KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 495/97 av den 18 mars 1997 om ändring av förordning (EEG) nr 3665/87 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter och förordning (EEG) nr 3719/88 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med import- och exportlicenser och förutfastställelselicenser för jordbruksprodukter

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1766/92 av den 30 juni 1992 om den gemensamma organisationen av marknaden för spannmål (1), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 923/96 (2), särskilt artikel 9.2, och artikel 13.11 i denna och motsvarande bestämmelser i andra förordningar om den gemensamma organisationen av marknaden för jordbruksprodukter, och

med beaktande av följande:

Enligt artikel 2a i kommissionens förordning (EEG) nr 3665/87 (3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 313/97 (4), är villkoret för rätten till ett bidrag att en exportlicens framläggs som innehåller förutfastställelse av bidraget. Av proportionalitetsskäl är det inom vissa sektorer lämpligt att utvidga giltigheten hos exportlicenserna till produktgrupper som definieras för detta ändamål. För att förebygga missbruk varvid produkter med de högsta bidragssatserna systematiskt väljs ut bör ett system med minskningar för byte av en produkt för vilken bidraget har fastställts i förväg införas där den faktiska bidragssatsen är lägre än satsen för denna produkt.

Erfarenheterna från tillämpningen av sanktionerna som fastställs i artikel 11 i förordning (EEG) nr 3665/87 visar att vissa bestämmelser bör förklaras närmare och ändras. För tydlighetens skull bör texten i artikel 11 ersättas.

Genom kommissionens förordning (EG) nr 1222/96 (5) infördes en tolvsiffrig bidragsnomenklaturkod.

För att underlätta tullkontroll är det lämpligt att föreskriva möjligheten att i exportlicensen ange de produktkoder som tillhör produktgruppen enligt definitionen i förordning (EEG) nr 3665/87.

Förordning (EEG) nr 3665/87 och kommissionens förordning (EEG) nr 3719/88 (6), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2402/96 (7) bör ändras i enlighet därmed.

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandena från de berörda förvaltningskommittéerna.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EEG) nr 3665/87 ändras på följande sätt:

1. I artikel 2a blir den befintliga texten till punkt 1 och följande punkter 2 och 3 skall läggas till:

"2. Trots bestämmelserna i punkt 1 skall en exportlicens som innefattar förutfastställelse av bidraget också gälla för export av en produkt med en annan tolvsiffrig produktkod än den som anges i fält 16 i licensen om båda produkterna tillhör

a) samma kategori som avses i artikel 13a andra stycket i kommissionens förordning (EEG) nr 3719/88, eller

b) samma produktgrupp förutsatt att sådana produktgrupper har fastställts för detta ändamål i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 23 i förordning (EEG) nr 1766/92 eller motsvarande artiklar i de andra förordningarna om den gemensamma organisationen av marknaden.

I sådana fall skall följande ytterligare villkor gälla:

a) Om den bidragssats som motsvarar den faktiska produkten är lika med eller högre än den sats som tillämpas på den produkt som anges i fält 16 i licensen skall den sistnämnda satsen tillämpas.

b) Om den bidragssats som motsvarar den faktiska produkten är lägre än den sats som tillämpas på den produkt som anges i fält 16 i licensen skall det bidrag som utbetalas vara det som följer av tillämpningen av den sats som motsvarar den faktiska produkten minskad, utom i fall av force majeure, med 20 % av skillnaden mellan det bidrag som följer av den produkt som anges i fält 16 i licensen och bidraget för den faktiska produkten.

När andra stycket b eller artikel 20.3 b är tillämplig, skall den minskning som skall tillämpas på bidraget - motsvarande den faktiska produkten och den faktiska destinationen - beräknas på skillnaden mellan det bidrag som utgår för den produkt och destination som anges i licensen och det bidrag som motsvarar den faktiska produkten och destinationen.

Vid tillämpningen av denna punkt skall de bidragssatser som tas i beaktande vara de som gäller den dag som licensansökan lämnas in och dessa bidragssatser skall om så är nödvändigt anpassas den dag då export- eller betalningsdeklarationen godkänns.

3. Om punkterna 1 och 2 samt artikel 11 tillämpas på en och samma exporthändelse skall det belopp som följer av punkt 1 eller 2 minskas med det belopp av den sanktion som är tillämplig enligt artikel 11.

(*) EGT nr L 331, 2.12.1988, s. 1."

2. Artikel 11 skall ersättas med följande:

"Artikel 11

1. Om det konstateras att en exportör i avsikt att få exportbidrag har ansökt om ett bidrag som är större än det som vederbörande har rätt till, skall bidraget för exporten i fråga vara lika med det bidrag som gäller för den faktiska exporten, minskat med ett belopp motsvarande

a) hälften av skillnaden mellan det begärda bidraget och det bidrag som gäller för den faktiska exporten,

b) två gånger skillnaden mellan det begärda bidraget och det bidrag som gäller för den faktiska exporten, om exportören med avsikt har lämnat felaktiga upplysningar.

Det begärda bidraget anses vara det belopp som fås vid en beräkning på grundval av de upplysningar som lämnats enligt artikel 3 eller artikel 25.2. Om bidragssatsen varierar beroende på destination, skall den differentierade delen av det begärda bidraget beräknas på grundval av de uppgifter om kvantitet, vikt och destination som lämnats enligt artikel 47.

Den sanktion som avses i första stycket a tillämpas inte

a) vid fall av force majeure,

b) i undantagsfall då exportören på eget initiativ och snarast efter att ha upptäckt att han erhållit ett för stort bidrag skriftligen underrättar de behöriga myndigheterna om detta, om inte den behöriga myndigheten har informerat exportören om att den har för avsikt att undersöka ansökan, eller exportören på annat sätt känner till denna avsikt eller den behöriga myndigheten redan har konstaterat att det begärda bidraget var oriktigt,

c) när det förekommer ett uppenbart fel beträffande det begärda beloppet som erkänns av den behöriga myndigheten,

d) i fall där bidragsansökan är i överensstämmelse med kommissionens förordning (EG) nr 1222/94 (*), särskilt artikel 3.2 i denna, och har beräknats på grundval av de genomsnittliga kvantiteter som använts under en närmare angiven period,

e) i fall där vikten justeras, när viktavvikelsen beror på den vägningsmetod som har tillämpats.

Om minskningen i första stycket a eller b leder till ett negativt belopp, skall exportören betala det negativa beloppet.

Om de behöriga myndigheterna konstaterar att det begärda bidraget var oriktigt, att exporten inte har genomförts och att bidraget därför inte kan minskas, skall exportören betala det sanktionsbelopp som avses i första stycket a eller b och som skulle gälla om exporten hade genomförts. Om bidragssatsen varierar beroende på destination skall det, utom när det är fråga om en obligatorisk destination, vid beräkningen av det begärda bidraget och av det bidrag som gäller tas hänsyn till den lägsta positiva satsen eller till den sats som följer av destinationsangivelsen i enlighet med artiklarna 22.2 eller 25.4, om denna sats är högre.

Den betalning som avses i fjärde och femte styckena skall äga rum senast 30 dagar efter mottagandet av betalningskravet. Om denna frist inte uppfylls, skall exportören betala ränta för den period som börjar 30 dagar efter datum för mottagandet av betalningskravet och slutar dagen före datum för betalning av kravet till den ränta som avses i punkt 3.

Sanktionerna skall inte tillämpas enbart på grund av att det begärda beloppet är högre än det bidrag som gäller enligt artiklarna 2a.2, 20.3, 33.2 och/eller 48.

Sanktionerna skall tillämpas utan att detta påverkar tillämpningen av andra sanktioner som fastställs på nationell nivå.

Medlemsstaterna får frångå tillämpningen av sanktionsbelopp på 60 ecu eller mindre per exportdeklaration.

Om produkten som anges på export- eller betalningsdeklarationen inte omfattas av en licens skall inget bidrag utgå och första stycket skall inte gälla.

Om bidraget är förutfastställt skall sanktionsbeloppet beräknas på grundval av de bidragssatser som gäller den dag då licensansökan lämnas in utan beaktande av det förlorade bidraget enligt artikel 2a.1 eller det nedsatta bidraget enligt artiklarna 2a.2 och 20.3. Om så är nödvändigt skall dessa bidragssatser anpassas den dag då exportdeklarationen eller betalningsdeklarationen godkänns.

2. Bidraget kan hållas inne om bidragsbeloppet per exportdeklaration inte överstiger 60 ecu.

3. Utan att det påverkar förpliktelsen att betala ett negativt belopp i enlighet med punkt 1 fjärde stycket, skall mottagaren när det felaktigt utbetalas ett bidrag återbetala det felaktigt mottagna beloppet, inklusive eventuella sanktionsbelopp enligt punkt 1 första stycket, till en ränta som beräknas på grundval av den tid som förflyter mellan utbetalning och återbetalning. Dock gäller att

a) om återbetalningsplikten täcks av en ännu inte frisläppt säkerhet, anses beslag av denna säkerhet enligt artiklarna 23.1 eller 33.1 gälla som indrivning av det återbetalningsskyldiga beloppet,

b) om säkerheten redan har frisläppts, skall mottagaren betala ett belopp motsvarande den säkerhet som skulle ha blivit förverkad till en ränta som beräknas för perioden från datum för frisläppandet till dagen före betalningsdatum.

Betalningen skall äga rum senast 30 dagar efter mottagandet av betalningskravet.

Räntesatsen skall beräknas enligt bestämmelserna i nationell lag, men får inte ligga under den sats som tillämpas vid indrivning av nationella belopp.

Det skall inte infordras någon ränta, eller på sin höjd ett belopp som bestäms av medlemsstaten motsvarande den oskäliga vinsten, om den felaktiga utbetalningen berodde på fel från myndighetens sida.

Om bidraget har utbetalats till en person som har förvärvat rätten till bidrag genom överlåtande, skall denne och exportören vara solidariskt ansvariga för återbetalningen av de felaktigt utbetalda beloppen, felaktigt frisläppta säkerheter och ränta i samband med exporten i fråga. Den som förvärvat rätten har dock endast ett begränsat ansvar som omfattar det belopp som utbetalats till honom plus ränta på detta belopp.

4. De indrivna beloppen, belopp som följer av punkt 1 fjärde och femte styckena, och inkasserad ränta skall betalas till de utbetalande organen, vilka skall dra av de belopp som gäller utgifter från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 7 i rådets förordning (EEG) nr 595/91 (**).

När betalningsfristen inte uppfylls, kan medlemsstaterna besluta att felaktigt utbetalda belopp, felaktigt frisläppta säkerheter och ränta fram till datum för avräkning i stället för att återbetalas skall dras av från senare utbetalningar till exportören i fråga.

Bestämmelserna i andra stycket skall också gälla för belopp som skall betalas enligt punkt 1 fjärde och femte styckena.

5. Utan att det påverkar möjligheten att frångå små sanktioner i enlighet med punkt 1 nionde stycket kan medlemsstaterna avstå från att kräva återbetalning av felaktigt utbetalda belopp, felaktigt frisläppta säkerheter, ränta och belopp som följer av punkt 1 fjärde stycket, när summan av dessa belopp per exportdeklaration inte överstiger 60 ecu, och förutsatt att sådana fall i nationell lag täcks av liknande regler om att avstå från indrivning.

6. Vid tillämpningen av punkt 1-5 betraktas uppgifterna beträffande var och en av koderna i en exportdeklaration som en separat exportdeklaration när en exportdeklaration omfattar flera olika koder i bidragsnomenklaturen eller den kombinerade nomenklaturen.

(*) EGT nr L 136, 31.5.1994, s. 5.

(**) EGT nr L 67, 14.3.1991, s. 11."

Artikel 2

Artikel 13 a i förordning (EEG) nr 3719/88 ändras på följande sätt:

1. I första stycket skall "elvasiffriga produktkod" ersättas med "tolvsiffriga produktkod".

2. Följande stycke skall läggas till:

"Utan att detta påverkar bestämmelserna i första stycket och om en produktgrupp fastställs enligt angivelserna i artikel 2a.2 första stycket b i förordning (EEG) nr 3665/87 får de produktkoder som tillhör denna grupp införas i licensansökan och på själva licenserna i fält 22 efter angivelsen: `produktgrupp artikel 2a.2 i förordning (EEG) nr 3665/87`".

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas på export för vilken de formaliteter som avses i artikel 3 eller 25 i förordning (EEG) nr 3665/87 har uppfyllts från och med dagen för ikraftträdandet.

På begäran av den berörda parten och inte senare än ett år efter ikraftträdandet av denna förordning, skall bestämmelserna i artikel 1.1 tillämpas på de fall för vilka dessa formaliteter har uppfyllts från och med den 1 juli 1995.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 18 mars 1997.

På kommissionens vägnar

Franz FISCHLER

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr L 181, 1.7.1992, s. 21.

(2) EGT nr L 126, 24.5.1996, s. 37.

(3) EGT nr L 351, 14.12.1987, s. 1.

(4) EGT nr L 51, 21.2.1997, s. 31.

(5) EGT nr L 161, 29.6.1996, s. 62.

(6) EGT nr L 331, 2.12.1988, s. 1.

(7) EGT nr L 327, 18.12.1996, s. 14.