KOMMISSIONENS BESLUT av den 5 juni 1996 om ett förfarande för tillämpning av artikel 85 i Romfördraget (IV/34.983 - FENEX) (Endast den nederländska texten är giltig) (96/438/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning nr 17 av den 6 februari 1962 första förordningen om tillämpning av fördragets artiklar 85 och 86 (1), senast ändrad genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige, särskilt artikel 15.2 i denna,

efter det att de berörda företagen har givits tillfälle att yttra sig över kommissionens anmärkningar, i enlighet med artikel 19.1 i förordning nr 17 och kommissionens förordning nr 99/63/EEG av den 25 juli 1963 om sådana förhör som avses i artikel 19.1 och 19.2 i förordning nr 17 (2),

efter samråd med Rådgivande kommittén för kartell- och monopolfrågor, och

med beaktande av följande:

Vad förfarandet gäller

Detta beslut av kommissionen rör ett beslut av en företagssammanslutning om en rekommenderad prislista för spedition i Nederländerna, som från den 10 januari 1989 till den 1 juli 1993 spreds av sammanslutningen Nederlandse Organisatie voor Expeditie en Logistiek (FENEX). Detta förfarande inleddes på kommissionens initiativ. Den 26 maj 1995 anmälde företrädarna för FENEX det ifrågavarande beslutet av en företagssammanslutning till kommissionen.

I. FAKTA

A. Sammanslutningen i fråga

(1) Den berörda företagssammanslutningen är FENEX, en sammanslutning enligt nederländsk lag. Fram till den 22 juni 1991 var FENEX ett förbund av nederländska speditionsorganisationer som omfattade följande fyra medlemmar:

- Vereniging van Nederlandse Expedituers (VNE), Nijmegen.

- Vereniging van Expediteurs (VVE), Rotterdam.

- Vakgroep Expediteursbedrijven der Scheepvaartvereniging Noord (SVN), Amsterdam.

- Nederlandse Vereniging van Luchtvaartexpediteurs (NVVC).

(2) Sedan den 22 juni 1991 är FENEX en sammanslutning som framkommit genom sammanslagningen av det tidigare förbundet med VNE och VVE. Sammanslutningen riktar sig direkt till speditionsföretagen. Den hade ungefär 400 medlemmar 1989 och 294 medlemmar 1995. Enligt FENEX omfattade den nederländska speditionsbranschen 2 812 företag i april 1995.

(3) FENEX företrädare har betonat att många av sammanslutningens medlemmar är mindre företag.

Kommissionen noterar dock att det i sammanslutningen också ingår stora företag och att några av dessa är marknadsledande, nämligen de följande:

- Calberson BV.

- Compagnie Française de navigation rhénane.

- Danzas Internationale.

- Müller & Co.

- Nedlloyd Road Cargo Services.

- DHL International.

- Dutch Air BV.

- MSAS Nedlloyd Air Cargo.

(4) FENEX målsättning är att försvara medlemmarnas kollektiva intressen i allmänhet. Sammanslutningen lämnar bl.a. information och råd till medlemmarna.

(5) I FENEX finns en styrkommitté som till den 22 juni 1991 bestod av företrädare för de sammanslutningar som var anslutna och därefter av företrädare för de företag som är anslutna.

(6) Fram till den 1 juli 1993 fanns inom FENEX en "tariffkommitté" med uppgift att utarbeta yttranden eller bereda styrkommitténs arbete. Den 1 juli 1993 ersattes tariffkommittén med en "kommitté för ekonomiska frågor".

B. Speditionsverksamheten i Nederländerna

(7) Speditören är ett oberoende företag vars verksamheter till en början var begränsade till att för uppdragsgivarens räkning finna det bästa sättet att förmedla en transport med hänsyn till bl.a. godsets beskaffenhet, önskad tidsfrist, bestämmelseort och pris.

(8) Med tiden har speditörens roll utvecklats utanför ramen för organisationen av själva transporten för att även omfatta tillhandahållandet av logistiktjänster.

De verksamheter som speditören utför för sin uppdragsgivare omfattar bl.a. följande:

- Organisation och reglering av transporter och eventuellt omlastning i Europa eller i andra världsdelar.

- Mottagning av utomeuropeiska frakter avsedda för en köpare i Nederländerna eller i övriga Europa.

- Handläggning av tullhandlingar rörande frakten.

- Förpackning eller återförpackning av frakten.

- Försäkring av frakten.

- Fraktgruppering.

- Godskontroll.

- Lagring och distribution.

- Kontroll av att kreditvillkoren följs.

- Organisation av transporten av farligt gods.

- Informationslämning till uppdragsgivaren eller tredje man.

- Utförande av s.k. "just-in-time"-leveranser.

(9) Inom ramen för sin uppgift kan speditören använda sig av flera olika transportsätt i följd för att fullfölja sitt avtal med kunden, dock oftast utan att själv ombesörja transporten.

(10) Speditören förfogar i allmänhet över specialiserad personal som är informerade om de förmånligaste priserna för de olika transportsätten och över ett agentnät i utlandet så att han kan garantera sina kunder att försändelserna behandlas och distribueras på bästa sätt.

(11) Speditörens kundkrets kan bestå av såväl småföretag som önskar göra enstaka försändelser som storföretag som lämnar regelbundna försändelseuppdrag över hela världen.

C. Utarbetande och spridning av rekommenderade tariffer

(12) I ärendet har kommit fram att FENEX sedan seklets början och fram till den 23 juli 1993 har utarbetat och spritt till sina medlemmar dokument som kallas för speditionstariffer ("Expeditie Tarieven").

(13) Dessa tariffer samlades fram till 1992 i två broschyrer med benämningen "Speditionstariffer". Den ena broschyren gällde verksamheterna i sjöhamnarna, den andra vid landgränserna. År 1993 utarbetades och spreds en enda broschyr som omfattade båda verksamhetsområdena och som innehöll en heltäckande tariff.

(14) Tarifferna avser följande verksamheter:

- När det gäller verksamheten i sjöhamnar uppdelas tarifferna i följande fem kategorier:

1. Tulldeklarationer.

2. Övriga tullformaliteter.

3. Allmänna speditionsformaliteter.

4. Kostnader för godshantering.

5. Tariffer för lastpallar.

- När det gäller verksamheten vid landgränser uppdelas tarifferna i följande tre kategorier:

1. Tulldeklarationer.

2. Övriga tullformaliteter.

3. Allmänna speditionsformaliteter.

- I 1993 års broschyr, där båda sektorerna sammanslogs, återfinns följande kategorier:

1. Tulldeklarationer.

2. Övriga tullformaliteter.

3. Allmänna speditionsformaliteter.

4. Kostnader för godshantering.

5. Tariffer för lastpallar.

(15) Priset för varje tjänst uppges i nederländska gulden, eller för vissa tjänster med en procentsats, varvid en minimitariff i gulden tillämpas.

(16) Fram till den 30 juni 1993 utarbetades, definierades och uppdaterades tarifftabellen årligen av tariffkommittén inom FENEX sedan den uttolkat de makroekonomiska årsuppgifter som bl.a. lämnas av två statliga organ, "Centraal Planbureau" och "Centraal Bureau voor de Statistiek", och överfört dessa till speditionsverksamheten.

(17) Därefter överlämnade tariffkommittén ett utlåtande till FENEX styrkommitté angående de höjningar och eventuellt andra ändringar som skulle tillämpas under det kommande verksamhetsåret för de olika tjänsterna i fråga.

(18) FENEX styrkommitté beslutade, i enlighet med tariffkommitténs yttrande, vilka tariffhöjningar som skulle rekommenderas och spridas bland medlemmarna.

(19) Varje år spred FENEX dessa listor bland sina medlemmar i form av bilagor till ett cirkulär.

Fram till den 22 juni 1991 var det medlemsföreningarna som distribuerade de rekommenderade tarifferna till medlemmarna. Därefter distribuerades de direkt av FENEX till de anslutna företagen.

(20) De av FENEX rekommenderade tarifferna har sedan 1989 utvecklats på följande sätt:

- Från 1989 till 1990 var de av FENEX anbefallna tariffhöjningarna i storleksordningen 5 % för tullformaliteterna och 3 % för de övriga posterna.

- Från 1990 till 1991 rekommenderades höjningar i storleksordningen 5 % för samtliga tjänster.

- Från 1991 till 1992 höjdes de rekommenderade tarifferna för tullformaliteter vid landgränser i storleksordningen 10 %, i enlighet med den dubbla höjning som FENEX rekommenderat sina medlemmar för denna sektor.

- Taxan för de övriga tjänsterna vid landgränser höjdes med 5 %. FENEX hade även aviserat och sedan medtagit i de förteckningar som sändes till speditörerna, höjningar om 9 % och därefter 16,5 % för vissa speditionsformaliteter som t.ex. konossement eller fraktsedlar. Liknande höjningar rekommenderades för samma tjänster i hamnarna.

- Slutligen höjdes tarifferna för de övriga tjänsterna i hamnarna med 5 %.

- Från 1992 till 1993 höjdes de rekommenderade tarifferna vid landgränserna och i hamnarna generellt med 4,5 % jämfört med året innan. Avgifterna för vissa tjänster rörande allmänna speditionsformaliteter höjdes dock med mellan 6 och 25 %.

(21) Nedanstående tabell visar förhållandet mellan å ena sidan utvecklingen av de av FENEX rekommenderade tarifferna och å andra sidan utvecklingen av konsumentprisindex samt utvecklingen av index för transport- och kommunikationspriser i Nederländerna uttryckt i procent.

FENEX Tariffhöjningar

>Plats för tabell>

Konsumentprisindex i Nederländerna

>Plats för tabell>

Transport- och kommunikationsprisindex i Nederländerna

>Plats för tabell>

II. RÄTTSLIG BEDÖMNING

A. Tillämplig förordning för förfarandet

(22) Under det administrativa förfarandet har företrädarna för FENEX anfört att förordning (EEG) nr 17 inte skulle vara tillämplig på detta fall, utan att endast rådets förordning (EEG) nr 1017/68 av den 19 juli 1968 om tillämpning av konkurrensregler på transporter på järnväg, landsväg och inre vattenvägar (3), senast ändrad genom Anslutningsakten för Österrike, Finland och Sverige, skulle vara tillämplig, eftersom de anser att speditörerna är sådana leverantörer av transportrelaterade tjänster som avses i artikel 1 sista meningen i förordning (EEG) nr 1017/68.

(23) Kommissionen anser att det i det här fallet inte är fråga om att fastställa om speditörerna är leverantörer av transportrelaterade tjänster eller ej enligt ovannämnda artikel 1, utan om att undersöka de aktiviteter som omfattas av företagssammanslutningens beslut.

(24) Enligt artikel 1 i förordning (EEG) nr 1017/68 gäller förordningen avtal, beslut av företagssammanslutningar eller samordnade förfaranden under förutsättning att de konkurrensbegränsande förfarandena har till syfte eller resultat att

- fastställa transportpriser och transportvillkor,

- begränsa eller kontrollera transportutbudet,

- dela upp transportmarknader,

- utnyttja tekniska förbättringar eller åstadkomma tekniskt samarbete,

- åstadkomma gemensam finansiering eller gemensamt köp av transportutrustning eller tillbehör, där sådan verksamhet har direkt samband med tillhandahållandet av transporttjänster och behövs för transportverksamhet som drivs gemensamt av en sådan grupp av företag som avses i artikel 4.

(25) Det står fast att tillämpningsområdet för förordning (EEG) nr 1017/68, liksom för övrigt tillämpningsområdet för rådets förordning nr 141 av den 26 november 1962 om undantag från tillämpning av rådets förordning nr 17 för transportområdet, senast ändrad genom Anslutningsakten för Danmark, Irland och Förenade kungariket (4), enbart utgör ett materiellt tillämpningsområde. Tillämpningsområdet för förordning (EEG) nr 1017/68 omfattar förfaranden av företag eller företagssammanslutningar inom ramen för de verksamheter som anges i förordningens artikel 1, oavsett vilken typ av företag det gäller.

(26) Förordningens tillämpningsområde är således ingalunda begränsat till de avtal som ingås av företag inom området för landsvägstransporter eller av företag som tillhandahåller transportrelaterade tjänster. Omvänt omfattar tillämpningsområdet för förordning (EEG) nr 1017/68 inte nödvändigtvis alla avtal som dessa företag ingår.

(27) Kommissionen ifrågasätter inte att speditörerna i vissa fall själva kan tillhandahålla transporttjänster. I föreliggande fall står det dock fast att de rekommenderade priser som spritts av FENEX avser de tjänster som anges i punkt 14 ovan och att ingen av dessa tjänster omfattas av tillämpningsområdet för förordning (EEG) nr 1017/68.

(28) Företrädarna för FENEX har i vilket fall som helst under det administrativa förfarandet framhållit det grundläggande i speditörernas oberoende av transportföretagen (förhörsprotokollet s. 28). Speditörerna kan sålunda inte betraktas som integrerande stödorgan i transportföretagen, utan måste betraktas som självständiga leverantörer av tjänster varav vissa kan höra till transportsektorn och andra inte.

(29) Kommissionen betraktar det inte som omöjligt att ett avtal mellan speditionsföretag skulle kunna omfattas av tillämpningsområdet för en förordning med förfaranderegler för transportsektorn eller skulle kunna falla in under flera tillämpningsförordningar när flera verksamheter finns med i bilden.

(30) I föreliggande fall anser dock kommissionen, med hänsyn till de verksamheter som avses i beslutet av sammanslutningen, att endast förfarandet enligt förordning nr 17 skall tillämpas.

B. Begreppet företagssammanslutning

(31) Fram till den 22 juni 1991 var FENEX ett förbund av nederländska speditörsorganisationer. Sedan dess är FENEX en sammanslutning som direkt organiserar speditionsföretag med syfte att försvara medlemmarnas gemensamma intressen. Oberoende av ordvalet är FENEX en företagssammanslutning enligt fördragets artikel 85.

C. Begreppet beslut av en företagssammanslutning

(32) Under förfarandet har företrädarna för FENEX gjort gällande att de berörda tarifferna endast är rekommendationer som inte förhindrar speditörerna att fastställa sina egna tariffer. Enligt FENEX skulle en sådan rekommendation inte utgöra ett beslut av sammanslutningar enligt fördragets artikel 85.

(33) Det bör först noteras att utarbetandet och spridningen av tarifferna inte är en enstaka företeelse utan en verksamhet som FENEX sysslat med sedan seklets början.

(34) Dessa tariffer fastställs och uppdateras varje år av ett specialiserat organ inom FENEX, tariffkommittén, som avger ett yttrande till styrkommittén som består av företrädare för de speditionsföretag som är anslutna till FENEX.

(35) Tarifferna godkänns sedan av styrkommittén och översänds fram till den 22 juni 1991 till företagen genom medlemsföreningarna och efter detta datum direkt till företagen.

(36) Det bör även beaktas att tarifferna visserligen presenteras som icke-obligatoriska rekommendationer, med vid utsändandet återföljs av cirkulär som har en mer tvingande ordalydelse.

(37) I FENEX cirkulär av den 24 november 1989 som innehåller de nya tarifftabellerna som gäller från och med den 1 januari 1990 uppges följande:

"Styrkommittén för det nederländska speditionsföretagsförbundet (FENEX) har i enlighet med yttrandet från FENEX tariffkommitté beslutat följande: . . . Tarifferna skall [per den 1 januari . . . ] höjas med . . . %. Detta är en följd av det ökade kostnadsläget inom branschen."

I FENEX cirkulär används samma formulering varje år.

(38) I det cirkulär som FENEX skickade till sina medlemmar i slutet av 1990 och som innehåller tariffhöjningarna för 1991 uppges följande:

"Mot bakgrund av det resultat som uppnåtts rekommenderas med eftertryck att ovannämnda tariffhöjning [5 %] skall tas ut från uppdragsgivarna i sin helhet".

(39) Likaså uppges i ett cirkulär från slutet av 1991 angående de höjningar som skall tillämpas vid landgränserna under 1992 följande:

"FENEX rekommenderar en extra tariffhöjning på 5 % för de tullformaliteter som utförs vid landgränserna."

(40) Slutligen står det klart att speditionsföretagen hade ett gemensamt intresse av att samordna sitt agerande inom FENEX genom att fastställa tariffer för de berörda tjänsterna som utgör konkurrensmedel mellan speditörerna.

(41) Av det föregående framgår att de tariffer som utarbetas och spridits av FENEX skall tolkas som ett klart uttryck för sammanslutningens avsikt att samordna medlemmarnas agerande på den berörda marknaden.

(42) Enligt domstolens rättspraxis (5) är dessa rekommenderade tariffer beslut av företagssammanslutningar enligt artikel 85.1.

D. Den berörda marknaden

a) Tjänstemarknaden

(43) Detta ärende gäller speditionstjänster som lämnas på uppdrag av befraktare. Dessa tjänster består huvudsakligen i att få transporter, huvudsakligen land- och sjötransporter, utförda av andra företag för avlastarnas räkning och att tillhandahålla eller ombesörja sådana tjänster som mottagning, lagring, förvaltning, tullklarering eller hantering av godset.

b) Den geografiska marknaden

(44) Den geografiska marknaden är det område inom vilket ovanstående tjänster saluförs, dvs. främst det nederländska territoriet där FENEX-medlemmarna är etablerade. De betraktare som finns i detta område kommer att anlita de speditörer som finns i samma område, där konkurrensvillkoren är desamma för alla operatörer. Vid den relevanta tidpunkten var FENEX-medlemmarnas marknadsandel omkring 11 %.

E. Konkurrensbegränsningar

(45) Under det administrativa förfarandet har företrädarna för FENEX hävdat att tarifferna i fråga inte utgjorde konkurrensbegränsningar, eftersom dessa endast var rekommendationer som inte förhindrade speditörerna att fritt fastställa sina egna tariffer. Därutöver framhölls att FENEX endast företrädde en liten del av speditionssektorn i Nederländerna. Tarifferna framställdes slutligen som verkningslösa eftersom endast en speditör hade medgivit att han tillämpat dem.

(46) I fråga om spridning av rekommenderade prislistor har domstolen fastställt (6) att "om det är uppenbart att ett system med fastställda försäljningspriser strider mot denna bestämmelse [artikel 85], så gäller detta även i lika hög grad för ett system med riktpriser. Det kan förvisso svårligen antas att avtalsklausuler som fastställer riktpriser inte skulle ha någon praktisk räckvidd. Att fastställa ett pris, även om det enbart är ett riktpris, påverkar konkurrensen, eftersom detta gör det möjligt för samtliga aktörer att med rimlig säkerhet förutse vilken prispolitik konkurrenterna kommer att föra."

(47) I sin dom av den 27 januari 1987 rörande försäkringssektorn (7) tog domstolen fasta på följande tre omständigheter när den bedömde en prisrekommendation som konkurrensbegränsande:

- Sammanslutningens medlemmar hade ett gemensamt intresse av att sanera marknaden genom att höja premierna.

- Rekommendationen hade en formulering som, trots att den sades vara frivillig, i tvingande ordalag föreskrev en kollektiv höjning av premierna.

- Sammanslutningen hade en stadga som gav den befogenhet att samordna medlemmarnas verksamhet.

(48) I föreliggande fall kan det noteras att FENEX i många år regelbundet och systematiskt har ägnat sig åt det horisontella förfarandet att utarbeta och sprida rekommenderade tariffer.

(49) Sammanslutningens medlemmar hade uppenbarligen ett gemensamt intresse av att utarbeta och sprida tarifferna, eftersom de gav varje enskild medlem möjlighet att med rimlig säkerhet förutse de andra företagens prispolitik.

(50) Att de rekommenderade tarifferna endast gällde en del av de tjänster speditörerna bjöd ut saknar i detta sammanhang relevans.

(51) Det är allmänt känt och har medgetts av de berörda företagen själva att i den berörda sektorn är företagens marginaler som regel mycket små, och därför påverkar även ett konkurrensbegränsande förfarande som inskränks att gälla en del av totalpriset konkurrenssituationen.

(52) En företrädare för FENEX medgav dessutom vid förhöret (förhörsprotokollet s. 28) att det förekom konkurrens mellan speditörer inom den del av deras tjänsteutbud som inte var transporttjänster.

(53) Medlemmarna i FENEX hade alltså ett uppenbart intresse av att samordna sitt agerande vad avsåg prissättningen på sådana tjänster som föreliggande förfarande omfattar, eftersom det rörde sig om konkurrensutsatta tjänster.

(54) FENEX önskan att samordna medlemmarnas förfarande i tariffrågor framgår av ett cirkulär av den 17 februari 1993 som gäller tarifferna för skattemässig representation: "För den goda ordningens skull påpekar tariffkommittén att detta är ett lägsta pris och att FENEX olika tariffposter i allmänhet utgör riktlinjer som varje medlem kan ta som grund för att fastställa sina egna speditionstariffer."

(55) Vidare förklarade sammanslutningens direktör vid FENEX stämma den 24 november 1992, som svar på en fråga från en medlem om nyttan med FENEX tariffer, att "även om medlemmarna i praktiken fritt får fastställa sina tariffer, behöver de ändå uppenbarligen vägledning . . . värdet av de årliga tariffjusteringar ligger däri att företagen nästan utan vidare kan tillämpa dessa justeringar på de tariffer som de själva använder."

(56) Det bör också beaktas att FENEX lät de rekommenderade tariffer som spreds åtföljas av cirkulär som gav uttryck för sammanslutningens fasta föresats att åstadkomma resultat genom dessa rekommendationer.

(57) Det kan i detta sammanhang hänvisas till de cirkulär som nämns i punkterna 37, 38 och 39.

(58) Att utarbeta och sprida tariffer var vidare en verksamhet som FENEX uppenbarligen hade befogenhet att utöva. Av det förfarande för att utarbeta tariffer som beskrivs i punkterna 16-19 framgår att det rörde sig om en viktig och återkommande uppgift för sammanslutningen. Uppgiften anges dessutom särskilt på sammanslutningens presentationsfolder, där det står att för att bereda frågor och råda styrelseorganet förfogar sammanslutningen över ett antal arbetsgrupper som svarar för olika områden, såsom juridiska frågor, kvalitet, försäkringsärenden och tariffer.

(59) Under förfarandet angav företrädarna för FENEX att avsikten med företagssammanslutningen inte var att påverka marknadskrafterna utan att hjälpa sammanslutningens medlemmar. Sådan hjälp framställdes som nödvändig på grund av att vissa, förhållandevis små företag skulle sakna tillräckliga resurser för prissättning.

(60) Det är naturligt för en yrkessammanslutning att erbjuda sina medlemmar förvaltningshjälp, men sammanslutningen bör inte utöva vare sig direkt eller indirekt inflytande på den fria konkurrensens spel, särskilt inte genom att föreslå tariffer som skall gälla för alla företagen oberoende av hur respektive företags kostnadssituation ser ut.

(61) När en yrkessammanslutning sprider rekommenderade tariffer tenderar de berörda företagen att samordna sina priser utan hänsyn till vad de har för kostnader. Ett sådant förfarande leder till att företag med låga kostnader saknar incitament att sänka priserna och därmed till att de företag som sämst bemästrar sina kostnader får en konstlad fördel (8).

(62) Det uppstår ingen sådan risk om man sprider uppgifter till företagen som gör det lättare för dem att själva göra beräkningar på sitt kostnadsunderlag och därefter självständigt fastställa sitt försäljningspris.

(63) I detta fall står det klart att FENEX inte har spridit information till medlemmarna som tillåter dem att sätta sina priser efter sina egna kostnader, utan att de utsända handlingarna avser försäljningspriser.

(64) Det bör därutöver beaktas att FENEX för vissa tjänster uttryckligen har angivit de rekommenderade priserna som minimipriser.

(65) Under förfarandet har företrädarna för FENEX för övrigt betonat att sammanslutningen endast omfattade ett mindre antal medlemmar och att verkan av samordningen därför skulle vara mycket begränsad.

(66) Det kan mot denna bakgrund erinras om domstolens rättspraxis (9), enligt vilken ett avtal kan gå fritt från förbudet enligt artikel 85.1, om det endast marginellt påverkar marknaden på grund av att de berörda parterna har en svag ställning på marknaden för produkterna i fråga.

(67) Bland FENEX medlemmar finns visserligen många små företag, men i sammanslutningen finns också stora företag som tillhandahåller tjänster på internationell nivå och som kan förmodas ha en ledande roll på marknaden.

(68) Vidare är vissa av FENEX medlemsföretag dotterbolag till företag i andra medlemsstater eller också äger de dotterbolag i andra medlemsstater, varvid dessa tillämpar samma prissättning på sitt tjänsteutbud.

(69) En annan omständighet som bör tas med i beräkningen är att vissa medlemmar i FENEX har verksamhet på områdena sjö-, flyg- eller landtransporter, där vissa av dem har en marknadsledande roll. Genom att sprida rekommenderade tariffer till företag av den storleken skapar man ofrånkomligen en följa-John-effekt i andra företag inom sektorn.

(70) Därmed finner kommissionen, med hänsyn till domstolens rättspraxis, att det horisontella förfarandet i fråga syftar till att påverka konkurrensen i väsentlig grad och att det faller inom tillämpningsområdet för artikel 85.1.

(71) Vad gäller de konkurrensbegränsande verkningarna bör det erinras om att enligt domstolens fast rättspraxis (10) behöver praktiska verkningar av ett avtal eller ett beslut av en företagssammanslutning inte beaktas, om detta avtal eller beslut syftar till att begränsa, hindra eller snedvrida konkurrensen.

(72) I föreliggande fall har bara en av de tjugotre FENEX-medlemmar som hördes av kommissionen medgivit att han följt de tariffer som rekommenderades av sammanslutningen.

(73) Genom att sprida rekommenderade tariffer i över 20 år har FENEX dock tvivelsutan skapat ett följa-John-beteende inom följande två grupper:

- Medlemmarna i FENEX måste, även om de inte tillämpat de rekommenderade tarifferna till punkt och pricka, ha blivit påverkade av tarifferna inom ramen för sin verksamhet.

- Företag som inte är medlemmar i FENEX, men som haft kännedom om de prishöjningar som rekommenderats av FENEX och tillkännagjorts av branschorgan, har genom dessa upplysningar haft möjlighet "att med rimlig säkerhet förutse vilken prispolitik konkurrenterna kommer att föra" (11).

(74) Sammantaget finner kommissionen att de rekommenderade tariffer som FENEX utarbetat och spritt fram till den 1 juli 1993 hade ett konkurrensbegränsade syfte i den mening som åsyftas i artikel 85.1 i fördraget.

F. Påverkan på handeln mellan medlemsstaterna

(75) Tarifferna i fråga avser tjänster som nederländska speditörer tillhandahåller nederländska kunder och kunder i andra medlemsstater.

(76) Domstolen har i en dom av den 25 oktober 1983 (12) haft anledning att precisera betydelsen av begreppet påtaglig påverkan på handeln mellan medlemsstater och då angett att ett företag som innehar ungefär 5 % av den berörda marknaden är ett tillräckligt stort företag för att dess agerande i princip kan tänkas påverka handeln mellan medlemsstater.

(77) Vidare avser de ifrågavarande tjänsterna gods med ursprung eller bestämmelse såväl i Nederländerna som i andra medlemsstater.

(78) De rekommenderade tariffer som distribueras av FENEX kan således påverka handeln mellan medlemsstater enligt fördragets artikel 85.

G. Artikel 85.3 i fördraget

(79) Det skall först understrykas att det ifrågavarande beslutet av en företagssammanslutning avser företagens försäljningspris. Konkurrensbegränsande åtgärder som berör prissättningen utgör en av de mest allvarliga formerna av konkurrensbegränsning enligt gemenskapsrätten. För sådana konkurrensbegränsningar kan därför undantag från förbudet mot avtal endast beviljas under helt exceptionella förutsättningar.

(80) I detta fall finner kommissionen det inte påvisat att de rekommenderade tariffer som utarbetats och spridits av FENEX bidrar till att främja det ekonomiska framåtskridandet enligt fördragets artikel 85.3 samtidigt som konsumenterna tillförsäkras en skälig andel av den vinst som därigenom uppnås.

(81) Tvärtom kan förfarandet i fråga anses bidra till att upprätthålla en konstlat hög marknadsprisnivå på konsumenternas bekostnad.

(82) Det har inte heller visats att det ifrågavarande beslutet av en företagssammanslutning skulle vara nödvändigt för att nå det uppgivna syftet att hjälpa medlemmarna i FENEX att beräkna sina tariffer inför förhandlingarna med befraktarna.

(83) I detta sammanhang bör det noteras att FENEX sedan 1994 har delat ut till sina medlemmar en modell för att beräkna kostnadsutvecklingen varigenom syftet att hjälpa medlemmarna kan uppnås på ett helt annat sätt.

(84) Kommissionen finner därför att villkoren för att bevilja ett undantag i enlighet med bestämmelserna i fördragets artikel 85.3 inte är uppfyllda.

H. Artikel 15.2 i förordning nr 17

(85) Enligt ovannämnda bestämmelser får kommissionen ålägga företag eller företagssammanslutningar böter på mellan ett tusen och en miljon ecu eller ett högre belopp som dock inte får överstiga 10 % av föregående räkenskapsårs omsättning för varje företag som deltagit i överträdelsen genom att uppsåtligen eller av oaktsamhet överträda bestämmelserna i fördragets artikel 85 eller 86, varvid bötesbeloppet fastställs med hänsyn till hur allvarlig överträdelsen är och hur länge den pågått.

(86) Under förfarandet har företrädarna för FENEX hävdat att sammanslutningen har fastställt rekommenderade tariffer på grund av bristande erfarenhet och att konfliktsituationen vad gäller konkurrensreglerna uppstått ofrivilligt.

(87) Företrädarna för FENEX har även förklarat under förhöret att de rekommenderade tarifferna under många år har spridits av oaktsamhet.

(88) Det skall först sägas att enligt bestämmelserna i ovannämnda artikel 15.2 räcker det inte att en överträdelse begåtts av oaktsamhet för att företagen skall klara sig från att åläggas böter.

(89) Även följande punkter bör dock beaktas:

- FENEX har frivilligt slutat sprida de rekommenderade tarifferna för att efterfölja Nederländernas och gemenskapens konkurrensregler. FENEX har dessutom utan dröjsmål anmält de nya kostnadsberäkningstabellerna som sprids från och med 1994 för att säkerställa att de är förenliga med gemenskapsrätten.

- Förfarandet i fråga existerade visserligen i över 20 år, men överträdelsen upphörde den 1 juli 1993.

(90) Med beaktande av ovan angivna punkter finner kommissionen att FENEX bör åläggas böter för överträdelse under den period från den 10 januari 1989 till den 1 juli 1993 som inte omfattas av preskription.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Sammanslutningen Nederlandse Organistie voor Expeditie en Logistiek (FENEX) har överträtt artikel 85 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen genom att fastställa och sprida rekommenderade tariffer för spedition från den 10 januari 1989 till den 1 juli 1993. Ansökan om undantag för de rekommenderade tarifferna som gavs in av FENEX den 26 maj 1995 avslås.

Artikel 2

För den överträdelse som anges i artikel 1 åläggs FENEX att betala böter på 1 000 ecu.

Artikel 3

Det bötesbelopp som anges i artikel 2 skall betalas inom tre månader efter den dag då detta beslut delgivits i ecu till Europeiska kommissionens konto nr 310-0933000-43 i Banque Bruxelles-Lambert, agence européenne, Rond-point Robert Schuman 5, B-1040 BRYSSEL.

På bötesbeloppet utgår full ränta från och med utgången av ovannämnda frist på tre månader enligt den räntesats som Europeiska monetära institutet tillämpade för sina transaktioner i ecu den första vardagen i den månad då föreliggande beslut antogs plus 3,50 %, dvs. 7,75 %.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till

Nederlandse Organisatie voor Expeditie en Logistiek

Adriaan Volkerhuis

Oostmaaslaan 71

NL-3063 AN Rotterdam.

Detta beslut är verkställbart i enlighet med artikel 192 i Romfördraget.

Utfärdat i Bryssel den 5 juni 1996.

På kommissionens vägnar

Karel VAN MIERT

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr 13, 21.2.1992, s. 204/62.

(2) EGT nr 127, 20.8.1963, s. 2268/63.

(3) EGT nr L 175, 23.7.1968, s. 1.

(4) EGT nr 124, 28.11.1962, s. 2751/62.

(5) Särskilt domen av den 27 januari 1987 i mål 45/85 Verband der Sachversicherer mot kommissionen, Rec. 1987, s. 454, punkt 26-32.

(6) Domen av den 27 oktober Rec. 1972 i mål 8/72 Cementhandlaren mot kommissionen, Rec. 1972, s. 977.

(7) Mål 45/85 Verband der Sachversickerer mot kommissionen, Rec. 1987, s. 405.

(8) Jämför franska konkurrensrådets (Conseil de la concurrence) beslut nr 93.D.30 av den 7 juli 1993 om konkurrensläget på området tillhandahållande av tjänster i fråga om stadsplanering, Årsrapporten 1993, Paris.

(9) Dom av den 10 juli 1980 i mål 30/78 Distillers Company mot kommissionen, Rec. 1980, s. 2229.

(10) Särskilt domen av den 27 januari 1987 i det redan nämnda målet 45/85, se fotnot (2), s. 33.

(11) Jämför fotnot (1), s. 33.

(12) Mål 107/82 AEG mot kommissionen, Rec. 1983, s. 3151, punkt 58.