RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 3091/91 av den 21 oktober 1991 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av videoband i kassett med ursprung i Kina och om slutgiltigt uttag av preliminär tull

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2423/88 av den 11 juli 1988 om skydd mot dumpad eller subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska ekonomiska gemenskapen(1), särskilt artikel 12 i denna,

med beaktande av det förslag som lagts fram av kommissionen efter samråd i rådgivande kommittén enligt ovanstående förordning, och

med beaktande av följande:

A. PROVISORISKA ÅTGÄRDER

1. Genom förordning (EEG) nr 1034/91(2) (nedan kallad kommissionsförordningen) införde kommissionen en preliminär antidumpningstull på import in i gemenskapen av videoband i kassett med ursprung i Kina, som omfattas av KN-nummer ex 8523 13 00. Genom förordning nr 2525/91(3) förlängde rådet giltigheten för denna tull till högst två månader.

B. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE

2. Efter införandet av den preliminära antidumpningstullen fick de berörda parterna som så begärde tillfälle att yttra sig inför kommissionen. De redogjorde också skriftligt för sina åsikter om slutsatserna.

3. På sin begäran blev parterna underrättade om de viktigaste uppgifter och överväganden som låg till grund för rekommendationen att införa slutgiltig tull och slutgiltigt uttag av de belopp för vilka säkerhet ställts genom preliminär tull. De fick också en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter efter denna information.

4. De muntliga och skriftliga kommentarerna som parterna framförde beaktades och där det var lämpligt ändrades kommissionens slutsatser med hänsyn till dessa.

5. På grund av förfarandets invecklade natur, särskilt den detaljerade kontrollen av de omfångsrika uppgifterna och det stora antal argument som framförts, inbegripet undersökningen av problem som framkom i samband med detta förfarande och som inte kunde ha förutsetts i början, kunde inte utredningen avslutas inom den normala tidsfristen.

C. PRODUKTEN I FRÅGA - LIKADAN PRODUKT - GEMENSKAPSINDUSTRIN

6. Ingen av de berörda parterna lämnade några kommentarer beträffande kommissionens slutsatser som avses i punkt 7 11 i kommissionsförordningen, beträffande produkten i fråga, likadan produkt, och gemenskapsindustrin. Rådet bekräftar dessa slutsatser.

D. DUMPNING

a) Normalvärde

7. I den preliminära utredningen fastställde kommissionen av de skäl och på det sätt som beskrivs i punkt 12 17 i kommissionsförordningen normalvärdet på grundval av det pris som skulle betalas i gemenskapen för likadan produkt.

8. De kinesiska exportörerna motsatte sig i hög grad användningen av gemenskapspriser som normalvärde och begärde att normalvärdet skulle fastställas, enligt vad som föreskrivs i artikel 2.5 i förordning (EEG) nr 2423/88, genom att man utgick från Hongkong, som är ett område med marknadsekonomi. I detta sammanhang förklarade sig ett antal tillverkare av videokassetter i Hongkong, som tidigare hade vägrat att samarbeta i utredningen, precis innan den preliminära tullen infördes, villiga att samarbeta med kommissionen i genomförandet av utredningen.

9. De klagande hävdade att Hongkong inte kunde användas som ett referensområde med marknadsekonomi vid detta stadium av förfarandet, eftersom de tillverkare som nu var villiga att samarbeta tidigare hade vägrat att göra det, och eftersom det verkade finnas nära förbindelser mellan några av de kinesiska exportörerna och vissa Hongkongtillverkare som var villiga att samarbeta i utredningen.

10. Kommissionen ansåg att inget av de klagandes argument gav tillräcklig grund för att man inte skulle välja Hongkong som referens för att fastställa normalvärdet. Tillverkarna i Hongkong är inte berörda parter i förfarandet och därför kan inte deras vägran att samarbeta bedömas mot bakgrund av artikel 7.7 b i förordning (EEG) nr 2423/88. Vad beträffar de påstådda sambanden mellan dessa Hongkongtillverkare och kinesiska exportörer, anser kommissionen att, såvitt den kunde på ett övertygande sätt kontrollera alla uppgifter som var nödvändiga för utredningen är förekomsten av sådana samband oviktig för fastställandet av normalvärde.

11. Mot bakgrund av slutsatserna ovan, skickade kommissionen frågeformulär till ett antal tillverkare i Hongkong och fick tillfredsställande svar från två av dem. Uppgifterna i dessa svar kontrollerades med hjälp av kontrollbesök.

12. Normalvärdet fastställdes med hjälp av de priser som faktiskt betalades eller skulle betalas vid försäljning av likadan produkt vid normal handel i Hongkong. Kommissionen noterade att denna försäljning på hemmamarknaden i Hongkong gav tillverkarna en betydlig vinstmarginal.

För de modeller som inte såldes på hemmamarknaden i Hongkong fastställdes normalvärdet med ledning av den genomsnittliga tillverkningskostnaden plus den vinstmarginal, som uppnåddes vid försäljning av den mest sålda modellen i Hongkong, som omfattade i stort sett hela försäljningen på hemmamarknaden av produkten i fråga. De försäljningsomkostnader samt administrativa och allmänna omkostnader som ingick i tillverkningskostnaden beräknades på grundval av ett vägt genomsnitt för de två tillverkare som besöktes.

Rådet bekräftar dessa slutsatser.

b) Exportpris

13. Hongkong

I kommissionsförordningen fastställdes exportpriserna med ledning av de priser som faktiskt betalades eller skulle betalas för de produkter som såldes på export till gemenskapen. Ingen av parterna gjorde några kommentarer om detta tillvägagångssätt förutom vad gällde det faktum att det fanns utländskt deltagande i vissa företag. Dessa argument behandlas i punkt 18 i denna förordning. Rådet bekräftar kommissionens tillvägagångssätt i enlighet med punkt 18 i kommissionsförordningen.

c) Jämförelse

14. Som förklarats i punkterna 20 och 21 i kommissionsförordningen, gjordes all jämförelse med hjälp av priserna fritt fabriken och i samma handelsled. För att säkerställa en rättvis jämförelse mellan normalvärde och exportpriser tog kommissionen hänsyn, där det var lämpligt, till skillnader som påverkade prisernas jämförbarhet, t.ex. utgifter för frakt, förpackning, kredit samt andra försäljningsomkostnader.

15. Den kinesiska sammanslutningen för företag med utländska investeringar (CAEFI) som är företrädare för ett antal samarbetande kinesiska exportörer, hävdade att videokassetter som tillverkades i Kina var av en klart lägre kvalitet än de kassetter som tillverkades i Hongkong, vilket berodde huvudsakligen på användningen av råvaror och tillverkningsmetoder av lägre kvalitet, och begärde en justering för skillnader i fysiska egenskaper vilken den kvantifierade till 20 %.

Den klagande invände mot exportörernas begäran, med motiveringen att tillverkare både från Kina och Hongkong tillverkade band under samma licens och borde därför uppnå samma kvalitet och att förbrukarna inte gjorde någon skillnad mellan videokassetter tillverkade i Hongkong eller i Kina.

16. Efter undersökning av uppgifterna anser kommissionen att det inte finns några skillnader i jämförbara fysiska egenskaper som rättfärdigar en justering vad beträffar jämförelsen mellan videokassetter som tillverkats i Hongkong och Kina. Dessutom anser kommissionen att det inte finns någon skillnad i förbrukarens uppfattning av videokassetter tillverkade i Hongkong eller i Kina. Följaktligen avslås exportörens begäran.

Rådet bekräftar dessa slutsatser.

d) Dumpningsmarginaler

17. I sina preliminära slutsatser fastställde kommissionen en enda dumpningsmarginal för alla kinesiska exportörer. Detta gjordes eftersom Kina inte är en marknadsekonomi och i enlighet med tidigare gemenskapspraxis ansåg kommissionen att, eftersom exportörerna inte var oberoende av varandra, borde en enda dumpningsmarginal fastställas för att undvika helt godtyckliga resultat och risken för kringgående.

18. Shenzen Video Tape Manufacturers Association, som agerade å en samarbetande exportörs vägnar, och CAEFI som agerade å fyra samarbetande exportörers vägnar, hävdade att dessa exportörer deltog i samriskföretag med utländskt deltagande, vilka var verksamma på villkor som var mycket lika dem som gäller i marknadsekonomi, och de begärde att enskilda utredningsresultat skulle fastställas för dem på grund av deras specifika egenskaper. Dessutom begärde Shenzen Video Tape Manufacturers Association att exportörerna i samriskföretaget som inte hade besvarat frågeformuläret skulle behandlas annorlunda än statliga företag.

19. Kommissionen ansåg att dessa samarbetande kinesiska exportörer hade tillhandahållit tillräckliga uppgifter för att bevisa att de faktiskt utgjorde samriskföretag med utländska investeringar, var i stånd att fritt sätta sina exportpriser och, efter uppfyllande av vissa administrativa krav, kunde föra över vinst från Kina till sina utländska aktieägare.

Kommissionen ansåg att detta gällde också två andra samarbetande exportörer som hade tillhandahållit uppgifter av vilka det framgick att de utgjorde samriskföretag med utländskt deltagande.

Under dessa omständigheter och i enlighet med gemenskapens tidigare praxis som är angiven i rådets förordning (EEG) nr 2093/91 av den 15 juli 1991 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av färgtelevisionsmottagare med liten bildskärm med ursprung i Hongkong och Kina samt om slutgiltigt uttag av den preliminära tullen(4), drog kommissionen slutsatsen att individuella dumpningsmarginaler kunde fastställas för dessa företag.

20. Vad beträffar de återstående tre samarbetande exportörerna, nämligen Dong Guan Changan Jiekou Magnetic Tape Factory, Long Gung Xin Shen Fung Fu Plastic Mfg. och Shantou Ocean Audio-Video Gen. Corp., erhöll kommissionen inga bevis eller uppgifter som visade att dessa företag utgjorde samriskföretag med utländskt deltagande. Kommissionen ansåg att, eftersom de inte var oberoende, samma tillvägagångssätt skulle användas som det som föreskrivs i punkt 22 i kommissionsförordningen, och att en enda dumpningsmarginal skulle räknas ut för dessa tre exportörer.

Rådet bekräftar slutsatsen ovan.

21. På grundval av detta jämfördes exportpriserna transaktion för transaktion, med normalvärden för varje berörd exportör med undantag för de tre som omnämnts i punkt 20. Den slutliga undersökningen av uppgifterna pekar på förekomst av dumpning vad gäller produkten i fråga med ursprung i Kina hos alla berörda exportörer, och dumpningsmarginalen motsvarar det belopp med vilket det fastställda normalvärdet överstiger exportpriset till gemenskapen.

22. De vägda genomsnittsmarginalerna, uttrycka i procent av cif-priset gemenskapsgränsen, skiljde sig beroende på exportören på följande sätt:

>Plats för tabell>

23. För de producenter som varken besvarade kommissionens frågeformulär eller på annat sätt gav sig till känna, fastställdes dumpning på grundval av de uppgifter som var tillgängliga, i enlighet med artikel 7.7 b i förordning (EEG) 2423/88. I samband med detta ansåg kommissionen att resultatet av utredningen beträffande andra företag utgjorde den lämpligaste grunden för fastställande av dumpningsmarginalen. Eftersom det kunde skapa ett tillfälle för kringgående av tull om dumpningsmarginalen för dessa tillverkare var lägre än den högsta dumpningsmarginal som funnits i deras respektive länder och fastställts för de tillverkare som hade samarbetat i utredningen, ansågs det lämpligt att använda den högsta dumpningsmarginal som fastställts i respektive land för dessa grupper av tillverkare.

E. SKADA

24. Kommissionen fastslog i kommissionsförordningen (jämför punkt 33 35) att gemenskapsindustrin hade lidit väsentlig skada till följd av dumpad import av videoband i kassett med ursprung i Kina.

25. Både CAEFI och Shenzen Video Tape Manufacturers Association gjorde invändningar mot kommissionens slutsatser beträffande skada och påpekade följande:

- Gemenskapstillverkarnas försäljningsvolym ökade mellan 1986 och 1989.

- Lagren minskade under samma tid.

- Minskningen i kapacitetsutnyttjande mellan 1986 och 1989 var resultatet av en ökning i kapacitet och inte av förekomsten av dumpad import.

- Nedgången i sysselsättning berodde på kostnadsrationalisering och automatisering.

- En av gemenskapstillverkarna hade redan haft förluster år 1986 vid en tidpunkt när importen från Kina var minimal.

26. Kommissionen anser att det i dessa argument bortses från de grundläggande omständigheterna. Importen av produkten i fråga från Kina ökade från 0,74 miljoner enheter år 1986 till 38,67 miljoner enheter år 1989, gemenskapstillverkarnas marknadsandel minskade på en snabbt växande marknad, deras priser var utsatta för ett starkt tryck och minskade med 28,6 % från 1986 till 1989.

Dessa omständigheter är i sig själva tillräckliga för att fastställa förekomsten av väsentlig skada som vållats gemenskapsindustrin, med beaktande av att det inte krävs enligt artikel 4.2 i förordning (EEG) nr 2423/88 att alla faktorer som är uppräknade i den visar en negativ trend.

27. Förutom dessa argument noterar kommissionen att exportörerna inte har gjort invändningar mot slutsatserna beträffande försäljning till lägre pris enligt vad som föreskrivs i punkt 28 i kommissionsförordningen, förutom att de begärt en justering på 40 % i stället för de 20 % som tillämpades. Exportörerna motiverade sin begäran om denna vidare justering med skillnader i fysiska egenskaper som de hävdade fanns mellan videoband som tillverkats i gemenskapen, Hongkong samt Kina.

Med hänsyn till att videoband som tillverkas i Hongkong och Kina är mycket lika (jämför punkt 16), anser kommissionen att det inte framlagts avgörande bevis för att justeringen för skillnader i fysiska egenskaper och i förbrukarens uppfattning av importerade respektive gemenskapstillverkade videoband bör vara någon annan än den som användes i den preliminära utredningen.

Med hänsyn till ovanstående bekräftar kommissionen sina slutsatser beträffande nivån på underprissättningen (59,9 %) och beträffande förekomsten av väsentlig skada som vållats gemenskapens industri.

Rådet bekräftar dessa slutsatser.

F. VÅLLANDE AV SKADA

28. I punkt 36 38 i kommissionsförordningen drog kommissionen slutsatsen att importen av videoband i kassett med ursprung i Kina hade vållat gemenskapens industri väsentlig skada.

Exportörernas företrädare har ifrågasatt denna slutsats. Till stöd för sin protest har de hävdat att den enda omständighet som kommissionen har anfört för att fastställa förekomsten av orsakssamband mellan den dumpade kinesiska importen och förekomsten av väsentlig skada för gemenskapsindustrin var att de skedde samtidigt, och att denna tidsfaktor ensam inte är tillräcklig, enligt artikel 4 i förordning (EEG) nr 2423/88, för att fastställa förekomsten av ett orsakssamband.

Exportörerna har hävdat att den skada som gemenskapsindustrin lidit måste ha orsakats av import från andra källor.

29. Kommissionen kan inte godta dessa argument. Tidpunkten är inte det enda som avgör förekomsten av ett orsakssamband. Kommissionen noterar att den kinesiska importen saluförs på marknaden i gemenskapen till mycket låga priser, och eftersom marknaden är mycket priskänslig, leder detta till ett allmänt pristryck på gemenskapspriserna vilket hindrar gemenskapstillverkarna från att höja sina priser och återupprätta deras lönsamhet till en acceptabel nivå.

30. Vad beträffar argumentet om skada som vållats genom import från andra källor, anser kommissionen att det faktum att ökningen i marknadsandel för importen från Kina har ägt rum på bekostnad av export från Hongkong och Korea inte innebär att det inte finns något orsakssamband eller att väsentlig skada inte vållats. De mycket låga priserna på den kinesiska importen och den betydande underprissättningen har vållat skada, eftersom de inte tillåtit gemenskapsindustrin att uppnå en acceptabel nivå av lönsamhet som kunde säkerställa dess fortsatta verksamhet. Exportörerna hänvisade också till den plötsliga ökningen av import från oidentifierade källor som en möjlig orsak till skada för gemenskapens industri. Kommissionen noterar att ingen av de berörda parterna har tillhandahållit uppgifter om priser på dessa importerade produkter och det finns inga uppgifter om att de skulle vara lägre än gemenskapens priser. Även om man godtog att denna import från oidentifierade källor skulle ligga under gemenskapspriserna och vålla skada för gemenskapens industri, är volymen och de låga priserna på den dumpade importen sådana att detta inte skulle förändra slutsatsen att den kinesiska exporten, ensam tagen, har vållat väsentlig skada för gemenskapens industri.

I ljuset av detta bekräftar kommissionen sina slutsatser i punkt 36 38 i kommissionsförordningen.

Rådet bekräftar dessa slutsatser.

G. GEMENSKAPENS INTRESSEN

31. Kommissionen erhöll inga andra fakta eller argument i denna fråga av någon part. Rådet bekräftar därför kommissionens slutsatser i punkterna 39 47 i kommissionsförordningen, enligt vilka det ligger i gemenskapens intresse att avlägsna den skadliga effekten av den fastställda dumpningen som vållats gemenskapens industri. Fördelarna med sådant skydd för den industrins livskraft och framtida utveckling uppväger eventuella temporära nackdelar för konsumenten i form av en begränsad prisökning för vissa importerade videoband i kassett.

H. TULL

a) Tullsats

32. De provisoriska åtgärderna var i form av antidumpningstull. Denna fastställdes till ett belopp som motsvarade den prishöjning som ansågs nödvändig för att förebygga att skada vållades under förfarandet. Denna tull fastställdes (i punkt 49 i kommissionsförordningen) till 25,8 %.

33. Både exportörerna och den klagande ifrågasatte senare den metod som kommissionen hade använt för att fastställa den tullsats som var nödvändig för att undanröja skadan.

34. Kommissionen anser att eftersom de slutgiltigt fastställda dumpningsmarginalerna är betydligt lägre än den nivå som krävs för att avlägsna den vållade skadan, har varken exportörernas eller den klagandes argument någon praktisk betydelse för det slutgiltiga resultatet.

35. Eftersom dumpningsmarginalerna som fastställts i samtliga fall är lägre än den procentsats som är nödvändig för att undanröja skadan, bör tullen fastställas till samma nivå som dumpningsmarginalerna.

Rådet bekräftar dessa slutsatser.

b) Tullens form

36. Med hänsyn till exportörernas ekonomiska struktur och prisvariationerna för mycket lika modeller, anser kommissionen att tullen bör ha form av en rörlig tull som motsvarar skillnaden mellan nettopriset per kassett, fritt gemenskapsgränsen, oförtullat och ett minimipris som fastställts på grundval av normalvärdet för varje enskild modell.

För att undvika svårigheter i tillämpningen av tullen om marknadens utveckling skulle medföra förekomsten av kassetter av annan längd än de som nu är kända, bör kassettmodellerna beskrivas på ett sådant sätt att alla tänkbara framtida kombinationer är inbegripna.

37. Kommissionen noterar att den rörliga tullen medför individuella resultat för de samarbetande kinesiska samriskföretagen eftersom tullen för var och en av dessa exportörer kommer att motsvara skillnaden mellan deras exportpriser och normalvärdet.

Rådet bekräftar dessa slutsatser.

I. UTTAG AV PRELIMINÄR TULL

38. Med hänsyn till de fastställda dumpningsmarginalerna, och den allvarliga skada som vållats gemenskapsindustrin anser rådet det nödvändigt att de belopp som tagits ut i form av preliminär antidumpningstull slutgiltigt skall tas ut i en utsträckning som motsvarar de belopp för den slutgiltiga tull som har införts.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. En slutgiltig antidumpningstull införs härmed på import av videoband i kassett av VHS-norm, med ursprung i Kina, som omfattas av KN-nummer ex 8523 13 00 (TARIC-nummer: se bilagan).

2. Tullens belopp skall vara lika med skillnaden mellan minimipriset som anges nedan och nettopriset per kassett, fritt gemenskapsgränsen, oförtullat, för kassetter med band som har följande speltid:

>Plats för tabell>

3. Gällande bestämmelser för tullar skall tillämpas.

Artikel 2

De belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminär antidumpningstull införd genom förordning (EEG) nr 1034/91 skall slutgiltigt tas ut i en omfattning som motsvarar den slutgiltiga tull som fastställs i artikel 1.2.

De belopp för vilka säkerhet ställts som överstiger dessa belopp skall frisläppas.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Luxemburg den 21 oktober 1991.

På rådets vägnar

P. BUKMAN

Ordförande

(1) EGT nr L 209, 2.8.1988, s. 1.

(2) EGT nr L 106, 26.4.1991, s. 15.

(3) EGT nr L 236, 24.8.1991, s. 1.

(4) EGT nr L 195, 18.7.1991, s. 1.

BILAGA

>Plats för tabell>