RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 2841/72 av den 19 december 1972 om skyddsåtgärder som föreskrivs i avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Schweiz

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 113 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag, och

med beaktande av följande:

Ett avtal mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Schweiz undertecknades i Bryssel den 22 juli 1972.

För genomförandet av de skyddsklausuler som föreskrivs i Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, har de förfaranden som skall följas fastställts i själva fördraget.

Åandra sidan måste de närmare reglerna för genomförandet av de skyddsklausuler och säkerhetsåtgärder som föreskrivs i artiklarna 22-27 i avtalet fastställas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Rådet kan i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 113 i fördraget besluta att till den gemensamma kommitté som inrättats genom avtalet mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Schweiz, nedan kallat avtalet, hänskjuta de åtgärder som föreskrivs i artiklarna 22, 24 och 26 i avtalet. Vid behov skall rådet vidta åtgärderna i enlighet med samma förfarande.

Kommissionen kan lämna nödvändiga förslag för detta ändamål på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat.

Artikel 2

1. Vid förfaranden som kan motivera gemenskapens tilllämpning av de åtgärder som föreskrivs i artikel 23 i avtalet, skall kommissionen, efter granskning av fallet på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat, ta ställning till huruvida ett sådant förfarande är förenligt med avtalet. Den skall vid behov föreslå införandet av skyddsåtgärder till rådet, som skall besluta i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 113 i fördraget.

2. Vid förfaranden som kan föranleda gemenskapen att tillämpa skyddsåtgärder på grundval av artikel 23 i avtalet skall kommissionen efter granskning av fallet besluta huruvida ett sådant förfarande är förenligt med de principer som anges i avtalet. Vid behov skall den utarbeta lämpliga rekommendationer.

Artikel 3

Vid förfaranden som kan motivera gemenskapens tilllämpning av de åtgärder som föreskrivs i artikel 25 i avtalet skall det förfarande som fastställts genom förordning (EEG) nr 459/68(1) tillämpas.

Artikel 4

1. När särskilda omständigheter kräver omedelbart ingripande i de situationer som avses i artiklarna 24 och 26 i avtalet liksom vid exportstöd som har en direkt och omedelbar verkan på handelsutbyte får de säkerhetsåtgärder som föreskrivs i artikel 27.3 d i avtalet införas på de villkor som anges nedan.

2. Kommissionen får på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat lämna de nödvändiga förslag som rådet skall fatta beslut om i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 113 i fördraget.

3. Medlemsstaten i fråga får förutom vid exportstöd som har en direkt och omedelbar verkan på handelsutbytet införa kvantitativa restriktioner på import. Den skall omedelbart underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om dessa åtgärder.

Kommissionen skall genom ett krisförfarande besluta om åtgärderna skall bibehållas, ändras eller avskaffas och detta skall ske inom tre vardagar i de fall som avses i artikel 24 eller fem vardagar i de fall som avses i artikel 26, räknat från den underrättelse som avses i första stycket.

Alla medlemsstater skall underrättas om kommissionens beslut vilket skall träda i kraft omedelbart.

Varje medlemsstat får hänskjuta kommissionens beslut till rådet inom fem vardagar i de fall som avses i artikel 24 eller inom tio vardagar i de fall som avses i artikel 26, räknat från anmälningen av beslutet. Rådet skall samlas utan dröjsmål. Det får med kvalificerad majoritet ändra eller upphäva det beslut som fattats av kommissionen.

Om den medlemsstat som vidtagit åtgärder i enlighet med denna punkt hänskjuter ärendet till rådet, upphävs kommissionens beslut. Upphävandet upphör i fall som avses i artikel 24 femton dagar och i fall som avses i artikel 26 trettio dagar efter det att ärendet har hänskjutits till rådet, om detta inte redan har ändrat eller upphävt kommissionens beslut.

För genomförandet av denna punkt skall i första hand de åtgärder väljas som minst stör den gemensamma marknadens funktion.

Kommissionen skall samråda innan den fattar beslut om de åtgärder som vidtagits av medlemsstaten i fråga för tillämpningen av denna punkt.

Sådana samråd skall äga rum inom en rådgivande kommitté som är sammansatt av företrädare för varje medlemsstat och som har en företrädare för kommissionen som ordförande.

Kommittén skall samlas på kallelse av dess ordförande. Denne skall inom kortast möjliga tid lämna all erforderlig information till medlemsstaterna.

Artikel 5

Bestämmelserna i denna förordning skall inte påverka genomförandet av de skyddsklausuler som föreskrivs i fördraget, i synnerhet i artiklarna 108 och 109, i enlighet med de förfaranden som där föreskrivs.

Artikel 6

Kommissionen skall ansvara för att gemenskapens anmälan till gemensamma kommittén enligt artikel 27.2 i avtalet görs.

Artikel 7

Före den 31 december 1974 skall rådet, på förslag från kommissionen och med kvalicerad majoritet, besluta om sådana ändringar av denna förordning, särskilt av artikel 4.3, som i ljuset av samlad erfarenhet visar sig vara nödvändiga för att undvika att den gemensamma marknadens enhetlighet äventyras.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 19 december 1972.

På rådets vägnar

T. WESTERTERP

Ordförande

(1) EGT nr L 93, 17.4.1968, s. 1.