Kommissionens förordning (EG) nr 2513/2001

av den 20 december 2001

om tillämpningsföreskrifter för import inom tullkvoten inom ramen för förmånsavtalen om rörråsocker för raffinering

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1260/2001 av den 19 juni 2001 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker(1), särskilt artikel 39.6 och artikel 41 andra stycket i denna, och

av följande skäl:

(1) I artikel 39 i förordning (EG) nr 1260/2001 föreskrivs för regleringsåren 2001/2002-2005/2006, i syfte att åstadkomma en tillfredsställande försörjning av gemenskapens raffinaderier, en särskild nedsatt importtull för rårörsocker med ursprung i de stater med vilka gemenskapen har slutit leveransavtal till förmåns villkor. För närvarande har sådana avtal ingåtts, genom rådets beslut 2001/870/EG(2) å ena sidan med stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS-länder) som undertecknat protokoll nr 3 om AVS-socker i bilaga V i partnerskapsavtalet AVS-EG och å andra sidan med Indien. Det bör därför fastställas tillämpningsföreskrifter för den ordning med särskilda avgifter som skapats genom dessa avtal.

(2) De kvantiteter särskilt förmånssocker som skall importeras fastställs i enlighet med nämnda artikel 39 på grundval av en årlig försörjningsbalans för gemenskapen. Om denna balans visar att det finns behov av att importera råsocker bör det öppnas en särskild tullkvot med nedsatt tullsats för hela eller delar av regleringsåret i fråga för att täcka gemenskapsraffinaderiernas behov enligt de gränser som fastställts genom artikel 39 och de villkor som fastställs i avtalen och särskilt den särskilda nolltullsatsen.

(3) Vid leveranser som delvis består av råsocker kan den importerade kvantiteten uttryckt i vitsockerekvivalenter inte fastställas för detta förmånssystem förrän efter analys eller raffinering av det råsockret. Tillämpning av artikel 50 i kommissionens förordning (EG) nr 1291/2000 av den 9 juni 2000 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med import- och exportlicenser samt förutfastställelselicenser för jordbruksprodukter(3), ändrad genom förordning (EG) nr 2299/2001(4), skulle få överdrivet svåra ekonomiska konsekvenser för aktörerna. Det verkar därför inte motiverat att inte bevilja förmånsbehandling av kvantiteter som importeras inom toleransmarginalen. Importerade kvantiteter som kumuleras av dessa delleveranser får inte leda till överskridande av de maximala behoven som tilldelats varje raffinerande medlemsstat. Det bör därför göras undantag från artikel 50 i förordning (EG) nr 1291/2000.

(4) På grundval av det maximibehov för raffinering som fastställts för varje medlemsstat och det därav följande behovet av att tillåta bästa möjliga kontroll av fördelningen av de kvantiteter råsocker som skall importeras bör det föreskrivas att raffinaderierna skall vara de enda som är berättigade att få importlicenserna i fråga utfärdade, med möjlighet att överlåta dem sinsemellan. Utfärdandet av en importlicens skall medföra en skyldighet att importera och raffinera kvantiteten i fråga inom den fastställda tidsfristen; om inte så sker skall den sanktion som anges i artikel 39.4 i förordning (EG) nr 1260/2001 tillämpas.

(5) Oförutsebara förseningar kan uppstå mellan lastning och lossning av en kvantitet särskilt förmånsråsocker. Det bör alltså tillåtas en viss tolerans för att ta hänsyn till sådana förseningar. Det är också lämpligt att föreskriva en viss tolerans i fråga om tidsfristen för raffinering.

(6) Bevis för det importerade råsockrets ursprung kan läggas fram i form av de dokument som föreskrivs i kommissionens förordning (EEG) nr 2782/76 av den 17 november 1976 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för import av förmånssocker(5), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2665/98(6).

(7) På grund av den aktuella importens särskilda karaktär bör det föreskrivas vissa undantag från kommissionens förordning (EG) nr 1464/95 av den 27 juni 1995 om särskilda tillämpningsföreskrifter för systemet med import- och exportlicenser för socker(7), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1148/98(8).

(8) Kommissionens förordning (EG) nr 1916/95 av den 2 augusti 1995 om tillämpningsföreskrifter för import inom tullkvoten inom ramen för förmånsavtalen om rörråsocker för raffinering(9), ändrad genom förordning (EG) nr 2664/98(10) bör ändras i enlighet med detta. Av tydlighetsskäl och av rationella skäl bör den ersättas med den här förordningen.

(9) De avtal som ingåtts genom beslut 2001/870/EG gäller perioden 1 juli 2001-30 juni 2006. Denna förordning bör därför gälla retroaktivt från den 1 juli 2001.

(10) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för socker.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Genom denna förordning fastställs tillämpningsföreskrifter för ordningen med särskilda avgifter enligt artikel 39 i förordning (EG) nr 1260/2001 för import av rårörsocker med ursprung i de stater som anges i punkt 1 i den artikeln, i kraft av avtal med de nämnda staterna.

Artikel 2

1. För regleringsåren 2001/2002-2005/2006 som avses i artikel 38.1 i förordning (EG) nr 1260/2001 skall de underskottskvantiteter som avses i artikel 39.3 andra stycket i den förordningen fastställas för varje regleringsår eller del av regleringsår på grundval av en prognostiserad försörjningsbalans för gemenskapen för råsocker.

Den direkta förbrukning av socker som konstaterats och som skall ingå vid upprättandet av denna försörjningsbalans får inte överskrida gränsen för den förbrukning som anges i artikel 39.3.

2. Dessa underskottskvantiteter får importeras genom att tullkvoter till nolltullsats öppnas enligt avtalen med de stater som anges i artikel 39.1 i förordning (EG) nr 1260/2001. De kan fördelas mellan medlemsstaterna i förhållande till deras respektive förväntade maximibehov.

3. Genom undantag från artikel 50 i förordning (EG) nr 1291/2000 skall de kvantiteter som importeras inom den marginal som anges i artikel 8.4 i förordning (EG) nr 1291/2000 anses som levererade inom kvoten enligt punkt 2 i denna artikel om de omfattas av de ursprungsintyg som avses i artikel 7 i denna förordning.

Artikel 3

1. Importlicenserna får endast utfärdas inom ramen för de kvoter som avses i artikel 2.2. Dessa licenser skall utfärdas av de medlemsstater som anges i artikel 39.2 i förordning (EG) nr 1260/2001 endast till de raffinaderier som importerar råsocker för sina egna behov i enlighet med artikel 7.4 i den förordningen.

Ett raffinaderi får emellertid överlåta dessa licenser till ett annat raffinaderi i enlighet med artikel 7.4. Förpliktelsen att importera och raffinera skall inte gå att överlåta och bestämmelserna i artikel 9 i förordning (EG) nr 1291/2000 skall fortsätta att tillämpas.

2. De berörda medlemsstaterna skall endast utfärda licenser inom ramen för det behov av import av särskilt förmånssocker som, i förekommande fall, fastställts för raffinaderier på deras eget territorium.

Artikel 4

Genom undantag från artikel 6.1 i förordning (EG) nr 1464/95 och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8.1 i den här förordningen skall importlicenser vara giltiga från och med utfärdandedagen till och med utgången av det regleringsår för vilket de har utfärdats.

Artikel 5

1. Ansökan om en sådan licens som avses i punkt 1 skall lämnas in av raffinaderiet till den behöriga myndigheten i den berörda importerande medlemsstaten.

Den skall åtföljas av en försäkran från raffinaderiet att det åtar sig att raffinera den aktuella kvantiteten råsocker under det regleringsår för vilket det importeras.

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 8 skall, om sockret i fråga inte raffineras inom den fastställda tidsfristen, det raffinaderi som ansökt om licensen betala ett belopp som motsvarar hela den tullsats som gäller för råsocker under regleringsåret i fråga, eventuellt höjd med den högsta tilläggstullsats som noterats under det regleringsåret.

Det raffinaderi som ansökt om licensen skall lämna in raffineringsbeviset till den medlemsstat som utfärdat licensen och beviset skall godkännas av medlemsstaten inom tre månader efter utgången av den tidsfrist som fastställts för raffineringen.

2. I ansökan om importlicensen och i själva licensen skall följande anges i fält 12: "Import till särskild nedsatt tullsats för råsocker med ursprung i ... (angivelse av det eller de länder som anges i artikel 39.1 i förordning (EG) nr 1260/2001) i enlighet med artikel 39.1 i förordning (EG) nr 1260/2001."

3. Säkerheten för importlicensen fastställs till 0,30 euro per 100 kg socker netto.

Artikel 6

Vid tillämpningen av den sanktion som föreskrivs i artikel 39.4 i förordning (EG) nr 1260/2001 avses med överskridande av det förväntade maximala behovet följande kvantiteter av sockerkategorier som faktiskt raffinerats av raffineringsindustrin utöver de beräknade maximibehov som fastställts för medlemsstaten i fråga enligt artikel 39.2 i förordning (EG) nr 1260/2001:

a) förmånsråsocker,

b) särskilt förmånsråsocker,

c) råsocker från de franska utomeuropeiska departementen

d) råsocker i tullkvoter som öppnats enligt rådets förordningar (EG) nr 1095/96(11) och (EG) nr 2820/98(12), och

e) eventuellt, betråsocker som avses i artikel 38.5 i förordning (EG) nr 1260/2001.

Artikel 7

1. Ursprungsbeviset för det socker som importeras från de stater som avses i artikel 39.1 i förordning (EG) nr 1260/2001 skall läggas fram i form av ett ursprungsintyg som, beroende på omständigheterna, föreskrivs i artiklarna 6 eller 7 i förordning (EEG) nr 2782/76.

2. Det ursprungsintyg som avses i punkt l skall innehålla följande:

a) Angivelsen "Särskilt förmånsråsocker - tillämpning av förordning (EG) nr 2513/2001".

b) Datum då sockret lastades och vilket regleringsår leveransen gäller.

c) KN-numret för produkten i fråga.

3. Kopior, som tillhandahålls av den berörda parten, av de ursprungsintyg som avses i punkt 1 ovan skall sändas in av medlemsstaterna till kommissionen.

De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall ange följande på kopiorna:

a) Den dag när lastningen av sockret i exporthamnen avslutades, fastställt på grundval av lämpligt transportdokument.

b) Uppgifterna om importen och de kvantiteter som faktiskt importerats.

Artikel 8

1. När en kvantitet särskilt förmånssocker inte har kunnat levereras i tillräckligt god tid för att kunna raffineras före utgången av det regleringsår för vilket importlicensen har utfärdats får en importerande medlemsstat, utom i fall av force majeure, på raffinaderiets begäran förlänga licensen giltighetstid med 30 dagar från och med början av det följande regleringsåret.

I sådant fall skall råsockret i fråga raffinera inom den frist som anges i punkt 2 och uppföras i räkenskaperna och ej överskrida gränserna för de förväntade maximibehov som fastställts för föregående regleringsår.

2. När en kvantitet särskilt förmånssocker inte har kunnat raffinera före utgången av det regleringsår för vilket importlicensen har utfärdats far medlemsstaten i fråga, på raffinaderiets begäran, bevilja ytterligare en frist för raffineringen på högst 90 dagar från och med början av det följande regleringsåret.

I sådant fall skall råsockret i fråga raffinera inom denna frist och uppföras i räkenskaperna och ej överskrida gränserna för de förväntade maximibehoven för föregående regleringsår.

Artikel 9

1. Varje månad skall de berörda medlemsstaterna meddela kommissionen följande för föregående månad:

a) de kvantiteter råsocker, uttryckt i vikt, för vilka sådana importlicenser som avses i artikel 3 har utfärdats.

b) de kvantiteter råsocker, uttryckt i vikt, som faktiskt importerats enligt de licenser som avses i artikel 3, och

c) de kvantiteter råsocker, uttryckt i vikt och i vitsockerekvivalenter, som har raffinerats under månaden före meddelandemånaden.

2. Före den 31 juli varje regleringsår skall de berörda medlemsstaterna meddela kommissionen vilka kvantiteter råsocker, uttryckt i vikt, avsedda för raffinering, som finns i lager hos raffinaderierna den 1 juli innevarande regleringsår.

Artikel 10

1. Förordning (EG) nr 1916/95 upphör att gälla.

2. Hänvisningar till den förordningen skall anses som hänvisningar till denna förordning.

Artikel 11

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 juli 2001.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 20 december 2001.

På kommissionens vägnar

Franz Fischler

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 178, 30.6.2001, s. 1.

(2) EGT L 325, 8.12.2001, s. 21.

(3) EGT L 152, 24.6.2000, s. 1.

(4) EGT L 308, 27.11.2001, s. 19.

(5) EGT L 318, 18.11.1976, s. 13.

(6) EGT L 336, 11.12.1998, s. 20.

(7) EGT L 144, 28.6.1995, s. 14.

(8) EGT L 159, 3.6.1998, s. 38.

(9) EGT L 184, 3.8.1995, s. 18.

(10) EGT L 336, 11.12.1998, s. 18.

(11) EGT L 146, 20.6.1996, s. 1.

(12) EGT L 357, 30.12.1998, s. 1.