KOMMISSIONENS BESLUT av den 28 januari 1998 om ett förfarande enligt artikel 85 i EG-fördraget (Ärende IV/35.733 - VW) (Endast den tyska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (98/273/EG)

>Plats för tabell>

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning nr 17 av den 6 februari 1962, första förordningen om tillämpning av artiklarna 85 och 86 i fördraget (*) (1), senast ändrad genom Anslutningsakten för Finland, Österrike och Sverige, särskilt artiklarna 3, 15.2 och 16.1 i denna,

med beaktande av kommissionens beslut av den 24 oktober 1996 om att inleda ett förfarande i detta ärende,

efter det att de berörda företagen har givits tillfälle att yttra sig över kommissionens invändningar i enlighet med artikel 19.1 i förordning nr 17 och kommissionens förordning nr 99/63/EEG av den 25 juli 1963 om sådana förhör som avses i artikel 19.1 och 19.2 i rådets förordning nr 17 (2),

efter samråd med Rådgivande kommittén för kartell- och monopolfrågor, och

med beaktande av följande:

Kapitel 1:

SAKFÖRHÅLLANDENA

A. Bakgrund

I. Förfarandet

(1) Sedan början av 1994 har kommissionen fått ett ökande antal brev från tyska och österrikiska konsumenter, som klagar över hinder i samband med köp av nya motorfordon av märkena Volkswagen och Audi i Italien för återexport till Tyskland respektive Österrike. Kommissionen har därför anledning att misstänka att Volkswagen AG och Audi AG åtminstone sedan början av 1994 har ingått avtal med sin gemensamma importör för Italien, Autogerma SpA, och sina försäljare i Italien i syfte att inte sälja nya motorfordon, framför allt personbilar, till konsumenter med hemvist i andra medlemsstater än Italien. En strategi som syftar till att dela upp marknaden på detta sätt omfattas av artikel 85.1 i EG-fördraget.

(2) För att undersöka om misstanken om ett sådant beteende är befogad, fattade kommissionen den 17 oktober 1995 ett beslut om undersökning enligt artikel 14.3 i rådets förordning nr 17. Undersökningarna ägde rum den 23 och 24 oktober 1995. Detta beslut bygger på de dokument som återfanns vid undersökningen och på de konsumentklagomål som kommit in till kommissionen.

(3) Följande företag undersöktes: Volkswagen AG i Wolfsburg, Audi AG i Ingolstadt, Autogerma SpA i Verona, Auto Brenner SpA i Bozen/Bolzano, Auto Pedross Herbert & Co. i Schlanders/Silandro, Dorigoni SpA i Trento, Eurocar SpA i Udine, IOB Silvano & C. SRL i Gemona, Adriano Mansutti i Tricesimo, Günther Rabanser i Waidbruck/Pontegardena, Mutschlechner S.A.S i Bruneck/Brunico och Franz Nitz i Sterzing/Vipiteno.

II. Företagen

(4) Volkswagen AG med säte i Wolfsburg är Volkswagenkoncernens moderbolag och samtidigt det största och viktigaste enskilda företaget inom koncernen. Koncernens verksamhet omfattar tillverkning av bilar av märkena Volkswagen, Audi, Seat och OSkoda samt produktion av komponenter och delar för den världsomfattande koncernsammanslutningen. Koncernens verksamhet omfattar dessutom industrimotorer, reservdelar, finansiella tjänster och försäkringar.

(5) Volkswagen AG äger bland annat 98,99 % i Audi AG, Ingolstadt och 100 % i Autogerma SpA, Verona. Audi AG:s verksamhet omfattar huvudsakligen tillverkning och försäljning av bilar av märket Audi och tillverkningen av bildelar och motorer. Autogerma SpA är importbolaget för Italien för bilar av märkena Volkswagen och Audi samt för tillhörande reservdelar och tillbehör.

(6) Beslutet riktar sig därför till Volkswagen AG i dess egenskap av moderbolag till Audi AG och Autogerma SpA.

III. Märkenas position på den relevanta marknaden

(7) Enligt den information som föreligger kommissionen uppgick personbilsförsäljningen i medlemsstaterna för märkena Volkswagen och Audi under de senaste tre åren till följande (i enheter, marknadsandel inom parentes):

>Plats för tabell>

(8) I Italien uppgick försäljningssiffrorna för båda märken under samma period till följande (i enheter, marknadsandel inom parentes):

>Plats för tabell>

(9) I Tyskland uppgick försäljningssiffrorna för båda märken under samma period till följande (i enheter, marknadsandel inom parentes):

>Plats för tabell>

(10) I Österrike uppgick försäljningssiffrorna för båda märken under samma period till följande (i enheter, marknadsandel inom parentes):

>Plats för tabell>

B. Parallell handel med motorfordon av märkena VW och Audi

I. De parallella exporternas omfattning

(11) Av de dokument som återfanns hos Audi framgår att återexporterna från Italien för alla märken under perioden från januari till juni 1994 uppgick till 131 472 fordon (ca 12 % av alla leveranser till kunder i Italien). Med hjälp av denna siffra uppskattades återexporterna för hela året 1994 till ca 250 000 fordon (ca 13 % av leveranserna till kunder i Italien). Under första halvåret 1994 återexporterades sålunda 19 429 fordon av märkena Volkswagen och Audi från Italien, vilket gör att det totala antalet för 1994 kan beräknas till ca 39 000 fordon. (3) Av andra dokument, som återfanns hos Volkswagen och Audi, framgår att återexporterna av märkena Volkswagen och Audi från Italien till Tyskland år 1993 uppgick till ca 19 000 fordon. (4) År 1994 låg siffrorna för motsvarande återexport av båda märken med ca 22 000 fordon betydligt högre. (5) Enligt de uppgifter som företagen lämnade när de yttrade sig till invändningarna uppgick återexporten av Volkswagen- och Audi-modeller från Italien till Tyskland år 1995 till ca 19 000 fordon.

(12) Efter det att återimporterna fram till maj 1993 uppenbarligen endast hade omfattat små volymer, ökade de avsevärt för nästan alla VW/Audi-modeller från och med juni/juli 1993. Andelen återimporter till Tyskland låg för Audi under perioden december 1992 till juni 1995 på mellan 17,4 % och 20,3 % av leveranserna till Italien. (6) För Volkswagen var denna andel lägre och låg mellan 13,0 % (januari 1994) och 15 % (mars 1995). (7) Andelen återexporter av leveranserna till Italien var för Volkswagen och Audi uppenbarligen avsevärt större än för konkurrenterna med undantag för de italienska tillverkarna och Seat. (8)

(13) Vid en jämförelse på månadsbasis pekar återexporterna av Volkswagen-fordon från Italien till Tyskland från och med juni 1993 på en avsevärt ökande tendens och nådde en topp i november 1993, men var sedan avsevärt lägre från och med februari 1994. Från och med augusti 1994 märktes på nytt en ökning som höll sig kvar fram till 1995, dock utan att man kom upp till den höga nivå som uppnåddes andra halvåret 1993. (9)

(14) Återexporterna per månad för Audi-fordon från Italien till Tyskland ökade avsevärt från och med maj år 1993 och nådde en topp i oktober 1993. Därefter, dvs. under 1994, sjönk återexporterna till en mycket lägre nivå, innan de i februari 1994 på nytt sjönk avsevärt. (10)

II. Prisskillnader

(15) Kommissionen offentliggör två gånger om året en undersökning om skillnaderna i bilpriser inom Europeiska unionen. (11) Uppgifterna tillhandahålls av tillverkarna. Ett av kommissionens syften med offentliggörandet av dessa prisuppgifter är att skapa öppenhet när det gäller priser. Detta skall ge konsumenterna ett incitament för att i högre grad köpa motorfordon i de medlemsstater där priserna och andra inköpsvillkor är gynnsammast. Kommissionen vill däremot inte åstadkomma en prisutjämning inom Europeiska unionen, utan önskar i stället bidra till att minska prisskillnaderna genom de marknadskrafter som frisläpps genom att skapa större öppenhet i fråga om priser.

(16) På grundval av prisundersökningarna (12) kan man i fråga om de mest sålda modellerna av märkena Volkswagen och Audi konstatera följande prisskillnader mellan Italien och Tyskland respektive Österrike:

>Plats för tabell>

(17) Av dessa siffror kan man dra slutsatsen att prisskillnaderna för de valda modellerna mellan Italien å ena sidan och Tyskland - och från och med den 1 januari 1995 också Österrike - å andra sidan åtminstone under perioden från den 1 maj 1993 till den 1 november 1995 vanligtvis var tillräckligt stora för att ge ett incitament till parallell export från Italien till Tyskland respektive Österrike.

C. Fastställda avtal och samordnade förfaranden

(18) De konstaterade avtalen och samordnade förfarandena mellan Volkswagen AG, Audi AG, Autogerma SpA och deras italienska försäljare tyder på en övergripande strategi som syftar till att hindra eller att avsevärt begränsa parallella exporter från Italien till Tyskland och Österrike. Dessa avtal och samordnade förfaranden - även om de bedöms oberoende av varandra - ger både möjlighet till och har som syfte att påtagligt begränsa handeln mellan medlemsstaterna.

(19) Den parallella handeln inom bilbranschen (dvs. i detta fall de parallella exporterna respektive importerna) är normalt lika med den totala gränsöverskridande försäljningen. Försäljningen kan delas upp beroende på vem som är köparen i den andra medlemsstaten. Motparten till den officiella säljorganisationens försäljare kan nämligen vara antingen en återförsäljare utanför organisationen eller en försäljare som också tillhör organisationen eller en konsument, vare sig försäljningen sker direkt eller genom en mellanhand. Denna distinktion ligger även till grund för kommissionens förordningar (EEG) nr 123/85 respektive (EG) nr 1475/95 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper av försäljnings- och serviceavtal för motorfordon. (13)

I. Den övergripande strategin

(20) Kommissionen har vid undersökningen upptäckt dokument i vilka en del av de åtgärder som ingår i den övergripande strategin sammanfattas enligt följande:

(21) I skrivelsen av den 21 september 1944 (14) (Året som avses torde vara 1994, se datum i bilagan till skrivelsen) från Autogermas verkställande direktör Schlesinger till Volkswagen AG beskrivs åtgärderna. Av bilagan framgår följande ordningsföljd för åtgärderna:

". . . Bei der gesamten italienischen Verkaufsorganisation besteht große Sorge um die Erreichung der Verkaufsziele und die Notwendigkeit der Aufrechterhaltung der bisherigen Verkaufserfolge. Diese Notwendigkeit hat dazu geführt, daß einige Partner, gedrängt von außenstehenden Verkaufsorganisationen (darunter zahlreiche ausländische Volkswagen- und Audi-Händler), Verkaufsaktivitäten auch in Gebieten tätigen, die weit von der vertraglich festgelegten Zone liegen, manchmal sogar bis ins Ausland.

Das Eingreifen der Autogerma hat daher den Sinn und Zweck, die Volkswagen-Audi-Händler in die vertraglich festgelegten Gebiete zu verweisen, wobei Kontrollen hinsichtlich der Vertragserfüllung, insbesondere was die Verkaufsaktivitäten im Vertragsgebiet selbst betrifft, bei jeder einzelnen Firma durchgeführt werden (wobei bei Nichterfüllung der Vertragsbedingungen 6 Händlerverträge gekündigt worden sind unter Berücksichtigung der vorgesehenen Termine, die das Vertragsende per Ende 1994/Mitte 1995 vorsehen). Bei anderen Händlern beabsichtigen wir, aufgrund einiger `Auditing-Ergebnisse` bezüglich Auslieferungen, die Nichterfüllung zu beanstanden, um genauere Daten über die Endverbraucher der Fahrzeuge selbst zu erfahren.

Dieses Vorgehen werden wir weiter in der Verkaufsorganisation ausarbeiten; das Projekt sieht eine neue Margenstruktur mit noch größerem Wichtigkeitsgrad vor, wobei der Prozentsatz der `maggiori-sconti` (Bonus) - dem die Erreichung der Vertragsverpflichtung mengen- und qualitätsmäßig unterliegt - erhöht und der feste Prozentsatz auf Fahrzeugrechnungen reduziert wird. Hierdurch wird eine bessere Verteilung der belastenden Margen erreicht.

Anlage zum Schreiben COMIORG/EP/st., vom 21. September 1994:

>Plats för tabell>

.

(22) I Autogermas anteckning Measures to control and prevent reexport (Åtgärder för att kontrollera och förebygga återexport) av den 26 september 94 (15) riktad till Volkswagen AG står följande:

- ". . . With reference to the discussion we had in Verona on Thursday 15 and Friday 16 September (Mr Schlesinger, Bertino, De Simone, Wichmann, Kuhn) and the following phone calls on the subject, we confirm herewith the main measures taken by Autogerma to control and prevent re-export.

- circular letters explaining to the dealers, the limits set by the EC guidelines contained in Regulation (EEC) No 123/85,

- overproportional list price increase (with the well-known consequences in terms of price index and volumes),

- auditings at the suspected dealerships,

- strong recommendation of the President of Autogerma at the Verona dealers meeting of 14 July 1994 to sell the imported cars in Italy and in particular in their territory,

- same recommendation to the marketing dealer group meeting held in Verona on 27 July,

- the concept has been resumed once again by the President of Autogerma on the occasion of the New Polo congress of 3 and 4 September in Paris,

- also in the dealer council meeting which took place in Paris on 4 September, clear sentences were said by Mr Schlesinger in order to avoid the re-export of the New Polo and in general of the cars imported by Autogerma,

- with an internal note of 28 June addressed to the management of Autogerma, the President takes upon himself the approval of the quarterly bonus for all the extra-territory sales,

- the quarterly bonus, blocked for all the extra-territory sales, will be paid, starting from the next quarter, only on the basis of car registration,

- also for the promotional actions which are mostly in favour of the final customer, the registration in Italy is required for the payment of the support generally consisting in accessories, buy-back promise of financing opportunities,

- dealer orders are daily controlled. Orders exceeding 10 % of the demand need special approval to be accepted,

- specific letters are sent to dissuade dealers involved with re-export,

- suspected foreign buyers have to sign an obligation not to resell the car before a minimum number of months; penalties are set in the contract,

- recidivous dealers receive notice to leave (up to date six have received notice). In any case this measure will be applied carefully in order to avoid trials and the costs with them involved also in terms of damage of image. Furthermore replacements at the present time could be difficult or impossible. This brings additional problems in the territory coverage,

- increment of the Autogerma stock to reduce the dealers' financial investments. This avoids that dealers look for undesired selling channels,

- due-to this policy we still have in Autogerma the following very old unsold stock:

>Plats för tabell>

- all the promotional actions are developed adding value to the cars mounting accessories. This avoids dealers to use additional marge in the re-export,

- field representatives are also monitoring the various situations reporting, where is the case, re-export activities of the dealers,

- the distribution of the New Polo will be strictly controlled. The dealers with past re-export activities will be cut in supplying,

- our marketing is studying new action models specific for Italy and unknown abroad. These action models could be launched in 1995,

- we are convinced that with these measures we shall possibly reduce drastically the re-export if also in Germany actions are taken with the German dealers which are continuously looking for new cars getting in touch directly with our dealers and Companies like VAGAS are prohibited to make interesting offerings to our dealers which are in this moment in red figures. . . .".

(23) I Volkswagens anteckning Maßnahmen durch Autogerma zur Vermeidung von Re-Exporten (Autogermas åtgärder för att undvika återexport) av den 6 februari 1995 står följande: (16)

". . .. . .

- Schriftliche Information (Handel) zur EU-Richtlinie 123/85.

- Wiederholtes Auditing verschiedener Händler. Abmahnungen, Bonuskürzungen, 11 Kündigungen (gefährdetes Volumen ca. 8 800 Fzg. in 1995) - siehe Anlage.

- Bonus (Trimester) wird gezahlt auf Basis Fahrzeug-Zulassungen im Vertragsgebiet.

- Überproportionale Listenpreis-Erhöhungen.

- Vermeidung `Überlagerung` auf Einzelhandelsebene.

- `Margen-Splitting` beim Polo A 03

- 8 % sofort bei Rechnung

- 5 % Nachweis NZ im Vertragsgebiet

- 3 % Bonus (Zielsetzung, Kundenzufriedenheit, Betriebsstandards).

- Sonstiges (siehe Schreiben AG vom 26. September 1994). . .".

(24) Under hänvisning till sina tyska försäljare och till förordning (EG) nr 123/85 förklarade Audi att en tillverkare inte kan hindra parallella importer med lagliga medel och att det är "förknippat med vissa risker" att låta de åtgärder som vidtagits i Italien "stå i samband med hinder mot återimporter och att dokumentera detta i ett brev till den tyska säljorganisationen". Audi föreslog därför att åtgärderna i Italien "om regionerna kommuniceras muntligen". (17)

(25) I Autogermas anteckning Measures to control and prevent reexport (Åtgärder för att kontrollera och förebygga återexport) av den 15 mars 1995 står följande: (18)

Citat:

>Plats för tabell>

(26) Volkswagen och Audi kunde fastställa den exakta omfattningen av återimporterna från Italien till Tyskland för varje modell och månad genom att jämföra leveranserna till importören och registreringarna i Italien respektive Tyskland. (19) Uppgifterna ställdes till Audis förfogande av Kraftfahrt-Bundesamt (det tyska bilregistret, nedan KBA). Audi måste dock gentemot myndigheten åta sig att inte använda uppgifterna för att identifiera eller övervaka utländska försäljare. (20)

(27) För utfärdandet av tillverkarintyg, vilket tidigare varit gratis, planerade Volkswagen att införa en avgift på 150 tyska mark "för att försvåra återimporterna", medan Audi förutom denna avgift dessutom krävde ett köpebevis (faktura, köpekontrakt eller dylikt). (21)

(28) För att kontrollera återexporterna fick Autogerma av Volkswagen och Audi i uppdrag att systematiskt övervaka de italienska försäljarna och att skicka resultaten till tillverkarna. (22) Volkswagen och Audi gav därför sin italienska importör de chassinummer som tagits fram främst för Tyskland (23), samtidigt som de uppmanade denne att ta reda på de italienska försäljare och kunder som genomförde leveranser. (24) Genom denna övervakning kunde återexporterna delas upp efter försäljare, kunder och modeller. (25)

(29) Volkswagen uppmanade Autogerma att inom ramen för granskningen (audits), av de italienska försäljarna ta reda på leveranser till tyska Volkswagen- och Audiförsäljare och att undersöka försäljningar till icke-auktoriserade återförsäljare. (26)

(30) I ett fall, där en Audi-medarbetare hade köpt en Audi A 4 i Italien och bett om ett tillverkarintyg i samband med registreringen i Tyskland, bekräftade medarbetaren gentemot Audi att bilen endast nyttjades för privata ändamål och inte skulle säljas innan det gått ett halvår, eftersom bilen vid kontrollen av KBA-statistiken skulle "betraktas som återimport och ställa till med problem". (27)

(31) Audi uppmanade sina tyska försäljare att ta reda på och meddela chassinumren på de återimporterade fordon som salufördes av återförsäljare utanför säljorganisationen i Tyskland. (28) Återimporter till Österrike, även de som genomförts av enskilda kunder, övervakades av den österrikiska generalagenten Porsche Austria (29). (30) De av Audi vidtagna åtgärderna var framgångsrika. Under första kvartalet 1995 importerades således "inte en enda A 4 från Italien till Österrike". (31)

(32) På grund av brev till Audi, i vilka kunder klagade över problem i samband med återexporter, beslöt företaget i januari 1994 att svara konsumenterna "med ett enhetligt språkbruk". Man skulle således gentemot kunderna påpeka att de återimporterade bilarna ofta hade en annorlunda utrustning, vilket skulle kräva en ombyggnad och eventuellt skulle leda till ytterligare kostnader. Dessutom anförde företaget att det tog avsevärt mycket längre tid att köpa en återimporterad bil, "eftersom det ofta skulle krävas särskilda tillstånd som myndigheterna föreskriver". Till sist skulle det hänvisas till fördelar i fråga om översyn och garanti om bilen köptes av en inländsk försäljare. (32)

(33) Av svaren på kundklagomål framgår att Audi bland annat påpekade att modeller för leverans till Italien hade en annorlunda utrustning, att de hade längre leveranstider och att man inte kunde föreskriva försäljarna vilka konsumenter de skulle sälja bilarna till. (33)

(34) I samband med kundfrågor rekommenderade Volkswagen att "aldrig låta någon få intrycket att inga uppgifter får lämnas ut till privata kunder eller befullmäktigade mellanhänder på grund av anvisningar från VW AG, Autogerma eller enskilda personer i dessa företag". Det skulle i stället uttryckligen understrykas att det inte givits några anvisningar som bryter mot EU-rätten och att inga handelshinder införts i syfte att hindra återimporter. (34)

(35) Autogerma fick anvisningar av Volkswagen om hur man skulle reagera på kunder som vände sig till importören om hjälp. Autogerma skulle uppge att man som importör inte kunde ta emot några beställningar, eftersom man inte sålde bilar till privata kunder. Dessutom kunde ingen försäljare tvingas sälja till en viss kund. (35)

(36) Av de dokument som rör brevväxlingen mellan tillverkare och konsumenter framgår att tillverkarna i några fall signalerade importören respektive försäljarna att det var "grönt" att sälja till konsumenter - dock först efter att sakförhållandena hade granskats. (36)

(37) I en lång rad skrivelser vände sig kunder till Autogerma i fråga om hinder vid bilköp av italienska försäljare och bad om hjälp. (37) I sina svar hänvisade importören framför allt till långa leveranstider för vissa modeller på grund av tillverkarens leveransmöjligheter (t.ex. för den nya VW Polo-modellen) utan att dock på ett bindande sätt bekräfta någon leveranstid. (38) I några fall uppmanades kunden av Autogerma att först bekräfta sin avsikt att "köpa bilen direkt eller via en pålitlig mellanhand i Italien". (39)

(38) Det var Autogermas avsikt att "hänvisa" de italienska försäljarna "till de avtalade områdena" och att vidta mått och steg enligt en graderad intensitetsskala så fort det upptäcktes att fordon sålts utanför de avtalade områdena eller via icke-auktoriserade kanaler. (40)

(39) För att kontrollera försäljningen hade Volkswagen och Audi tagit reda på chassinumren på de bilar som - främst av återförsäljare utanför säljorganisationen - såldes i Tyskland och givit numren till Autogerma med uppdraget att identifiera de exporterande italienska försäljarna och att överlämna uppgifterna till tillverkarna. (41) Dessutom lämnade Autogerma regelbundet rapporter till tillverkarna om vad som framkommit vid kontrollen av försäljarna och meddelade vilka åtgärder som vidtagits för att stoppa den oönskade försäljningen.

(40) För att se till att den övergripande strategin skulle lyckas intensifierade Autogerma kontrollerna av registreringarna i Italien. Försäljare hade fått en allmän uppmaning om att för samtliga leveranser meddela registreringsnumret i försäljningsanmälan. Dessutom övervakades orderingången av Autogerma dagligen från och med september 1994. (42) För avvikelser som översteg 10 % av det planerade behovet krävdes särskilt godkännande av Autogerma. Vidare reagerade Autogerma uppenbarligen med leveransfördröjningar och leveransbegränsningar på de italienska försäljarnas tilltagande exportverksamhet. (43)

(41) Dessutom har Autogerma åtminstone sedan 1993 beordrat en av sina avdelningar (S.E.V.O.) att övervaka det italienska återförsäljarnätet och då i synnerhet försäljningsverksamheten och antalet fordon levererade till utlandet. (44) I de framtagna övervakningsrapporterna upptas förteckningar över utländska kunder och nämns huruvida försäljare varnats för att sälja till utlandet. (45)

(42) Autogerma bekräftade gentemot Audi att samtliga ansträngningar var inriktade på att helt stoppa försäljarnas exportverksamhet, vilket även omfattade försäljning till andra försäljare inom säljorganisationen och till konsumenter. (46) Alla av Autogerma levererade fordon fakturerades inklusive mervärdesskatt (47), vilket tydligen gjordes för att främja försäljningen inom Italien och för att försvåra exporten i administrativt hänseende. I samband med den nya VW Polo-modellen genomfördes stränga försäljningskontroller. För de försäljare som tidigare uppmärksammats på grund av stora återexporter reducerades leveranserna. (48)

II. De olika avtalen och förfarandena

De avtal och förfaranden som tillsammans bildar den övergripande strategin enligt punkt 1 utgörs närmare bestämt av följande:

1. Språkbruk

a) Ordval

(43) I Volkswagen AG:s korrespondens och interna brevväxling används inget enhetligt språkbruk när det gäller definitionen av parallell handel. Försäljningen till icke-auktoriserade återförsäljare kallas av företaget normalt den "grå marknaden". Ofta nämns dock den grå marknaden och marknaden för återimport i samma andetag eller så talas det om "återimporter" respektive "återexporter" i största allmänhet.

(44) Vad gäller "återimporter" talas det i Volkswagens försäljningsplan för 1995 inom ramen för säljstrategin om motåtgärder för att "begränsa återimporter genom att . . . påverka försäljarna" och genom "målinriktade åtgärder mot `grå importörer`". I interna meddelanden från september 1994 och februari 1995 talar företaget allmänt om "återimportverksamhet" i samband med vidtagna åtgärder (49). I en handskriven anteckning från juli 1995 rekommenderar Volkswagen att "av politiska skäl" ge efter för en "äkta mellanhand" som hotat med att klaga inför kommissionen på grund av att Autogerma öppet hade försökt hindra ett bilköp. Detta för att undvika att "undantaget enligt gruppundantagsförordningen återkallas" (50).

(45) Även Audi AG använde sig av olika begrepp (t.ex. grå marknad, återimporter, återimportmarknad, illegal återimportmarknad, leverans genom icke-auktoriserade återförsäljare), särskilt i samband med problemanalysen avseende den parallella handeln mellan Italien och Tyskland respektive Österrike och avseende de åtgärder som skulle vidtas eller hade vidtagits.

(46) För att bekämpa den grå marknaden respektive återimporterna inrättade Audi i slutet av 1994 en särskild insatsgrupp med nödvändiga fullmakter, ekonomiska medel och personalresurser. (51) Organisationsenhetens verksamhet, som skulle vara i högst två år, inleddes officiellt den 1 januari 1995. (52) Audi informerade sina försäljare och importörer om insatsgruppens mål och uppgifter och uppmanade samtidigt sina försäljare att samarbeta. (53)

(47) "Uppgifterna och målen" bestod i att dels "bekämpa återimporter" (framför allt med avseende på "leveranser till Tyskland" men även till "andra länder i Europeiska unionen") och att dels "hindra försäljning till icke-auktoriserade återförsäljare". (54) På ett annat ställe står det att insatsgruppens mål är att "varaktigt begränsa och förebygga den grå marknaden respektive återimportmarknaden" (55) eller att reducera den till en normal konkurrensnivå. I detta sammanhang hänvisas också till olika konkurrenter (BMW, Mercedes).

(48) I en anteckning i samband med dokumentet Projektbeschreibung: Bekämpfung Graumarkt/Reimporte (Projektbeskrivning: Bekämpningen av den grå marknaden/återimporter) definierar Audi uppgifterna för och målen med detta projekt (dvs. insatsgruppen) enligt följande: "1. bekämpa återimporter" och "2. hindra leverans till icke-auktoriserade återförsäljare". (56) Audi begränsar på ett annat ställe begreppet "återimport" till att omfatta "korsvisa inköp i utlandet av tyska försäljare inom säljorganisationen" och försäljning till återförsäljare utanför säljorganisationen (= försäljare på den grå marknaden). (57)

(49) Som ett genomförbart första mål bestämdes att insatsgruppen skulle begränsa exporten till under 100 fordon/månad (58) respektive reducera den grå marknadens respektive återimporternas volym med 50 % inom sex månader, varvid resultaten skulle kunna skönjas senast i september 1995. (59) För att uppnå insatsgruppens mål fastställdes en rad åtgärder. (60)

(50) Audi uppfattar alltså på detta ställe den grå marknaden som en del av den mer omfattande återimportmarknaden, riktar dock ofta sina åtgärder - vilket tydligt framgår här - både mot den grå marknaden och återimportmarknaden på samma gång. De italienska försäljarna fick därför det intrycket att exportförbuden och andra åtgärder för att stoppa den parallella handeln, vilket inbegrep sanktioner, också gällde försäljningar till konsumenter respektive konsumenternas egna återexporter, vilket både var en följd av det oenhetliga ordvalet och syftet med detta.

(51) Ordvalet gjorde att man suddade ut och därigenom försvårade respektive medvetet grumlade distinktionen mellan försäljningar till oberoende återförsäljare utanför säljorganisationen å ena sidan och till konsumenter, mellanhänder eller auktoriserade försäljare å andra sidan.

(52) Autogerma SpA skiljer i sin korrespondens med försäljarna framför allt mellan försäljningar inom och utanför det avtalade området.

(53) I syfte att påverka de italienska försäljarnas verksamhet utfärdade Autogerma åtminstone sedan 1993 anvisningar, förmaningar och varningar riktade till dessa. Under den följande perioden uppmanade Autogerma de italienska försäljarna vid upprepade tillfällen både skriftligen och muntligen att inte ägna sig åt grå importer. Olika försäljare anvisades med eftertryck att sälja inom det egna avtalsenliga området, då de intensivt ansträngde sig för att uppnå försäljningsmålen och på grund av att det kom in ett stort antal frågor från VW/Audi-försäljare. (61)

(54) Autogerma uppmanade de italienska försäljarna vid olika tillfällen muntligen, men flera gånger även genom skriftliga meddelanden, att inte sälja utanför det avtalade området, dvs. både när det gäller in- och utland. (62) Vid undersökningen förklarade kontrollerade försäljare i Trento, Bozen och Silandro för kommissionen att de vid flera tillfällen fått muntliga anvisningar av Autogerma om att inte ägna sig åt export. Anvisningarna rörde i synnerhet icke-auktoriserade återförsäljare, omfattade dock uttryckligen också försäljningar till konsumenter. (63) Försäljare (64) gjordes omisskännligt uppmärksamma på att "de måste räkna med att återförsäljaravtalet sägs upp, ifall dessa anvisningar inte följs". (65)

(55) Motsvarande anvisningar och varningar utfärdades också i fråga om vissa modeller (Audi A 4, nya VW Polo, VW Golf Berlina, VW Golf Variant). (66) I samband med den nya VW Polo-modellen uppmanades försäljarna i september 1994 att inte ge några rabatter och att inte sälja för export. (67)

(56) Autogerma förbjöd försäljarna allt slags försäljning till salonisti). (68) I italienskt språkbruk används detta begrepp visserligen för att skilja mellan en vanlig återförsäljare och en concessionario, dvs. en återförsäljare som tillhör säljorganisationen. Däremot görs det ingen skillnad mellan oberoende återförsäljare utanför säljorganisationen och mellanhänder. I detta sammanhang hänvisade importören vid upprepade tillfällen till bestämmelserna i förordning (EG) nr 123/85, som enligt importörens uppfattning innehåller ett förbud mot sådana försäljningar. (69) Importören varnade därför försäljarna att man vid en överträdelse måste räkna med att det undantag som beviljats av kommissionen återkallas. Autogerma tillämpade alltså i detta fall en ofullständig utläggning, som måste ge försäljarna det felaktiga intrycket att de bryter mot gemenskapens konkurrenslagstiftning med risk för motsvarande sanktioner, även när de säljer till mellanhänder.

(57) Både Autogerma och Audi visste att vissa försäljare gentemot kunderna förklarade att de inte kunde eller hade tillstånd att sälja till utlandet respektive till utlänningar (ai clienti dicono che non posseno vendere all'estero. . .). Särskilt med tanke på en eventuell undersökning genom Europeiska kommissionen anvisades försäljarna att gentemot kunderna inte hänvisa till förbud från Autogerma eller tillverkarna, utan att visserligen ta emot beställningar, men att sedan förespegla lager- och leveranssvårigheter. (70)

(58) Autogerma upprepade vid flera tillfällen att företaget var fast beslutet att vidta nödvändiga åtgärder "för att uppnå det fastställda målet att stoppa exporterna från Italien". (71) I detta syfte utarbetades en åtgärdskatalog i samråd med tillverkarna. (72) Autogerma var medveten om att vissa element i den egna strategin inte var förenliga med de framtida gemenskapsreglerna om försäljning av motorfordon. (73)

b) Klassificering av dokumenten

(59) Volkswagen, Audi och Autogerma hemligstämplade många av de dokument som handlar om begränsningsåtgärder. Så klassades till exempel den korrespondens som gäller katalogen med åtgärder för att kontrollera och hindra återexporter som "hemlig" eller "konfidentiell" (74) Dokument om införandet av den delade handlarmarginalen, (75) om förmaning och övervakning av försäljare (76) samt om uppsägning av försäljare (77) kännetecknades ofta som "konfidentiella".

c) Hur försäljarna påverkades

(60) Sammanfattningsvis kan sägas att koncernens språkbruk, som i synnerhet Autogerma använde i sin korrespondens med de italienska försäljarna, ofta lät påskina att allt slags återexport var förbjuden. Det var därför ofrånkomligt att detta språkbruk hos försäljarna skapade en osäkerhet som gjorde att de i ett flertal fall också avstod från att göra affärer med konsumenter respektive med befullmäktigade mellanhänder. Oberoende av om ett fastställt språkbruk för parallell handel existerar eller ej, hade det krävts en exakt terminologisk distinktion som den som ligger till grund för förordningarna (EEG) nr 123/85 och (EG) nr 1475/95.

(61) Ett oenhetligt och oklart språkbruk avseende den parallella handeln medför osäkerhet inom koncernen, dvs. inom ramen för samtalen och korrespondensen mellan Volkswagen AG, Audi AG och Autogerma SpA. Dessutom påverkar detta språkbruk koncernens relationer till försäljarna och skapar osäkerhet bland dessa om vilket slags försäljning som är tillåten eller förbjuden. På så sätt begränsas försäljarnas handlingsfrihet när det gäller försäljningar utanför de avtalade områdena.

2. Marginalpolicy

a) Volkswagen AG

(62) I samband med att den nya VW Polo-modellen skulle släppas ut på den italienska marknaden, meddelade Volkswagen i oktober 1994 att man skulle införa en delad handlarmarginal (split-margin) som skulle vara bunden till att försäljningen ägde rum inom det avtalade området (78). Den vanliga principen är att importören eller försäljaren av tillverkaren får en rabatt på det fakturerade beloppet för varje beställd bil. För den gamla VW Polo-modellen uppgick denna rabatt till 13 %. För den nya VW Polo-modellen delades handlarmarginalen upp i två delar, närmare bestämt i en "basrabatt" på 8 % som betalades ut direkt, dvs. i samband med faktureringen, och i en särskild rabatt på 5 % som skulle ges i efterhand och som var beroende av att bilen registrerades i försäljarens avtalsenliga område. (79)

(63) Volkswagen var medveten om att införandet av en delad handlarmarginal varken var förenligt med den nya förordningen (EG) nr 1475/95 eller med förordning (EEG) nr 123/85, eftersom "syftet är just att stoppa den av kommissionen önskade gränsöverskridande handeln". Åtgärden ansågs därför vara behäftad med "stor bötesrisk" och skulle därför förbli en "intern angelägenhet". Volkswagen föreslog därför för Autogerma att "komma överens om ett språkbruk och en hantering som också skulle hålla inför kommissionen". (80) Att systemet med delade marginaler verkligen tillämpades bekräftas av Volkswagen vid flera tillfällen. (81)

b) Audi AG

(64) Mot bakgrund av de italienska försäljarnas stora försäljningsvolymer utanför de avtalade områdena beslöt Audi i oktober 1994 att införa en "ett nytt system för utbetalningen av handlarmarginaler" efter samråd med Autogerma, återförsäljarorganisationen (Unione Concessionari Audi Volkswagen - UCAV) och Volkswagen. Det nya systemet skulle gälla nya modeller (dvs. först för Audi A 4).

(65) Enligt det nya systemet skulle basmarginalen på 15 %, som exempelvis för den gamla Audi 80-modellen betalades i samband med faktureringen, delas upp i en del på 10 % som betalades ut direkt, dvs. i samband med faktureringen, och i en särskild marginaldel på 5 % som skulle betalas ut varannan månad mot att registreringsbeviset lades fram.

(66) Systemet tillämpades från och med den 18 oktober 1994 på så sätt att man i samband med faktureringen visserligen betalade ut hela basmarginalen på 15 %, men att den särskilda marginaldelen på 5 % kunde återkrävas (tas bort) i efterhand. (82) Som ett första steg fick tillverkaren respektive importören på så sätt möjlighet att fullständigt kontrollera bilregistreringen och framför allt att skilja mellan registreringar inom och utanför det avtalade området. I ett andra steg skulle marginaldelen på 5 % återkrävas av försäljaren, om bilen hade sålts utanför det avtalade området.

c) Autogerma SpA

(67) Avtalen mellan Autogerma och de italienska försäljarna innehöll i en bilaga (allegato "A") en översikt över avtalade handlarmarginaler uppdelade efter modeller (sconto in fattura). För Volkswagen-modellerna uppgick marginalen till 13 % respektive 15 % och för Audi-modellerna till 15 % respektive 16 %. (83) Med verkan från och med den 1 januari 1994 fogades en överenskommelse (convenzione) till bilagan, enligt vilken nya modeller uttryckligen undantogs från tillämpningen av dessa handlarmarginaler. (84)

1. Åtgärder avseende Volkswagen

(68) Avseende försäljningar av den nya VW Polo-modellen informerade Autogerma de italienska försäljarna i oktober respektive november 1994 om det nya marginalsystemet. De nya reglerna gällde dels demonstrationsexemplar av typ Polo, där den tidigare basmarginalen på 13 % skulle delas upp i två delar, närmare bestämt i en del på 10 % och en på 3 %, varvid den andra delen dock endast skulle betalas ut under förutsättning att bilen under minst sex månader varit registrerad i försäljarens namn, dvs. inom det avtalade området. I övrigt, dvs. i fråga om alla övriga beställningar avseende den nya Polo-modellen, följde Autogerma Volkswagens anvisningar, enligt vilka den tidigare basmarginalen på 13 % skulle delas upp i en del på 8 % som betalades ut direkt och en rabatt på 5 % som endast gavs vid försäljning inom det avtalade området. (85) Kommissionen fick vid undersökningen bekräftat att den delade handlarmarginalen från och med november 1994 tillämpades på så sätt att den ena delen endast betalades ut för bilar som registrerats inom det avtalade området. (86)

2. Åtgärder avseende Audi

(69) I och med att den nya Audi A 4-modellen släpptes ut på marknaden beslöt Autogerma att ändra marginalsystemet för försäljarna. Så skulle basmarginalen på 15 %, som gällde för den gamla Audi 80-modellen och som betalades ut direkt, dvs. i samband med faktureringen, ersättas med en ny basmarginal på endast 10 % (sconto in fattura eller sconto base/immediato). De övriga 5 procenten (sconto differito a breve) skulle försäljarna få en gång varannan månad under förutsättning att bilen sålts och bevisligen registrerats inom det avtalade området. (87) Genom att kalla rabattdelen på 5 % för "efterhandsrabatt som betalas inom kort" ville man undvika en direkt koppling till villkoret att bilen måste säljas respektive registreras inom det avtalade området. (88)

(70) Det nya marginalsystemet skulle ingå i avtalen med de italienska försäljarna i form av ett tilläggsavtal. Enligt tilläggsavtalet skulle Autogerma ha rätt "att i fall av försäljningar utanför det avtalade området av försäljaren återkräva den särskilda marginaldelen så fort man får kännedom därom". (89)

(71) Autogerma informerade Audi i november 1994 om att det nya marginalsystemet för Audi A 4 hade införts i Italien och skulle gälla under en preliminär testperiod fram till den 30 april 1994. Utbetalningen av den aktuella rabattdelen på 5 % skulle fortsätta fram till den 30 april 1995, då det skulle tas ett slutligt beslut.

(72) En marginalpolicy som ger försäljaren en lägre marginal vid försäljningar eller registreringar utanför det avtalade området reducerar försäljarens inkomst och den resulterande vinsten. Genom marginalpolicyn begränsas därmed försäljarnas ekonomiska spelrum när det gäller detta slags försäljning.

3. Bonuspolicy

(73) Den bonus på 3 % som betalades ut vid sidan om handlarmarginalen skulle i princip finnas kvar. Audi betonade i detta sammanhang att "försäljningen utanför den egna zonen . . . är tillåten upp till högst 15 %" och att bonusen på 3 % inte skulle ges vid försäljningar utöver denna andel. (90)

(74) Vid försäljningar utanför det egna avtalsenliga området skulle den ekonomiska nackdelen för försäljaren uppgå till 8 % av beräkningsunderlaget, eftersom bonusen kopplades till försäljning - och senare även registrering (91) - inom "området med särskilt marknadsansvar". (92) Audi hade helt klart för sig att försäljarna vid försäljningar utanför det avtalade området skulle få en negativ cash flow, eftersom kostnaderna i samband med försäljningen kunde beräknas till 10 % och principiellt bars av försäljaren själv. (93)

(75) Inom ramen för en överenskommelse (convenzione "B"), som åtminstone sedan 1987 bilagts återförsäljaravtalen, fastställdes en bonus på 3 % som betalades ut en gång per kvartal och som bestod av bonusdelar för "målregistreringar", "standarder" och "nöjda kunder". (94) Denna bonus gavs utöver den vanliga handlarmarginalen. För att beräkna bonusen utgick man från antalet fordon som sålts inom det avtalade området, men bonusen gavs även för försäljningar utanför det området, dock under förutsättning att detta slags försäljning inte överskred 15 % av försäljarens totala leveranser.

(76) Autogerma slutade betala ut denna bonus åtminstone från och med 1993 för allt slags försäljning utanför det avtalade området (95) och vägrade att betala ut den alls åtminstone från och med januari 1994. (96) I den uttryckliga avsikten att hindra parallella exporter beslöt Autogerma i september 1994 att i framtiden endast betala ut bonusen för bilar som registrerats inom det avtalade området. (97)

(77) Den överenskommelse i bilagan till återförsäljaravtalet som nämns i punkt 75 (convenzione "B") ändrades därför på motsvarande sätt. Medan bonusen enligt den tidigare versionen betalades ut om försäljningen ägde rum inom det avtalade området, kopplades den enligt den nya versionen av den 31 december 1994 dessutom till att fordonet registrerades inom det avtalade området. (98) Gränsen på 15 % för försäljningar respektive registreringar utanför det avtalade området bibehölls. (99)

(78) Återförsäljarorganisationen UCAV hyste dock tvivel om att de planerade åtgärderna var förenliga med EG:s förordningar om försäljning av motorfordon och med återförsäljaravtalen. (100)

(79) Audi bekräftade införandet och genomförandet av det nya bonussystemet i fråga om att koppla bonusen på 3 % till registreringen i Italien. (101) Autogerma bekräftade senare vid flera tillfällen att bonussystemet verkligen genomförts: "Vad avser bonusutbetalningar för perioden januari till april 94 har det beslutats att 63 försäljare inte skall få någon bonus för kundleveranser utanför det avtalade området". (102) Även under sista kvartalet 1994 och första kvartalet 1995 betalades bonusen endast ut för registreringar inom det avtalade området. Autogerma vägrade dessutom att betala det så kallade "organisationsbidraget" för fordon om sålts utanför det avtalade området. (103)

(80) Som resultat kan fastslås att det införda nya marginal- och bonussystemet utgjorde ett effektivt instrument - främst i ekonomiskt hänseende - för att sätta press på försäljarna att inte sälja (respektive registrera) fordon utanför det egna avtalsenliga området. Vid försäljningar utanför det området fick försäljarna räkna med en avsevärt minskad avkastning. Försäljaren går ju dessutom vid sådana försäljningar hur som helst miste om den så kallade eftermarknaden som normalt är mycket lönande. Genom att införa denna marginal- och bonuspolicy minskades det ekonomiska incitamentet till sådana affärer ytterligare. Många försäljare avstod därför från detta slags försäljning, oberoende av om det rörde sig om potentiella affärer med återförsäljare utanför säljorganisationen eller konsumenter. Audi bekräftade flera gångar att det nya systemet verkligen tillämpades. (104)

(81) En policy enligt vilken marginalen eller bonusen minskas vid försäljningar eller registreringar utanför det avtalade området påverkar försäljarnas avkastning från sådana affärer och därmed vinsten. Genom denna policy begränsas därmed försäljarnas ekonomiska spelrum när det gäller sådan försäljning.

4. Restriktioner för leveranser till den italienska marknaden

(82) Redan i augusti 1993 utarbetade Volkswagen och Audi preliminära riktlinjer för att reducera leveranser från den grå marknaden och delade upp dessa i ett "formellt förfarande" och i "praktiska åtgärder". (105) Medan de första åtgärderna främst gällde efterlevnaden av återförsäljaravtalen, föreslogs som konkret åtgärd särskilt att minska de italienska lagren.

a) Volkswagen AG

(83) I syfte att begränsa återexporterna från Italien tog Volkswagen i slutet av 1993 beslut om en "behovsstyrd anpassning av produktionen för den italienska marknaden", om "behovsanpassad försörjning av detaljhandeln" och om åtgärder för att "minska försäljarnas lager". (106) Leveranspolicyn för Italien medförde åtminstone under 1995 flaskhalsar och långa leveranstider för nästan alla modeller.

(84) Volkswagen anpassade redan under första kvartalet 1995 "leveranserna avseende modellerna Vento, Variant och Passat till efterfrågan i Italien så att det inte bör finnas kvar något tryck från lagren". (107) Detta visar att Volkswagens policy var framgångsrik när det gällde att begränsa utrymmet för eventuella återexporter genom restriktioner för leveranser till den italienska marknaden.

b) Audi AG

(85) Kunder som hade beställt en Audi annullerade sina beställningar i stor omfattning på grund av för långa leveranstider (över 9 % under perioden 1 januari-10 april 1995). (108) I februari 1995 beslöt tillverkarna ändå att annullera en leverans på ytterligare 8 000 bilar av modell A 4, som de italienska försäljarna hade fått löfte om genom Autogerma och som uppenbarligen skulle återexporteras. (109) I april försvarade Audi leveranskvoteringen för den nya A 4-modellen med "att endast den italienska efterfrågan kan tillgodoses". (110) Med tanke på återexporterna (grå marknad) tyckte Audi och Volkswagen även senare under året att restriktionerna för leveranser till den italienska marknaden skulle bibehållas. (111)

(86) Utbudet för försäljning till kunder från andra medlemsstater begränsas genom en leveranspolicy som rättar sig efter den förväntade eller faktiska efterfrågan från de italienska kunderna och inte tar hänsyn till att det uppenbarligen finns en stor efterfrågan från utlandet. Följden är långa leveranstider, särskilt när det gäller försäljning till kunder från andra områden. Genom detta begränsas försäljarnas spelrum för sådan försäljning påtagligt, i synnerhet med avseende på utländska kunder.

5. Leveransbegränsningar inom säljorganisationen

(87) I vissa områden sjönk tydligen orderingången hos VW/Audi-försäljare drastiskt på grund av ett ökande antal grå importer genom icke-auktoriserade återförsäljare, men även på grund av återimporterade bilar som av VW/Audi-försäljare erbjöds till priser som låg märkbart under de priser som erbjöds av tyska försäljare inom säljorganisationen. En rad försäljare, framför allt i Tyskland, såg sig därför föranlåtna att återimportera bilar från Italien via italienska försäljare eller direkt via Autogerma, men beklagade sig över ovanligt långa leveranstider. (112)

(88) Volkswagen förklarade situationen med åtgärderna avseende en "behovsanpassad försörjning av den italienska marknaden . . . som har till följd att den italienska handeln först och främst betjänar sin traditionella kundkrets på platsen med den vara som står till buds". I september 1993 krävde VAG:s återförsäljarorganisation av Volkswagen "att alla horisontella inköp inom Europa, vare sig de görs av handlare eller av våra kunder, måste motarbetas med alla medel". (113)

(89) Tyska försäljare krävde av Audi att se till att "möjligheten att återimportera tillverkarsubventionerade exportbilar till Tyskland försvinner så fort som möjligt", eftersom "försäljningspriset för dessa bilar i Tyskland . . ." låg "under leveranspriserna för försäljare i den tyska organisationen " och därför "på sikt . . . de tyska försäljarna" berövades "sina utkomstmöjligheter". (114) Återimporter av tyska försäljare upptäcktes av andra tyska försäljare som lämnade uppgifterna om chassinummer och om de levererande italienska försäljarna till Audi. (115)

(90) I fråga om den italienska marknaden uppmanades Audi av Autogerma att se till att italienska försäljare inte hela tiden "stördes" av tyska försäljare som var intresserade av parallella importer och som kontaktat Autogerma per brev. (116) Dessutom tillbakavisade Autogerma förfrågningar från tyska försäljare om leveransmöjligheter (så kallade korsvisa leveranser inom VAG-säljorganisationen) under hänvisning till otillräckliga lager, flaskhalsar vid leveranser och långa leveranstider. (117)

(91) Som möjlig lösning föreslogs avtal med importören som innehåller klara bestämmelser om att de levererade fordonen endast var avsedda för importörens marknad och att avtalssanktioner eller avtalsuppsägning skulle varslas respektive sättas i verket vid överträdelser. (118) Tillverkarna kände följaktligen att de hade krav på sig från de tyska försäljarna att stoppa återimporter till Tyskland.

(92) Försäljarnas spelrum för att införskaffa fordon begränsas genom hinder mot "korsvisa leveranser" inom säljorganisationen, dvs. försäljarnas möjlighet att köpa fordon av auktoriserade försäljare i andra medlemsstater.

6. Uppsägning av avtal

(93) I slutet av 1993 uppmanade Autogerma 50 försäljare (bl.a. Brenner Garage, Bozen, ett företag med stor omsättning) med hot om avtalsenliga konsekvenser att omedelbart upphöra med den organiserade försäljningen utanför de avtalade områdena. (119) Dessa varningar upprepades 1994 och 1995. (120)

(94) Efter att redan ha sagt upp tre återförsäljaravtal under 1993 (121) beslöt Autogerma i maj 1994 att även säga upp avtalet med Brenner Garage. (122) I februari 1995 hade det totala antalet uppsagda försäljare ökat till tolv. (123)

(95) Autogerma sade uppenbarligen upp avtalen med försäljarna på grund av försäljningar utanför de avtalade områdena (respektive "grå importer"), betonade dock samtidigt att de "utåt naturligtvis" sades upp "av andra skäl." (124) Som uppsägningsskäl anfördes heller aldrig försäljningar till icke-auktoriserade återförsäljare, (125) utan främst att försäljningsmålet inte hade uppnåtts och att avtalsförpliktelser inte beaktas. I åtminstone ett fall sades avtalet upp under hänvisning till förordning (EG) nr 1475/95. (126)

(96) Detta handlingssätt pekar på att Volkswagen AG, Audi AG och Autogerma SpA var medvetna om att deras åtgärder också påverkade sådana återimporter som enligt lag är tillåtna, dvs. försäljning till icke-italienska konsumenter respektive till befullmäktigade mellanhänder.

(97) Uppsägningen av återförsäljaravtal eller hotet om uppsägning på grund av försäljningar utanför det avtalade området gör att den berörda försäljaren avstår från sådana försäljningar.

7. Krav på skriftlig försäkran från konsumenten

(98) Redan i oktober 1993 rekommenderade Autogerma de italienska försäljarna att av konsumenterna kräva en så kallad skriftlig försäkran. (127) I ett senare skriftligt meddelande från mars 1994 fick rekommendationen en strängare formulering, enligt vilken alla kunder som försäljaren inte kände och särskilt utländska kunder skulle underteckna en försäkran i samband med att köpekontraktet ingicks (dichiarazione di Impegno). Under hot om ett avtalsvite om 10 % av köpeskillingen måste kunden enligt försäkran lova att inte återförsälja bilen innan tre månader gått från köpedatum och under inga omständigheter innan mätarställningen uppnått minst 300 mil. (128)

(99) Konsumentens handlingsfrihet när det gäller att köpa en bil i en annan medlemsstat begränsas av att tillverkaren, dennes importör eller ett annat företag inom säljorganisationen kräver en skriftlig försäkran, enligt vilket konsumenten lovar att inte återförsälja bilen innan en viss tid har löpt ut eller innan en viss mätarställning uppnåtts.

D. Följderna av Volkswagens, Audis och Autogermas avtal och förfaranden

(100) Som kontrahent till de italienska försäljarna var det Autogermas uppgift att genomföra dessa åtgärder. Autogerma framhöll dock att Audi inte själv kunde vidta åtgärder i Italien utan att de krävde Autogermas "godkännande". (129)

(101) Autogerma påpekade för försäljarna på olika sätt (skrivelser, granskningar, bilaterala möten, muntliga förmaningar), vilka konsekvenser försäljningar utanför det avtalade området skulle få. Detta gjorde att försäljare ofta avhöll sig från sådana försäljningar. Många kunder avstod från att köpa en bil, eftersom försäljarna hänvisade till leveransproblem och långa leveranstider och eftersom de både skriftligen och muntligen uteslöt försäljning till andra än italienare.

I. Konsumenternas reaktioner

(102) Många kunder har både för kommissionen och för tillverkarna berättat om svårigheter vid bilköp i Italien. Av de samlade dokumenten framgår att en rad kunder nekades köp på grund medborgarskapet. Många kunder berättar att olika försäljare reagerat på samma sätt, vilket framgår av följande:

- ". . . erhalte ich von den Händlern dort immer wieder die Auskunft, daß sie zwar gerne an mich liefern würden, aber vom Importeur kein Auto bekämen, sobald ein Deutscher als Erwerber auftritt" (130);

- ". . . bekam ich vom Firmenchef die telefonische Auskunft, daß er mir als Deutschem kein Auto verkaufen darf (eine Bestimmung der Volkswagen AG)" (131);

- ". . . wurde mir . . . bei drei VW-Händlern mitgeteilt, daß der Export jeglicher Fahrzeuge nicht erlaubt sei und man sich an diese Anordnung strikt zu halten habe. Einigen Händler sei - wegen Mißachtung dieser Anordnung - bereits die Konzession entzogen worden" (132);

- "All dealers told me that it is not possible to buy a car for export. Some of them told me that it is not possible because they wouldn't become any car in the future if they order a car for an Austrian once more" (133);

- "Es wurde mir . . . mitgeteilt, daß die jeweilige Werkstätte ein Verbot von der Generalvertretung v. Audi hätte, die Autos an Ausländer zu verkaufen" (134);

- ". . . daß die italienischen Händler an Personen aus der Bundesrepublik Deutschland und Österreich, angeblich wegen einer Weisung des Fahrzeugherstellers, nichts verkaufen dürfen" (135);

- ". . . wurde uns mitgeteilt, daß wir, auf Anordnung von Wolfsburg, als Deutsche keinen Wagen dieser Modelle bekommen könnten" (136);

- "Die Antwort . . . lautete nämlich unisono, daß sie mit Repressalien seitens des Generalinporteurs zu rechnen hätten, wenn sie auch nur ein Auto nach Österreich liefern" (137);

- "Von ital. VW/Audi-Händlern wurde mir in den letzten Monaten aufgrund diverser Anfragen jeweils mitgeteilt, daß es ihnen vom VW/Audi-Konzern nicht gestattet ist, Fahrzeuge nach Österreich zu verkaufen" (138);

- "Mit `leichtem Hinterton in der Stimme` wurde mir überall gesagt, daß `keine Liefermöglichkeit` für Kunden aus Deutschland bestünde. Manchmal wurde auch etwas mehr gesagt" (139);

- "sobald wir aber dem Händler sagen, diese Fahrzeuge sind für einzelne Privatpersonen in Deutschland oder Österreich bestimmt und daß wir Ihnen ohne weiteres ein Vermittlungs- oder Einkaufsmandat mit einer vom Notar beglaubigten Unterschrift vorlegen, will kein Händler nichts mehr wissen", bzw. "Die Antwort der Händler ist folgende: was Audi, Ingolstadt (Deutschland) sagt, wissen sie nicht, sie haben von ihrem Generalimporteur Autogerma absolutes Exportverbot, auch an private Endkunden." bzw. "hat ca. vor einem Monat der österreichische Automobilclub (ÖMTC) auch probiert in Norditalien Fahrzeuge Ihrer Marke mit Mandat für Endkunden einzukaufen, auch die haben kein einziges Fahrzeug von dem Händler bekommen." (140);

- "Er sagte mir, daß er von Seiten der Geschäftsführung von Auto Brenner gehalten sei, den Kaufvertrag nicht eher rauszuschicken, bis von Ihnen die ausdrückliche schriftliche Bestätigung vorliegt, daß (. . .) Frau ein Fahrzeug kaufen darf." (141).

II. Förhållandet mellan försäljare och Autogerma

(103) På grund av Autogermas anvisningar och varningar åtog sig flera försäljare uttryckligen gentemot Autogerma att inte sälja utanför det avtalade området, i synnerhet inte till utlandet. (142) En rad försäljare vidtog motsvarande åtgärder (inga exporter respektive inga exporter utöver 15 %, registrering i Italien av alla bilar, uppsägning av medarbetare som sålt till utlandet, förhandsgodkännande av importören). (143) Autogerma bekräftade exempelvis gentemot Audi att man lyckats med åtgärden enligt vilken alla försäljningar skulle vara kopplade till Autogermas förhandsgodkännaden.

III. Förhållandet mellan försäljare och kunder

(104) Flera italienska försäljare vägrade att sälja bilar till kunder från Tyskland och Österrike som följd av den strategi som tillverkarna respektive importören hade lagt upp för att hindra återexporten av nya bilar från Italien till dessa medlemsstater (se avsnitt I). En rad försäljare avrådde sina kunder från att registrera bilen utanför Italien med hänvisning till risken för "problem" med tillverkaren, vilket framgår av följande:

"Stiamo facendo tutto il possibile per tentare di riportare la vettura in Italia convincendo il cliente ad annullare la targatura. Siamo veramente spiacenti che questa vendita Vi abbia creato spiacevoli inconvenienti con la fabbrica".(144)

(105) Gentemot utländska kunder motiverades denna vägran på olika sätt, så exempelvis med följande standardformulering avseende den påtänkta återexporten av bilen: "wir danken Ihnen für Ihr Fax (Ihren Brief) aber wir verkaufen nicht (mehr) nach Ausland" (145) eller "es tut uns leid, aber wir haben die Ausfuhr unterbrochen". (146)

(106) I andra fall hänvisade försäljarna till tillverkarens restriktioner i fråga om leveranser och rekommenderade kunden att avstå från köpet. Försäljarna svarade sålunda på ett flertal kundfrågor med följande standardbrev:

"da wir vom Werk nur eine kontingentierte Stückzahl an Fahrzeugen (VW-Audi) erhalten, ergeben sich unsichere Lieferzeiten, die sich bis über ein Jahr erstrecken können. Als Folge davon regelmäßige Preisänderungen und die Preisgarantie kann nicht mehr gewährt werden. Aus diesem Grund werden Sie wahrscheinlich davon absehen, Ihr Fahrzeug bei uns zu kaufen".(147)

(107) Autogerma bekräftade att strategin var framgångsrik och meddelade Audi:

". . . wie aus der Ihnen vorliegenden monatlichen Verkaufsstatistik hervorgeht, ist der Verkauf von Audi-Neuwagen ins Ausland enorm zurückgegangen. . . . Nach unseren Erkenntnissen behält sich der Händler im Rahmen seiner Verkaufspolitik vor, basierend auf den ihm zugeteilten Produktionsquoten Lieferzeiten zu nennen und seine Stammkundschaft zu bedienen".(148)

Audi erkände att så var fallet, konstaterade dock följande: "leider . . . nach wie vor von vielen italienischen Händlern die Aussage gemacht (wird), daß es ihnen vom Hersteller bzw. vom Importeur untersagt worden sei, Fahrzeuge an ausländische Endabnehmer zu verkaufen".(149)

Kapitel 2

RÄTTSLIG BEDÖMNING

(108) Volkswagen och Audi säljer sina motorfordon inom gemenskapen via selektiva återförsäljarnät. Volkswagen och Audi har utnämnt Autogerma till italiensk ensamimportör för motorfordon av märkena VW och Audi. Autogerma sluter återförsäljaravtal med försäljarna i den officiella säljorganisationen på grundval av ett standardiserat återförsäljaravtal som omfattar försäljningen av båda märken, VW och Audi. Enligt uppgift från Volkswagen planerar man att från och med 1997 organisera försäljningen av märkena VW och Audi oberoende av varandra.

(109) Enligt en fast rättspraxis från Europeiska gemenskapernas domstol (se t.ex. domstolens dom den 24 oktober 1995 i mål C-266/93, Bundeskartellamt mot Volkswagen AG, VAG Leasing GmbH, C - 266/93, REG 1995, s. I-3477) kan avtal mellan ekonomiska aktörer med verksamhet inom olika försäljningsled, så kallade vertikala avtal, utgöra avtal enligt artikel 85.1 om omfattas av förbudet enligt den bestämmelsen.

A. Artikel 85.1

I. Företagen

(110) Volkswagen AG med sina dotterbolag Audi AG och Autogerma SpA samt försäljarna inom säljorganisationen är företag enligt artikel 85.1.

II. Avtal

1. Exportförbud/restriktion

(111) Analysen av Volkswagens, Audis och Autogermas avtal och förfaranden enligt kapitel 1.C visar att de avtalet en policy som syftar till att dela upp marknaden med sina italienska försäljare inom ramen för sitt exklusiva och selektiva distributionssystem. Denna policy tar sig uttryck i det exportförbud/den exportrestriktion som ålagts de italienska försäljarna.

(112) Exportförbudet/exportrestriktionen kan härledas ur ett åtgärdssystem bestående av förebyggande åtgärder, kontrollåtgärder och straffåtgärder. Kommissionen upptäckte vid undersökningen dokument, i vilka de olika åtgärderna finns förtecknade. Som bevis kan framför allt anföras de dokument som nämns i kapitel 1.C.I (se fotnot 14-18 och dokumentet Maßnahmenprogramm (Åtgärdsprogram) av den 10 februari 1995 i fotnot 123).

(113) Vad gäller de olika åtgärderna hänvisas det till de varningar och anvisningar som riktades till försäljarna och som beskrivs i kapitel 1.C.II.1 (dokument i fotnoterna 14, 61-70).

(114) I kapitel 1.C.I visas hur försäljarna övervakades genom kontroll av orderingången, av försäljningarna - inbegripet försäljarens skyldighet att inte sälja bilar till icke-italienska kunder utan förhandsgodkännade av Autgerma, kontroll av registreringar och kontroll genom granskning (dokument i fotnoterna 40-48 och 143). Av kapitel 1.C.I framgår hur tillverkarna och importören samarbetade för att kontrollera det italienska återförsäljarnätets försäljningsverksamhet (dokument i fotnoterna 18-30).

(115) I kapitel 1.C.II.6 nämns exempel på tillämpningen av straffåtgärder, såsom förmaningar, varningar och uppsägningar, riktade mot de italienska försäljarna. Hänvisas kan särskilt till dokumenten i fotnoterna 71, 119-126 och det i fotnot 62 nämnda dokumentet Export aus Italien (Export från Italien) av den 13 juni 1994.

I kapitel 1.C.II.3 beskrivs den överenskommelse som åtminstone sedan 1987 ingick i återförsäljaravtalen med de italienska försäljarna och enligt vilken bonusen principiellt endast utbetalades för försäljningar inom det avtalade området (se dokument i fotnot 94). Överenskommelsen skärptes genom den ändring av återförsäljaravtalet som trädde i kraft den 1 januari 1995 (se dokument i fotnot 98) och som innebar att bonusen kopplades till kravet på att varje såld bil också registrerades i försäljarens avtalsenliga område, vilket också framgår av kapitel 1.C.II.3, liksom att bonusen verkligen spärrades åtminstone sedan 1993 (se dokument i fotnoterna 18, 95 och 96). Som bevis för att det infördes en delad handlarmarginal, som började tillämpas i samband med modellerna VW Polo och Audi A4, anförs dokumenten i fotnoterna 78-81, 84 och 85 avseende Volkswagens försäljning (kapitel 1.C.III.1 och kapitel 1.C.II.2.c) och dokumenten i fotnoterna 82 och 87-89 för Audis försäljning (kapitel 1.C.II.2).

(116) Exportförbudet/restriktionen omfattar också förbudet mot korsvisa leveranser, dvs. försäljningar inom själva säljorganisationen. De italienska försäljarna får inte sälja till auktoriserade VW- och Audi-försäljare i andra medlemsstater. Detta framgår av att Autogerma meddelade Audi att tyska försäljare störde de italienska försäljarna och dessutom uppmanade Audi att se till att de tyska försäljarna upphörde med sina korsvisa köp. Som bevis anförs främst de dokument som nämns i fotnoterna 112 och 113 (kapitel 1.C.II.5) och i fotnoterna 14 och 116 (kapitel 1.C.II.5). Dessutom tillbakavisade Autogerma själv förfrågningar från auktoriserade försäljare utanför Italien genom att hänvisa till otillräckliga lager (se dokument i fotnot 117, kapitel 1.C.II.6) och alltså inte med motiveringen att importören inte sålde direkt.

(117) Exportförbudet/restriktionen genomfördes också med hjälp av restriktioner för leveranser till den italienska marknaden (se dokument Massnahmenprogramm (Åtgärdsprogram) av den 10 februari 1995 i fotnot 123). De dokument som kommissionen upptäckte i samband med undersökningen visar att de italienska försäljarna tvingades följa exportförbudet/restriktionen genom den restriktiva leveranspolicy som VW förde från och med november 1993 (se dokument Maßnahmen zur Begrenzung von Re-Exporten aus Italien (Åtgärder för att begränsa återexporter från Italien) i fotnot 106, kapitel 1.C.II.4) och Audi åtminstone från och med december 1993 (se anteckning i fotnot 106 Gespräch am 14. Dezember 1993 in Wolfsburg, Marken Audi und VW: Preisplanung Italien/EG-Preisharmonisierung (Möte den 14 december 1993 i Wolfsburg, märkena Audi och VW: prisplanering Italien/EG-prisharmonisering)).

(118) Autogerma bekräftade i en skrivelse av den 13 juni 1994 till Audi (Export aus Italien [Export från Italien, se fotnot 62]) att dessa leveransbegränsningar verkligen existerade enligt följande:

". . . Obwohl die Lieferzeiten für den Audi 80 von bis zu 8 Monaten deutlich reduziert werden konnten, werden die Händler noch immer kontingentiert. Ein Händler, der eine übergroße Anzahl an Audi 80 bestellt, bekommt diese nicht geliefert . . .".

(119) Volkswagen sade vid ett möte med Audi den 22 mars 1995 (se protokollet från detta möte av den 27 mars 1995 i fotnot 107) att leveranserna med motorfordon av märket VW hade anpassats till efterfrågan i Italien. Försäljaren fick således endast så många fordon att det räckte för kunderna i det avtalsenliga området. Med avseende på den nya Audi A4-modellen meddelade också Audi i ett internt memorandum Stand Maßnahmen gegen Graumarkt av den 25 november 1994 (Läget i fråga om åtgärder mot den grå marknaden, se dokument i fotnot 82) följande:

". . . Belieferung wird so gesteuert, daß nur die italienische Nachfrage befriedigt wird . . .".

(120) Till de åtgärder som vidtogs i samband med exportförbudet/restriktionen hör också det krav enligt vilket försäljarna endast fick sluta köpekontrakt med en konsument om denne först skrev på en skriftlig försäkran (se kapitel 1.C.II.7 och dokumenten i fotnoterna 127 och 128).

2. Avtal

(121) Exportförbudet/restriktionen ingår i avtalsförhållandet mellan Autogerma och försäljarna i den selektiva säljorganisationen i Italien för märkena VW och Audi. Exportförbudet/restriktionen avtalades med försäljarna, dels med hjälp av skriftliga meddelande, dels muntligen, och avtalet godkändes av försäljarna.

(122) Autogerma genomförde Volkswagens krav i fråga om ett nytt marginalsystem genom att skicka ut två skriftliga meddelanden till försäljarna. Autogerma hade redan tidigare skapat den rättsliga grunden för detta med verkan från och med den 1 januari 1994. Genom en överenskommelse (convenzione) i bilagan till återförsäljaravtalet undantogs nämligen nya modeller från tillämpningen av den tidigare rabattpolicyn, dock fastställdes inget nytt system för marginalerna (se kapitel 1.C.II.2, i synnerhet punkt c). Autogerma förverkligade därefter det nya marginalsystemet med hjälp av de skriftliga meddelandena av den 20 oktober 1994 och 2 november 1994 (se kapitel 1.C.II.2 och de dokument som nämns i fotnot 85). I det skriftliga meddelandet av den 20 oktober 1994 meddelade Autogerma hur det nya marginalsystemet skulle se ut och använde den nya VW Polo-modellen som exempel (översättning i fotnot 85).

". . .

>Plats för tabell>

Ciò premesso, nell'intento di trovare valide soluzioni di interesse vitale, per noi come per tutta la Organizzazione, in merito alle problematiche più volte emerse, che spingono talora alcune Aziende a comportamenti non in linea con i reciproci interessi (per esempio, vendite tramite rivenditori non autorizzati, sconti non motivati ed eccessivi, vendite fuori territorio, e altro) si è trattata - con il Presidente, i Vicepresidenti e alcuni Consiglieri dell'UCAV, presenti a Verona martedì 18.10 u.s. nell'ambito della riunione del Gruppo di lavoro ISC - una nuova strutturazione degli sconti per la Nuova Polo, così composta:

>Plats för tabell>

In particolare, lo sconto `differito a breve` di cui al punto b- verrà riconosciuto a posteriori ma in tempi brevi, e sarà basato specificatamente sul reciproco impegno, sia nostro come anche di ciascuna Azienda concessionaria della Autogerma, di curare il territorio contrattuale per cui entrambi - Autogerma e concessionaria - sono competenti per impostazione, per commercializzazione e vendita, nonché per l'obbligo della intensa cura reciproca dell'utilizzatore finale residente nel territorio affidato.

Rimane da valutare se opportuno, cioè di interesse comune per tutti noi, di modificare o meno (in su o in giù) la franchigia dell'attuale 15 % (di fuori territorio).

I Signori Delegati UCAV di area prenderanno quindi rapidamente contatto con Voi per approfondire quanto sopra nonché accogliere riflessioni, suggerimenti e migliorie in relazione.

I predetti Delegati si consulteranno quindi successivamente con urgenza con noi affinché la Autogerma possa prendere la propria decisione in via definitiva. . ."

(123) Försäljarna meddelades genom ett skriftligt meddelande av den 2 november 1994 (se fotnot 85) att ett nytt marginalsystem skall tillämpas med omedelbar verkan fram till och med åtminstone den 30 april 1995 i enlighet med vad som sagts i det skriftliga meddelandet av den 20 oktober 1994. Dessa två skriftliga meddelanden blir därmed en del av avtalsförhållandet mellan Autogerma och försäljarna, eftersom de syftar till att närmare reglera de bestämmelser i bilagan till återförsäljaravtalet (convenzione) enligt vilka nya modeller undantas från den tidigare marginalpolicyn. Autogerma säger i det skriftliga meddelandet av den 2 november 1994 att det nya marginalsystemet skall tillämpas med omedelbar verkan. Från och med den 2 november 1994 bildar det nya marginalsystemet en del av avtalsförhållandet mellan Autogerma och försäljarna. Denna tolkning stöds av domstolens dom i de förenade målen Ford mot kommissionen och i begäran om förhandsavgörande i målet Bayerische Motorenwerke mot ALD Auto-Leasing D GmbH. (150)

(124) Senast i november 1994 genomfördes Audis krav i fråga om marginalsystemet av Autogerma. Det nya marginalsystemet skrevs in i de italienska återförsäljaravtalen i form av en tilläggsöverenskommelse (se skrivelse av Autogerma till Audi av den 10 november 1994 Splitmargensystem -Audi A4 (System med delade marginaler - A4) i fotnot 87, kapitel 1.C.II.2 c.2) och dokumenten i fotnot 93).

(125) Dessutom avtalade Autogerma med de italienska försäljarna sedan 1987 i återförsäljaravtalen att bonusen principiellt endast betalas ut för försäljningar till kunder inom det avtalade området (oberoende av om det rörde sig om konsumenter, mellanhänder, andra auktoriserade försäljare eller återförsäljare utanför säljorganisationen). Med verkan från och med den 1 januari 1995 skärptes bonusregleringen (convenzione B) på så sätt att bonusen endast gavs för försäljning av bilar som också registrerades i försäljarens område. Som bevis anförs det dokument som nämns i fotnot 98.

(126) Försäljarna åtog sig tillika uttryckligen gentemot importören att inte sälja utanför det avtalade området, i synnerhet inte till utlandet (se kapitel 1.D.II). Som bevis anförs dokumenten i fotnot 142.

(127) Därutöver visar försäljarnas agerande att de godkänt exportförbudet/restriktionen, vilket framgår av följande:

- På grund av exportförbudet/restriktionen anvisar försäljarna sina underåterförsäljare att inte längre sälja till utlandet. Kommissionen anför som bevis en skrivelse av VW/Audi-handlaren Eurocar SpA av den 6 mars 1995 till sina underåterförsäljare Fantini, Mansutti, Torresan, Ciesse Car, Tonero, Fantini och Autogris (se fotnot 62 och översättning där). I skrivelsen meddelas underåterförsäljarna att Autogerma absolut förbjudit försäljning av fordon till utlandet och att försäljningen utanför det avtalade området inte för överstiga 15 % av den totala försäljningen.

"Già in passato abbiamo avuto modo di intrattenerVi sulla delicata questione delle vendite fuori zona.

Poiché l'Autogerma non intende più tollerare una eccessiva attività di vendita al di fuori della propria area di competenza, ribadiamo quanto segue:

- sono assolutamente vietate le vendite all'estero (anche di quelle vetture preventivamente immatricolate in Italia)

- saranno penalizzate tutte le vendite al di fuori della propria zona di competenza eccedenti il 15 % delle proprie consegne";

- Försäljarna säger upp medarbetare som sålt till utlandet. Som bevis anförs den diarieanteckning (Oggetto: Colloquio con Sig. Beikricher.-BZ. [Ärende: Samtal med herr Beikircher.-B.Z]) av den 21 oktober 1994 som nämns i fotnot 143.

- Försäljarna ber om Autogermas godkännande innan de sluter köpekontrakt med utländska konsumenter (se kapitel 1.D.II). Den hänvisas till de skrivelser av försäljare till Autogerma som nämns i fotnot 143, nämligen brevet av den 19 december 1994 av firman Brenner Garage och brevet av den 22 juni 1995 av firman Dorigoni.

- Försäljarna vägrar sälja till konsumenter med hemvist utanför Italien och till andra VW/Audi-försäljare med motiveringen att de inte längre säljer till utlandet (se kapitel 1.D.III). Som bevis anförs försäljaren Dorigonis skrivelser i fotnoterna 145 och 146.

- Försäljarna råder konsumenter och andra försäljare inom säljorganisationen att avstå från köpet, eftersom de måste räkna med leveranstider på över ett år (se kapitel 1.D.III). Som bevis anförs försäljaren Auto Brenners skrivelse i fotnot 147.

- Försäljarna krävde nämnda skriftliga försäkran av konsumenterna. Som bevis anförs de köpekontrakt som nämns i fotnot 128.

- Försäljarna godtog att bonusen spärrades för alla försäljningar utanför det avtalade området. Autogermas verkställande direktör kunde förbehålla sig rätten att godkänna varje enskilt fall utan tanke på problem från försäljarnas sida. Som bevis anförs det interna memorandumet Non riconoscimento/trattenuta del Maggior Sconto per vendite fuori zona (compreso esportazioni parallele) (Bonusen beviljas ej/hålls tillbaka vid försäljning utanför det avtalade området [inbegripet parallell export]) av den 28 juni 1994 (fotnot 97).

3. Slutsats

(128) De åtgärder som vidtogs av Volkswagen, Audi och Autogerma för att hindra eller begränsa den parallella exporten är inga ensidiga handlingar, som är undantagna från tillämpningen av artikel 85.1, utan ingår i de avtalsförhållanden som tillverkarna upprätthåller via Autogerma med försäljarna i det selektiva återförsäljarnätet, eftersom de vidtogs i ömsesidigt samförstånd om återförsäljaravtalets praktiska utformning. Domstolen fastslog redan i målet 107/82, AEG mot kommissionen (151) att en försäljare som ansluts till ett selektivt återförsäljarnät därmed uttryckligen eller underförstått godkänner tillverkarens policy. Även den restriktiva leveranspolicy som tillämpades av Volkswagen och Audi, betraktad i sitt ekonomiska och rättsliga sammanhang, får verkan inom ramen för försäljningsavtalen med försäljarna. Den restriktiva leveranspolicyn förändrar avtalsförhållandet mellan Volkswagen, Audi, Autogerma och försäljarna. Försäljarnas beställningar tillgodoses inte längre av tillverkarna. Det hänvisas till domstolens dom i de förenade målen 25 och 26/84, Ford mot kommissionen (152) som handlar om ett liknande fall. Dessutom vidhöll de tyska och österrikiska försäljarna åtminstone från och med september 1993 att Volkswagen och Audi skulle vara restriktiva med leveranser till den italienska marknaden (se följande dokument: Rede von Herrn Knief zur Plenum-Veranstaltung mit Herrn Dr. Piëch anläßlich des Europa-Kongresses am 8. September 1993 in Frankfurt [Knief om plenum med dr Piëch i samband med Europakongressen i Frankfurt den 8 september 1993] i fotnot 113 och Protokoll der 7. Konferenz des Europäischen Händlerbeirats VW/Audi vom 21. bis 23. April 1994 in Dublin [Protokoll från Europeiska VW/Audi-återförsäljarorganisationens sjunde konferens i Dublin den 21-23 april] i fotnot 105).

(129) Det är oväsentligt, om försäljarna följer exportförbudet/restriktionen på grund av det tryck som utövas av tillverkaren. För samordnade förfaranden räcker det enligt kommissionens beslut 82/367/EEG (Hasselblad) (153) "(. . .) att ett företag medvetet och självständigt anpassar sitt agerande till ett annat företags önskemål. Varför man gör det eller huruvida man är medveten om lagstridigheten har ingen betydelse".

III. Påtaglig begränsning av konkurrensen

1. Konkurrensbegränsningen som syfte och verkan

a) Syfte

(130) Det åtgärdssystem som tillämpats för att ta reda på försäljare med exportverksamhet och de därmed sammanhängande sanktionerna syftar till att begränsa konkurrensen för varor av samma märke. De italienska försäljarna skall hindras från att utnyttja konkurrensfördelar, t.ex. på grund av fluktuerande växelkurser, gentemot försäljare i andra medlemsstater genom att sälja fordon till kunder som inte har sitt hemvist i det avtalade området respektive inom Italien. Den enda åtskillnaden som görs är huruvida kunden har sitt hemvist inom eller utanför det avtalade området eller Italien, däremot spelar det ingen roll om det rör sig om en konsument, om en befullmäktigad mellanhand, om andra försäljare inom säljorganisationen eller om oberoende återförsäljare utanför säljorganisationen. Genom detta delas marknaderna upp.

(131) Det konkurrensbegränsande syftet med åtgärderna framgår både av åtgärdspaketet som helhet och av varje åtgärd för sig.

i) Åtgärdspaketets konkurrensbegränsande syfte

Åtgärdspaketet syftade till att hindra parallella exporter eller återexporter - som Volkswagen, Audi och Autogerma ofta kallar det - vilket framgår av följande interna memorandum Re-Exporte (Återexporter) från Volkswagen av den 1 mars 1994 (se även fotnot 102):

". . .

3. Trotz preislicher Verschlechterung unserer Produkte in Italien ergab sich durch den Lira-Verfall ein erhebliches Preisgefälle zu Deutschland und anderen Märkten. Diese Situation hat vor allem bei den Händlern im norditalienischen Raum zu Re-Exporten geführt (in Summe 1993 ca. 17 000 Volkswagen PKW nach Deutschland).

Stand: 20. Dezember 1993 KFZ-Zul.Amt Flensburg

4. Durch geeignete Maßnahmen

- Händleraudits

- Abmahnungen

- gezielte Zuteilung

- Bonuskürzungen

- Kündigungen (3 Händler in 1993)

wurde seitens Autogerma S.p.A. und Volkswagen AG Einfluß genommen.

Dadurch wurden die Re-Exporte erheblich eingeschränkt . . .".

(132) Även följande skrivelse av Autogerma till Volkswagen AG av den 26 september 1994 Measures to control and prevent reexport (Åtgärder för att kontrollera och förebygga återexport, se kapitel 1.C.I och fotnot 15 med översättning) talar ett tydligt språk:

". . . with reference to the discussion we had in Verona Thursday 15 and Friday 16 of September . . . we confirm herewith the main measures taken by Autogerma to control and prevent re-export.

We are convinced that with these measures we shall possibly reduce drastically the re-export if also in Germany actions are taken with the German dealers which are continuously looking for new cars getting in touch directly with our dealers and Companies like VAGAS are prohibited to make interesting offerings to our dealers which are in this moment in red figures . . ."

(133) Dessa dokument visar att åtgärdspaketet ingick i Volkswagens, Audis och Autogermas strategi att drastiskt minska de parallella exporterna från Italien. Genom att koncentrera åtgärderna vill tillverkarna ingripa i marknadsläget och bestämma över marknadens utveckling. Audis uttryckliga mål är att begränsa exporterna till under 100 bilar i månaden (se handskrivet dokument i fotnot 58) eller att inom sex månader halvera den volym av grå importer/återimporter som fastställdes för februari 1995. Genom att koncentrera åtgärderna skulle detta mål uppnås senast i september 1995 (se protokoll över verksamhetsdiskussion av den 3 februari 1995 i fotnot 59).

(134) Åtgärdspaketets konkurrensbegränsande syfte framgår särskilt tydligt av att bonus- och marginalsystemet kopplas till en restriktiv leveranspolicy (se dokument Maßnahmenprogramm (Åtgärdsprogram) av den 10 februari 1995 i fotnot 123). Bonusen och marginalen bildar grunden för försäljarens kalkyl för att få försäljningen och de därmed sammanhängande kostnaderna (säljpersonal, utställningslokaler) att gå ihop ekonomiskt. Inom bonus och marginal ryms också det spelrum som försäljaren har vid prisförhandlingar med kunden. Om försäljaren vet att bonusen på 3 % försvinner om bilen säljs utanför det avtalade området, kommer försäljaren att avstå från sådan försäljning åtminstone så länge de tilldelade bilarna kan säljas inom det egna området. Marginalsystemet har samma inriktning, fast i skärpt form, eftersom försäljarens avkastning vid försäljning till kunder med hemvist utanför det avtalade området reduceras med nästan 40 % (5 % av marginalen på 13 %), tillsammans med bonusen 50 %, när det gäller VW (se dokument Maßnahmenprogramm (Åtgärdsprogram) av den 10 februari 1995 i fotnot 123), respektive med 33 % (5 % av marginalen på 15 %), tillsammans med bonusen 44 %, när det gäller Audi. Försäljaren kan inte heller höja bilpriserna i motsvarande omfattning för att föra över den ekonomiska nackdelen på konsumenten utan att samtidigt bli mindre konkurrenskraftig. VW:s och Audi:s restriktiva leveranspolicy medför således att försäljarna tackar nej till erbjudanden om köp som kommer från konsumenter utanför det avtalade området.

ii) De enskilda åtgärdernas konkurrensbegränsande syfte

(135) Volkswagen, Audi och Autogerma koncentrerar sina åtgärder till ett åtgärdspaket för att driva igenom exportförbudet/restriktionen bland försäljarna. De är dock inte endast genom denna koncentration att anse som konkurrensbegränsande, utan även varje enskild åtgärd syftar objektivt till att göra försäljarna mindre exportbenägna.

(136) - Genom att begränsa bonusutbetalningen till försäljningar inom det avtalade området, såsom fastställs i överenskommelsen (convenzione B) i bilagan till återförsäljaravtalet, försvinner försäljarens incitament att sälja bilar utanför det avtalade området, vare sig det är till konsumenter, till befullmäktigade mellanhänder eller till andra försäljare inom säljorganisationen. Kommissionen fastslog redan i beslut 85/617/EEG (Sperry New Holland) (154) att det är förbjudet med bonusavtal eller bonusförfaranden enligt vilka kunden inte får exportera det köpta föremålet. Det räcker med en motsvarande bestämmelse i återförsäljaravtalet för att åtgärdens konkurrensbegränsande syfte skall uppnås. Det är inte nödvändigt att även tillämpa bestämmelsen. (155) Det konkurrensbegränsande syftet blir ännu mer uppenbart av att bonusspärren åtminstone från och med september 1993 verkligen tillämpades i samband med försäljningar utanför det avtalade området. Att spärra bonusen är - enligt Autogermas egen bedömning (se skrivelse av den 21 september 1994 i fotnot 14 och kapitel 1.C.I) - en straffåtgärd som syftar till att hindra handeln inom gemenskapen.

(137) - Samma avsikt ligger bakom det marginalsystem som infördes vid sidan om bonusspärren. Det konkurrensbegränsande syftet uppnås även om marginalsystemet inledningsvis endast infördes under en begränsad tid (se det skriftliga meddelandet av den 2 november 1994 i fotnot 85). Försäljarnas handlingsfrihet begränsas, eftersom de vid försäljningar utanför det avtalade området måste räkna med att Autogerma vidtar följdåtgärder, exempelvis genom att återkräva marginalen. Kommissionen har i flera beslut bekräftat denna uppfattning. (156) Marginalsystemet tillämpades dock även efter den 30 april 1995 (se dokument Maßnahmen zur Reduzierung von Grauexporten (Åtgärder för att minska grå exporter) av den 21 augusti 1995 i fotnot 81 och dokument i fotnot 86).

(138) När det gäller marginal- och bonussystemen ger Audi följande förklaring i ett internt memorandum av den 23 november 1994 av Diaz Ruiz till Audis verkställande direktör dr Demel (se dokument i fotnot 93):

". . . Anbei erhalten Sie die schriftliche Bestätigung von Herrn Schlesinger über die zusätzlich eingeführten Maßnahmen (Splitmarge), um Grauimporte zu verhindern.

Dies bedeutet, daß ein Händler, der Grauimporte vornimmt, 5 % Splitmargen-Anteil + 3 % Bonus verliert, was eine zusätzliche Preiserhöhung von 8 % darstellt.

Die Zustimmung der Händler zu dieser Splitmarge bedeutet, daß die Mehrzahl aller Händler bereit ist, Grauimporte zu verhindern, weil die Vertriebskosten beim Kauf eines Autos mehr als 10 % darstellen.

Das heißt, kurzfristig würde der Händler einen negativen Cash-flow für jedes Auto erzielen . . .".

(139) - Förbudet mot korsvisa leveranser syftar till att störa den gränsöverskridande varutrafiken mellan de italienska försäljarna och försäljare i andra medlemsstater och till att blockera marknaden i återförsäljarledet. På så sätt är det möjligt att upprätthålla de delvis mycket stora prisskillnaderna för bilar av märkena VW och Audi inom den gemensamma marknaden (se kapitel 1.B.II). Kommissionen och domstolen har alltid betonat att hinder eller förbud mot korsvisa leveranser är oförenliga med artikel 85.1. (157)

(140) - Försäljarna var enligt Autogermas regler skyldiga att först ansöka om importörens förhandsgodkännande för försäljningar utanför det avtalade området (se framför allt dokumenten i fotnoterna 70 och 143). Därigenom inkräktade Autogerma på försäljarnas avtalsfrihet i syfte att begränsa konkurrensen inom återförsäljarnätet.

(141) - De av Volkswagen och Audi införda restriktionerna för leveranser till den italienska marknaden syftar till att hänvisa de italienska försäljarna till respektive avtalsenliga områden, vilket visas i kapitel 2.A.II.1. Ändamålet med den restriktiva leveranspolicyn är inte att minska det i viss utsträckning bestående lagertrycket (dvs. det antal fordon som en försäljare enligt tillverkarens regler måste köpa av denne) hos de italienska försäljarna för att avlasta dem ekonomiskt, utan tanken var snarare att detta lagertryck inte skulle undergräva exportförbudet/restriktionen. Som bevis anförs det dokument som nämns i fotnot 107. Autogerma påpekar den restriktiva leveranspolicyns konkurrensbegränsande syfte i skrivelsen till Audi Export aus Italien av den 13 juni 1994 (Export från Italien, se fotnot 62 och citat i kapitel 2.A.II.1). Den restriktiva leveranspolicyn kan heller inte motiveras med leveranssvårigheter, eftersom åtgärden gäller alla modeller från och med slutet av 1993 och särskilt tillämpades på modellerna VW Polo och Audi A4. Audi annullerade i februari 1995 en leverans på 8 000 fordon av modellen Audi A4. När Autogerma beklagade sig över detta hos Audi, bekräftade Audi sin restriktiva leveranspolicy för den italienska marknaden. I ett internet memorandum av den 6 februari 1995 (se fotnot 109) från den insatsgrupp som Audi inrättat står följande:

"Lieferung von weiteren 8 000 Fahrzeugen für den italienischen Markt

Die italienischen Händler haben gefordert, daß weitere 8 000 Audi A4 1995 nach Italien geliefert werden sollen. Die Autogerma soll eine entsprechende Zusage bereits gegenüber den italienischen Händlern abgegeben haben.

Ursprünglich war vorgesehen, den italienischen Markt restriktiv und marktgerecht zu beliefern. Durch die Zusage von weiteren 8 000 Fahrzeugen können sich die italienischen Händler bereits im jetzigen Stadium auf den Reexport von Audi A4 einstellen und entsprechende Zusagen gegenüber freien Importeuren und Händlern abgeben. Die Marktbearbeitung mit den ursprünglich zugesagten Fahrzeugen könnte vernachlässigt werden.

Um in Italien ein Zeichen zu setzen, daß die von Ihnen angekündigte restriktive und marktgerechte Belieferung beibehalten wird, sollte die Zusage vom Ressortgespräch, daß die geforderten 8 000 Fahrzeuge nicht geliefert werden, umgehend dem Importeur bekanntgegeben werden.

Wir bitten Sie, diese Beschlußlage der Autogerma umgehend mitzuteilen und für eine entsprechende Kommunikation im italienischen Handel zu sorgen . . .".

(142) - För att se till att exportförbudet/restriktionen följdes utnyttjade Autogerma med Volkswagens och Audis goda minne försäljarnas rädsla för en uppsägning av återförsäljaravtalet. Återförsäljaravtalet kan utan motivering sägas upp, varvid uppsägningstiden är minst ett år (se par. XXI, artikel 1 i återförsäljaravtalet, fotnot 83). Autogerma sade faktiskt upp återförsäljaravtalen med sådana försäljare som sålt bilar för export (se dokument Export aus Italien (Export från Italien) av den 13 juni 1994 i fotnot 62), varvid det internet betonades att uppsägningarna "utåt" gjordes "av andra skäl" (se dokument Besuch bei Autogerma (Besök hos Autogerma) av den 10 februari 1995 i fotnot 125 och kapitel 1.C.II.6). När en tillverkare eller importör utnyttjar det selektiva återförsäljaravtalet för att inkräkta på den ekonomiskt beroende försäljarens avtalsfrihet, så föreligger en konkurrensbegränsning enligt artikel 85.1 i EG-fördraget. Denna uppfattning har kommissionen tidigare bekräftat i beslut 82/367/EEG (Hasselblad). (158)

(143) - Med tillverkarnas goda minne kom Autogerma överens med försäljarna om att kräva en skriftlig försäkran av konsumenterna. Härigenom skall konsumenten tvingas till ett åtagande som begränsar rätten att själv bestämma över sin egendom. Genom ett sådant förfarande begränsas konkurrensen på det sätt som avses i artikel 85.1 i EG-fördraget. Domstolen har i detta sammanhang förklarat följande:

"Enligt domstolens rättspraxis föreligger konkurrensbegränsningar enligt artikel 85 i EG-fördraget, om ett leveransavtal innehåller bestämmelser som begränsar mottagarens frihet att använda varan på sätt som överensstämmer med de egna ekonomiska intressena." (159) [Ej officiell översättning].

b) Verkan

(144) Åtgärderna har som effekt att den gränsöverskridande bilförsäljningen begränsas. Försäljarna får upprepade gånger höra (se skrivelse Measures to control and prevent reexport (Åtgärder för att kontrollera och förebygga återexport) av den 26 september 1994 i fotnot 15 som citeras i kapitel 1.C.I och det dokument som nämns i fotnot 18 och citeras i kapitel 1.C.I) att de endast får sälja inom det avtalade området. I annat fall måste de räkna med att drabbas av de sanktioner de informerats om. Försäljarna rättade sig efter Autogermas anvisningar och vägrade sälja till kunder vilkas hemvist befann sig utanför det avtalade området (utan att skilja mellan konsumenter, befullmäktigade mellanhänder, andra försäljare inom säljorganisationen eller oberoende återförsäljare utanför säljorganisationen). I kapitel 1.D visas att några försäljare vägrade sälja VW/Audi-fordon till konsumenter med motiveringen att tillverkaren respektive ensamimportören hade meddelat ett exportförbud (se de dokument som nämns i kapitel 1.D.I och fotnoterna 130, 132, 134-136, 138 och 140). Som skäl för att de vägrade sälja till en konsument uppgav försäljarna ofta att de skulle få räkna med repressalier från ensamimportören (på anfört ställe, fotnot 137) eller också med en uppsägning av återförsäljaravtalet (på anfört ställe, fotnot 132). Några försäljare använde standardskrivelser för att svara på kundförfrågningar från andra regioner än det avtalade området, även om det var uppenbart att det handlade om konsumenter. De avrådde från att köpa bil hos dem och hänvisade till leveranssvårigheter (se de dokument som nämns i kapitel 1.D.III och fotnoterna 145 och 147). Kommissionen förfogar över ett dokument, enligt vilket en försäljare försökte köpa tillbaka en bil som redan levererats till en konsument med hemvist utanför försäljarens avtalsenliga område. Dessa ansträngningar förklaras av försäljaren gentemot Autogerma med att denne beklagar att ha ställt till med problem för tillverkaren genom att sälja bilen (se det dokument som citeras i kapitel 1.D.III och fotnot 144).

(145) Autogerma rapporterade till Audi att de vidtagna åtgärderna hade lett till en enorm tillbakagång för exporterade VW/Audi-fordon (på anfört ställe, fotnot 148). Även ensamimportören för Volkswagen, Audi och Porsche i Österrike bekräftade genom en skrivelse av den 27 mars 1995 till Audi att åtgärderna hade en blockerande verkan på marknaden (se fotnot 31) enligt följande:

". . . Aus den in der jüngsten Zeit mit den Händlern der betroffenen Gebiete geführten Gesprächen konnten wir feststellen, daß sich das Thema Grauimporte beruhigt hat. So ist bis zur Stunde kein einziger A4 aus Italien nach Österreich importiert worden.

Die von Ihnen gemeinsam mit dem italienischen Importeur eingeleiteten Maßnahmen scheinen also zu wirken. Dafür möchten wir uns bei Ihnen und allen, die daran mitgewirkt haben, sehr herzlich bedanken . . .".

c) Slutsats

(146) Volkswagens, Audis och Autogermas avsikt med de vidtagna åtgärderna var att driva igenom ett exportförbud/en exportrestriktion vilket också var åtgärdernas effekt, i varje fall gentemot medlemsstaterna Tyskland och Österrike. Både åtgärdspaketet som helhet och varje enskild åtgärd syftar till att begränsa konkurrensen.

2. Påtaglig begränsning av konkurrensen

(147) Volkswagen och Audi har avsevärda marknadsandelar i gemenskapen när det gäller nya motorfordon (se kapitel 1.A.III.). Volkswagens och Audis marknadsandelar räknas ihop, eftersom Audi som dotterbolag samordnar sin marknadsstrategi med Volkswagen. Det hänvisas till den samtalsanteckning Preisharmonisierung av den 30 augusti 1993 som kommissionen upptäckt (Prisharmonisering, se fotnot 105). I anteckningen sammanfattas resultaten av ett samtal mellan Volkswagen och Audi om att stoppa de grå handelsvägarna, i synnerhet från Italien. Under punkt IV. Weiteres Vorgehen (Kommande åtgärder) står följande:

". . . Ziel ist ein abgestimmtes, gleichgerichtetes Vorgehen der Marken VW und Audi . . .",

(148) Sedan 1993 är prisskillnaderna mellan Italien och de andra medlemsstaterna avsevärda. Det hänvisas till översikten i kapitel 1.B.II. Prisskillnaderna mellan Italien och framför allt Tyskland och Österrike minskade 1996. Förutom andra orsaker (t.ex. Volkswagens och Audis prishöjningar) beror detta på att den italienska liran stärkts. Det ekonomiska intresset för parallell handel med motorfordon från Italien sjunker därför. Syftet med de åtgärder som Volkswagen och Audi vidtog med Autogermas hjälp ändras dock inte. Åtgärderna kan få förnyad effekt, när växelkursfluktuationer eller andra orsaker gör att prisskillnaderna ökar igen. Potentiellt föreligger således en påtaglig konkurrensbegränsning på den gemensamma marknaden.

IV. Märkbar påverkan av handeln mellan medlemsstaterna

(149) Handeln mellan medlemsstaterna påverkas eftersom den gränsöverskridande handeln begränsas av det exportförbud/den exportrestriktion som Volkswagen och Audi meddelat. Dels blockeras den italienska marknaden som potentiell ursprungsmarknad för parallella exporter, dels skyddas exporternas bestämmelsemarknader med betydligt högre prisnivå, som exempelvis de tyska och österrikiska marknaderna, mot de parallella exporterna.

(150) Som visas i kapitel 1.B.I har de faktiska och potentiella parallella exporterna en avsevärd omfattning. Därmed påverkas handeln mellan medlemsstaterna märkbart.

V. Slutsats

(151) Volkswagen och Audi har via Autogerma avtalat exportförbudet/restriktionen med de italienska försäljarna på ett sätt som visar att försäljarna är förpliktade att inte sälja några bilar av märkena VW och Audi utanför sitt avtalsenliga område.

(152) Det olagliga syftet att hindra eller begränsa den parallella handeln uppnås med hjälp av skriftliga avtal. De åtgärder som vidtas av tillverkarna och importören ingår i de avtalsförhållanden som tillverkarna via Autogerma har med försäljarna i det egna selektiva återförsäljarnätet.

(153) Det rör sig om påtagliga konkurrensbegränsningar som märkbart påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Därmed föreligger en överträdelse av förbudet enligt artikel 85.1.

B. Artikel 85.3

I. Gruppundantagsförordningarna (EEG) nr 123/85 och (EG) nr 1475/95

(154) Kommissionens förordning (EEG) nr 123/85 (160) var i kraft mellan den 1 juli 1985 och den 30 juni 1995. Förordningen ersattes den 1 juli 1995 med förordning (EG) nr 1475/95 (161) av den 28 juni 1995. Enligt artikel 13 i förordning (EG) nr 1475/95 skall bestämmelserna i förordning (EEG) nr 123/85 fortsätta att gälla till och med den 30 september 1995. Enligt artikel 7 i förordning (EG) nr 1475/95 skall bestämmelserna i förordning (EEG) nr 123/85 fortsätta att gälla för försäljningsavtal som redan var i kraft den 1 oktober 1995 och som uppfyller de villkor för undantag som avses i förordning (EEG) nr 123/85. Följaktligen skall det aktuella fallet fram till den 1 oktober 1996 endast bedömas enligt bestämmelserna i förordning (EEG) nr 123/85. Från och med den 1 oktober 1996 är bestämmelserna i förordning (EG) nr 1475/95 tillämpliga fullt ut.

(155) Enligt förordning (EEG) nr 123/85 och förordning (EG) nr 1475/95 beviljas inget undantag för avtal om exportförbud/restriktion som syftar till att hindra parallell export utförd av konsumenter, befullmäktigade mellanhänder eller andra försäljare inom säljorganisationen.

1. Artikel 3.10 a i förordning (EEG) nr 123/85

(156) Enligt artikel 3.10 a i förordningen får tillverkaren förbjuda en försäljare inom säljorganisationen att leverera de varor som omfattas av avtalet eller motsvarande varor till en återförsäljare utanför säljorganisationen. I gruppundantagsförordningen tas därmed hänsyn till tillverkarens intresse av att skydda sitt selektiva distributionssystem.

(157) Förordning (EEG) nr 123/85 var i kraft mellan den 1 juli 1985 och den 30 juni 1995. Det får därför förutsättas att man känner till den skillnad som görs i gruppundantagsförordningen mellan konsumenter, mellanhänder och auktoriserade försäljare å ena sidan och återförsäljare utanför säljorganisationen å andra sidan. Den sistnämnda gruppen kallas ofta även "grå importörer". Ett enhetligt språkbruk saknas dock, ibland omfattar begreppet "grå importer" också parallella importer genom konsumenter eller mellanhänder. Begreppet "återimporter" omfattar normalt allt slags parallell import, vare sig de görs av konsumenter, mellanhänder, andra auktoriserade försäljare eller återförsäljare utanför säljorganisationen. Man kan dock inte heller i detta fall utgå ifrån ett enhetligt språkbruk.

(158) Om Volkswagens, Audis och Autogermas exportförbud/restriktion endast hade omfattat sådana åtgärder som uteslutande och uttryckligen är riktade mot oberoende återförsäljare utanför säljorganisationen, skulle dessa åtgärder vara undantagna enligt förordning (EEG) nr 123/85. Av följande skäl gäller detta dock inte för de åtgärder som vidtagits:

(159) Varken när det gäller ordvalet eller åtgärdernas faktiska utformning gör Volkswagen, Audi och Autogerma någon åtskillnad mellan återförsäljare utanför säljorganisationen å ena sidan och konsumenter, befullmäktigade mellanhänder eller auktoriserade försäljare å andra sidan.

a) Språkbruk

(160) - Som visas i kapitel 1.C.II.1 tillämpade Volkswagen inget enhetligt språkbruk utan nämnde grå importer och återimporter i samma andetag. Som bevis anförs de dokument som nämns i fotnot 50. Av detta kan man dra slutsatsen att exportförbudets åtgärdspaket omfattade återimporter av alla möjliga slag.

(161) - Volkswagens beteende bekräftar att även återimporter genom konsumenter eller befullmäktigade mellanhänder skulle hindras. I den interna anteckningen Verka