RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1312/98 av den 24 juni 1998 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av rep av syntetfibrer med ursprung i Indien och om slutgiltigt uttag av den preliminära antidumpningstullen

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), särskilt artikel 9.4 i denna,

med beaktande av det förslag som lagts fram av kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén, och

med beaktande av följande:

A. PRELIMINÄRA ÅTGÄRDER

(1) Genom kommissionens förordning (EG) nr 18/98 (2) (i det följande kallad förordningen om preliminär antidumpningstull) infördes en preliminär antidumpningstull på import av rep av syntetfibrer som omfattas av KN-nummer 5607 49 11, 5607 49 19, 5607 50 11 och 5607 50 19 med ursprung i Indien.

B. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE

(2) Efter införandet av den preliminära antidumpningstullen har ett antal berörda parter lämnat skriftliga synpunkter.

(3) Den ende samarbetsvilliga indiske exportören, Garware Wall Ropes Ltd, begärde att få bli hörd, vilket beviljades.

(4) Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som ansågs nödvändiga för dess slutgiltiga avgöranden.

(5) Parterna underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att rekommendera införande av en slutgiltig antidumpningstull och uttag av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära antidumpningstullen. Parterna gavs också en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter efter utlämnandet av dessa uppgifter.

(6) Parternas muntliga och skriftliga synpunkter togs under övervägande och beaktades i de slutgiltiga avgörandena då så bedömdes lämpligt.

C. SKÄL FÖR ATT INLEDA FÖRFARANDET

(7) Den samarbetsvillige indiske exportören framförde ånyo sina invändningar mot förfarandets inledande.

Denna fråga togs dock upp redan i punkt 1 i förordningen om preliminär antidumpningstull. Det bör i detta sammanhang observeras att inlagan från den indiska exportören inte innehöll bevis eller argument ägnade att vederlägga slutsatserna i punkt 1 i förordningen om preliminär antidumpningstull.

D. PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UNDERSÖKNING OCH LIKADAN PRODUKT

(8) Då inga nya uppgifter framkommit bekräftas de preliminära slutsatser som framgår av punkt 7-9 i förordningen om preliminär antidumpningstull.

E. DUMPNING

1. Normalvärde

(9) Den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren hävdade och kunde påvisa att den tillverkningskostnad som hade använts för att undersöka huruvida den inhemska försäljningen skedde vid normal handel omfattade försäljningsrabatter vilka redovisats som försäljningskostnader, medan de priser på hemmamarknaden som beaktats i detta sammanhang inte omfattade dessa rabatter. Kommissionen godtog detta påstående och justerade följaktligen såväl det konstruerade normalvärdet som det normalvärde som grundats på priserna på hemmamarknaden.

(10) De övriga slutsatserna i punkt 10-12 i förordningen om preliminär antidumpningstull rörande fastställande av normalvärdet bekräftas.

2. Exportpris

(11) Då inga nya uppgifter framkommit bekräftas slutsatserna i punkt 13 i förordningen om preliminär antidumpningstull.

3. Jämförelse

(12) Den samarbetsvillige exporterande tillverkaren hävdade att den metod som kommissionen använt vid justering för tullrestitution inte återspeglade den tull som betalades för den berörda produkten vid försäljning på hemmamarknaden. Tillverkaren hävdade att kommissionen inte borde ha fastställt justeringen för tullrestitution på grundval av omsättningen på hemmamarknaden av den berörda produkten, utan på grundval av den kvantitet som såldes på hemmamarknaden. Efter ytterligare utredning godtogs denna invändning och gjordes motsvarande ändringar av beräkningarna.

(13) Det samarbetsvilliga företaget framställde ånyo sina krav på justering för den inhemska marknadens infrastruktur och för olikheter i de fysiska egenskaperna hos produkter som exporteras och de som säljs på hemmamarknaden. Företaget ingav dock ingen ny bevisning till stöd för sin begäran, varför slutsatserna i punkt 15 i förordningen om preliminär tull bekräftas.

(14) Vad gäller kreditkostnader gjorde det samarbetsvilliga företaget, som redan i det preliminära förfarandet beviljats justering för kreditkostnader som hade direkt samband med försäljningen på hemmamarknaden, gällande att kommissionen borde ha beviljat ytterligare justering med hänsyn till ränteskillnaderna vid finansiering av rörelsekapital vid export och vid försäljning på hemmamarknaden. Denna begäran kunde inte godtas eftersom företaget inte kunde ge korrekta sifferuppgifter om dessa skillnader och inte heller kunde visa hur dessa skillnader skulle kunna ha påverkat prisernas jämförbarhet. Det bör i detta sammanhang noteras att skillnader i kostnaderna vid exportförsäljning respektive försäljning på den inhemska marknaden inte i sig är grund för justering i enlighet med artikel 2.10 k i förordning (EG) nr 384/96 (i det följande kallad grundförordningen).

4. Dumpningsmarginal

(15) Då inga nya argument framförts rörande den metod som använts för att beräkna dumpningsmarginalen bekräftas den metod som beskrivs i punkterna 16 och 17 i förordningen om preliminär antidumpningstull. De sålunda beräknade dumpningsmarginalerna är som följer:

- Med beaktande av de ovan nämnda ändringarna av beräkningarna är den slutgiltiga dumpningsmarginalen för den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren, uttryckt i procent av priset fritt gemenskapens gräns före tull, 87,5 %.

- Den slutgiltiga dumpningsmarginal som fastställts för indiska exporterande tillverkare som inte varit samarbetsvilliga vid denna undersökning är, uttryckt i procent av priset fritt gemenskapens gräns före tull, 243 %.

F. GEMENSKAPSINDUSTRIN

(16) Då inga nya uppgifter framkommit bekräftas de preliminära slutsatser som framgår av punkt 18 i förordningen om preliminär antidumpningstull.

G. SKADA

1. Stickprov

(17) Den samarbetsvilliga indiske exportören invände mot det urval av gemenskapstillverkare som kommissionen gjort för undersökningen om skada och anförde som grund för invändningen att urvalet var ett annat än det som använts i det föregående förfarandet rörande import av rep av syntetfibrer med ursprung i Indien, vilket avslutades utan att några åtgärder vidtogs. Exportören gjorde gällande att användandet av ett annat stickprov av gemenskapsproducenter skulle göra att analysen blev förvrängd eftersom kommissionen inte skulle kunna bedöma vilken grad av skada som gemenskapsindustrin lidit i detta förfarande i förhållande till skadan i den föregående undersökningen.

(18) Den indiske exportören gjorde vidare gällande att fyra företag i stickprovet inte borde ha tagits med i undersökningen av skada samt att övriga gemenskapstillverkare i stickprovet inte skulle vara representativa för gemenskapsindustrin om dessa företag uteslöts. Den indiske exportören gjorde gällande att ett av de fyra företagens verksamhet störts på ett allvarligt sätt genom en brand som förstört dess tillverkningsanläggning och att eventuell skada som detta företag lidit skulle bero på denna händelse. Han hävdade vidare att ett av de andra företagen inte tillhandahållit fullständiga uppgifter om sin försäljning. Den indiske exportören hävdade slutligen att två av företagen i stickprovet i huvudsak tillverkade högkvalitetsrep för fritidsändamål vilka inte kunde anses konkurrera med de produkter som de indiska exportörerna säljer i gemenskapen, dvs. enkla typer av standardrep i de lägre marknadssegmenten.

(19) Stickprovet av gemenskapstillverkare i denna undersökning gjordes på grundval av tillverkning, försäljning och geografiskt läge, dvs. enligt samma metod som i det föregående förfarandet, vilken inte har ifrågasatts. Det bör noteras att vissa av de företag som valdes ut i det föregående förfarandet inte längre tillverkade den berörda produkten då det nu aktuella förfarandet inleddes. Företagen i stickprovet stod för 47 % av gemenskapsindustrins tillverkning och 44 % av gemenskapsindustrins försäljning av den berörda produkten på gemenskapsmarknaden under undersökningsperioden. För övrigt omfattade stickprovet såväl stora som små företag och tillverkare från flera medlemsstater. Dessa företag är därför representativa för gemenskapsindustrin på det sätt som avses i artikel 17 i grundförordningen.

(20) Beträffande de påståenden som gjorts om vissa företag som ingick i stickprovet konstaterades att ett av företagen faktiskt hade drabbats av en brand. Företagets tillverkningsanläggningar hade dock inte skadats, och verkningarna av branden såvitt gäller företagets finansiella resultat kunde avläsas i företagets bokföring och uteslöts på vederbörligt sätt vid fastställandet av slutsatserna i skadefrågan. Vad gäller det andra företaget som exportören nämnde och påståendet att detta inte skulle ha tillhandahållit fullständiga uppgifter bör påpekas att detta företag lämnat alla de upplysningar som begärts under undersökningen. Vad slutligen gäller påståendet om att två företag tillverkar högkvalitetsrep för fritidsändamål kan noteras att dessa rep omfattas av definitionen på den berörda produkten i detta förfarande. Dessutom konstaterades att dessa två företag hade en betydande tillverkning av standardrep som är direkt jämförbara med dem som den indiske exportören säljer.

Kommissionen bedömer det därför vara fullt berättigat att ta med de nämnda gemenskapstillverkarna i stickprovet.

2. Förbrukning i gemenskapen

(21) Vid fastställandet av den sammanlagda synliga förbrukningen på gemenskapsmarknaden lades gemenskapstillverkarnas sammanlagda försäljning till importen till gemenskapen.

(22) Som närmare framgår av punkt 23 fastställdes importvolymen, för de slutgiltiga slutsatserna, på grundval av uppgifter från Eurostat. Detta ledde till en ändring av förbrukningsuppgifterna för den granskade perioden (dvs. mellan 1993 och den 31 maj 1997). På denna grund ökade förbrukningen i gemenskapen från 21 820 ton 1993 till 26 325 ton 1995; förbrukningen förblev därefter förhållandevis stabil och nådde 26 773 ton under undersökningsperioden, vilket motsvarar en ökning på totalt 23 % under den granskade perioden.

3. Den dumpade importens volym och marknadsandel

(23) Omfattningen av importen med ursprung i Indien fastställdes i det preliminära skedet på grundval av uppgifter om försäljning för export till gemenskapen vilka tillhandahölls av de samarbetsvilliga indiska exportörerna och kontrollerades av kommissionen.

Efter införandet av de preliminära åtgärderna invände den samarbetsvillige indiske exportören mot de fastställda importuppgifterna. Han gjorde gällande att en del av försäljningen för export till gemenskapen inte övergått till fri omsättning i gemenskapen utan lagrats i tullupplag på gemenskapens territorium, delvis för vidare exportförsäljning till sjögående skepp, utan tullbehandling. Exportören begärde därför att den indiska importens volym och marknadsandel inte skulle fastställas på grundval av de uppgifter om försäljningsvolym som han själv anmält till kommissionen utan att grundval av statistikuppgifter från Eurostat.

(24) Kommissionen undersökte denna fråga. Den samarbetsvillige indiske exportörens uppgifter om sålda kvantiteter i gemenskapen översteg Eurostats uppgifter om importerade kvantiteter, särskilt för 1996 och under undersökningsperioden. I det preliminära skedet var ingen importör villig att samarbeta i undersökningen och kommissionen grundade sina slutsatser på de uppgifter som lämnades av den indiske exportören; efter införandet av de preliminära åtgärderna tillhandahöll ett antal importörer uppgifter till kommissionen av vilka det framgick att, under undersökningsperioden, visst gods som köpts från den samarbetsvillige indiske exportören faktiskt inte hade övergått till fri omsättning på gemenskapsmarknaden.

Under dessa förhållanden förefaller Eurostat vara en mer tillförlitlig informationskälla vid fastställandet av volymen på den indiska importen under den granskade perioden än den samarbetsvillige indiske exportörens uppgifter om exporterade kvantiteter. Det konstaterades dock att en del av den volym som lagrats i tullupplag på gemenskapens territorium under undersökningsperioden ännu inte hade sålts vidare och att möjligheten därför fanns att detta gods skulle kunna övergå till fri omsättning inom gemenskapen till mycket låga priser.

Det bör under alla omständigheter noteras att såväl Eurostats uppgifter som den försäljningsvolym som rapporterats av den samarbetsvillige indiske exportören tyder på samma tendens till ökning av såväl volym som marknadsandel för importen från Indien under den granskade perioden. Den reviderade volymen dumpad import ökade med 107 % mellan 1993 och undersökningsperioden (från 440 ton 1993 till 1 089 ton 1995, följt av en minskning till 911 ton under undersökningsperioden). Marknadsandelen för denna import ökade från 2 % 1993 till 4,1 % 1995 och minskade sedan till 3,4 % under undersökningsperioden. Denna relativa minskning efter 1995 sammanföll med det föregående antidumpningsförfarandet avseende denna produkt.

4. Priser för den dumpade importen

(25) Beträffande fastställandet av prisunderskridande avgavs följande synpunkter.

(26) Den samarbetsvillige indiske exportören hävdade att prisunderskridandet inte borde ha fastställts på grundval av den detaljerade förteckning över exportförsäljning som han försett kommissionen med eftersom en betydande del av denna exportförsäljning inte övergått till fri omsättning i gemenskapen. Exportören hävdade att man istället borde ha använt de genomsnittliga Eurostatpriserna. Samma sak hävdades beträffande fastställandet av skademarginalen, vilken grundades på samma exportpriser som de som använts för bedömningen av prisunderskridande.

Enligt tillgängliga uppgifter (Eurostat) övergick emellertid ca 70 % av den totala volymen av den indiska exportörens försäljning till gemenskapen under undersökningsperioden till fri omsättning i gemenskapen. Priserna för denna exportförsäljning, vilka kontrollerades av kommissionen, ansågs därför vara representativa för de faktiska priserna för den berörda importen till gemenskapen. Dessutom kunde det inte konstateras någon skillnad i exportpris mellan enskilda transaktioner, oavsett om de berörda varorna var avsedda för fri omsättning eller inte.

Genomsnittspriser på grundval av Eurostats uppgifter skulle för övrigt inte, med hänsyn till att definitionen på den berörda produkten omfattar olika slag av rep, ha medgivit en riktig prisjämförelse eftersom dessa priser skulle ha bestått av genomsnittliga värden för rep av mycket olika slag.

Invändningen ansågs därför sakna grund.

Det gjordes vidare gällande att transaktioner rörande exportförsäljning av stora förtöjningsrep av polypropen under alla omständigheter borde undantas från bedömningarna av prisunderskridande och av nivån för undanröjande av skada, eftersom rep av dessa slag såldes endast till sjögående fartyg och därför aldrig övergick till fri omsättning i gemenskapen.

Det konstaterades emellertid att en stor del av de rep av dessa slag som exporterats från Indien till gemenskapen under undersökningsperioden sedermera övergått till fri omsättning i gemenskapen. Dessutom erhöll kommissionen inte tillräckliga uppgifter för att, bland alla exporttransaktioner rörande rep av denna typ, kunde identifiera de transaktioner som lett till att rep senare övergått till fri omsättning i gemenskapen. Detta argument kunde därför inte beaktas.

(27) Den samarbetsvillige indiske exportören gjorde också gällande att den metod som kommissionen hade använt vid fastställandet av underskridande- och skademarginalerna för att skilja mellan de olika typer av rep av syntetfibrer som såldes på gemenskapsmarknaden inte innebar att skillnaderna mellan varor av högt respektive lågt värde till fullo beaktades.

Det bör i detta sammanhang noteras att den metod som användes gjorde det möjligt att skilja mellan repen på grundval av det slags råvara som använts, antal parter, repets diameter och dess konstruktion (flätat eller tvinnat). Dessa kriterier befanns utgöra de främsta tydliga och objektiva kriterierna på grundval av vilka såväl gemenskapstillverkarna i stickprovet som den berörde indiske exportören fastställer priset för den berörda produkten.

Det tillvägagångssätt som användes i det preliminära skedet för att konstatera prisunderskridande användes därför också för de slutgiltiga avgörandena.

(28) På denna grundval konstaterades, som framgått redan av punkt 24 i förordningen om preliminär antidumpningstull, att prisunderskridandemarginalerna, uttryckta i procent av gemenskapsindustrins genomsnittliga försäljningspriser för jämförbara produkttyper, under undersökningsperioden varierade mellan 0 % och 38 %, med ett totalt vägt genomsnitt på 16 %.

5. Gemenskapsindustrins situation

(29) Den samarbetsvillige indiske exportören gjorde gällande att nedgången i sysselsättningen som konstaterades under den granskade perioden inte kunde utgöra en indikation på skada, eftersom den kompenserades genom en ökning av produktiviteten. Det gjordes också gällande att det framgår av kommissionens slutsatser i det föregående förfarandet rörande import av rep av syntetfibrer med ursprung i Indien att minskningar av sysselsättningen fram till 1995 berodde på andra faktorer än dumpad indisk import.

Det bör erinras om att, i enlighet med artikel 3.5 i grundförordningen, ingen enskild skadefaktor nödvändigtvis behöver vara avgörande vid fastställandet av den dumpade importens verkan på gemenskapsindustrins situation.

Det förnekas inte att nedgången i sysselsättningen i början av 1990-talet kan ha berott på andra faktorer än dumpad import, till exempel omstrukturering av industrin. Det bör dock också noteras att sysselsättningen, efter en mindre ökning under 1996, åter var på nedåtgående under undersökningsperioden. Trots produktivitetsökningen under den granskade perioden drabbades gemenskapsindustrin av en betydande förlust av marknadsandel samtidigt som då förbrukningen i gemenskapen ökade med 23 %. Vidare kunde en betydande försämring av gemenskapsindustrins finansiella resultat konstaterats från 1995 och framåt, vilket ledde till en vägd genomsnittlig förlust på -7,1 % av nettoförsäljningen under undersökningsperioden och gemenskapsindustrin utsattes också för ett betydande pristryck från den indiska importen under den granskade perioden med prisunderskridande på upp till 38 % under undersökningsperioden.

6. Slutsats om skada

(30) Då det inte framförts några andra argument rörande gemenskapsindustrins situation och med beaktande av det ovan sagda bekräftas slutsatsen enligt punkt 25-35 i förordningen om preliminär tull att gemenskapsindustrin lidit väsentlig skada enligt artikel 3.1 i grundförordningen.

H. ORSAKANDE AV SKADA

1. Effekter av den dumpade importen

(31) Den samarbetsvillige indiske exportören gjorde gällande att eventuell väsentlig skada som gemenskapsindustrin lidit inte kunde tillskrivas import med ursprung i Indien. Följande argument framfördes.

(32) Gemenskapstillverkarnas sammanlagda förlust av marknadsandel berodde inte på import med ursprung i Indien utan på att gemenskapstillverkarna ändrat inriktning mot tillverkning av specialrep med högre förädlingsvärde, avsedda främst för exportmarknaden. Det hävdades att tillverkarna på detta sätt skapade ett tomrum i utbudet av enkla standardrep på gemenskapsmarknaden, vilket fylldes av, bland annat, import från Indien. Det hävdades dessutom att gemenskapstillverkarna under alla omständigheter inte hade tillräcklig tillverkningskapacitet för att kunna tillfredsställa den ökande efterfrågan på gemenskapsmarknaden.

Även om det konstaterats att gemenskapsindustrin faktiskt höll på att bygga upp tillverkning av rep i ett av de marknadssegment vad gäller förädlingsvärde och specialisering, bestod större delen av gemenskapsindustrins tillverkning vid slutet av undersökningsperioden fortfarande av enklare standardrep.

Vidare undersökte kommissionen hur exporten utvecklats under den granskade perioden för gemenskapstillverkarna i stickprovet. Det konstaterades att volymen förblev stabil mellan 1993 och undersökningsperioden, cirka 1 900 ton, motsvarande cirka 15 % av den sammanlagda tillverkningen för företagen i stickprovet.

Tillverkningskapaciteten för hela gemenskapsindustrin översteg den sammanlagda förbrukningen i gemenskapen under den granskade perioden (under undersökningsperioden var den sammanlagda förbrukningen 26 700 ton och den sammanlagda kapaciteten 36 000 ton).

Gemenskapsindustrins förlust av marknadsandel kunde därför inte tillskrivas en ökning av exportförsäljningen, otillräckligt utbud av enklare standardrep eller otillräcklig tillverkningskapacitet.

(33) Vad gäller minskningen av gemenskapsindustrins lönsamhet mellan 1995 och undersökningsperioden hävdade den samarbetsvillige indiske exportören att minskningen av råvarupriset mellan 1995 och undersökningsperioden borde ha medfört ökad lönsamhet för gemenskapstillverkarna under denna period. Han gjorde därför gällande att en eventuell minskning av lönsamheten under denna period berodde på ökade allmänna omkostnader, särskilt avskrivningar och räntekostnader, till följd av gemenskapsindustrins betydande investeringar. Det hävdades att den minskade lönsamheten, under alla omständigheter, inte kunde bero på importen från Indien vilken minskade mellan 1995 och undersökningsperioden.

Det konstaterades att det genomsnittliga råvarupriset sjönk med cirka 11 % mellan 1995 och undersökningsperioden. Med hänsyn till att råvaran står för cirka 50 % av de totala tillverkningskostnaderna för den berörda produkten gjorde denna minskning av råvarukostnaderna de möjligt för gemenskapstillverkarna att minska sina tillverkningskostnader med 5 %. Gemenskapstillverkarnas genomsnittliga försäljningspris sjönk dock, under starkt pristryck från importen från Indien, med 16 % under samma period.

Vad vidare gäller frågan om vilken verkan gemenskapsindustrins investeringar haft på lönsamheten befanns att dessa haft en marginell effekt på gemenskapstillverkarnas tillverkningskostnader under den granskade perioden, i huvudsak därför att de kostnader som är förknippade med dessa nya investeringar kompenserades genom ökad produktivitet och genom en generell minskning av andra allmänna kostnader och administrationskostnader.

Det bör slutligen noteras att importen från Indien ökade som helhet med 107 % under den granskade perioden, trots den svaga minskningen av importen från Indien mellan 1995 och undersökningsperioden. Vidare konstaterades att denna import i betydande mån underskred gemenskapstillverkarnas priser under hela den granskade perioden, inbegripet tiden från 1995 och framåt, och därigenom utövade ett nedåtriktat pristryck på gemenskapstillverkarnas försäljningspriser, som sjönk kraftigt med 16 % mellan 1995 och undersökningsperioden.

Gemenskapstillverkarnas minskade lönsamhet mellan 1995 och undersökningsperioden hade ett klart samband med en betydande minskning av försäljningspriserna under samma period, vilken i sin tur ägde rum samtidigt med ett betydande prisunderskridande för den indiska importen på marknaden för enklare standardprodukter.

(34) Den samarbetsvillige indiske exportören hävdade också att gemenskapstillverkarna led av en inneboende konkurrensnackdel eftersom de köpte råvaror till betydligt högre priser än de indiska exportörerna. Det bör dock noteras att de indiska importörerna inte skulle ha underskridit gemenskapsindustrins priser om de inte sålt den berörda produkten till dumpade priser. Argumentet är därför inte relevant. Det konstaterades i alla händelser att inköpspriset för den samarbetsvillige indiske exportörens råvara var cirka 14 % lägre än priset för gemenskapsindustrins råvara. Eftersom kostnaden för råvaran utgör 50 % av den totala tillverkningskostnaden, kan denna skillnad endast - i bästa fall - förklara en skillnad i försäljningspris på upp till 7 %, vilket ligger långt under nivån för den indiska importens underskridande av gemenskapstillverkarnas priser, nämligen upp till 38 %, med ett vägt genomsnittligt underskridande på 16 %.

(35) Slutligen gjordes gällande att det, vid jämförelse med den negativa slutsatsen om orsakssamband i det föregående om import av rep av syntetfibrer med ursprung i Indien, inte föreligger några ändrade omständigheter som skulle kunna motivera en annan slutsats i detta förfarande såvitt gäller orsakssambandet mellan dumpning och skada.

Vad gäller det föregående förfarandet bör erinras om att det fastställdes att de indiska exportörerna ägnat sig åt dumpning samt att gemenskapsindustrin hade lidit skada. De uppgifter som då fanns tillgängliga medgav dock inte fastställandet av ett tydligt orsakssamband mellan den dumpade importen och den skada som gemenskapsindustrin lidit.

I enlighet med gemenskapsinstitutionernas fasta praxis omfattade undersökningen i förevarande fall närmare fem år, från 1993 till maj 1997. Det bör noteras att denna period delvis sammanföll med den period som undersöktes i det föregående förfarandet.

Jämfört med det föregående förfarandet har dock denna undersökning omfattat importens verkan under en längre tidsperiod efter det att den indiska importen börjat förekomma i betydande mängd. Den förra och den nu aktuella undersökningsperioden löpte ut i mars 1996 respektive maj 1997, och ökningen av den berörda importen blev särskilt tydlig efter 1994. Dessutom erhölls i detta fall tillförlitliga uppgifter om gemenskapsindustrins lönsamhetsutveckling under hela den granskade perioden, något som saknades i den föregående undersökningen.

I motsats till den föregående undersökningen har det därför varit möjligt att fastställa ett orsakssamband mellan den berörda importen och den väsentliga skada som vållats gemenskapsindustrin.

2. Effekter av andra faktorer

Import från annat tredje land

(36) Den samarbetsvillige indiske exportören hävdade att eventuell väsentlig skada som gemenskapsindustrin lidit berodde på import från andra länder än Indien. Det gjordes särskilt gällande att priserna på importerat rep av syntetfibrer med ursprung i Polen, Tjeckiska republiken, Slovenien och Tunisien underskred gemenskapstillverkarnas priser under hela den granskade perioden. Den indiska exportören gjorde vidare gällande att priserna på denna import var lägre än de indiska tillverkarnas priser för de typer av rep som utgjorde större delen av den sammanlagda importen till gemenskapen av rep av syntetfibrer med ursprung i Indien, dvs. rep av polyeten och polypropen, och att därför ett eventuellt pristryck som drabbat gemenskapsindustrin till stor del var att hänföra till denna import och inte till den indiska importen.

Kommissionen undersökte utvecklingen av importen av rep av polyeten och polypropen med ursprung i Polen, Tjeckiska republiken, Slovenien och Tunisien i jämförelse med importen från Indien av rep av samma typ. Av denna undersökning framgick att de genomsnittliga priserna på importerade produkter med ursprung i Slovenien och Tunisien låg på ungefär samma nivå som de indiska exportpriserna under hela den granskade perioden. Vidare konstaterades att importen med ursprung i Slovenien och Tunisien visserligen ökade under den granskade perioden men att den endast stod för 0,8 % respektive 1,3 % av den sammanlagda förbrukningen i gemenskapen under undersökningsperioden. Den eventuella verkan av denna import måste därför anses mindre betydande i jämförelse med den indiska importens verkan. Vad gäller Polen befanns de genomsnittliga priserna för importen från detta land vid vissa tillfällen ligga något lägre än de indiska importpriserna. Den polska importens totala marknadsandel minskade dock från 2,6 % 1993 till 2 % under undersökningsperioden. Vad gäller Tjeckiska republiken ökade marknadsandelen för import med ursprung i det landet från 0,8 % 1993 till 2 % under undersökningsperioden. Det var dock först 1993 som priserna för denna import befanns ligga betydligt lägre än priserna på importen med ursprung i Indien. Under undersökningsperioden infördes importen från Tjeckiska republiken på gemenskapsmarknaden till ungefär samma pris som importen från Indien.

Slutligen bör noteras att jämförelsen mellan priserna på importen från Indien och priserna på importen från Polen och Tjeckiska republiken för alla typer av rep av syntetfibrer som omfattas av definitionen på den berörda produkten, dvs. inte endast rep av polyeten eller polypropen, tyder på att priserna på den indiska importen var de lägsta på gemenskapsmarknaden under hela den granskade perioden, med undantag för 1993. Denna jämförelse är desto mer representativ som den rör alla typer av rep som omfattas av definitionen på den berörda produkten.

Slutsatserna och avgörandena i punkt 41 i förordningen om preliminär antidumpningstull beträffande verkan av import från andra länder än Indien när det gäller den skada som vållats gemenskapsindustrin bekräftas därför.

3. Slutsats om orsakssamband

(37) Även om det inte kan uteslutas att en del av importen med ursprung i andra länder än Indien kan ha haft en negativ verkan på gemenskapsindustrins situation, framgår, mot bakgrund av det ovan sagda, att denna verkan inte kan ha varit sådan att den bryter orsakssambandet mellan den skada som gemenskapsindustrin lidit och den dumpade importen från Indien. Följaktligen, och i avsaknad av nya uppgifter, bekräftas slutsatsen att importen av rep av syntetfibrer med ursprung i Indien i sig gemenskapsindustrin lidit väsentlig skada så som anges i punkt 36-43 i förordningen om preliminär tull.

(38) Denna slutsats dras särskilt mot bakgrund av att gemenskapsindustrin förlorade marknadsandelar och försämrade sin lönsamhet vilket sammanföll med en ökning av volymen och marknadsandelen för importen från Indien till priser som konstant underskred gemenskapsindustrins priser.

I. GEMENSKAPENS INTRESSE

(39) Det gjordes gällande att slutsatsen beträffande gemenskapens intresse i förordningen om preliminär antidumpningstull inte grundades på sakliga bevis. Särskilt gjordes gällande att kommissionen inte hade inhämtat tillräckliga upplysningar om åtgärdernas verkan på användarna för att kunna underbygga sina slutsatser beträffande gemenskapens intresse.

Det bör noteras att kommissionen kontaktade alla kända sammanslutningar av användare, särskilt sjöfarts- och fiskerisammanslutningar, samt alla kända distributörer av den berörda produkten i gemenskapen och alla kända större industrier i tidigare förädlingsled. Endast begränsade och allmänt hållna svar erhölls. Dessa parter ingav för övrigt inga ytterligare underbyggda synpunkter efter antagandet av de preliminära åtgärderna.

(40) I avsaknad av nya uppgifter bekräftas härmed slutsatserna beträffande gemenskapens intresse i punkt 44-52 i förordningen om preliminär antidumpningstull.

J. SLUTGILTIG TULL

1. Nivå för undanröjande av skada

(41) Den samarbetsvillige indiske exportören gjorde gällande att hans exportpriser, vid bedömningen av nivån för undanröjande av skada, måste justeras med hänsyn till skillnaderna i råvarupriserna för de indiska tillverkarna och för gemenskapstillverkarna.

Som framgår av punkt 53 i förordningen om preliminär antidumpningstull fastställdes emellertid nivån för undanröjande av skada på grundval av gemenskapstillverkarnas tillverkningskostnader jämte skälig vinst. Skillnader i tillverkningskostnader mellan indiska tillverkare och gemenskapstillverkare saknar därför relevans i sammanhanget.

(42) Den metod som kommissionen använt för att fastställa nivån för undanröjande av skada som anges i punkt 53 i förordningen om preliminär antidumpningstull bekräftas därför.

På denna grundval befanns skademarginalen vara 53 % av det vägda genomsnittliga nettopriset fritt gemenskapens gräns, före tull. För företag som inte samarbetade vid undersökningen var skademarginalen, så som anges i punkt 55 i förordningen om preliminär antidumpningstull, 82 %.

Eftersom den tullsats som är tillräcklig för att undanröja den skada som vållats gemenskapsindustrin är lägre än de dumpningsmarginaler som konstaterats bör den antidumpningstull som införs grundas på den tullsats som är tillräcklig för att undanröja skadan i enlighet med artikel 9.4 i grundförordningen.

2. Slag av slutgiltig antidumpningstull

(43) Med hänsyn till de många olika typer av rep som omfattas förefaller en värdetull vara den lämpligaste åtgärden.

K. UTTAG AV DEN PRELIMINÄRA TULLEN

(44) Med beaktande av de slutgiltigt fastställda slutsatserna om dumpning och skada och med hänsyn till att tullsatsen för den slutgiltiga tullen motsvarar tullsatsen för den preliminära tullen, bör de belopp för vilka det har ställts en säkerhet i form av preliminär antidumpningstull slutgiltigt tas ut.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. En slutgiltig antidumpningstull skall införas på import av rep av syntetfibrer som omfattas av KN-nummer 5607 49 11, 5607 49 19, 5607 50 11 och 5607 50 19 med ursprung i Indien.

2. Följande tullsatser skall tillämpas på grundval av nettopriset fritt gemenskapens gräns före tull.

Produkter tillverkade av

- Garware Wall Ropes Ltd: 53,0 % (Taric-tilläggsnummer 8755).

- Andra tillverkare: 82,0 % (Taric-tilläggsnummer 8900).

3. Såvida inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas.

Artikel 2

Det belopp för vilket säkerhet ställts i form av preliminär antidumpningstull enligt förordning (EG) nr 18/98 skall slutgiltigt tas ut till den slutgiltigt införda tullsatsen.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Luxemburg den 24 juni 1998.

På rådets vägnar

J. CUNNINGHAM

Ordförande

(1) EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 2331/96 (EGT L 317, 6.12.1996, s. 1).

(2) EGT L 4, 8.1.1998, s. 28.