Kommissionens beslut

av den 9 april 2002

om att en företagskoncentration är förenlig med den gemensamma marknaden och med EES-avtalet

(Ärende COMP/M.2568 - Haniel/Ytong)

[delgivet med nr K(2002) 1396]

(Endast den tyska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2003/292/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 57.2 a i detta,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer(1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1310/97(2), särskilt artikel 8.2 i denna,

med beaktande av kommissionens beslut av den 30 november 2001 att inleda ett förfarande i detta ärende,

efter samråd med Rådgivande kommittén för koncentrationer(3),

med kännedom om förhörsombudets slutrapport i detta ärende(4) och,

av följande skäl:

(1) Den 16 oktober 2001 anmälde företaget Haniel Bau-Industrie Porenbeton Holding GmbH, som tillhör Hanielkoncernen (nedan kallad "Haniel"), till kommissionen enligt artikel 4 i förordning (EEG) nr 4064/89 (nedan kallad "koncentrationsförordningen") en föreslagen koncentration varigenom Haniel genom förvärv av aktier ensam får kontroll över företaget Ytong Holding AG (nedan kallat "Ytong").

(2) Efter granskning av anmälan konstaterade kommissionen först att det anmälda förslaget omfattas av koncentrationsförordningen och att det inger allvarliga betänkligheter med avseende på dess förenlighet med den gemensamma marknaden och EES-avtalet.

(3) Kommissionen beslutade därför den 30 november 2001 att inleda ett förfarande enligt artikel 6.1 c i koncentrationsförordningen. Kommissionen beslutade samma dag enligt artikel 9.3 i koncentrationsförordningen att hänskjuta den del av förslaget till samgående som gäller Tyskland till de behöriga myndigheterna i detta land.

(4) Efter att ingående ha undersökt ärendet har kommissionen nu kommit till slutsatsen att det anmälda förslaget till samgående faktiskt skulle förstärka en dominerande ställning, som avsevärt skulle förhindra en effektiv konkurrens inom en betydande del av den gemensamma marknaden. Dock innebär de åtaganden som Haniel gjort att betänkligheterna beträffande samgåendets effekter på konkurrensen undanröjs.

I. PARTERNA OCH FÖRSLAGET TILL SAMGÅENDE

(5) På byggmaterialområdet är Haniel verksamt inom tillverkning och distribution av byggmaterial till väggar såsom kalksandsten, autoklaverad lättbetong och färdigblandad betong. Haniels har sin huvudsakliga verksamhet i Tyskland. Genom sitt indirekta ägande i det nederländska gemensamma företaget Coöperatieve Verkoop- en Produktievereniging van Kalkzandsteenproducenten (nedan kallat "CVK") har Haniel dock även verksamhet i Nederländerna. Haniel har ägarintressen i ca 30 kalksandstensfabriker i Tyskland, åtta i Nederländerna, en i Belgien och två i Polen. Dessutom driver Haniel i Danmark en kalksandstensfabrik för reveteringssten och är i Frankrike delägare i tre fabriker för färdigblandad betong.

(6) Haniel anmälde den 4 september 2001 till kommissionen som en koncentration företagets förvärv av Fels-Werke GmbH (nedan kallat "Fels"), ett dotterbolag till det tyska företaget Preussag AG (nedan kallat "Preussag") (COMP/M.2495 - Haniel/Fels). Beträffande den tyska marknaden har kommissionen genom beslut av den 30 november 2001 i enlighet med artikel 9 i (koncentrationsförordningen) hänskjutit ärendet till de behöriga tyska myndigheterna. Denna koncentration har kommissionen för övrigt genom beslut av den 21 februari 2002 enligt artikel 8.2 i koncentrationsförordningen förklarat vara förenlig med den gemensamma marknaden.

(7) Fels tillverkar själv och genom sitt dotterbolag Hebel AG (nedan kallat "Hebel") byggmaterial såsom autoklaverad lättbetong, kalkprodukter, gipsfiberskivor och torrmassesystem samt säljer dessa. Dessutom har företaget verksamhet inom tillverkning och försäljning av monteringsfärdiga hus av autoklaverad lättbetong samt planering och byggnad av produktionsanläggningar för autoklaverad lättbetong.

(8) Den 24 januari 2002 anmälde Haniel och Cementbouw Handel & Industrie BV (nedan kallat "Cementbouw") ytterligare ett koncentrationsärende (COMP/M.2650 - Haniel/Cementbouw/JV (CVK)). Denna anmälan skedde på anmodan av kommissionen och gäller en transaktion varigenom Haniel och Cementbouw 1999 förvärvade gemensam kontroll över den nederländska kalksandstensproducenten CVK. Kommissionen beslutade den 25 februari 2002 enligt artikel 6.1 c i koncentrationsförordningen att inleda ett förfarande i detta ärende. Detta förfarande är ännu inte avslutat.

(9) Ytong är ett dotterbolag till Rheinisch-Westfälischen Kalkwerke AG, som i sin tur kontrolleras av det brittiska företaget RMC plc. Ytong är verksamt inom tillverkning och försäljning av autoklaverad lättbetong och monteringsfärdiga hus i Tyskland, Nederländerna, Belgien, Frankrike och Österrike.

(10) Haniel har för avsikt att förvärva alla aktier i Ytong.

II. KONCENTRATIONEN

(11) Haniels avsikt är att genom förvärv av samtliga aktier i Ytong ensam få kontroll över detta företag. Den planerade transaktionen är följaktligen en koncentration i den mening som avses i artikel 3.1 b i koncentrationsförordningen.

III. GEMENSKAPSDIMENSIONEN

(12) De berörda företagen har en global totalomsättning på mer än 5 miljarder euro(5) (Haniel 18,7 miljarder euro och Ytong 0,4 miljarder euro). Både Haniel och Ytong har en omsättning inom gemenskapen som överstiger 250 miljoner euro (Haniel 17,5 miljarder euro och Ytong 0,3 miljarder euro). Inget av de berörda företagen har mer än två tredjedelar av sin försäljning i gemenskapen i en och samma medlemsstat. Följaktligen har den anmälda koncentrationen en gemenskapsdimension.

IV. FÖRFARANDET

(13) Den 13 november 2001 fick kommissionen en begäran från den behöriga tyska konkurrensmyndigheten, Bundeskartellamt, om att överföra den del av koncentrationsärendet som berör Tyskland till de tyska konkurrensmyndigheterna. Begäran om överföring gäller marknaden för byggmaterial för uppgående bakmurverk, dock inte marknaderna för väggbyggnadsmaterial utanför Tyskland. Genom beslut av den 30 november 2001 överförde kommissionen den del av ärendet som berör Tyskland till de behöriga tyska myndigheterna.

(14) Likaså den 30 november 2001 beslutade kommissionen i enlighet med artikel 6.1 c i koncentrationsförordningen att inleda ett förfarande beträffande den del av ärendet som inte överförts till de tyska myndigheterna.

(15) Den 21 februari 2002 hölls en muntlig utfrågning, där Haniel och Ytong samt Cementbouw och CVK deltog.

V. FÖRENLIGHET MED DEN GEMENSAMMA MARKNADEN

A. DE RELEVANTA PRODUKTMARKNADERNA

(16) Parternas verksamhet överlappar med avseende på produktion och försäljning av väggbyggnadsmaterial. Haniel producerar och säljer kalksandsten och komponenter till kalksandsten, i Nederländerna genom det gemensamma företaget CVK. Ytong tillverkar autoklaverad lättbetong. Vid sidan av kalksandsten, autoklaverad lättbetong och gipsprodukter används vid murbyggen även betongprodukter och tegel samt, om än i endast liten utsträckning, stålplåt och träskivor.

1. PRODUKTER

(17) Kalksandsten är en mursten, som bereds av kalk och sand med tillsats av vatten och sedan pressas och härdas under ångtryck. kalksandsten används enbart för konstruktion av väggar. i regel döljs stenarna genom att de antingen rappas, spacklas tunt eller förses med en reveteringsfasad. Om murverk av kalksandsten är synliga rör det sig i allmänhet om reveteringssten, som endast tillverkas i små storlekar(6). Sådan sten utgör en avskild marknad, som här inte närmare skall behandlas, eftersom parterna endast tillverkar små mängder av den. Förutom kalksandsten används även större väggelement av kalksandsten (i Nederländerna vanligtvis med dimensioner på upp till 900 x 625 x 300 mm).

(18) Autoklaverad lättbetong är en byggnadssten av sand, kalk och cement som genom tillsats av aluminiumpulver och dess reaktion med vatten bildar en fin hålrumsstruktur. Produkter av autoklaverad lättbetong (autoklaverad lättbetongsten och -block samt element av autoklaverad lättbetong) används huvudsakligen för husbyggnad. På väggområdet kan de användas såväl för bärande - särskilt autoklaverad lättbetongsten och -element med hög täthet - som icke-bärande väggar.

(19) Gips är ett lätt väggmaterial, som endast används för icke-bärande väggar: detta material har en mycket liten bärförmåga. Det används i form av gipsplank och -skivor.

(20) Betong är ett annat mycket använt väggbyggnadsmaterial. Betongväggar kan tillverkas genom att blandbetong gjuts i former på byggplatsen (platsgjuten betong) eller genom användning av prefabricerade väggelement. En tredje form av betong är betongelement i små format. Betongmurar konstrueras nästan enbart som bärande väggar.

(21) Platsgjuten betong kan antingen gjutas med traditionella metoder på plats i särskilt konstruerade formar eller användas genom så kallad tunnelgjutning (nederländska: tunnelgietbouw) med användning av prefabricerade "tunnelformar" med vilka murar och tak gjuts i en enda process.

(22) Prefabricerade väggelement tillverkas i fabriker på grundval av noggranna specifikationer och transporteras därefter till byggplatsen där de byggs in i den byggnad som de är avsedda för. Prefabricerade betongväggelement är för det mesta fullständiga väggar. Prefabricerade betongväggelement är betydligt större än de för murverk för det mesta använda kalksandsten eller kalksandstenselement, och användningen kräver tung utrustning.

(23) Tegel tillverkas av en blandning av lera och vatten genom förbränning i mer än 1000 °C. Tegel är det klassiska murbyggmaterialet. De enskilda teglens storlek är dock begränsad, eftersom deformeringar genom avdunstning och krökningar uppstår vid förbränningen. Därför krävs vid användning av dessa produkter i allmänhet även en sammanfogning för att utjämna krökningarna.

(24) Stålskivor används huvudsakligen för ekonomibyggnader, och i mindre utsträckning vid bostadsbyggen. De används exempelvis för att fylla ut väggrummet i bärande betong- eller stålkonstruktioner. I sådana fall består väggen vanligtvis av två stålskivor, mellan vilka isoleringsmaterial infogas (metallsandwichskivor).

(25) Träskivor används vid ekonomi- och bostadsbyggen, för det mesta i form av prefabricerade väggelement, med vilka byggnaden täcks mot utsidan, där det inte finns några bärande ytterväggar. Trä används i Nederländerna endast i undantagsfall för bärande väggar.

2. RELEVANTA AVGRÄNSNINGAR AV PRODUKTMARKNADERNA

(26) För att kunna definiera en produktmarknad skall kommissionen bedöma en rad olika faktorer som är relevanta för avgränsningen av marknaden. Härvid måste man beakta att användningen av olika väggbyggnadsmaterial och därmed även deras utbytbarhet i betydande utsträckning är beroende av nationella byggnadssätt och -traditioner samt av ramvillkoren för byggindustrin och därför delvis skiljer sig i hög grad i olika medlemsländer i EES. Kommissionen har i huvudsak begränsat sin undersökning till förhållandena i Nederländerna, eftersom företagskoncentrationen endast i denna medlemsstat leder till konkurrensrättsligt relevanta utökningar av marknadsandelar.

a) Den anmälande partens marknadsavgränsning (väggbyggnadsmaterial)

(27) Enligt Haniels uppfattning bör man, på grund av de befintliga konkurrensförhållandena, särskilt frånvaron av all prisdifferentiering med avseende på användningen och den enhetliga distributionen genom byggmaterialhandeln, anta en enhetlig marknad för väggbyggnadsmaterial. Till denna marknad hör alla produkter som används för murverksbyggnad: Tegel, betongsten, kalksandsten, autoklaverad lättbetong, prefabricerade betongväggelement, kalksandstenselement, element av autoklaverad lättbetong, murfogmassa, platsgjuten betong, stålplåt, gipsskivor, gipsplank och träskivor. Beträffande konstruktionen av en byggnad påpekar Haniel att man i allmänhet kan välja mellan olika lösningar för murverket.

(28) Enligt Haniels framställning bestämmer arkitekten eller projektutvecklaren i allmänhet de krav som skall vara uppfyllda med avseende på byggnadens bärighet, åldersresistens, underhållsbehov, värmeisolering, brandskydd och bullerskydd. I en del fall specificerar arkitekten även ett urval byggmaterial för byggnaden. Enligt Haniel lämnar dessa specifikationer dock stort utrymme för alternativa lösningar. Byggföretaget kan fritt välja byggmaterial, så länge det valda materialet uppfyller specifikationerna. Byggföretaget kan sedan för ett projektförslag bestämma sig för ett visst byggmaterial eller för olika lösningar.

(29) Haniel medger dock att de olika väggbyggnadsmaterialen inte är helt utbytbara för alla användningssyften. Med hänsyn till de betydande skillnaderna i kraven på byggmaterial, som används för bärande och icke-bärande murverk, anser Haniel att man kan anta separata marknader för byggmaterial för bärande och icke-bärande väggar.

b) Kommissionens tidigare rättspraxis (murverk/bärande murverk)

(30) Vid sitt beslut i ärendet Preussag/Hebel(7) övervägde kommissionen två alternativa avgränsningar av produktmarknaden, dock utan att fälla något avgörande i detta hänseende. Kommissionen övervägde å ena sidan möjligheten av en enda marknad för alla byggmaterial för väggar, inkluderande tegelmursten, kalksandsten, autoklaverad lättbetongsten och pimpsten, med vilka väggar kan byggas genom murning av "sten på sten" (murverk). Den dåvarande undersökningen hade visat att dessa produkter var utbytbara vid byggnadskonstruktionen. Kommissionen ansåg att det inom ramen för denna marknadsavgränsning var möjligt att göra en ytterligare skillnad mellan bärande och icke-bärande väggar (bärande murverk). Vid dessa överväganden beaktades inte prefabricerade betongväggelement och platsgjuten betong.

c) Tyska Bundeskartellamts rättspraxis (murverk)

(31) Bundeskartellamt avgränsar i sin praxis produktmarknaden på området för väggbyggnadsmaterial på liknande sätt som kommissionen först övervägt i sitt beslut om ärendet Preussag/Hebel. Bundeskartellamt antar i sin beslutspraxis en marknad för byggmaterial till murverk för uppgående bakmurverk, till vilken autoklaverade lättbetongprodukter, kalksandstensprodukter, murtegel, pimp- och betongsten (murverk) hör. Bundeskartellamt skiljer inte mellan bärande och icke-bärande väggar. I Tyskland är enligt den uppfattning som Bundeskartellamt kommit fram till de material som används för båda slagen av väggar väsentligen desamma.

d) Den nederländska konkurrensmyndigheten NMa:s rättspraxis (byggmaterial för bärande murverk)

(32) Nederlandse Mededingingsautoriteit (NMa, den nederländska konkurrensmyndigheten) gör däremot skillnad mellan bärande och icke-bärande väggar, eftersom enligt dess uppfattning de material som används för bärande respektive icke-bärande väggar i Nederländerna till stor del skiljer sig från varandra(8). Kalksandsten, som används för båda slagen av väggar, konkurrerar med avseende på dessa olika användningar med andra material. NMa inkluderade i sin avgränsning av marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar alla väggbyggnadsmaterial som kan användas till bärande väggar. Till dessa hör inte endast de i skäl 31 nämnda väggbyggnadsmaterialen för murverk ("sten på sten"), utan även prefabricerade betongelement och platsgjuten betong. Det bör dock påpekas att NMa i ett senare beslut hållit möjligheten öppen att skilja mellan platsgjuten betong och andra väggbyggnadsmaterial(9).

3. BEDÖMNING

(33) Kommissionen drar - liksom redan i sitt beslut av den 21 februari 2002 i ärende COMP/M.2495 - Haniel/Fels - på grundval av de upplysningar den har tillgång till och särskilt den marknadsundersökning som gjorts i det föreliggande fallet, liksom NMa slutsatsen att man i Nederländerna måste anta separata produktmarknader för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar och icke-bärande väggar. Inom dessa respektive marknader är det dock inte ändamålsenligt att göra någon ytterligare uppdelning mellan byggmaterial för murverk och andra material (framför allt betongprodukter). Marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar omfattar alla väggbyggnadsmaterial som kan användas för bärande väggar, såsom tegel, kalksandsten, autoklaverad lättbetong, betongsten, prefabricerade betongväggelement och eventuellt platsgjuten betong. Visserligen ger resultatet av marknadsundersökningen skäl att utesluta platsgjuten betong, särskilt sådan som används som tunnelgjutning, men en definitiv ståndpunkt krävs inte eftersom frågan inte påverkar bedömningen av koncentrationen. Marknaden för väggbyggnadsmaterial för icke-bärande väggar omfattar på samma sätt alla väggbyggnadsmaterial, som används till icke bärande väggar, såsom kalksandsten, autoklaverad lättbetong, gipsskivor, gipsplank, stålplattor och trä. Följande grunder är avgörande för detta resultat:

(34) Alla byggmaterial, som ingår i den marknadsdefinition som Haniel föreslagit, lämpar sig för väggbygge och används även faktiskt för detta ändamål. Av kommissionens marknadsundersökning i Nederländerna framgår dock att alla dessa material inte konkurrerar inbördes.

a) Egenskaper hos olika väggbyggnadsmaterial

(35) De nämnda väggbyggnadsmaterialen har alla olika egenskaper, som man tar hänsyn till vid val av ett visst väggbyggnadsmaterial för ett visst byggprojekt.

(36) Kalksandsten är som sådan ett billigt byggmaterial, som visserligen inte kan uppnå samma dimensioner som prefabricerad autoklaverad lättbetong, med som med dimensioner på upp till 900 x 625 x 300 mm är större än traditionella murstenar. Dessutom har kalksandsten liksom autoklaverad lättbetong en slät yta som inte behöver utjämnas med fogmassa. Elementen kan klistras ihop. Dessutom sågas kalksandstensprodukter upp i fabriken enligt byggplanerna så att element som skall bilda gavlar eller fönsteröppningar redan är prefabricerade. Alla dessa faktorer minskar tidsåtgången och arbetskostnaderna i jämförelse med exempelvis tegel. Samtidigt kräver stenen stora investeringar, exempelvis tunga kranar för prefabricerade betongelement eller gjutformar för platsgjuten betong. I Nederländerna används kalksandsten på grund av dess utmärkta bärande egenskaper för bärande och i mindre utsträckning även för icke-bärande väggar. Omkring [60-80]*(10) % av den kalksandsten som används för byggändamål i Nederländerna går till bärande murverk. Som material för icke-bärande väggar har kalksandsten den nackdelen att den är relativt tung (ungefär dubbelt så tung som autoklaverad lättbetong). Materialet har emellertid goda ljudisolerande egenskaper och lämpar sig framför allt för höga icke-bärande väggar, som ofta behövs i ekonomibyggnader. kalksandsten är i Nederländerna det traditionella och populäraste väggbyggnadsmaterialet.

(37) Prefabricerade betongelement behöver inte muras, eftersom de redan är av den storlek som väggen skall ha. Som produkt kan betong framställas ur relativt enkla råvaror. Kraftigare hjälpmedel såsom kranar måste dock användas för att få dem på plats, vilket innebär vissa investeringskostnader. De används därför i första hand för något större projekt. Prefabricerade väggelement används huvudsakligen vid ekonomibyggen (nederländska: utiliteitsbouw, kortform "u-bouw"), och i mindre utsträckning vid bostadsbyggen (woningbouw, w-bouw). Vid medelstora bostadsbyggnadsprojekt från tio enheter och uppåt kan detta leda till kostnadsbesparingar, då väggen tillverkas i fabriken och monteringen på byggplatsen kräver jämförelsevis lite arbetskraft och tid. Ju större projekt desto lägre kostnad för den färdiga väggen.

(38) Platsgjuten betong kräver den största investeringen för bearbetning av betongen på byggplatsen, och detta gäller särskilt platsgjuten betong som tunnelgjuts. Tillverkningen och användningen av de flera gånger använda formarna vid tunnelgjutning är så kostsamma, att de först vid minst 30-50 bostadsenheter blir lönsamma och även då endast när de tillverkas i identisk form och storlek. Därför medger byggande med tunnelplatsgjuten betong relativt lite flexibilitet med avseende på form och storlek. I Nederländerna eftersträvas dock en sådan flexibilitet även för större projekt för att undvika likformighet. Tunnelgjutning är därför inget lämpligt alternativ för mindre byggprojekt eller för projekt där man inte utnyttjar rätvinkliga former eller upprepade tillämpningar. Platsgjuten betong används vid bygge av såväl enskilda lägenheter som höghus, då deras bärkraft garanteras av ett gjutet betongskelett, som sedan fylls ut med icke-bärande väggmaterial.

(39) Autoklaverad lättbetong är ett dyrt väggbyggnadsmaterial. Den tillverkas med höga energikostnader på grundval av högvärdiga, dyra råvaror. Större element måste armeras med stål, vilket ytterligare höjer priset, eftersom det i fråga om armerade element tillkommer betydande kostnader för tillverkningen av armeringselementen. I motsats till armering av betong med stål måste denna armering ytbeläggas för korrosionsskyddets skull. De byggtekniska egenskaperna för autoklaverad lättbetong är något mindre än för kalksandsten, men det är möjligt att uppföra upp till två våningar med bärande väggar. Autoklaverad lättbetong kännetecknas dock av utmärkta värmeisoleringsegenskaper. I Tyskland används ca 80 % av de autoklaverade lättbetongprodukter som går till väggar till bärande sådana, medan endast 20 % används för icke-bärande väggar. I Nederländerna är dock proportionerna omvända: där används autoklaverad lättbetong till omkring 80-85 % till icke-bärande väggar.

(40) Gips är ett lätt material. Därför passar gips utmärkt för icke-bärande väggar. Kraven på golvens bärkraft är små och gipset är platsbesparande. På grund av gipsets bristande bärkraft kan det endast användas för icke-bärande väggar.

(41) Tegel är ett väggbyggnadsmaterial av jämförelsevis litet format och på grund av dess ojämna yta bestryks det i allmänhet med fogmassa. Bearbetningen av tegel kräver relativt mycket tid och arbete vilket gör det olämpligt för industriellt byggande.

b) Skillnaden mellan väggbyggnadsmaterial för bärande och icke-bärande väggar

(42) Av marknadsundersökningen framgår att beslutet om vilket väggbyggnadsmaterial som skall användas för ett visst projekt påverkas av såväl byggherren och arkitekten som byggföretaget. Hur mycket inflytande var och en av dessa tre personkategorier får på valet av väggbyggnadsmaterial avgörs i varje enskilt fall för sig.

(43) I detta spelar noggrannheten i byggherrens preferenser exempelvis beträffande de estetiska aspekterna och byggkostnaderna en roll på samma sätt som arkitektens konstruktionsparametrar. Kriterier som beaktas vid valet av de olika väggbyggnadsmaterialen är kvalitet, konstruktionsegenskaper, flexibilitet i användningen, utseende, materialets pris och bearbetningskostnaderna. Byggprojektets särskilda krav måste beaktas i detta sammanhang i samma utsträckning som byggnadens användningssyfte, den nödvändiga bärkraften, åldringsbeständigheten, brandskydd och ljudisolering, ytterligare tekniska möjligheter, tidsplanen osv. samt projektets totalkostnad. För byggföretaget är, i den mån det har alternativ vid valet av väggbyggnadsmaterial, kostnaderna och snabbheten i byggprocessen faktorer som måste beaktas. Dessa påverkas i sin tur av företagets erfarenheter av olika byggmaterial och de investeringsmedel och hjälpmedel (t.ex. kranar) som det har till sitt förfogande. Beträffande kostnadsfaktorn måste man ta hänsyn till att materialkostnaderna alltid utgör endast en del av de totala kostnaderna för att uppföra en vägg.

(44) Kommissionen har därför i sin marknadsundersökning utfrågat alla dessa beslutsfattare om deras urvalsmetoder för väggbyggnadsmaterial. Även tillverkarna av de olika byggnadsmaterialen har ombetts att lämna upplysningar. I Nederländerna visade denna utfrågning att det vid valet av byggmaterial finns en grundläggande skillnad mellan valet av byggmaterial för bärande respektive icke-bärande väggar.

(45) Skillnaden mellan bärande och icke-bärande väggar är, som redan namnet visar, den bärande funktionen hos respektive väggbyggnadsmaterial. Bärande väggar säkerställer byggnadens stabilitet. Det rör sig då ofta om ytterväggar. Även inneväggar kan dock ha en bärande funktion. Från dessa måste man särskilja de väggar som inte har någon bärande funktion med avseende på byggnaden, utan endast delar upp utrymmet eller fyller ut mellanrum inom ett bärande skelett (ytter- och innerväggar). Väggbyggnadsmaterial för bärande väggar skall uppfylla bestämda krav på tryckhållfasthet, bärkraft och styvhet. På väggbyggmaterial för icke-bärande väggar ställs däremot andra och i vissa fall till och med motsatta krav. exempelvis har lättare icke-bärande väggar den fördelen att de belastar taken mindre. Tunna icke-bärande väggar är också utrymmessparande.

(46) Dessa olika krav på bärande och icke-bärande väggar leder till att man väljer olika byggmaterial för dessa olika användningsändamål. I Nederländerna används i första hand kalksandsten för bärande väggar. [50-60]* % av alla bärande väggar tillverkas av kalksandsten. Betong utgör den näststörsta gruppen av byggmaterial. 12 % av alla bärande väggar tillverkas av platsgjuten betong. Åtminstone två femtedelar av detta byggmaterial används med tunnelgjutningsmetoden(11). Prefabricerade betongväggelement står för 8 % av de bärande väggarna. autoklaverad lättbetong och tegel spelar en underordnad roll, med andelar på 2 % respektive 5 %.

(47) Till icke-bärande väggar används däremot i första hand gipsprodukter. De står för en andel på 44 % av de icke-bärande väggarna. Den näst största andelen har autoklaverad lättbetong med 20 %, följd av kalksandsten med [15-20]* %.

(48) Dessa efterfrågeförhållanden är typiska för Nederländerna och skiljer sig i grunden från förhållandena i andra länder, t.ex. Tyskland. Där är förhållandet när det gäller användning av autoklaverad lättbetong för bärande och icke-bärande väggar det rakt motsatta jämfört med i Nederländerna. Medan 80 % av alla autoklaverade lättbetongprodukter i Tyskland används för bärande väggar, används i Nederländerna 85 %-90 % av dessa produkter till icke-bärande väggar. Betong till bärande väggar spelar i Tyskland en liten roll i bostadsbyggandet, medan tegel och annan mursten ännu är av stor betydelse. I Belgien däremot tycks betongsten vara betydligt vanligare än i Nederländerna och används tillsammans med tegel som det klassiska väggbyggnadsmaterialet. Användningen av platsgjuten betong för tunnelgjutning är i Tyskland och Belgien mycket mindre förekommande än i Nederländerna.

(49) Anledningarna till dessa olika efterfrågeförhållanden finns dels i olika byggtraditioner och estetiska uppfattningar, dels i det långt utvecklade industriella byggsättet i Nederländerna.

(50) I Nederländerna präglas även bostadsbyggandet av storprojekt. Mindre än 20 % av den totala nybyggnationen av bostäder sker i form av individuella husbyggen. I Tyskland ligger motsvarande siffra på över 90 %. I Nederländerna frisläpper staten stora områden för bebyggelse, där byggindustrin sedan uppför upp till flera tusen bostadsenheter (t.ex. de s.k. VINEX locaties). Vid denna omfattning är det lönsamt med byggmaterial som kräver större investeringar och mindre arbetskostnader, t.ex. platsgjuten betong till tunnelgjutning. Därför spelar tegel knappast någon roll alls, då det kräver en större arbetsinsats på byggplatsen (liten storlek och behov av fogmassa) och därmed högre lönekostnader och längre byggtid.

(51) Kalksandsten är det traditionella byggmaterialet i Nederländerna. Den är relativt billig och tillåter med sin stora flexibilitet snabbt och billigt byggande (stora element, fabriksmässigt tillsågade i lämplig form, ingen fogmassa krävs).

(52) Autoklaverad lättbetong används i stor utsträckning i Tyskland till bärande väggar på grund av sin goda värmeisolering. I Nederländerna uppväger inte denna fördel det högre priset i förhållande till kalksandsten. I Tyskland används 30 cm tjocka autoklaverade lättbetongelement till bärande väggar. Dessa måste sedan rappas och målas för att få en färdig vägg, som uppfyller de höga kraven på värmeisolering. Kostnaderna för yttre murar och ytterligare isolering bortfaller. I Nederländerna däremot är släta rappade ytterväggar ovanliga. Där vill man ha fasader som ger intryck av en tegelbyggnad. Detta åstadkoms genom byggnation av murade yttre väggar, som ligger utanpå den bärande väggen. Det betyder att kostnadsfördelen för autoklaverad lättbetong, för vilken det inte behövs isolering och revetering, direkt faller bort och därmed är autoklaverad lättbetong ett betydligt dyrare byggmaterial än kalksandsten. Autoklaverad lättbetong används därför i Nederländerna endast i liten utsträckning till bärande väggar i bostadsbyggande.

(53) Eftersom autoklaverad lättbetong prismässigt ligger på samma nivå som gipsväggar och är relativt lätt samtidigt som den garanterar en bättre värmeisolering, används autoklaverade lättbetongprodukter i Nederländerna inte till bärande väggar. Kalksandsten används likaså på detta område. För det första har detta byggmaterial mycket goda ljudisolerande egenskaper, vilket i enskilda fall kan uppväga dess nackdelar som ett tungt byggmaterial. Vidare är det på grund av sina byggnadstekniska egenskaper särskilt lämpligt till höga, icke-bärande väggar, som företrädesvis används i industribyggnader och dylikt.

(54) Därför finns det i Nederländerna endast i begränsad utsträckning en utbyteskonkurrens mellan produkter som används till bärande väggar å ena sidan och sådana som används till icke-bärande väggar å den andra. Detta innebär att kommissionen i Nederländerna skiljer mellan en produktmarknad för bärande väggar och en produktmarknad för icke-bärande väggar. Detta gäller trots att en del väggbyggnadsmaterial som lämpar sig till bärande väggar även kan användas till icke-bärande väggar och omvänt. Detta gäller särskilt kalksandsten, som är det enda väggbyggnadsmaterial som i nämnvärd utsträckning används på samma sätt till bärande och icke-bärande väggar. De producenter som tillverkar produkter som lämpar sig för båda typerna av väggar konfronteras på marknaden för bärande väggar i stor utsträckning med andra konkurrenter och andra konkurrensförhållanden än på marknaden för icke-bärande väggar.

(55) CVK begränsas som enda producent av kalksandsten i Nederländerna i sin prisbildning för produkter som används på marknaden för bärande väggar inte av de priser som begärs på marknaden för produkter som är avsedda för icke bärande väggar. Kommissionens undersökning av marknaden visar att CVK i många fall känner till den konkreta användningen av sina produkter(12) och därför torde kunna rätta sin prissättning efter användningen av kalksandstensprodukter i bärande och icke-bärande väggar. I den mån detta inte är fallet måste man anta att CVK i sin prisstrategi i första hand utgår från kraven på marknaden för bärande väggar, eftersom företaget säljer [60-80]* % av sina produkter på marknaden för bärande väggar.

(56) Resultatet av marknadsundersökningen leder till frågan om och i vilken utsträckning även platsgjuten betong skall räknas till marknaden för byggmaterial för bärande väggar. Detta gäller särskilt platsgjuten betong som används enligt tunnelgjutningsmetoden. Såsom redan förklarats i skäl 38 är detta byggnadssätt förenat med höga fasta investeringskostnader, som lönar sig först vid en storlek på omkring 30-50 bostadsenheter av identisk form och storlek. Det betyder att denna metod bortfaller som alternativ inte endast vid mindre projekt, utan även vid större projekt där man av estetiska eller sociala skäl vill undvika ett repetitivt byggnadssätt. Dessutom byggs, såsom redan förklarats, med tunnelgjutningsmetoden inte endast väggar utan även tak i en och samma arbetsprocess. Av dessa skäl är beslutet om en tunnelgjutning mindre ett pris- än ett systembeslut. Frågan om platsgjuten betong och särskilt platsgjuten betong med tunnelgjutning skall räknas till marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar kan dock lämnas öppen, eftersom den inte påverkar resultatet av bedömningen.

4. HEARINGEN EFTER MEDDELANDET OM INVÄNDNINGAR

Parternas ståndpunkt

(57) Haniel framhöll i sitt svar på meddelandet om invändningar och i den muntliga Hearingen att företaget i princip står fast vid sin uppfattning att den relevanta marknaden måste omfatta alla väggbyggnadsmaterial. Haniel medgav dock att kommissionens distinktion mellan väggbyggnadsmaterial för bärande respektive icke-bärande väggar kan försvaras.

(58) Den väsentliga kritiken gällde enligt Haniel den fråga som kommissionen övervägt men lämnat obesvarad, nämligen att platsgjuten betong och särskilt platsgjuten betong för tunnelgjutning inte skulle inkluderas i produktmarknaden. Haniel anser att produkter av platsgjuten betong konkurrerar direkt med de andra väggbyggnadsmaterialen för bärande väggar. I motsats till vad kommissionen hävdar skulle detta byggnadssätt inte medföra högre kostnader och inte heller vara begränsat till stora byggprojekt. Haniel framhöll att minimiantalet bostadsenheter för lönsamhet vid tunnelgjutning ligger på 15 och inte 30-50 som kommissionen hävdat. Dessutom är tunnelgjutningsmetoden tillräckligt flexibel i fråga om de på detta sätt byggda bostadsenheternas design, så att resultatet blir en räcka identiskt utseende bostadsenheter.

(59) Cementbouw och CVK understödde denna uppfattning.

Värdering

(60) I meddelandet om invändningar lämnade kommissionen frågan om och i vilken utsträckning platsgjuten betong bör räknas till produktmarknaden öppen. Det är inte heller för detta beslut nödvändigt att avgöra denna fråga, ty även med utgångspunkt från den breda definition av den relevanta produktmarknaden som parterna anser vara den riktiga och som inbegriper alla slag av platsgjuten betong, så skulle det följa att Haniel har en dominerande ställning på marknaden i Nederländerna och att koncentrationen ytterligare skulle förstärka denna. Dock kan man ur resultaten av kommissionens marknadsundersökning utläsa anledningar till att platsgjuten betong och särskilt platsgjuten betong i tunnelgjutning eventuellt inte bör räknas till den marknad som skall ligga till grund för beslutet.

(61) De viktigaste grunderna för denna eventualitet har redan förklarats ingående. Därutöver måste man beakta följande: Om ett byggföretag exempelvis vid ett byggprojekt skulle vilja byta från kalksandstensprodukter till platsgjuten betong i tunnelgjutning, skulle detta inte endast innebära ett byte av väggbyggnadsmaterial, utan även en ändring av golv-/takmaterialen. Det betyder att en sådan övergång till tunnelgjutning skulle få till följd en ändring av hela byggnadsplanen. För byggföretag som nu använder kalksandstensprodukter för sina projekt skulle därför platsgjuten betong i tunnelgjutning vara ett ganska långsökt alternativ.

(62) Vidare måste man beakta att platsgjuten betong i tunnelgjutning endast kan användas för projekt av en viss storleksordning. Parterna har också medgett detta, dock med påpekandet att minimiantalet bostadsenheter för vilket det är lönsamt att använda detta byggmaterial snarare uppgår till 15 och inte 30-50 bostadsenheter som kommissionen hävdat. I vilket fall som helst kan man dra slutsatsen att kalksandsten vid mindre byggprojekt inte är utsatt för konkurrens från platsgjuten betong(13). I synnerhet autoklaverad lättbetong, som produceras av Ytong, används inom små byggprojekt (1-2 bostadsenheter).

5. SAMMANFATTNING AV DE RELEVANTA PRODUKTMARKNADERNA

(63) På grundval av övervägandena ovan har kommissionen kommit till uppfattningen att man för att bedöma den anmälda koncentrationsplanen i Nederländerna bör skilja mellan en marknad för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar och en marknad för väggbyggnadsmaterial för icke-bärande väggar. Därvid kan det beträffande marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar lämnas öppet om platsgjuten betong, och särskilt sådan som används med tunnelgjutningsmetoden, skall hänföras till denna marknad.

(64) I den mån Haniels och Ytongs verksamheter i andra medlemsstater, som efter den delvisa hänskjutningen av ärendet till Bundeskartellamt ännu är föremål för granskning av kommissionen, är överlappande, kan frågan om den exakta avgränsningen av den relevanta produktmarknaden lämnas öppen, eftersom ingen tänkbar marknadsavgränsning skulle ge upphov till några farhågor ur konkurrenssynvinkel.

B. DE GEOGRAFISKT RELEVANTA MARKNADERNA

(65) Haniels och Fels överlappar varandra - förutom i Tyskland - i Nederländerna, i Belgien och eventuellt i Frankrike. Den del av koncentrationen som inte hänskjutits till Bundeskartellamt leder endast i Nederländerna till konkurrensrättsligt relevanta ökningar av marknadsandelar.

(66) Haniel definierar den geografiskt relevanta marknaden i Nederländerna som nationell. Trots att en del byggvaruhandelsföretag tenderar att vara verksamma på regional basis är transportkostnaderna i Nederländerna inte av sådan betydelse att byggmaterial inte skulle kunna levereras inom hela Nederländernas territorium. transporterna av byggmaterial sker med lastbilar, helt övervägande från produktionsorten direkt till byggplatsen.

(67) Undersökningen har bekräftat förekomsten av en nationell nederländsk marknad. Marknadsundersökningen visar att flesta väggbyggnadsmaterial levereras fritt från tillverkningsorten till köpare i hela Nederländerna, trots att transporten utgör en icke oväsentlig kostnadsfaktor. CVK kan som enda tillverkare och leverantör av kalksandsten dessutom leverera till alla byggplatser i Nederländerna direkt från närmaste kalksandstensfabrik.

(68) Visserligen förekommer uppenbarligen i de nederländska gränsområdena import av väggbyggnadsmaterial från Belgien och Tyskland till Nederländerna. Denna import är dock av marginell betydelse och gör det inte berättigat att ta med delar av Belgien och Tyskland i den geografiskt relevanta marknaden. Undersökningen av marknaden visar på hinder för marknadstillträde, särskilt på grund av olika byggregler och arbetarskyddsregler. exempelvis får stenar som hanteras för hand i Nederländerna väga högst 18 kg, en regel som inte finns i andra medlemsstater. Ett annat exempel är att de jämförbara väggtjocklekarna enligt byggreglerna i Tyskland är större, vilket genom den större materialåtgången leder till högre kostnader än i Nederländerna. Alla betydande företag med verksamhet på den nederländska marknaden för väggbyggnadsmaterial har även säte i Nederländerna. Belgiska och tyska tillverkare som verkar i Nederländerna har likaså nederländska dotterbolag.

(69) Kommissionen anser därför att den geografiskt relevanta marknaden vad gäller Nederländerna för det föreliggande beslutets syften skall avgränsas nationellt.

C. BEDÖMNING AV EFFEKTERNA PÅ KONKURRENSEN

(70) Kommissionen anser att Haniel genom sin ägarandel i CVK, den enda tillverkaren av kalksandsten, redan har en dominerande ställning på den nederländska marknaden för väggbyggnadsmaterial som används till bärande väggar. Detta gäller oberoende av om platsgjuten betong överhuvudtaget eller platsgjuten betong i tunnelgjutning skall räknas till denna marknad. Förvärvet av Ytong stärker denna dominerande ställning på marknaden. Om Haniel dessutom förvärvar även Fels blir förstärkningen av den dominerande ställningen ännu påtagligare.

(71) Haniels och Ytongs verksamheter överlappar förutom i Nederländerna även i Tyskland, vars marknader dock inte skall granskas av kommissionen i detta förfarande. Överlappningar i mindre skala förekommer dessutom i Belgien och eventuellt även i Frankrike.

1. NEDERLÄNDERNA

a) Haniels kontroll av CVK

(72) Avgörande för den konkurrensrättsliga bedömningen av koncentrationen i Nederländerna är om den ekonomiska föreningen CVK:s marknadsandelar skall tillräknas Haniel som indirekt äger 50 % av CVK.

aa) CVK:s struktur

(73) I Nederländerna finns sammanlagt elva kalksandstensfabriker som alla är medlemmar i CVK. Fem av fabrikerna ägs till 100 % av Haniel, tre ägs till 100 % av den nederländska byggvarukoncernen Cementbouw, medan de tre övriga fabrikerna ägs till 50 % av Haniel respektive Cementbouw. Andelarna i CVK fördelar sig på de elva kalksandstensfabriker som tillhör föreningen på så sätt att de helägda dotterbolagen till Haniel respektive Cementbouw tillsammans har lika stora andelar av CVK, vilket innebär att Haniel och Cementbouw vardera indirekt äger 50 % av CVK.

(74) CVK, som ursprungligen var en gemensam försäljningsorganisation för dess medlemsföretag, överfördes 1999 genom ett pooling-avtal till företagsledningen i medlemsföretagen. I detta avtal liksom i CVK:s stadgar (statuten) anges bl.a. att medlemsföretagen är bundna av CVK:s direktiv. CVK:s organ kan endast i begränsad utsträckning besättas med företrädare för ägarföretagen. Ingen ledamot av styrelsen (Raad van Bestuur) får samtidigt ha någon post i något av ägarföretagen, och i förvaltningsrådet (Raad van Commissarissen) får endast en minoritet av ledamöterna inneha sådana poster. Medlemsföretagen i CVK är dessutom skyldiga att utse CVK som den ena av högst två ledamöter i företagsledningen för varje medlemsföretag i CVK. Den andra ledamoten utses alltid av andelsägarna.

(75) Strategiska avgöranden som rör CVK fattas av föreningens styrelse (Raad van Bestuur) med enkel majoritet. Ledamöterna av Raad van Bestuur samt förvaltningsrådet (Raad van Commissarissen) väljs och avsätts av medlemsmötet med enkel majoritet. Enligt pooling-avtalet och stadgarna får ingen ledamot av Raad van Bestuur ha någon post i något av ägarföretagen till CVK-medlemmarna (Haniel och Cementbouw), och Raad van Commissarissen får inte ha en majoritet av personer som har poster i Haniel eller Cementbouw. Ledningen av CVK och dess medlemmar åligger Raad van Bestuur. Raad van Commissarissen har de kontrollbefogenheter som traditionellt föreskrivs i den nederländska bolagsrätten, utan att direkt kunna påverka de företagsstrategiska besluten.

bb) Haniels och Cementbouws gemensamma kontroll

(76) Haniel anser att CVK trots Haniels respektive Cementbouws indirekta ägande på 50 % på grund av föreningens ovan beskrivna bolagsrättsliga struktur uteslutande kontrolleras av sig själv och inte av medlemsföretagen och/eller andelsägarna (neutralisering).

(77) Enligt artikel 3.3 i koncentrationsförordningen innebär kontroll av ett företag möjligheten att utöva ett bestämmande inflytande på dess verksamhet. Avgörande är om innehavaren eller innehavarna av kontrollen på egen hand eller gemensamt kan fatta företagets strategiska beslut. I regel beror detta av sammansättningen av och beslutsförfarandet för det organ som det åligger att besluta om tillsättande och avsättande av företagsledningen och eventuellt godkänna andra strategiska beslut.

(78) I CVK:s fall åligger de företagsstrategiska besluten uteslutande Raad van Bestuur. Den som bestämmer över sammansättningen av Raad van Bestuur kan följaktligen kontrollera företaget, eftersom man kan räkna med att ledamöterna av Raad van Bestuur vid strategiska beslut tar hänsyn till den eller de personers intressen vilka beslutar om tillsättande och avsättande av dem. Ledamöterna i Raad van Bestuur utses med enkel majoritet av CVK:s medlemsmöte och företrädarna i medlemsmötet för de medlemsföretag som Haniel äger till 100 % och de företrädare för de medlemsföretag som Cementbouw äger till 100 % har samma röstetal. Det betyder att företrädarna för de medlemsföretag som Haniel och Cementbouw äger till 50 % vardera är utslagsgivande och följaktligen kan såväl Haniel som Cementbouw indirekt blockera tillsättningar och avsättningar av ledamöter i Raad van Bestuur. Varje tillsättning och avsättning av en ledamot av Raad van Bestuur kräver således konsensus.

(79) Detta innebär att Haniel och Cementbouw gemensamt kontrollerar CVK i den mening som avses i artikel 3.3 i koncentrationsförordningen.

cc) Hearingen efter meddelandet om invändningar

Parternas ståndpunkt

(80) I sitt svar på meddelandet om invändningar och i den muntliga hearingen höll Haniel fast vid sin uppfattning att bestämmelserna i pooling-avtalet och CVK:s stadgar garanterade att Haniel inte hade kontroll över CVK. Haniel åberopade framför allt den nederländska konkurrensmyndigheten NMa:s beslut av den 20 oktober 1998, som godkände en transaktion varigenom CVK skulle få kontroll över sina medlemsföretag. Vid denna tidpunkt ägdes andelarna i CVK:s medlemsföretag av tre andelsägare, Haniel, Cementbouw och det tyska företaget RAG AG (nedan kallat "RAG").

(81) I sitt beslut kom NMa till slutsatsen att pooling-avtalet och motsvarande ändringar av CVK:s stadgar garanterade att de tidigare ekonomiska och organisatoriska förbindelserna mellan medlemsföretagen och deras ägare bröts på ett sätt som garanterade att CVK skulle få kontroll över sina medlemmar. Därigenom uteslöts likaså en kontroll av andelsägarna till dessa medlemsföretag (Haniel, Cementbouw och RAG) över desamma. Den för NMa avgörande faktorn i detta sammanhang var att enligt de planerade bestämmelserna skulle ingen ledamot i Raad van Bestuur och endast en minoritet av ledamöterna i Raad van Commissarissen samtidigt få inneha poster i andelsägarnas företag.

(82) Vidare åberopar Haniel som stöd för sin uppfattning en skriftväxling med NMa från första halvåret 1999, i vilken NMa underrättades om RAG:s avsikt att dra sig ur CVK och att avyttra sina ägarandelar i medlemsföretag i CVK till Haniel och Cementbouw, och upplysning begärdes om huruvida detta skulle innebära en koncentration enligt bestämmelserna i den nederländska lagstiftningen. NMa bekräftade i denna skriftväxling att minskningen av antalet andelsägare i CVK:s medlemsföretag från tre till två i varje fall inte skulle utgöra någon koncentration enligt nederländsk lagstiftning om den skedde efter genomförandet av den transaktion som NMa godkänt. Avgörande för NMa var att efter genomförandet av denna transaktion skulle andelsägarnas kontroll över CVK-medlemmarna upphöra. Därmed skulle inte längre antalet andelsägare ha någon betydelse för kontrollfrågan.

(83) Ytterligare en punkt för kritik gäller att kommissionen i sitt meddelande om invändningar inte tagit upp NMa:s beslut och de argument detta innehåller. Kommissionen skulle vidare genom sitt beslut "sätta ur kraft" ett beslut av en nationell konkurrensmyndighet.

(84) Haniel, Cementbouw och CVK stod gemensamt bakom de uppfattningar som redogjorts för ovan.

Värdering

(85) För sin bedömning av frågan om kontrollen över CVK har kommissionen tillämpat kriterierna i koncentrationsförordningen i överensstämmelse med sin hittillsvarande beslutspraxis. Till grund för sin bedömning har kommissionen lagt de relevanta avtalen mellan CVK och dess medlemmar, avtal mellan andelsägarna och andra relevanta dokument som CVK:s stadgar och den citerade skriftväxlingen mellan parterna och NMa.

(86) På denna grund har kommissionen dragit slutsatsen att de båda andelsägarna Haniel och Cementbouw har gemensam kontroll över CVK, eftersom envar av dessa genom sina respektive indirekta ägarandelar på 50 % har vetorätt vid medlemsmöten i CVK, där beslut fattas med enkel majoritet. Eftersom medlemsmötet bestämmer över de strategiskt avgörande utnämningarna till CVK:s beslutande organ, ger denna vetorätt innehavarna gemensam kontroll över CVK, eftersom de båda måste vara eniga om utnämningarna.

(87) Det för kommissionen avgörande kriteriet för att besvara frågan om kontrollen över CVK, dvs. rätten att besluta över tillsättningen av CVK:s organ, skiljer sig därmed från den synpunkt som var avgörande för NMa, nämligen de beslutande organens sammansättning. Av denna anledning har de båda myndigheterna dragit olika slutsatser med avseende på frågan om kontrollen över CVK. Av samma anledning värderas RAG:s utträde ur CVK olika. Medan RAG:s utträde efter genomförandet av den av NMa granskade och godkända omstruktureringen av CVK för NMa är irrelevant efter den ur dess synvinkel genomförda neutraliseringen, är detta utträde för kommissionen det skeende som utgör grunden för Haniels och Cementbouws övertagande av kontrollen. Med tre andelsägare finns det möjlighet till växlande majoriteter i medlemsmötet. Då en av de tre andelsägarna utträder så att de kvarvarande andelsägarna förvärvar 50 % var av företaget uppkommer de för kontrollfrågan avgörande vetorätterna vid medlemsmöte. Enligt kriterierna i koncentrationsförordningen rör det sig därmed om en transaktion, varigenom de båda andelsägarna förvärvar kontrollen. Kommissionen ifrågasätter inte att pooling-avtalet och ändringarna av CVK:s stadgar, som parterna förklarat och som framgår av NMa:s beslut, ger CVK kontroll över dess medlemsföretag. Denna omständighet har emellertid ingen betydelse för kommissionens slutsatser. Tvärtom leder CVK:s förvärv av kontrollen över sina medlemsföretag till att Haniel och Cementbouw i stället för att ha ensam kontroll över de respektive medlemsföretag, vars ägarandelar de innehar till 100 %, och gemensam kontroll över de av dem gemensamt ägda medlemsföretagen, nu genom sin gemensamma kontroll över CVK indirekt har gemensam kontroll över alla medlemsföretag.

(88) I meddelandet om invändningar har kommissionen även redogjort för grunderna för sin slutsats. Enligt EG-domstolens fasta och omfångsrika rättspraxis är kommissionen inte skyldig att i sin motivering befatta sig med avvikande åsikter eller invändningar som eventuellt skulle kunna framföras mot åtgärderna(14).

(89) Det föreliggande beslutet sätter heller inte ur kraft något beslut av någon nationell konkurrensmyndighet. Det finns ingen anledning att här komma in på frågor om gemenskapsrättens företräde eller den nationella prövningsrättens bortfall då gemenskapen har behörighet. Här kan kommissionen konstatera att den plan på samgående som godkänts av den nederländska konkurrensmyndigheten gäller en annan koncentration än den som genomförts av Haniel och Cementbouw.

(90) 1998 anmäldes en plan för en koncentration till NMa, enligt vilken de elva medlemsföretagen i CVK, som ägdes av tre andelsägare, underställdes CVK:s kontroll, utan att andelsägarna själva kunde kontrollera CVK, eftersom växlande majoriteter kunde förekomma i CVK:s medlemsmöte. I realiteten har parterna dock genom avtal som slöts den 9 augusti 1999 samtidigt underställt de elva medlemsföretagen CVK:s kontroll och - genom avyttring av RAG:s andelar till medlemsföretagen i CVK Haniel och Cementbouw - omvandlat CVK från ett företag med tre indirekta andelsägare till ett med två andelsägare som vardera indirekt innehar 50 % av ägarandelarna, varigenom dessa andelsägare fått kontroll över CVK. Inom ramen för dessa avtal slöt Haniel och Cementbouw även ett "samarbetsavtal", som gäller deras samarbete inom ramen för CVK och bland annat innehåller bestämmelser om fabriksnedläggningar. Detta avtal hade NMa inte tillgång till då man fattade sitt beslut år 1998.

(91) Även om man skulle se dessa steg som två olika, mycket tätt inpå varandra följande transaktioner, är de beroende av varandra på ett sätt som gör att de måste ses som en enda, enhetlig koncentration. Såväl de rättsakter som ledde till att Haniel och Cementbouw förvärvade kontroll över CVK, som de rättsakter som ledde till CVK fick kontroll över de elva kalksandstensföretagen, slöts på en och samma dag, nämligen den 9 augusti 1999, och protokollfördes av notarius publicus i ett enda dokument. de avtalsslutande parterna ville knyta samman de två kontrollförvärven så att det ena inte kunde ske utan det andra. Undertecknandet av de avtal, som presenterades för den nederländska konkurrensmyndigheten, uppsköts tills förhandlingarna om överföringen av RAG:s andelar hade avslutats. Haniel bekräftade uttryckligen som svar på frågor från kommissionen beträffande detta att de avtal som lämnats till NMa inte verkställdes omedelbart för att ta hänsyn till RAG:s under mellantiden uttryckta önskan att utträda ur CVK. Genomförandet av dessa avtal uppsköts tills förhandlingarna med RAG om avyttringen av RAG:s ägarandelar hade avslutats, eftersom RAG inte längre ville delta i den nya företagsstruktur för CVK som planerades. Båda kontrollförvärven bör därför ekonomiskt betraktas som en enhet och som en koncentration, som skiljer sig från den koncentration som NMa godkände.

(92) Men även om man antog att CVK:s förvärv av kontrollen över sina medlemsföretag å ena sidan och Haniels och Cementbouws förvärv av kontrollen över CVK å andra sidan utgjorde två olika koncentrationer, skulle detta inte ändra bedömningen att Haniel och Cementbouw efter att de beskrivna transaktionerna genomförts hade förvärvat gemensam kontroll över CVK.

dd) Resultat

(93) På grund av detta anser kommissionen att CVK:s marknadsandelar med avseende på detta beslut måste tillräknas Haniel.

b) Marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar

(94) Haniel har i Nederländerna genom sitt indirekta ägande av CVK, den enda tillverkaren av kalksandsten, redan en dominerande ställning på marknaden för väggbyggnadsmaterial som används till bärande väggar. Förvärvet av Ytong stärker denna dominerande ställning på marknaden. Följande skäl är avgörande för denna slutsats:

aa) Marknadsstruktur

(95) År 2000 hade den nederländska totalmarknaden för väggbyggnadsmaterial en volym på 3,8 miljoner m3. Värdemässigt uppgick denna marknad till cirka 640 miljoner euro. marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar hade en volym på 2,1 miljoner m3 och ett värde på 356 miljoner euro. Om man inte räknar platsgjuten betong till marknaden för bärande väggar minskar volymen till 1,8 miljoner m3 och värdet till 276 miljoner euro. Om endast platsgjuten betong i tunnelgjutning skulle borträknas, skulle marknaden ha en volym på 1,9 miljoner m3 och ett värde på 322 miljoner euro(15).

(96) I tabellen nedan återges parternas och deras viktigaste konkurrenters marknadsandelar (enligt volym) dels inbegripet alla bärande väggbyggnadsmaterial, dels exklusive platsgjuten betong respektive platsgjuten betong i tunnelform(16):

>Plats för tabell>

bb) Befintlig marknadsdominerande ställning för CVK (Haniel)

1. Skäl för att anta förekomsten av en dominerande ställning på marknaden

(97) Kommissionen anser att Haniel genom sitt ägande i CVK har en dominerande ställning på den nederländska marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar. Detta gäller oberoende av om platsgjuten betong skall räknas till denna marknad.

(98) EG-domstolen har definierat att en dominerande ställning föreligger om ett företag genom sin ekonomiska maktställning kan förhindra upprätthållandet av en effektiv konkurrens på den relevanta marknaden, då den gör att företaget på ett påtagligt sätt kan förhålla sig oberoende i förhållande till sina avnämare och i slutändan också konsumenterna. En sådan ställning utesluter inte en viss konkurrens, men gör det möjligt för det gynnade företaget att bestämma eller åtminstone påtagligt påverka de förhållanden under vilka denna konkurrens utvecklas, i varje fall att i sitt beteende inte behöva ta hänsyn till denna konkurrens utan att detta skulle skada företaget.

(99) Förekomsten av en dominerande ställning kan bero på en samverkan mellan flera olika faktorer, som var och en för sig inte behöver vara utslagsgivande. Bland dessa faktorer är dock förekomsten av betydande marknadsandelar i hög grad kännetecknande. Ett viktigt indicium på förekomsten av en dominerande ställning är för övrigt det förhållande som råder mellan marknadsandelarna för de företag som deltar i koncentrationen och marknadsandelarna för deras konkurrenter, särskilt den näst största konkurrenten(17).

(100) Haniel (CVK) har en marknadsandel på mer än [50-60]* % för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar. Haniels viktigaste konkurrent är Cementbouw(18) med en marknadsandel på knappt [2-5]* %. I denna siffra har inte beaktats Cementbouws ägande i CVK, som i denna bedömning i sin helhet tillräknas Haniel. Cementbouws marknadsandel på omkring [2-5]* % bygger helt på företagets verksamhet på området för prefabricerade betongväggelement och platsgjuten betong. Näst största konkurrent är tillverkaren av platsgjuten betong, Mebin, med en marknadsandel på omkring [2-5]* %. Övriga konkurrenter har marknadsandelar på 2 % eller mindre.

(101) Haniels (CVK) marknadsandel är följaktligen mer än tio gånger så stor som den näst största konkurrentens. Med tanke på de nära strukturella förbindelserna mellan Haniel och Cementbouw och deras gemensamma intressen i CVK är det dock ingalunda klart i vilken utsträckning dessa båda företag överhuvudtaget konkurrerar med varandra. Den största konkurrenten utan förbindelser med Haniel är med en marknadsandel på omkring [2-5]* % betydligt mindre: Haniel är [10-15]* gånger så stor som denna konkurrent.

(102) I det fall platsgjuten betong inte skulle tas med i definitionen av marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar, skulle Haniels (CVK) marknadsandel uppgå till [60-70]* %, eftersom Haniel (CVK) inte levererar platsgjuten betong. Med detta antagande skulle dessutom den största oberoende konkurrenten Mebin inte ha någon verksamhet på den relevanta produktmarknaden. Endast ett litet antal betydligt mindre konkurrenter skulle då kvarstå, vars marknadsandelar inte överstiger utan delvis betydligt understiger 2 %. Om man endast utesluter platsgjuten betong i tunnelgjutning från marknadsdefinitionen, skulle Haniels (CVK) marknadsandel uppgå till [50-60]* %.

(103) Ingen av Haniels (CVK) konkurrenter i Nederländerna är verksam på området för kalksandsten. CVK är i Nederländerna den enda tillverkaren och leverantören av detta byggmaterial. I detta land är emellertid kalksandsten av de skäl som redan beskrivits det traditionella och fortfarande det populäraste väggbyggnadsmaterialet. Det är dessutom det enda väggbyggnadsmaterial som i betydande utsträckning används både till bärande och icke-bärande väggar.

(104) Det finns betydande hinder för tillträde till marknaden. CVK kontrollerar alla kalksandstensfabriker i Nederländerna och därmed produktionen av det klart viktigaste av de väggbyggnadsmaterial som hör till den relevanta produktmarknaden. Av kommissionens undersökning av marknaden framgår att det för tillverkare av andra väggbyggnadsmaterial endast med stora insatser i form av tid och investeringar går att träda in på marknaden för produktion av kalksandstensprodukter. Detsamma gäller för andra väggbyggnadsmaterial som autoklaverad lättbetong. Produktionsprocesserna och därmed även produktionsorterna skiljer sig för varje typ av väggbyggnadsmaterial. Av dessa skäl kan möjligheten till en produktionsomställning för konkurrenter inte beaktas på allvar.

(105) Haniels (CVK) kunder har inget köparinflytande. Ingen enskild kund står för en betydande andel av CVK:s omsättning. Det finns inga alternativa leverantörer av kalksandsten, det klart viktigaste av de väggbyggnadsmaterial som hör till den relevanta produktmarknaden.

(106) Haniels marknadsställning kan således sammanfattas på följande sätt: Haniel (CVK) har med mer än [50-60]* % den klart största marknadsandelen och är genom CVK förbundet med den näst största konkurrenten, vars omsättning är mindre än en tiondedel av Haniels. Den återstående marknadsvolymen är fragmenterad och fördelar sig på konkurrenter med marknadsandelar på enstaka procent. Haniel kontrollerar dessutom med CVK den enda nederländska leverantören av det viktigaste väggbyggnadsmaterialet i Nederländerna. Haniels (CVK) maktställning på marknaden motsvaras inte av någon maktställning på efterfrågesidan. Kombinationen av alla dessa faktorer ger Haniel (CVK) en dominerande ställning på marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar i Nederländerna.

2. Hearingen efter meddelandet om invändningar

Parternas ståndpunkt

(107) I sitt svar på meddelandet om invändningar och i den muntliga hearingen hävdade Haniel, Cementbouw och CVK att CVK och därmed Haniel inte hade någon dominerande ställning på marknaden i Nederländerna. I det väsentliga anger de följande fyra skäl för denna ståndpunkt:

- Platsgjuten betong är ett material som utövar ett betydande konkurrenstryck på kalksandsten. Tillverkarna av platsgjuten betong är alla stora företag.

- CVK:s direkta kunder, byggmaterialhandlarna, har ett betydande köparinflytande. [60-80]* % av CVK:s försäljning går till de fem största byggmaterialhandlarna; den största kunden står ensam för en andel på runt 21 %.

- Hindren för tillträde till marknaden är små. Haniel hävdar att investeringskostnaderna för en kalksandstensfabrik uppgår till runt [...]* miljoner euro. En fabrik för tillverkning av platsgjuten betong kostar endast [...]* miljoner euro.

- CVK måste för sin prissättning även beakta konkurrensförhållandena på den närliggande marknaden för väggbyggnadsmaterial för icke-bärande väggar, där företaget har en svagare ställning på marknaden, eftersom CVK i fråga om en stor del av sin försäljning inte har någon kunskap om den slutliga användningen av produkterna.

(108) För att belägga dessa argument påpekar CVK att man under de senaste åren förlorat marknadsandelar till sina konkurrenter.

(109) Cementbouw anser att det trots sin andel på 50 % av CVK bör ses som en oberoende konkurrent till CVK.

Värdering

(110) De argument som parterna lagt fram har inte förmått vederlägga de skäl som fått kommissionen att anta att CVK har en dominerande ställning på marknaden. Följande synpunkter är avgörande för denna ståndpunkt:

- Platsgjuten betong kan inte anses vara ett material som utövar något betydande konkurrenstryck på CVK. Den platsgjutna betongens andel av hela marknaden för väggbyggnadsmaterial uppgår endast till 12 %, varav Cementbouw står för runt [0-2]* %. Som redan klargjorts är konkurrensen på marknaden för väggbyggnadsmaterial fragmenterad. Om platsgjuten betong skall tas med i den relevanta produktmarknaden i enlighet med de intervenerande parternas uppfattning, har den största konkurrenten, tillverkaren av platsgjuten betong, Mebin, en marknadsandel på endast [2-5]* %, medan de övriga konkurrenterna har andelar på mindre än 2 %. Mot detta står en marknadsandel på [50-60]* % för CVK, som är ensamt om att erbjuda kalksandsten. konkurrenstrycket på en sådan marknad beror inte endast av en produkts ställning på marknaden, utan även på konkurrenternas ställning på marknaden. För konkurrenterna är det dock av betydelse för deras ställning på marknaden vilka produkter de erbjuder. Detta gäller särskilt i det föreliggande fallet, eftersom den ifrågavarande marknaden är en differentierad produktmarknad, där olika produkter för samma ändamål konkurrerar med varandra. På en sådan marknad kan möjligheten att erbjuda en bestämd produkt, eventuellt av vissa konsumenter eller för vissa användningsändamål särskilt uppskattad, vara av betydelse för ett företags ställning på marknaden.

- De stora byggmaterialhandlarna har inget köparinflytande. För det första ger inte ens en andel på [20-30]* % av den totala försäljningen den största avnämaren något köparinflytande, då det finns tillräckligt många andra byggmaterialhandlare som alternativ. En del av dessa byggmaterialhandlare är dessutom inköpskooperativ (nederländska: inkoopcombinaties). Det avgörande är dock att byggmaterialhandlarna är beroende av handeln med CVK:s produkter. Kalksandsten är det viktigaste väggbyggnadsmaterialet i Nederländerna. Det enligt parternas uppfattning näst viktigaste väggbyggnadsmaterialet är betong. Den utgör dock inget alternativ för byggmaterialhandeln, då varken platsgjuten betong eller ännu i nämnvärda mängder prefabricerade betongelement säljs genom byggmaterialhandeln. Därför kan inget annat byggmaterial ersätta försäljningen av kalksandsten för byggmaterialhandlarna. För övrigt har CVK större inflytande på prissättningen gentemot byggföretagen än vad parterna vill medge. Följande synpunkter är av betydelse i detta sammanhang: byggmaterialhandlarna bär den finansiella risken för försäljningen. Det är inte byggmaterialhandlarna, utan byggföretagen som beslutar om val av byggmaterial. Såsom redan i detalj förklarats har CVK i allmänhet god kunskap om användarnas identitet och destinationen för sina produkter. Exempelvis sker leveransen direkt från den kalksandstensfabrik som ligger närmast det ifrågavarande byggprojektet. Enligt CVK beviljas byggmaterialhandlare rabatter som kan vara kopplade till en skyldighet att leverera till vissa bestämda byggföretag eller byggprojekt. Byggföretagssektorn är för övrigt mycket fragmenterad och är inte i stånd att själv utöva köparinflytande.

- De argument beträffande frånvaron av hinder för tillträde till marknaden som Haniel framfört är inte hållbara. De uppgifter om investeringskostnader som Haniel presenterat motsägs av uttalanden från konkurrenter, som tillfrågats av kommissionen inom ramen för marknadsundersökningen: genomgående uppger dessa att de endast med största svårighet kan utvidga sin befintliga produktionskapacitet eller påbörja tillverkning av ett annat väggbyggnadsmaterial. Även Cementbouw har i samband med marknadsundersökningen gett mycket högre uppskattningar av investeringskostnaderna än Haniel. Det har förekommit endast ett litet antal inträden på marknaden och då endast på betongområdet. Några inträden på marknaden för kalksandsten har inte observerats.

- Enligt de uppgifter som kommissionen har tillgång till kan CVK i sin prissättning beakta om dess produkter skall användas till bärande eller icke-bärande väggar. Såsom redan förklarats används kalksandsten främst till bärande väggar. Beträffande den konkreta användningen av dess produkter har CVK inte endast kännedom om den byggplats dit leveransen skall ske. Dessutom har CVK i fråga om kalksandstenselement tillgång till arkitektritningarna för de byggprojekt som man levererar till. Haniel har vidare uppgett man utifrån tjockleken på en viktig del av kalksandstensprodukterna kan sluta sig till om de skall användas till bärande eller icke-bärande väggar.

(111) Kommissionen har inte tillgång till några uppgifter som tyder på en försvagning av CVK:s ställning på marknaden till förmån för dess konkurrenter. Haniel har å andra sidan flera gånger i sin skriftställning med kommissionen påpekat att respektive marknadsaktörers ställning på marknaden knappast har förändrats under de senaste åren. Det finns heller ingenting som tyder på att detta skulle ändras under överskådlig tid.

(112) I övrigt kan kommissionen inte förstå Cementbouws utläggning, enligt vilken detta företag bör ses som en av CVK oberoende konkurrent. För det första har kommissionen redan utförligt påvisat att Cementbouw tillsammans med Haniel kontrollerar CVK, vilket innebär att Cementbouw redan av denna anledning inte kan uppfattas som en oberoende konkurrent. till och med om det skulle vara så, som de intervenerande parterna hävdar, att Cementbouw inte skulle utöva någon kontroll över CVK, så är en ägarandel på 50 % av ett företag som har en marknadsandel på [50-60]* % en så betydande intäktskälla att det är osannolikt att Cementbouw inte skulle ta hänsyn till denna i sitt beteende med avseende på sina övriga verksamheter.

cc) Förstärkning av Haniels (CVK) dominerande ställning på marknaden genom koncentrationen

(113) Kommissionen anser att koncentrationen kommer att förstärka Haniels (CVK) ställning på den nederländska marknaden för bärande väggar. Följande skäl är avgörande för denna slutsats:

1. Förvärvet av Ytong

(114) Förutsatt att Haniel endast förvärvar Ytong ökas genom koncentrationen Haniels marknadsandel visserligen endast från omkring [0-2]* % till [50-60]* %. Om platsgjuten betong inte skulle vara en del av marknaden för väggbyggnadsmaterial, skulle Haniels (CVK) marknadsandel öka med [0-2]* % till [60-70]* %. Om endast platsgjuten betong i tunnelgjutning skulle räknas bort från den relevanta marknaden skulle ökningen uppgå till [0-2]* % och den gemensamma marknadsandelen till [60-70]* %. Härtill kommer att CVK genom kalksandsten ensam har kontroll över det viktigaste väggbyggnadsmaterialet i Nederländerna. på grund av de stora hinder för tillträde till marknaden som beskrivits ovan kan man inte räkna med att andra leverantörer kommer att gå in på detta produktområde. Alla Haniels konkurrenter erbjuder andra produkter som väggbyggnadsmaterial för bärande väggar. Den enda leverantören på den relevanta marknaden med en marknadsandel på knappt [2-5]* %, Cementbouw, är själv kontrollerande andelsägare i CVK och kan därför inte anses vara en oavhängig konkurrent. Resten av konkurrensen är ytterst fragmenterad, och inget av dessa företag har en större marknadsandel än [2-5]* %. Ingen av konkurrenterna har följaktligen en väsentligt större betydelse på denna marknad än Ytong. Det innebär att den nederländska marknaden redan är så kraftigt monopoliserad att konkurrens förekommer endast i begränsad utsträckning. Under dessa omständigheter kan till och med en liten förstärkning av Haniels ställning på marknaden i förbindelse med andra faktorer leda till en betydande försämring av de chanser för konkurrenter som ännu består.

(115) Förstärkningen av Haniels (CVK) rådande dominerande ställning på marknaden genom förvärvet av Ytong skall inte bedömas enbart på grundval av ökningen av marknadsandelen. I hela sektorn för väggbyggnadsmaterial är Ytong den största konkurrenten som verkar oberoende av och utan strukturella förbindelser till Haniel. Ytong är dessutom i Nederländerna den ledande leverantören av autoklaverad lättbetong, ett material som används såväl till bärande som icke-bärande väggar. Med omkring [...]* m3 sålde Ytong under år 2000 mer än fem gånger så mycket autoklaverad lättbetong som den enda övriga leverantören, Fels. Genom koncentrationen skulle Haniel med Ytong därför förvärva den viktigaste tillverkaren av autoklaverad lättbetong. På en differentierad produktmarknad skulle Haniel på så sätt inte vara endast den enda leverantören av det i Nederländerna klart viktigaste väggbyggnadsmaterialet, kalksandsten, utan med [ > 80]* % av försäljningen även bli den viktigaste leverantören av autoklaverad lättbetong. Visserligen konkurrerar autoklaverad lättbetong med kalksandsten och de andra produkter som hör till marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar. På en differentierad produktmarknad, såsom i det föreliggande fallet, där olika produkter för samma användningsändamål konkurrerar med varandra, kan dock även möjligheten att erbjuda en bestämd, eventuellt av vissa konsumenter eller för vissa användningar särskilt uppskattad produkt vara av betydelse för ett företags ställning på marknaden.

(116) Kunder som tillfrågades i samband med marknadsundersökningen uppgav att de ser en risk för betydande prishöjningar om Ytong som självständig, aktiv leverantör av autoklaverad lättbetong försvinner från marknaden.

(117) Marknadsundersökningen visade att Ytong är en väl etablerad leverantör, särskilt bland de största byggvaruhandelsföretagen i Nederländerna. Fels, den andra leverantören av autoklaverad lättbetong i Nederländerna, har svårigheter att förse även dessa. Fels är därför i dagsläget hänvisat till de så kallade fria handlarna, som har en mindre omsättning och är finansiellt svagare. Vidare har Ytong i motsats till Fels egna produktionsanläggningar i Nederländerna, och verkar inte på marknaden enbart genom import.

(118) Denna starka ställning för Ytong har sin grund i företagets starka ställning på den närliggande marknaden för väggbyggnadsmaterial för icke-bärande väggar. Såsom redan visats är autoklaverad lättbetong det enda viktiga väggbyggnadsmaterial vid sidan av kalksandsten som används till både bärande och icke-bärande väggar. År 2000 hade den nederländska marknaden för väggbyggnadsmaterial för icke-bärande väggar en volym på 1,7 miljoner m3 och ett värde på 282 miljoner euro. I tabellen nedan visas parternas och deras viktigaste konkurrenters marknadsandelar (enligt volym) med beaktande av alla väggbyggnadsmaterial för icke-bärande väggar(19):

Väggbyggnadsmaterial icke bärande

>Plats för tabell>

(119) Ytong är den efter Haniel starkaste konkurrenten på marknaden för väggbyggnadsmaterial för icke-bärande väggar. Som enda leverantör av kalksandsten är Haniel (CVK) även här den starkaste konkurrenten med en marknadsandel på mer än [15-20]* %. Med autoklaverad lättbetong är Ytong den näst starkaste konkurrenten med nästan [15-20]* %. Genom att gå samman skulle Haniel (CVK)/Ytong följaktligen bli omkring [2-5]* så stor som den näst största konkurrenten. Denna konkurrent, GIBO, har en marknadsandel på [10-15]* %. Fels har som enda alternativa leverantör av autoklaverad lättbetong en marknadsandel på omkring [2-5]* %. Alla andra konkurrenter erbjuder enbart gipsprodukter.

(120) Denna starka ställning för Ytong på marknaden för icke-bärande väggbyggnadsmaterial har ett direkt inflytande på detta företags ställning på marknaden för bärande väggbyggnadsmaterial. Försäljningen på marknaden för icke-bärande väggbyggnadsmaterial ger Ytong tillträde även till kunderna för bärande väggbyggnadsmaterial, eftersom det är fråga om samma företag på båda marknaderna. Ytong kan således använda sin marknadsföringsstruktur och sitt försäljningssystem på samma sätt på båda dessa marknader. De andra leverantörerna - förutom Haniel och Fels - som endast har verksamhet på en av de båda marknaderna har inte denna möjlighet. Detsamma gäller för investeringar i produktionsanläggningar: också dessa är desamma för leveranser till båda marknaderna.

(121) Före koncentrationen kunde Haniel (CVK) endast erbjuda ett enda väggbyggnadsmaterial: kalksandsten. Till följd av koncentrationen kommer Haniel (CVK) med Ytong att genom sitt utbud av kalksandsten och autoklaverad lättbetong kunna täcka den övervägande delen av byggmaterialhandlarnas behov av väggbyggnadsmaterial för bärande väggar och dessutom för icke-bärande väggar. På så sätt ökas betydligt Haniels spelrum i förhållande till leverantörerna av material som konkurrerar med kalksandsten även på marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar, ty ingen av dess konkurrenter kan i lika hög grad täcka sina kunders behov.

(122) Under dessa förhållanden kan man räkna med att Haniel genom övertagandet av Ytong blir i stånd att i betydande utsträckning förmå kunderna att förskaffa alla behövliga väggbyggnadsmaterial från en leverantör och på så sätt ytterligare begränsa andra leverantörers reaktionsmöjligheter. Detta skulle medföra att konkurrenstrycket från andra leverantörer av väggbyggnadsmaterial för bärande väggar ytterligare skulle minska och priserna stiga.

2. Förvärvet av Ytong och Fels

(123) Om Haniel genom kommissionens och Bundeskartellamts godkännande förutom Ytong även kan överta Fels, skulle konkurrenterna ha ännu mindre att sätta emot marknadsledaren Haniel/Ytong/Fels. På marknaden för bärande väggbyggnadsmaterial skulle Haniel (CVK)/Fels marknadsandel på [50-60]* % (respektive [50-60]* % eller [60-70]* %)(20) genom förvärvet av Ytong öka med omkring [0-2]* %. På marknaden för icke-bärande väggar skulle Haniel (CVK)/Fels marknadsandel på [20-30]* % med Ytong öka till [40-50]* %.

(124) Under dessa förutsättningar skulle Haniel följaktligen kontrollera inte endast den enda leverantören av kalksandsten i Nederländerna, utan även samtliga tillverkare av autoklaverad lättbetong. På så sätt skulle det konkurrenstryck från autoklaverad lättbetong på kalksandsten som ännu finns kvar fullständigt försvinna. Haniel skulle därigenom ha ensam tillgång till de två viktigaste väggbyggnadsmaterialen, som kan användas såväl till bärande som icke-bärande väggar. För övrigt bör det påpekas att Haniel genom Fels då även kan erbjuda det för närvarande viktigaste väggbyggnadsmaterialet för icke-bärande väggar dvs. gips. Haniel kan därmed som enda konkurrent erbjuda dessa tre viktiga väggbyggnadsmaterial från ett och samma håll.

3. Hearingen efter meddelandet om invändningar

Parternas ståndpunkt

(125) I sitt svar på meddelandet om invändningar och i den muntliga hearingen hävdade Haniel att förvärvet av Ytong åtminstone inte leder till en förstärkning av en dominerande ställning på marknaden. Haniel underbyggde sin uppfattning väsentligen på följande tre synpunkter:

- Haniel påpekar att en ökning av en marknadsandel med [0-2]* % är för liten för att ligga till grund för en förstärkning av en dominerande ställning på marknaden. Haniel hänvisar i detta sammanhang till en rad beslut av kommissionen, i vilka ökningar av marknadsandelar i denna storleksordning inte ansetts tillräckliga för en förstärkning. Haniel anser även att kommissionens ståndpunkt i det föreliggande ärendet motsäger dess bedömning i beslutet i ärende COMP/M.2495 - Haniel/Fels. Kommissionen hade godkänt Haniels förvärv av Fels, eftersom den ansåg att Fels ställning på marknaden inte var tillräcklig för en förstärkning. Fels har en marknadsandel på [0-2]* %.

- Ytongs ställning på den närliggande marknaden för icke-bärande väggbyggnadsmaterial är inte av den arten att den påverkar företagets ställning på marknaden för bärande väggbyggnadsmaterial. Ytong har liksom tillverkarna av andra väggbyggnadsmaterial sedan årtionden tillgång till byggvaruhandelns försäljningssystem. Haniel är redan genom sin betydande marknadsandel på området för kalksandsten representerat på den närliggande marknaden för väggbyggnadsmaterial för icke-bärande väggar, vilket innebär att eventuella fördelar, som skulle kunna uppstå genom samtidig närvaro på båda marknaderna, redan skulle föreligga och inte ytterligare utökas genom förvärvet av Ytong. För övrigt är autoklaverad lättbetong vid sidan av kalksandsten inte det enda väggbyggnadsmaterial, som kan användas både till bärande och icke-bärande väggar, utan detta gäller även tegel, betongsten och prefabricerade betongelement.

- Haniel har ingen fördel av att kunna erbjuda även autoklaverad lättbetong vid sidan av kalksandsten, eftersom ett totalerbjudande inom byggvaruhandeln omfattar många fler produkter än väggbyggnadsmaterial. För övrigt finns det inget ekonomiskt incitament för en sådan kombination, eftersom Haniel får endast 50 % av vinsten av CVK:s försäljning, medan vinsten av Ytongs försäljning till 100 % kommer Haniel till godo.

Värdering

(126) De argument som parterna lagt fram har inte förmått vederlägga de skäl som fått kommissionen att anta att CVK:s dominerande ställning på marknaden förstärks. Följande synpunkter är avgörande för denna ståndpunkt:

- Marknadsandelsökningens litenhet är inte avgörande för att kunna utesluta en förstärkning av en dominerande ställning på marknaden. Haniel självt påpekar i sitt svar på meddelandet om invändningar att ställningen på marknaden inte schematiskt kan härledas ur marknadsandelarna. Även kommissionen har, som ovan redogjorts för i detalj, för sin bedömning tillämpat denna synpunkt. Kommissionen har därvid inriktat sig på alla faktorer som bestämmer Ytongs ställning på marknaden, och har i detta sammanhang likaså i detalj klargjort varför Ytongs och Fels respektive ställning på marknaden skiljer sig på ett sådant sätt att kommissionen i det ena fallet kan utesluta en förstärkning och i det andra fallet anta en sådan. Till de nämnda faktorerna hör bl.a. att Ytong är den ledande leverantören av autoklaverad lättbetong i Nederländerna och säljer fem gånger så mycket autoklaverad lättbetong som Fels. För övrigt måste man vid beaktandet av marknadsandelarnas storlek och deras benägenhet att leda till en förstärkning av en redan befintlig dominerande ställning på marknaden ta hänsyn till de andra marknadsaktörernas storlek. Ingen av konkurrenterna är betydligt större än Ytong. Ytongs marknadsandel är dubbelt så stor som Fels, och det finns många betydligt mindre leverantörer av väggbyggnadsmaterial, vars marknadsandelar är mycket små och till största delen ligger under [0-2]* %. Det föreliggande ärendet kännetecknas dessutom av att den relevanta marknaden är en differentierad produktmarknad. Alla väggbyggnadsmaterial har särskilda egenskaper, som redan beskrivits, och får det ena väggbyggnadsmaterialet att te sig lämpligare för en del användningsändamål än för andra. platsgjuten betong och särskilt tunnelgjuten sådan är exempelvis snarare lämpad för större projekt, medan autoklaverad lättbetong för bärande väggar i Nederländerna i första hand används i villor och därmed för mindre projekt. På en storleksskala för projekt skulle platsgjuten betong i tunnelgjutning komma högst upp, följd av andra byggsätt för platsgjuten betong. Autoklaverad lättbetong skulle hamna i nedre ändan av skalan, medan kalksandsten skulle omfatta nästan hela skalan. Förvärvet av en produkt som autoklaverad lättbetong kan mycket väl förstärka en befintlig dominerande ställning, som grundar sig på en enda produkt som kalksandsten.

- De argument som de intervenerande parterna fört fram vederlägger inte de redogörelser som visar att Ytongs ställning på den närliggande marknaden för icke-bärande väggbyggnadsmaterial mycket väl kan påverka Ytongs ställning på marknaden för bärande väggar. Att Haniel genom CVK med kalksandsten redan har en beaktansvärd marknadsandel på denna närliggande marknad motsäger inte denna slutsats. Genom förvärvet skulle Haniel med autoklaverad lättbetong kunna erbjuda ytterligare en produkt på de båda marknaderna. Kommissionen har uttryckligen framhävt Ytongs etablerade tillgång till de stora byggmaterialhandlarna genom vilka - som Haniel förklarar - nästan all autoklaverad lättbetong i Nederländerna säljs, medan Fels uppenbarligen inte har sådan tillgång. Denna tillgång är dock till nytta för försäljningen på båda marknaderna, så att den starka ställningen på den ena av de båda marknaderna förstärker ställningen på den andra marknaden. Till skillnad från andra väggbyggnadsprodukter som tegel eller betong är autoklaverad lättbetong en av de tre betydande väggbyggnadsmaterialen för icke-bärande väggar vid sidan av kalksandsten, som endast Haniel erbjuder, och gips. Dessa tre produkter tillsammans utgör mer än [ > 80]* % av de väggbyggnadsmaterial som används på området för icke-bärande väggar. Av dessa används endast kalksandsten och autoklaverad lättbetong även till bärande väggar.

- Inte heller den omständigheten att byggmaterialhandeln erbjuder en mängd olika produkter motsäger de nämnda fördelarna. Tvärtom, förvärvet av den största tillverkaren av autoklaverad lättbetong i Nederländerna skärper ytterligare byggvaruhandlarnas redan befintliga beroende av CVK:s kalksandstensprodukter, eftersom de nu även vid försäljning av autoklaverad lättbetong är beroende av CVK. Eftersom betongprodukter, som redan förklarats, inte säljs genom byggvaruhandeln, måste byggvaruhandlarna köpa en betydande del av de väggbyggnadsmaterial som de säljer från Haniel (CVK). Ett ekonomiskt incitament är att intäkterna kan ökas om en aktör kan sälja båda produkterna.

4. Resultat

(127) Kommissionen drar följaktligen slutsatsen att koncentrationen kommer att leda till att den befintliga dominerande ställningen för Haniel (CVK) på marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar i Nederländerna kommer att förstärkas. Detta gäller i än högre grad om Haniel samtidigt förvärvar även Fels.

c) Marknaden för väggbyggnadsmaterial för icke-bärande väggar

(128) Haniel har i Nederländerna genom sitt indirekta ägande av CVK, den enda tillverkaren av kalksandsten, en stark, om än inte dominerande ställning på marknaden för väggbyggnadsmaterial som används till icke-bärande väggar, såsom framgår av skäl 115. Förvärvet av Ytong leder inte till någon dominerande ställning på denna marknad. Detta gäller även om Haniel dessutom förvärvar Fels. Följande skäl är avgörande för denna slutsats:

(129) Haniel (CVK) är med en marknadsandel på [15-20]* % ledande på marknaden för väggbyggnadsmaterial för icke-bärande väggar och - såsom redan beskrivits - den enda leverantören av kalksandsten, det viktigaste byggmaterialet för såväl bärande som icke-bärande väggar. Dock kommer Ytong såsom ledande tillverkare av autoklaverad lättbetong till icke-bärande väggar med en marknadsandel på [15-20]* % mycket nära Haniels (CVK) marknadsställning, och även de tre viktigaste gipstillverkarna GIBO, Lafarge och Gyproc uppnår betydande marknadsandelar på [5-10]* % och [10-15]* %. Med denna marknadsstruktur kan det uteslutas att Haniel (CVK) skulle ha en dominerande ställning före koncentrationen.

(130) Genom samgåendet med Ytong - en leverantör av autoklaverad lättbetong med en icke obetydlig marknadsandel på [15-20]* % - ökar Haniels marknadsandel till [30-40]* % och i motsvarande grad även avståndet till de efterföljande konkurrenterna. Haniel utökar sitt produktsortiment med den för icke-bärande väggar viktiga produkten autoklaverad lättbetong. Med beaktande av förekomsten av starka konkurrenter, särskilt på gipsområdet, kan man dock inte förvänta sig att Haniel genom övertagandet av Ytong kan utöka spelrummet för sitt konkurrensbeteende i en sådan utsträckning att koncentrationen skulle leda till en dominerande ställning på marknaden.

(131) Detsamma gäller även om Haniel även skulle förvärva Fels. Haniels marknadsandel skulle då visserligen öka till [40-50]* % och dess produktsortiment skulle utökas med gips. Haniel skulle därigenom inte endast befästa sin ställning som marknadsledande, utan även vara de enda marknadsaktör som skulle kunna erbjuda alla de tre viktiga väggbyggnadsmaterialen för icke-bärande väggar. Likafullt talar den i föregående stycke beskrivna marknadsstrukturen för att Haniel inte heller under dessa omständigheter skulle få en dominerande ställning på marknaden för väggbyggnadsmaterial för icke-bärande väggar.

2. ANDRA NATIONELLA MARKNADER

(132) Förutom i Tyskland, vars marknader inte granskas av kommissionen i det föreliggande förfarandet, och Nederländerna leder koncentrationen även i Belgien, Frankrike och, om Haniel skulle överta Fels, i Österrike till utökningar av marknadsandelarna.

(133) I Belgien har Haniel verksamhet i form av en kalksandstensfabrik. Ytong har en fabrik för autoklaverad lättbetong där. Haniels och Ytongs gemensamma andel av försäljningen av byggmaterial för murverk uppgår till [2-5]* %, och inbegripet samtliga byggmaterial till murverk (inklusive prefabricerade betongelement och platsgjuten betong) till mindre än [2-5]* %. Fels (Hebel) säljer på denna marknad väggbyggnadsmaterial, men har inga egna produktionsanläggningar i det landet. Haniels, Ytongs och Fels gemensamma andel av försäljningen av byggmaterial för murverk uppgår till [5-10]* %, och inbegripet samtliga väggbyggnadsmaterial (inklusive prefabricerade betongelement och platsgjuten betong) till mindre än [2-5]* %. Även om man antar en tänkbar skillnad mellan byggmaterial för bärande och icke-bärande väggar är det med beaktande av de nämnda marknadsandelarna uteslutet att marknadsandelarna skulle uppnå ur konkurrenssynvinkel kritiska nivåer.

(134) I Frankrike har Haniel ägarandelar i fabriker för färdigblandad betong. Ytong har en fabrik för autoklaverad lättbetong där. En utökning av marknadsandelar kommer endast i fråga om man antar en större marknad för väggbyggnadsmaterial som inbegriper prefabricerade betongelement och platsgjuten betong. I detta fall uppgår den gemensamma marknadsandelen till omkring [0-2]* %. Fels (Hebel) har verksamhet i Frankrike i form av tre fabriker för autoklaverad lättbetong. Haniels, Ytongs och Fels gemensamma andel av försäljningen av byggmaterial för murverk uppgår till mindre än [2-5]* %, och inbegripet samtliga väggbyggnadsmaterial (inklusive prefabricerade betongelement och platsgjuten betong) till mindre än [2-5]* %. I betraktande av de nämnda marknadsandelarna är det, även om man antar en tänkbar skillnad mellan byggmaterial för bärande och icke-bärande väggar och/eller en möjlig regional marknadsuppdelning, uteslutet att marknadsandelarna skulle uppnå ur konkurrenssynvinkel avgörande nivåer.

(135) Haniel har ingen verksamhet i Österrike. Fels säljer i Österrike genom ett dotterbolag autoklaverade lättbetongprodukter och gipsfiberskivor. Enligt alla tänkbara marknadsdefinitioner har Fels marknadsandelar på mindre än 2 %. På marknaden för byggmaterial för murverk är marknadsandelen till och med mindre än [0-2]* %. Ytong driver en fabrik och säljer autoklaverade lättbetongprodukter. På marknaden för byggmaterial för murverk uppgår Haniels, Fels och Ytongs kombinerade marknadsandel till cirka [5-10]* %, på marknaden för väggbyggnadsmaterial cirka [2-5]* %. Även om man antar en tänkbar skillnad mellan byggmaterial för bärande och icke-bärande väggar är det med beaktande av de nämnda marknadsandelarna uteslutet att marknadsandelarna skulle uppnå ur konkurrenssynvinkel avgörande nivåer.

(136) Koncentrationen leder därför i Belgien, Frankrike och Österrike inte till uppkomst eller förstärkning av någon dominerande ställning på marknaden.

3. RESULTAT AV BEDÖMNINGEN AV EFFEKTERNA PÅ KONKURRENSEN

(137) Kommissionen kommer därför till resultatet att Haniels övertagande av Ytong skulle leda till en förstärkning av en dominerande ställning på den nederländska marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar. Om Haniel dessutom skulle förvärva Fels, skulle denna förstärkning bli betydligt mer accentuerad. Denna uppfattning gäller oberoende av om platsgjuten betong i tunnelgjutning eller all platsgjuten betong skall räknas till denna marknad.

VI. HANIELS ÅTAGANDEN

(138) För att undanröja kommissionens betänkligheter med avseende på konkurrensen på marknaden för väggbyggnadsmaterial i Nederländerna har Haniel gjort nedan fastställda åtaganden, som återges i fullständig form i bilagan.

(139) Ytong Holding AG innehar samtliga ägarandelar i Ytong Nederland BV (nedan kallat "Ytong Nederland"). Haniel åtar sig att se till att detta ägande i Ytong Nederland avyttras inom en för detta ändamål fastställd tidsfrist. Förvärvaren skall vara i stånd att driva Ytong Nederland som ett med Haniel aktivt konkurrerande företag.

(140) Haniel åtar sig vidare att se till att i de avtal som skall slutas med förvärvaren av ägarandelen i Ytong Nederland anges att Ytong Nederland varaktigt kan förfoga över varumärket "Durox" samt för en i åtagandet angiven övergångstid i Nederländerna över varumärket "Ytong".

(141) Fristen för uppfyllandet av åtagandet börjar löpa vid delgivningen av kommissionens beslut i ärende COMP/M.2650 - Haniel/Cementbouw/JV (CVK) (nedan kallat "CVK-beslutet"). Om talan väcks mot CVK-beslutet enligt artikel 230 i EG-fördraget och om ansökningar om uppskov av verkställigheten eller andra interimistiska åtgärder enligt artiklarna 242 och 243 i EG-fördraget görs, så börjar denna frist löpa vid delgivningen av beslutet om ansökningarna om uppskov av verkställighet eller andra interimistiska åtgärder enligt artikel 107 i förstainstansrättens arbetsordning.

(142) Dessa åtaganden upphör att gälla om inom den tid som anges i punkt 141 och, inom ramen för förfarandet COMP/M.2650 - Haniel/Cementbouw/JV (CVK), CVK upplöses eller om inga företag, som Haniel direkt eller indirekt äger andelar i, längre är medlemmar i CVK. Om dessa omständigheter inträffar efter genomförandet av åtagandet, dvs. efter Haniels avyttring av ägarandelarna i Ytong Nederland, kan kommissionen på ansökan av Haniel upphäva eller till förmån för Haniel ändra avyttringsåtagandet.

(143) Med kommissionens medgivande kan Haniel i avtalen om avyttring införa en återköpsrätt för det fall att de i skäl 141 nämnda omständigheterna inträder.

(144) Åtagandet innehåller dessutom sedvanliga bestämmelser om åtskild förvaltning av företaget som skall avyttras samt en bestämmelse om god man.

VII. BEDÖMNING AV EFFEKTERNA PÅ KONKURRENSEN AV DEN ANMÄLDA KONCENTRATIONSPLANEN MED BEAKTANDE AV HANIELS ÅTAGANDE

A. BEDÖMNING AV ÅTAGANDET ATT AVYTTRA ÄGARANDELEN I YTONG NEDERLAND

(145) De åtaganden som beskrivs i skälen 138-144 är enligt kommissionens uppfattning tillräckliga för att på lämpligt sätt undanröja betänkligheterna med avseende på konkurrensen på den nederländska marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar. Detta bekräftas av den marknadsundersökning som genomförts.

(146) Genom avyttringen av Ytongs ägarandel i Ytong Nederland undanröjes den sammanslagning av Haniels (CVK) och Ytongs respektive ställning på den relevanta marknaden som följer av koncentrationen. Ytong Nederland kommer efter avyttringen att vara i stånd att som oberoende konkurrent på den nederländska marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar begränsa Haniels (CVK) handlingsutrymme på samma sätt som före koncentrationen.

(147) Ytong verkar på den nederländska marknaden endast genom Ytong Nederland, vilket innebär att den sammanslagning av Haniels (CVK) och Ytongs marknadsandelar som koncentrationen på den relevanta marknaden medför efter avyttringen fullständigt undanröjs. Ytong Nederland är ett rättsligt fristående företag, som har två produktionsanläggningar för autoklaverade lättbetongprodukter samt en oberoende försäljningsstruktur. Dessutom var Ytong Nederland, tills företaget övertogs av Ytong, verksamt på den nederländska marknaden som självständigt företag som inte var beroende av något moderföretag.

(148) Visserligen kommer Ytong Nederland endast under en begränsad tid att kunna förfoga över varumärket "Ytong", under vilket dess produkter nu säljs. Enligt kommissionens övertygelse är dock den angivna tidsperioden tillräcklig för att göra det möjligt för Ytong Nederland att ställa om sin försäljning från varumärket "Ytong" till varumärket "Durox". Varumärket "Durox", under vilket det nederländska företaget marknadsförde sina produkter innan det övertogs av Ytong, har alltjämt ett mycket gott rykte bland köparna av väggbyggnadsmaterial på den nederländska marknaden.

B. UPPHÄVANDE AV ÅTAGANDET OM AVYTTRING FÖR DET FALL ATT KOMMISSIONENS BETÄNKLIGHETER MED AVSEENDE PÅ KONKURRENSEN INOM RAMEN FÖR FÖRFARANDET COMP/M.2650 - HANIEL/CEMENTBOUW/JV (CVK) UNDANRÖJS

(149) Kommissionen håller för närvarande på att granska Haniels och Cementbouws förvärv år 1999 av gemensam kontroll över CVK som en koncentration i den mening som avses i koncentrationsförordningen med avseende på dess effekter på den nederländska marknaden för väggbyggnadsmaterial (ärende COMP/M.2650 - Haniel/Cementbouw/JV (CVK)*). Kommissionen beslutade den 25 februari 2002 enligt artikel 6.1 c i koncentrationsförordningen att inleda ett förfarande i detta ärende. Fristen för ett slutligt beslut av kommissionen om koncentrationens förenlighet med den gemensamma marknaden löper ut den 5 juli 2002.

(150) I nuläget är det möjligt att kommissionen i sitt beslut i ärende COMP/M.2650 antingen i enlighet med artikel 8.2 i koncentrationsförordningen kommer till resultatet att denna koncentration efter att de berörda företagen vidtagit motsvarande ändringar är förenlig med den gemensamma marknaden, eller att kommissionen i enlighet med artikel 8.4 i koncentrationsförordningen beslutar om åtgärder som har till effekt att återställa en effektiv konkurrens. De åtaganden som de företag som deltar i koncentrationen i ärende COMP/M.2650 eventuellt kommer att erbjuda med avseende på ett beslut av kommissionen enligt artikel 8.2 i koncentrationsförordningen, respektive de åtgärder som kommissionen kan komma att behöva vidta enligt artikel 8.4 i koncentrationsförordningen för att återställa en effektiv konkurrens, kan ur nuvarande synvinkel leda till att den tidigare beskrivna dominerande ställningen för Haniel på den relevanta marknaden inte kommer att bestå i framtiden och att den koncentration som det föreliggande förfarandet gäller inte längre förstärker denna dominerande ställning.

(151) Då under de i skäl 150 beskrivna förutsättningarna Haniels åtagande inte längre skulle behövas för att utesluta en förstärkning av en dominerande ställning på den relevanta marknaden genom den föreliggande koncentrationen, synes det lämpligt att i detta fall befria Haniel från avyttringsåtagandet. Den förklaring om åtaganden som Haniel avgett innehåller därför en bestämmelse, enligt vilken åtagandet att avyttra Ytong Nederland upphävs om, inom ramen för förfarandet COMP/M.2650 och enligt de i skälen 141 och 142 beskrivna förutsättningarna, CVK upplöses eller det åstadkoms att inget mer företag, som Haniel direkt eller indirekt har ägarandelar i, deltar i CVK.

C. SAMMANFATTANDE BEDÖMNING AV ÅTAGANDENA

(152) Kommissionen har därför sammanfattningsvis dragit slutsatsen att den anmälda koncentrationen med beaktande av det åtagande som Haniel gjort inte leder till någon förstärkning av Haniels dominerande ställning på marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar i Nederländerna.

VIII. VILLKOR OCH ÅLÄGGANDEN

(153) Enligt artikel 8.2 andra stycket första meningen i koncentrationsförordningen kan kommissionen förena sitt beslut med villkor och ålägganden för att se till att de berörda företagen uppfyller sina åtaganden gentemot kommissionen när det gäller att ändra den urspungliga koncentrationsplanen så att den är förenlig med den gemensamma marknaden.

(154) Åtgärder som leder till en strukturell förändring av marknaden bör göras till föremål för villkor, medan de genomförandeåtgärder som behövs för detta bör göras till föremål för åligganden för parterna. Om något villkor inte uppfylls, så är det beslut varmed kommissionen förklarat koncentrationen förenlig med den gemensamma marknaden ogiltigt. Om parterna inte uppfyller ett åläggande, kan kommissionen i enlighet med artikel 8.5 b i koncentrationsförordningen återkalla godkännandet. Dessutom kan parterna åläggas böter och viten enligt artiklarna 14.2 a och 15.2 a i koncentrationsförordningen(21).

(155) Mot bakgrund av denna grundläggande distinktion fattar kommissionen sitt beslut på villkor att Haniel fullständigt uppfyller de åtaganden, som gäller avyttringen av ägarandelarna i Ytong Nederland(22). Dessa åtaganden har till syfte att neutralisera den konstaterade förstärkningen av Haniels dominerande ställning på den nederländska marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar och på så sätt upprätthålla konkurrensen på dessa marknader. Alla återstående delar av åtagandeförklaringen, särskilt bevarandeskyldigheten och åtagandet om åtskild förvaltning av det ägande som skall avyttras samt detaljerna i fråga om den förvaltare som Haniel skall utnämna, skall däremot göras till ålägganden, eftersom de endast skall säkerställa genomförandet av de tidigare nämnda villkoren.

IX. SLUTSATS

(156) Av dessa skäl kan man, förutsatt att Haniel fullständigt uppfyller de åtaganden företaget gjort, anta att den planerade koncentrationen inte leder till eller skapar en sådan dominerande ställning, som medför att den effektiva konkurrensen inom den gemensamma marknaden eller en väsentlig del av den påtagligt skulle hämmas. Förutsatt att de åtaganden som anges i bilagan uppfylls fullt ut skall därför koncentrationen förklaras förenlig med den gemensamma marknaden i enlighet med artiklarna 2.2 och 8.2 i förordningen om kontroll av företagskoncentrationer och med EES-avtalet i enlighet med artikel 57 i detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Den anmälda koncentrationen, genom vilken Haniel Bau-Industrie Porenbeton Holding GmbH förvärvar ensam kontroll över Ytong Holding AG i den mening som avses i artikel 3.1 b i förordningen om kontroll av företagskoncentrationer, förklaras förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalet.

Artikel 2

Artikel 1 gäller under förutsättning att Haniel Bau-Industrie Porenbeton Holding GmbH fullständigt uppfyller de åtaganden som anges i punkterna 1, 2, 9 och 17 i bilagan.

Artikel 3

Detta beslut fattas på villkor att Haniel Bau-Industrie Porenbeton Holding GmbH fullständigt uppfyller sina övriga åtaganden enligt bilagan.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig tillHaniel Bau-Industrie Porenbeton Holding GmbH

D-47119 Duisburg-Ruhrort

Utfärdat i Bryssel den 9 april 2002.

På kommissionens vägna