som fastställts tidigare skall behållas, om skillnaden mellan det bidraget och det nya bidraget inte överstiger ett belopp som skall fastställas.

4. I händelse av betydande förändringar av det representativa marknadspriset i början av bidragets giltighetstid, får vid fastställandet av bidraget hänsyn även tas till skillnaden mellan det nya representativa priset och det referenspris som gällde tidigare.

5. Rätt till bidraget förvärvas vid den tidpunkt då olivoljan används till framställningen av konserver. Medlemsstaterna skall genom övervakningsåtgärder säkerställa att bidraget endast beviljas för olivolja som anvä