Kommissionens beslut

av den 27 november 2002

om bidragssystemet för researrangörer i Grekland

[delgivet med nr K(2002) 4488]

(Endast den grekiska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2003/262/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket i detta,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta,

efter att ha anmodat berörda parter att inkomma med synpunkter i enlighet med artiklarna ovan(1), och

av följande skäl:

I. BAKGRUND

(1) I en skrivelse av den 26 september 2001, som kommissionen mottog den 1 oktober 2001, ställde det tyska ekonomiministeriet en fråga om den förmodade tillämpningen av bidragssystemet för researrangörer i Grekland. Särskilt ville de tyska myndigheterna veta av kommissionen om ett sådant system omfattar statligt stöd och om det eventuellt hade anmälts av Grekland.

(2) Genom en skrivelse D/54388 av den 24 oktober 2001 till Greklands ständiga representation begärde kommissionen upplysningar om det ovannämnda bidragssystemet för att kunna göra en bedömning utifrån reglerna för statligt stöd. Genom en skrivelse av den 21 november 2001 från Greklands ständiga representation som kommissionen mottog den 27 november 2001, och vid ett bilateralt möte den 11 februari 2002, lämnade de grekiska myndigheterna sitt svar. Eftersom det av de upplysningar som lämnades av de grekiska myndigheterna framgår att systemet i fråga trädde i kraft innan kommissionen hade fattat sitt beslut, fördes det in i registret över stöd som inte anmälts.

(3) Genom en skrivelse SG(2002) D/229610 av den 26 april 2002 underrättade kommissionen Grekland om att beslut hade fattats i enlighet med artiklarna 87 ocht 88 i EG-fördraget och artiklarna 61 ocht 62 i EES-avtalet att inleda förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget, efter det att kommissionen hade granskat de grekiska myndigheternas uppgifter om bidragssystemet för researrangörer. Samtidigt uppmanade kommissionen Grekland att inom en månad från mottagandet av ovannämnda skrivelse inkomma med synpunkter och annan information av betydelse för bedömningen av åtgärden i fråga.

(4) Kommissionens beslut att inleda ett officiellt granskningsförfarande om bidragssystemet för researrangörer offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(2). Kommissionen uppmanade berörda parter att inkomma med synpunkter på åtgärden i fråga inom en månad efter offentliggörandet.

(5) Genom en skrivelse av den 7 juni 2002 från Greklands ständiga representation som kommissionen mottog den 13 juni 2002 presenterade de grekiska myndigheterna sina synpunkter.

(6) Kommissionen fick inga synpunkter från tredje part.

II. REDOGÖRELSE FÖR DEN ÅTGÄRD MOT VILKEN KOMMISSIONEN INLEDDE FÖRFARANDET

(7) Enligt det program som trädde i kraft genom beslut 503820/18-10-01 av ordföranden för den grekiska turistorganisation (EOT) kommer de researrangörer som transporterar utländska turister i Grekland under perioderna mitten av oktober till slutet av november och början av mars till mitten av april varje år att beviljas ett bidrag på 40 euro per resenär. Detta system offentliggjordes med en anmodan om intresseanmälan till de sektorer som är involverade i turismen i Grekland och gäller från hösten 2001 till våren 2004. Det kan eventuellt utsträckas till att omfatta hela lågsäsongen "om antalet transporterade turister under vintern motiverar något sådant".

(8) Enligt de grekiska myndigheterna är syftet med det här systemet att kompensera säsongsbundenheten i turisternas efterfrågan på resmål i Grekland och därmed öka antalet turister utanför högsäsong. De grekiska myndigheterna anser att tillämpningen av det här systemet kommer att leda till prissänkningar för konsumenten, och de grekiska myndigheterna anser därför att systemet i fråga inte innebär något stöd till researrangörerna. Enligt de grekiska myndigheterna har dock ännu inte något bidrag betalats ut.

(9) Sett till bidragssystemets utformning kan enligt kommissionen de eventuella förmånerna för de företag som utnyttjar systemet bedömas på två plan: det som gäller själva researrangörerna och det som gäller den grekiska turistsektorns aktörer.

(10) En granskning med avseende på researrangörerna visar enligt kommissionen att det å ena sidan varken verkar säkert att alla researrangörer kommer att kunna göra anspråk på ovannämnda bidrag eller att en sådan förmån skulle beviljas oberoende av vilka transportmedel som används. I själva verket tycks systemet uteslutande vända sig till de researrangörer (package tour operators) som erbjuder organiserade turer på vissa marknader som anses vara intressanta. Eftersom det å andra sidan inte krävs något avtal mellan de behöriga myndigheterna och de berörda researrangörerna, verkar det inte heller säkert att beviljandet av sådana bidrag medför en motsvarande sänkning av de priser som turisterna får betala. Därför kan det i detta skede inte uteslutas att systemet ger vissa företag direkta ekonomiska förmåner.

(11) En granskning med avseende på den grekiska turistsektorns aktörer visar enligt kommissionen, såsom underströks i beslut 1999/99/ΕG(3) mot lag nr 25/93 som avser regionen Sicilien och innehåller särskilda åtgärder för sysselsättningen, att de beviljade bidragen ger aktörerna inom turistsektorn i Grekland i varje fall en indirekt förmån i form av ökad efterfrågan. Kommissionen anser således i detta skede att sådana bidrag skulle stärka den ekonomiska ställningen och handlingsmöjligheterna för turistsektorns aktörer i jämförelse med deras konkurrenter som inte har några sådana förmåner.

(12) Under dessa omständigheter och med hänsyn till att det är fråga om stöd som ska vara kontinuerligt och leder till en minskning av företagens löpande utgifter anser kommissionen i detta skede att bidragen bör anses som ett driftsstöd. Enligt riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål(4) (nedan kallade "riktlinjerna") är sådant stöd, vars syfte är att minska företagens löpande utgifter (driftsstöd), dock i princip förbjudet. Undantag kan medges de regioner som omfattas av undantaget i artikel 87.3 a i fördraget "under förutsättning att det är motiverat på grundval av stödets art och dess bidrag till den regionala utvecklingen och under förutsättning att dess nivå står i förhållande till de handikapp som det är avsett att kompensera för" (punkt 4.15 i de ovannämnda riktlinjerna). Enligt samma riktlinjer måste medlemsstaterna dock kunna påvisa att dessa problem existerar och har betydelse. Dessutom måste driftsstödet vara tidsbegränsat och successivt minska.

(13) Kommissionen konstaterar att de grekiska myndigheterna inte har lämnat några uppgifter som stöder bedömningen att bidragen till researrangörerna kan motiveras av sitt stöd till den regionala utvecklingen eller av sin art. Inte heller ligger de på en nivå som står i proportion till de problem som de är avsedda att avhjälpa. Likaså verkar det svårt att hävda att villkoret om driftsstödets minskning beaktas. Kommissionen konstaterar vidare att ett sådant stöd, om en del av de beviljade bidragen fortsätter att gå till researrangörer som är lokaliserade utanför Grekland, eventuellt skulle kunna beviljas till regioner som inte är berättigade att tillämpa undantaget i artikel 87.3 a i fördraget. Kommissionen kan därför i detta skede inte anse att bidragssystemet för researrangörer utifrån dessa synpunkter är förenligt med de tillämpliga bestämmelserna i riktlinjerna, vilket gör att kommissionen tvivlar på att systemet är förenligt med bestämmelserna i fördraget.

(14) Kommissionen ställer sig för övrigt också frågande till huruvida denna ordning är förenlig med den allmänna principen om förbud mot exportstöd, för övrigt angiven och upprepad i punkt 4.17 i riktlinjerna. Ovannämnda bidrag tas ut av researrangörer som (direkt eller indirekt alltefter arten av de paket som salubjuds) erbjuder produkter som företag verksamma inom turistsektorn i Grekland (särskilt hotell och restauranger) saluför på den internationella marknaden. Med hänsyn till de förväntade resultaten av denna åtgärd (ökning av antalet turistinresor och till följd därav en ökning av inkomsterna för turistsektorns aktörer) kan det således i detta skede inte uteslutas att tillämpningen innebär stöd till mellanled inom distributionen (i det här fallet till researrangörerna) i förhållande till de resultat som uppnås vid export av en viss produkt (turism).

III. SYNPUNKTER FRÅN DE GREKISKA MYNDIGHETERNA

(15) I de synpunkter som lämnats av de grekiska myndigheterna inom ramen för det officiella granskningsförfarandet understryks först att Grekland, trots den särskilda utveckling som landet upplevt inom turistsektorn, ännu inte har lyckats minska den tydliga säsongsbundenheten i turisternas efterfrågan och att Greklands beroende av researrangörerna är större än andra europeiska konkurrenters, främst på grund av det avstånd som skiljer Grekland från dess viktigaste marknader. Detta är enligt de grekiska myndigheterna förklaringen till att åtgärderna för att skapa efterfrågan utanför turistsäsongen ingår i det operativa programmet om konkurrenskraft i den form som det godkänts av kommissionen för perioden 2000-2006.

(16) De grekiska myndigheterna betonar särskilt att bidragssystemet för researrangörer av myndigheterna själva inte ansågs kunna innebära statligt stöd och därför inte anmäldes till kommissionen.

Det var absolut nödvändigt att godkänna ett sådant system för att kunna möta konkurrensen från tredje land i Medelhavsområdet, eftersom dessa länder finansierar de europeiska researrangörerna så att de kan erbjuda "turistpaket" till intressantare priser.

De grekiska myndigheterna framhåller också att det inte skulle vara möjligt att gynna bara vissa företag, eftersom alla researrrangörer som uppfyller villkoren för systemet automatiskt kommer ifråga, eftersom bidragen beviljas oberoende av använda transportmedel (de grekiska myndigheterna anser också att sänkta priser på turistpaket gynnar konsumenterna, eftersom det endast är verkligt låga priser som kan få dem att vända blicken åt ett nytt håll).

(17) Trots de grekiska myndigheternas övertygelse att ett sådant system skulle vara den enda lösningen för att uppnå de fastställda målen försäkrade de ändå att något bidrag ännu inte hade utbetalts och meddelade samtidigt att de skulder som de grekiska researrangörerna under tiden ådragit sig skulle betalas enligt kommissionens förordning (EG) nr 69/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse(5).

IV. BEDÖMNING

(18) Kommissionen har granskat de grekiska myndigheternas synpunkter inom ramen för det officiella granskningsförfarandet.

(19) Vad gäller det granskade bidragssystemets natur anser kommissionen att dessa bidrag är statligt stöd i enlighet med artikel 87.1 i EG-fördraget och artikel 61.1 i EES-avtalet. Det handlar verkligen om stöd som beviljas med statliga medel och som med tanke på dess selektiva tillämpningsområde ger turistföretagen exceptionella förmåner och minskar de utgifter som normalt belastar deras budget. Eftersom turistbranschen är öppen för internationell konkurrens, kan de påverka handeln mellan medlemsstaterna och hota att snedvrida konkurrensen genom att vissa företag gynnas.

(20) Här konstaterar kommissionen främst att alla beslut om godkännande av gemenskapsåtgärder med stöd av strukturfonderna innehåller förbehåll för statligt stöd. Det innebär att godkännandet av ett operativt program inte fritar medlemsstaterna från deras skyldigheter i detta avseende. Genom en skrivelse av den 16 juli 2001 gjorde kommissionen de grekiska myndigheterna uppmärksamma på att de måste garantera att konkurrenslagstiftningen respekteras i samband med antagande och tillämpning av åtgärder som avser att minska turistbranschens säsongsbetingade karaktär (åtgärd 5.3 i det operativa programmet om konkurrenskraft).

Även om det finns risk för att turisterna såsom de grekiska myndigheterna påstår söker sig till nya mål i tredje land om de medlemsstater som mest berörs av den internationella konkurrensen inte erbjuder några alternativa möjligheter, kan allt stöd som medlemsstaterna beviljar inom turistsektorn påverka handeln mellan medlemsstaterna. I det aktuella fallet och eftersom bidragen skulle få till resultat att de påverkar turisternas val så att Grekland gynnas som semestermål skulle turistströmmarna i gemenskapen ändras.

Fastän ingen särskild researrangör diskrimineras är ändå åtgärden sektoriell och selektiv. Eftersom det dessutom inte krävs något avtal mellan den behöriga förvaltningsmyndigheten och de involverade researrangörerna, kan det inte finnas några garantier för att beviljandet av bidragen skulle leda till motsvarande minskning av de priser som turisterna får betala. Därför kan det inte uteslutas att systemet ger vissa företag direkta ekonomiska förmåner.

(21) Under dessa omständigheter och med hänsyn till att det handlar om ett kontinuerligt stöd som skulle minska företagens löpande utgifter anser kommissionen att bidragen är driftsstöd som bara kan godkännas om riktlinjerna följs, även om de beviljas en region som till slutet av 2006 helt omfattas av undantaget i artikel 87.3 a i fördraget. Framför allt måste de motiveras av det sätt på vilket de bidrar till den regionala utvecklingen och av sin natur. Likaså måste de ligga på en nivå som står i proportion till de problem som de ska avhjälpa. De måste också vara tidsbegränsade och minska successivt.

(22) Eftersom de grekiska myndigheterna inte har överlämnat något nytt material till kommissionen för bedömningen av detta stöds lämplighet som bidrag till den regionala utvecklingen (i synnerhet för att bevisa att det står i proportion till de problem som det ska avhjälpa och för att kunna fastställa att det minskar i omfattning) och eftersom de inte framfört några synpunkter på kommissionens tvivel under förfarandets gång på bidragssystemets effekter för turistsektorns aktörer och på eventuellt beviljande av stöd till regioner som inte omfattas av undantaget i artikel 87.3 a i fördraget, kan kommissionen fortfarande inte göra den bedömningen att bidragen beviljas enligt punkt 4.15 i riktlinjerna. Följaktligen kan kommissionen inte anse att det ovannämnda stödet är förenligt med den gemensamma marknaden på grundval av undantaget i artikel 87.3 a i fördraget.

(23) Inte heller kan kommissionen anse att stödet är förenligt med något annat undantag i fördraget. Å ena sidan kan sådant stöd på grund av sin natur som driftsstöd inte anses vara avsett att underlätta utvecklingen av viss ekonomisk verksamhet eller ekonomiska regioner om de inte påverkar handeln i negativ riktning på ett sätt som står i strid med det gemensamma intresset (artikel 87.3 c). Å andra sidan handlar det inte om stöd av social karaktär till enskilda konsumenter (artikel 87.2 a), inte heller om stöd för att avhjälpa skador som vållats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser (artikel 87.2 b). Stödet ges inte till näringslivet i vissa delar av Förbundsrepubliken Tyskland som påverkats genom Tysklands delning (artikel 87.2 c) och det är inte avsett att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi (artikel 87.3 b). Det ges inte för att främja kultur och bevara kulturarvet (artikel 87.3 d) och det faller inte under någon annan form av stöd som bestäms av rådet (artikel 87.3 e).

(24) Slutligen konstaterar emellertid kommissionen att något bidrag ännu inte har betalts ut och noterar de grekiska myndigheternas förpliktelse att respektera förordning (ΕG) nr 69/2001 då det ovannämnda stödet beviljas. Under dessa omständigheter och med hänsyn till att det granskade stödsystemet endast kan få indirekta effekter med stor spridning över hela den grekiska turistsektorn, vilket gör att det inte direkt kan knytas till exportkvantiteter, anser kommissionen att det inte finns anledning att tillämpa artikel 14 i rådets förordning (ΕG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget(6), där det föreskrivs att olagligt beviljat stöd kan återkrävas från mottagaren.

V. SLUTSATS

(25) Kommissionen konstaterar att Grekland har infört bidragssystemet för researrangörer i strid med artikel 88.3 i fördraget. Med stöd av ovanstående granskning och främst mot bakgrund av riktlinjerna anser kommissionen även att det ovannämnda stödet inte är förenligt med den inre marknaden.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det bidragssystem för researrangörer som trädde i kraft med beslutet av den grekiska turistorganisationens ordförande, nr 503820 av den 18 oktober 2001, är inte förenligt med den inre marknaden.

Artikel 2

Grekland måste upphäva det bidragssystem som avses i artikel 1.

Artikel 3

Grekland skall inom två månader efter offentliggörandet av detta beslut underrätta kommissionen om de åtgärder som vidtagits för att genomföra beslutet.

Artikel 4

Detta beslut vänder sig till Republiken Grekland.

Βryssel den 27 november 2002.

På kommissionens vägnar

Mario Monti

Ledamot av kommissionen

(1) ΕGT C 129, 31.5.2002, s. 13.

(2) Se fotnot 1.

(3) ΕGT L 32, 5.2.1999, s. 18.

(4) ΕGT C 74, 10.3.1998, s. 9 och ΕGT C 258, 9.9.2000, s. 5.

(5) ΕGT L 10, 13.1.2001, s. 30.

(6) ΕGT L 83, 27.3.1999, s. 1.