Rådets förordning (EG) nr 2093/2002

av den 26 november 2002

om införande av en slutgiltig antidumpningstull och om slutgiltigt uttag av den preliminära tullen på import av texturerat filamentgarn av polyestrar med ursprung i Indien

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen(1), särskilt artikel 9 i denna,

med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

A. PROVISORISKA ÅTGÄRDER

(1) Kommissionen införde genom förordning (EG) nr 1412/2002(2) (nedan kallad "förordningen om preliminär tull") en preliminär antidumpningstull på import till gemenskapen av texturerat filamentgarn av polyestrar (nedan kallat "filamentgarn") med ursprung i Indien.

(2) Samtidigt infördes genom kommissionens förordning (EG) nr 1411/2002(3) även en provisorisk utjämningstull på import av filamentgarn med ursprung i Indien.

(3) Perioden för undersökning av dumpning och skada omfattade perioden 1 oktober 2000-30 september 2001 (nedan kallad "undersökningsperioden"). Det fanns ett skrivfel i förordningen om preliminär tull och det bekräftas, såsom framgår av tabellerna nedan, att undersökningen av utvecklingstendenser som är av betydelse för skadeanalysen omfattade perioden från och med den 1 januari 1996 (och inte den 1 oktober 1997, vilket står i förordningen om preliminär tull) till och med slutet av undersökningsperioden (nedan kallad "skadeundersökningsperioden"). Valet av period gjordes i syfte att analysera den övergripande utvecklingen av gemenskapsindustrins ekonomiska situation med beaktande av verkningarna av införandet 1996 av antidumpningsåtgärder avseende Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand.

B. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE

(4) Efter det att en preliminär antidumpningstull hade införts på import av filamentgarn med ursprung i Indien lämnade ett antal berörda parter skriftliga synpunkter. De parter som begärde det gavs också möjlighet att höras muntligen.

(5) Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som den bedömde nödvändiga för fastställande av de slutgiltiga undersökningsresultaten.

(6) Alla parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden på grundval av vilka kommissionen avsåg att rekommendera införandet av en slutgiltig antidumpningstull och slutgiltigt uttag av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av preliminär tull. Det fastställdes även en tidsfrist inom vilken parterna kunde lämna synpunkter efter detta meddelande av uppgifter.

(7) Utöver de kontrollbesök som kommissionen hade genomfört under det preliminära skedet genomfördes efter införandet av de provisoriska åtgärderna även ett besök hos företaget Unifi Textured yarns Ltd, en gemenskapstillverkare av filamentgarn i Irland.

(8) Parternas skriftliga och muntliga synpunkter har tagits under övervägande, och de preliminära undersökningsresultaten har vid behov ändrats i enlighet med dessa.

C. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT

(9) De exporterande tillverkarna i Indien hävdade att kommissionen i sin analys inte hade beaktat att det fanns tre olika marknadssegment för filamentgarn i gemenskapen, vilket enligt påstående bevisas av att de genomsnittliga försäljningspriserna på filamentgarn ligger på helt olika nivåer beroende på om det har sitt ursprung i Indien eller i andra tredje länder eller om det tillverkats av gemenskapsindustrin. Detta bekräftades enligt dessa tillverkare av att genomsnittspriset för gemenskapsindustrin under undersökningsperioden var mer än 50 % högre än priset vid import från Indien, vilket påstås tyda på att filamentgarn tillverkat i gemenskapen inte i alla avseenden är likadant som filamentgarn med ursprung i Indien.

(10) Det bör erinras om att det preliminärt fastställdes att inga betydande skillnader finns i de grundläggande fysiska egenskaperna och användningsområdena för de olika filamentgarnssorterna och filamentgarnskvaliteterna samt att alla sorter av filamentgarn under dessa omständigheter bör anses utgöra en och samma produkt inom ramen för det aktuella förfarandet. Det fastslogs även preliminärt att filamentgarn som tillverkas i Indien och exporteras till gemenskapen har liknande grundläggande fysiska egenskaper och användningsområden som sådant filamentgarn som tillverkas av gemenskapstillverkarna, vilket därmed bör anses vara en likadan produkt i enlighet med artikel 1.4 i förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad "grundförordningen"). I detta avseende kan skillnader i försäljningspris inte separat för sig anses vara ett kriterium när det gäller att fastställa den likadana produkten.

(11) Vidare, när det gäller påståendet om marknadssegment, varken framlades eller konstaterades någon bevisning om att det finns en sådan klar skiljelinje baserad på objektiva kriterier som skulle ha kunnat stödja slutsatsen att den produkt som importeras från Indien och den produkt som tillverkas av gemenskapsindustrin är olika produkter. Försäljningspriset anses inte i sig vara tillräckligt för att fastställa förekomsten av marknadssegment, särskilt inte i samband med dumpning och subventionering. Den konstaterade skillnaden mellan olika produkttyper, bl.a. avseende prissättningsfaktorer, har beaktats i beräkningarna rörande prisunderskridande och undanröjande av skada i enlighet med skäl 48 i den här förordningen.

(12) Av ovan nämnda skäl avvisades argumentet i fråga och följaktligen bekräftades slutsatsen att filamentgarn bör anses utgöra en och samma produkt och att den övergripande analysen bör göras i enlighet därmed.

(13) Eftersom inga ytterligare synpunkter lämnats bekräftas definitionerna av den berörda produkten och av den likadana produkten i skälen 11-13 i förordningen om preliminär tull.

D. STICKPROVSFÖRFARANDE

(14) Eftersom inga synpunkter lämnats på stickprovsförfarandet rörande indiska exporterande tillverkare, bekräftas slutsatserna i skälen 14-23 i förordningen om preliminär tull.

E. DUMPNING

1. Normalvärde

(15) Efter det att de provisoriska åtgärderna hade införts bestred de tre indiska exporterande tillverkare som undersökningen omfattade, av olika orsaker, resultatet av undersökningen för att fastställa de produktionskostnader samt de försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader (nedan kallade "försäljnings- och administrationskostnader") som användes för bedömning av om försäljningen skett vid normal handel och för beräkning av normalvärdet.

(16) En exporterande tillverkare gjorde gällande att det förekom vissa skrivfel i fråga om relationstalet för förbrukningen och enstaka fall av dubbelräkning av vissa råvaror, vilket påverkade produktionskostnaderna för den berörda produkten.

(17) Detta påstående avvisades delvis på grund av att den exporterande tillverkaren inte lämnade de nödvändiga uppgifterna om vissa råvaror i tid för att de skulle kunna kontrolleras. Vissa uppgifter inkom inte förrän efter ett kontrollbesök. Vidare har kommissionen i vilket fall som helst grundat sitt avgörande på uppgifter som inlämnats före kontrollen på plats.

(18) Samma exporterande tillverkare gjorde gällande att uppgifterna om försäljnings- och administrationskostnader för den berörda produkten hade tillhandahållits i vederbörlig ordning, men att kommissionen likväl överdrev dessa kostnader eftersom vissa etableringskostnader (dvs. administrationskostnader) - som nämns i företagets årsredovisning och inbegrips i försäljnings- och administrationskostnaderna - gällde i själva verket tillverkningskostnaderna. Den exporterande tillverkaren hävdade också att valutavinster inte har beaktats i beräkningen av försäljnings- och administrationskostnaderna.

(19) Enligt artikel 2.5 i grundförordningen skall "bevis som framläggs för kostnadsfördelning [...] beaktas, under förutsättning att det kan visas att en sådan fördelning använts tidigare". Kommissionen baserade beräkningen av försäljnings- och administrationskostnaderna på de reviderade uppgifterna i företagets årsredovisning, eftersom företaget endast delvis fyllt i de relevanta delarna av frågeformuläret. Av denna anledning fanns inga sådana uppgifter tillgängliga som kunde motivera att en annan fördelning skulle övervägas. Etableringskostnaderna i årsredovisningen ingick i en kontogrupp som tydligt hölls isär från tillverkningskostnaderna. Därför drogs slutsatsen att alla dessa etableringskostnader inte hade införlivats i de tillverkningskostnader som företaget uppgivit och att de bör anses ingå i försäljnings- och administrationskostnaderna. Valutavinsten räknades in i tillverkningskostnaderna i företagets årsredovisning. Därför drogs slutsatsen att detta belopp redan hade införlivats i de tillverkningskostnader som företaget uppgivit. Följaktligen avvisades påståendet i fråga och de ursprungliga beräkningarna bekräftas i detta avseende.

(20) En annan exporterande tillverkare gjorde en framställning om att en annan metod skulle användas för fördelningen av de finansieringskostnader som räknats in i försäljnings- och administrationskostnaderna. Denna tillverkare gjorde gällande att medan omsättningshastigheten var den lämpliga fördelningsmetoden för rörelsekapital vore tillverkningen av respektive produkt den bäst lämpade fördelningsmetoden när det gäller de lån för bestämd tid som tas för investering i produktionsanläggningar. Vidare framförde tillverkaren att särskild uppmärksamhet bör fästas vid att undvika dubbelräkning med tanke på den rad av produkter som tillverkas efter varandra vid samma anläggningar.

(21) Det första påståendet, angående beräkningsmetod, godtogs eftersom det kunde påvisas att den föreslagna metoden verkligen var bättre lämpad för kostnaderna i fråga. Försäljnings- och administrationskostnaderna justerades därför innan de användes för att bedöma om försäljningen skett vid normal handel och för att konstruera normalvärdet. Det andra påståendet måste avvisas eftersom de uppgifter som kontrollerades i samband med kontrollen på platsen inte pekade på någon dubbelräkning och således kunde det påståendet inte styrkas.

(22) Alla exporterande tillverkare ansåg att det inte var riktigt att i inhemska försäljningskostnader inbegripa ett belopp för sjötransport, eftersom inga sådana kostnader förekom.

(23) Detta argument godtogs, och försäljnings- och administrationskostnaderna justerades innan de användes för att bedöma om försäljningen skett vid normal handel och för att konstruera normalvärdet.

(24) En annan exporterande tillverkare hävdade följande: 1. kommissionen hade dubbelräknat och således proportionellt ökat finansieringskostnaderna inom försäljnings- och administrationskostnaderna, 2. kommissionen hade för försäljnings- och administrationskostnaderna frångått fördelning enligt produkt eller hela den inhemska marknaden, och i stället använt sig av avdelningsvisa försäljnings- och administrationskostnader och således i fördelningen tagit med andra produkter än den berörda produkten, 3. kommissionen hade inte hållit sig till undersökningsperioden och i stället använt det senaste räkenskapsår som avslutades inom undersökningsperioden både avseende tillverkningskostnaderna och avseende beräkningen av försäljnings- och administrationskostnader, och 4. kommissionen grupperade ihop vissa produkttyper och höll sig således inte till sina egna produktkontrollnummer, vilka används för att garantera en rättvis jämförelse.

(25) Det första påståendet godtogs och således ändrades försäljnings- och administrationskostnaderna avseende finansieringskostnaderna. I fråga om det andra påståendet erinras om den bestämmelse i artikel 2.5 i grundförordningen som återges i skäl 19. Under kontrollen på platsen förelades kommissionen inga sådana uppgifter som visade att företaget tidigare skulle ha använt en kostnadsfördelning på grundval av produkt eller hela marknaden. Detta påstående avvisades således och den avdelningsvisa fördelningen av försäljnings- och administrationskostnaderna bekräftades. Det tredje påståendet godtogs delvis när det gäller försäljnings- och administrationskostnader, och kommissionen gjorde en ny beräkning av dessa kostnader och beaktade då de senaste relevanta och tillgängliga uppgifterna, efter att ha erhållit reviderade uppgifter om det senaste räkenskapsåret, som omfattade den senare delen av undersökningsperioden. Påståendet om tillverkningskostnaderna avvisades eftersom kommissionens beräkning baserades på den s ammanlagda tillverkningen av halvfabrikatet, medan den exporterande tillverkaren hade lämnat uppgifter endast avseende en del av den sammanlagda tillverkningen. Det ansågs därför att grunden för kommissionens beräkning var mer representativ, eftersom den omfattade all tillverkning. Det fjärde påståendet avvisades eftersom kommissionen inte hade utfört någon sådan gruppindelning av olika typer av produkter som inte höll sig till produktkontrollnumren för att garantera en rättvis jämförelse. Det enda som grupperades var vissa typer av halvfabrikat som används för tillverkning av den undersökta produkten, och denna indelning byggde på en tabell som den exporterande tillverkaren själv hade tillhandahållit för beräkning av de produktionskostnader som används för att bedöma om försäljningen skett vid normal handel och för att konstruera normalvärdet.

2. Exportpris

(26) Inga synpunkter framfördes på fastställandet av exportpriset. Därmed bekräftas undersökningsresultaten enligt skäl 32 i förordningen om preliminär tull.

3. Jämförelse

i) Tullrestitution enligt systemet med tullkredit

(27) Alla indiska exporterande tillverkare upprepade sin åsikt att den justering som i enlighet med artikel 2.10 b, alternativt artikel 2.10 k, i grundförordningen begärts av normalvärdet för de förmåner som erhållits enligt systemet med tullkredit efter export borde ha beviljats (skäl 34 i förordningen om preliminär tull).

(28) Det bör hållas i åtanke att det i artikel 2.10 första stycket sägs att det "i varje särskilt fall [skall tas hänsyn] till olikheter i de faktorer som påstås och konstateras påverka [...] prisernas jämförbarhet". I enlighet med artikel 2.10 b i grundförordningen får en justering beviljas om följande två villkor är uppfyllda: för det första, om importavgifter tas ut för den likadana produkten och för material som fysiskt ingår i denna när produkten är avsedd för förbrukning i exportlandet och, för det andra, om dessa importavgifter återbetalas eller inte tas ut när produkten exporteras till gemenskapen. Dessa villkor utgör den grundval på vilken skillnader som påverkar prisers jämförbarhet skall fastställas för faktorerna i fråga. Under det preliminära skedet erhölls ingen avgörande bevisning rörande det första villkoret. Följaktligen kunde ingen justering av tullrestitution beviljas. Enligt artikel 2.10 k i grundförordningen får justering "också göras för olikheter avseende andra faktorer [...] om det påvisas att de påverkar prisernas jämförbarhet på sätt som krävs enligt denna punkt, särskilt att kunder permanent betalar olika priser på hemmamarknaden på grund av olikheterna avseende dessa faktorer". I det aktuella fallet påvisades inte uppfyllandet av något av de nämnda kraven, eftersom de exporterande tillverkarna inte lade fram någon avgörande bevisning som skulle styrka deras påstående. En justering på grund av skillnader avseende andra faktorer kunde således inte heller beviljas och därmed bekräftas undersökningsresultaten enligt skäl 34 i förordningen om preliminär tull.

ii) Tullrestitution enligt systemet med förhandslicenser

(29) Två indiska exporterande tillverkare upprepade sin åsikt att den justering som i enlighet med artikel 2.10 b, alternativt artikel 2.10 k, i grundförordningen begärts av normalvärdet för de förmåner som erhållits enligt systemet med förhandslicenser borde ha beviljats (skäl 34 i förordningen om preliminär tull). Dessutom gjorde dessa tillverkare gällande att kommissionen inom ramen för det parallella antisubventionsförfarandet hade gjort en mer ingående undersökning och godkänt systemet i fråga som ett icke-utjämningsbart system. Av denna anledning och i syfte att rätta till den påstådda motsägelsen mellan de två förfarandena borde justeringen i fråga ha beviljats. De exporterande tillverkarna hävdade vidare att kravet på att de skulle påvisa att kostnaderna för de ingående råvarorna för tillverkning i det exporterande landet innehåller en kostnad för tull påförde dem en orimlig bevisbörda.

(30) Det erinras om att inom varje antidumpningsförfarande görs bedömningen utifrån föreliggande fakta och undersökningen sker således på grundval av fallets egna faktiska och rättsliga omständigheter, vilka kan skilja sig från omständigheterna i alla andra förfaranden. Således ansågs argumentet som gällde likheten mellan de två olika förfarandena vara irrelevant. I skäl 66 i kommissionens förordning (EG) nr 1411/2002 konstateras det dessutom att "båda systemen [förhandslicenser och förhandslicenser för inköp via mellanhand] kan [...] betraktas som utjämningsbara. De undersökta företagen kunde emellertid visa att de kvantiteter importerade material som befriats från importtull inte översteg de kvantiteter som använts vid tillverkningen av de exporterade varorna". Det rör sig dock endast om en allmän princip. Därför bör man åter erinra sig om de i skäl 28 angivna kraven enligt artikel 2.10 första stycket, 2.10 b och 2.10 k i grundförordningen. På samma sätt som i fråga om förordningen om preliminär tull påvisades det inte att kraven i grundförordningen skulle vara uppfyllda, eftersom den exporterande tillverkarna inte lade fram avgörande bevisning som skulle styrka deras respektive krav i fråga om totalbeloppen. Det bör även noteras att kravet att de exporterande tillverkarna skall påvisa att kostnaderna för de ingående råvarorna för tillverkning i det exporterande landet innehåller en kostnad för tull inte påförde dem en orimlig bevisbörda. När beslutet om de provisoriska åtgärderna fattades togs det vederbörlig hänsyn till dylika avgifter när de underbyggdes av de exporterande tillverkarnas räkenskaper, men i övrigt avvisades dessa krav. Detta innebär att företagen erbjöds möjlighet att på det sätt som frågeformuläret begärde påvisa förekomsten av importavgifter som tas ut för den likadana produkten och för material som fysiskt ingår i den, när produkten är avsedd att förbrukas i Indien. Följaktligen och av de orsaker som anges i skäl 28 kunde en justering för tullrestitution inte beviljas och därmed bekräftas undersökningsresultaten enligt skäl 34 i förordningen om preliminär tull.

iii) Punktskatt

(31) En exporterande tillverkare begärde åter en justering i enlighet med artikel 2.10 b i grundförordningen med ett belopp motsvarande en indirekt skatt som togs ut för den likadana produkten när denna var avsedd för förbrukning i Indien och återbetalades för den produkt som exporterades till gemenskapen.

(32) Det konstaterades när beslutet om de provisoriska åtgärderna fattades att punktskatt faktiskt återbetalades till företaget vid export av den berörda produkten. Eftersom företaget emellertid inte hade påvisat att hela beloppet på denna indirekta skatt återbetalades hade begäran justerats nedåt. Efter att beslutet om de provisoriska åtgärderna fattats inlämnade den exporterande tillverkaren i fråga ytterligare uppgifter och dokumentation för att underbygga sin begäran, vilken kontrollerades. I det aktuella ärendet ansågs dessa uppgifter vara avgörande och därför beviljades hela det belopp som begäran gällde. Följaktligen ändrades undersökningsresultaten enligt skäl 35 i förordningen om preliminär tull.

iv) Omsättningsskatt

(33) En annan exporterande tillverkare hävdade åter att vissa företag, till följd av den indiska regeringens politik för att främja etablering av anläggningar i mindre utvecklade områden, inte behövde betala omsättningsskatt, och begärde att en justering skulle beviljas på grund av detta. De uppgifter som inlämnades och en kontroll på platsen visade att det på samtliga fakturor för inhemsk försäljning uppgavs att den exporterande tillverkaren i fråga var befriad från denna skatt, vilken inte framgick separat på fakturorna. Det påvisades således inte att företaget tog ut skatten för inhemsk försäljning och överlämnade denna till statskassan, och ingen sådan omsättningsskatt togs ut för den likadana produkten när den såldes på den inhemska marknaden. Följaktligen bekräftas undersökningsresultaten enligt skäl 36 i förordningen om preliminär tull.

v) Handelsled

(34) En indisk exporterande tillverkare upprepade sin begäran om en justering för olikheter i handelsled mellan försäljning av den berörda produkten på den inhemska marknaden respektive på exportmarknaderna (skäl 37 i förordningen om preliminär tull).

(35) De uppgifter som framlades i svaren på frågeformuläret och under kontrollbesöket på plats visade emellertid att det inte förekom några konsekventa och tydliga olikheter i funktionerna eller priserna i de olika handelsleden på den inhemska marknaden i Indien. Inga nya uppgifter har inlämnats. Följaktligen bekräftas undersökningsresultaten enligt skäl 37 i förordningen om preliminär tull.

4. Dumpningsmarginaler

(36) Eftersom inga synpunkter eller nya uppgifter lämnats, bekräftas beräkningsmetoderna enligt skälen 39-44 i förordningen om preliminär tull.

(37) Jämförelsen mellan det ändrade vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset fritt fabrik, för respektive produkttyp, visade att alla undersökta exporterande tillverkare dumpade den berörda produkten. Den vägda genomsnittliga dumpningsmarginal som beräknats för de samarbetsvilliga företag som inte ingick i urvalet reviderades också i enlighet med artikel 9.6 i grundförordningen. De reviderade beräkningarna har även påverkat den övriga dumpningsmarginalen. Den övriga dumpningsmarginalen fastställs med beaktande av den omfattande samarbetsviljan till samma nivå som den högsta dumpningsmarginal som fastställts för en samarbetsvillig exporterande tillverkare.

(38) De slutgiltiga dumpningsmarginalerna är, uttryckta i procent av importpriset cif före tull, följande:

>Plats för tabell>

F. GEMENSKAPSINDUSTRIN

(39) Kort efter att de provisoriska åtgärderna införts upphörde Dupont SA, en av de samarbetsvilliga gemenskapstillverkare som ingick i definitionen av gemenskapsindustrin i det preliminära skedet, definitivt med tillverkningen av filamentgarn i gemenskapen, enligt uppgift på grund av lågprisimporten till gemenskapsmarknaden. Med beaktande av att nedläggningen var definitiv ansågs det inte längre lämpligt att anse att Dupont SA ingår i gemenskapsindustrin. Följaktligen gjordes en bedömning av om gemenskapsindustrin skulle anses kunna bestå av de två återstående samarbetsvilliga gemenskapstillverkarna, dvs. UNIFI Textured yarns Ltd och Sinterama S.p.a., när de slutgiltiga undersökningsresultaten fastslås.

(40) Det kontrollerades således om dessa två företag alltjämt stod för en betydande del av tillverkningen i gemenskapen i enlighet med artikel 5.4 i grundförordningen. Man kom fram till att den sammanlagda tillverkningen för de två återstående samarbetsvilliga gemenskapstillverkarna utgjorde 30 % av gemenskapens sammanlagda tillverkning av den likadana produkten under undersökningsperioden. Detta är mer än gränsvärdet på 25 % i den nämnda artikeln. Följaktligen utgör dessa två företag gemenskapsindustrin fullt i överensstämmelse med artikel 4.1 i grundförordningen.

(41) De indiska exporterande tillverkarna gjorde gällande att den preliminära skadeanalysen byggde endast på den situation som en mindre andel av gemenskapstillverkarna befann sig i. De baserade sitt påstående på att tillverkningen för de klagande gemenskapstillverkare som de facto samarbetade vid undersökningen inte utgjorde en betydande del av gemenskapens tillverkning.

(42) Detta påstående är oriktigt, och det avvisades eftersom de två återstående företagens tillverkning utgör mer än 25 % av gemenskapens sammanlagda tillverkning. Därför bekräftas det att dessa två samarbetsvilliga gemenskapstillverkare representerar gemenskapsindustrin på det sätt som avses i artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen.

G. SKADA

1. Förbrukning i gemenskapen

(43) I avsaknad av nya uppgifter bekräftas de preliminära undersökningsresultaten om förbrukningen i gemenskapen enligt skälen 54 och 55 i förordningen om preliminär tull. Under skadeundersökningsperioden utvecklades förbrukningen i gemenskapen på följande sätt:

>Plats för tabell>

2. Import från Indien

>Plats för tabell>

(44) I absoluta tal nästan tredubblades importen från Indien under skadeundersökningsperioden, från 7583 ton 1996 till 22683 ton under undersökningsperioden. Det bör noteras att under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden, dvs. under en tid då den sammanlagda förbrukningen i gemenskapen minskade, nästan fördubblades importvolymen från Indien.

(45) Importen från Indien ökade så att dess andel av gemenskapsmarknaden steg från 2,7 % 1996 till 6,7 % under undersökningsperioden. Parallellt med den snabbt ökande importvolymen mellan 1999 och undersökningsperioden ökade den indiska importens marknadsandel från 3,3 % till 6,7 %, samtidigt som den sammanlagda förbrukningen i gemenskapen minskade.

(46) Det genomsnittliga importpriset, å sin sida, ökade under perioden 1996-1997 för att sedan sjunka. Den lägsta prisnivån nåddes 1999.

(47) I avsaknad av synpunkter på volymen och priserna på importen från Indien bekräftas de preliminära undersökningsresultat som anges i skälen 56-58 i förordningen om preliminär tull.

(48) I fråga om prisunderskridande har beräkningarna reviderats med tanke på de nämnda förändringarna i gemenskapsindustrins sammansättning. Den i skälen 59 och 61 i förordningen om preliminär tull angivna metoden för beräkning av underskridandemarginalen förblev likväl oförändrad. Det erinras om att priserna på de olika sorterna av filamentgarn med ursprung i Indien, för analysen av prisunderskridande, jämfördes med priserna på liknande garnsorter som gemenskapsindustrin tillverkar och säljer. En jämförelse mellan de övergripande genomsnittspriserna, såsom de indiska exporterande tillverkarna föreslagit, skulle inte beakta att det förekommer olika produkttyper och därmed leda till missvisande resultat.

(49) På denna grundval uppgick den reviderade marginalen för prisunderskridandet, uttryckt i procent av gemenskapsindustrins priser, till 23-28 % för de exporterande tillverkare som samarbetade vid undersökningen.

3. Gemenskapsindustrins situation

(50) De preliminärt fastställda skadeindikatorerna har reviderats till följd av att en samarbetsvillig gemenskapstillverkare utgått från definitionen av gemenskapsindustrin. Uppgifterna nedan visar hur skadeindikatorerna utvecklades under skadeundersökningsperioden med avseende på de två återstående samarbetsvilliga gemenskapstillverkarna. Eftersom gemenskapsindustrin i detta fall endast består av två gemenskapstillverkare anges uppgifterna av sekretesskäl endast i form av index.

Produktion, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande (1996 = 100)

>Plats för tabell>

(51) Gemenskapsindustrins produktionsvolym ökade med 18 % under skadeundersökningsperioden. Det bör noteras att ökningen huvudsakligen inträffade 1996-1998. Därefter utvecklades produktionsvolymen ojämnt och nådde under undersökningsperioden en nivå som är jämförbar med nivån 1998.

(52) Produktionskapaciteten fastställdes på grundval av den teoretiska maximitillverkningen per timme för de installerade maskinerna, multiplicerad med det teoretiska antalet arbetstimmar per år med beaktande av underhåll och andra liknande uppehåll i produktionen.

(53) Ökningen av produktionskapaciteten utvecklades i två steg. Den första ökningen (16 %) ägde rum 1996-1998. Det bör noteras att även gemenskapsindustrins produktionsvolym under den perioden ökade i jämförbar utsträckning, vilket resulterade i ett stabilt och högt kapacitetsutnyttjande. Den andra ökningsperioden, då kapaciteten ökade med cirka 14 %, inföll mellan 1999 och slutet av undersökningsperioden. Under den perioden förblev produktionsnivån relativt stabil, vilket förklarar minskningen i graden av kapacitetsutnyttjande.

Lager (1996 = 100)

>Plats för tabell>

(54) De minskade lagren under perioden 1996-1999 förklaras av en betydande ökning av försäljningsvolymen, i synnerhet jämfört med produktionsvolymen under samma period. Därefter ökade lagren på grund av den kännbara minskningen av försäljningsvolymen samtidigt som tillverkningen ökade något.

Försäljningsvolym, marknadsandel och tillväxt (1996 = 100)

>Plats för tabell>

(55) Gemenskapsindustrins försäljningsvolym ökade med 6 % under skadeundersökningsperioden. Volymen var som störst 1998 (med en ökning av 21 % jämfört med 1996) och minskade därefter med 13 % under efterföljande period.

(56) Under perioden 1996-1998 ökade inte gemenskapsindustrins försäljningsvolym i lika betydande omfattning som den sammanlagda förbrukningen i gemenskapen. Minskningen var därefter mer märkbar än minskningen av den sammanlagda efterfrågan på filamentgarn i gemenskapen mellan 1998 och undersökningsperioden. Detta utgör en förklaring till att marknadsandelarna konstant minskade.

(57) De indiska exporterande tillverkarna gjorde gällande att kommissionen borde ha beaktat utvecklingen av marknadsandelen för samtliga gemenskapstillverkare under skadeundersökningsperioden och inte enbart utvecklingen av gemenskapsindustrins andel. Detta skulle ha visat att marknadsandelen ökade totalt sett.

(58) Det bör noteras att enligt artikel 3.1 i grundförordningen skall skada avse väsentlig skada för gemenskapsindustrin. Därför fastställs skada endast med avseende på den allmänna ekonomiska situationen för de samarbetsvilliga gemenskapstillverkare som utgör gemenskapsindustrin enligt definitionen i skäl 42. Dessutom framgår det av tabellen efter skäl 86 att även marknadsandelen för de andra gemenskapstillverkarna minskade i betydande omfattning under skadeundersökningsperioden. De övriga gemenskapstillverkarnas roll har dessutom utvärderats i samband med undersökningen av orsakssamband. Detta argument avvisades därför.

Försäljningspris (1996 = 100)

>Plats för tabell>

(59) Gemenskapsindustrins genomsnittliga försäljningspris förblev stabilt mellan 1996 och 1998 och sjönk med 5 % under efterföljande period. Det erinras om att på grundval av en dylik prisjämförelse för jämförbara produkttyper som såldes på gemenskapsmarknaden under undersökningsperioden fastställdes underskridandemarginaler på 23-28 %.

Lönsamhet (1996 = 100)

>Plats för tabell>

(60) Lönsamheten inom gemenskapsindustrin, uttryckt som vinsten på nettoförsäljningen på gemenskapsmarknaden, sjönk kraftigt under skadeundersökningsperioden, från att ha varit positiv 1996 till en kännbart negativ nivå under undersökningsperioden.

Investeringar och förmåga att anskaffa kapital (1996 = 100)

>Plats för tabell>

(61) Investeringsnivån var särskilt hög 1996 och 1998 och bör ses i anknytning till den ökade produktionskapaciteten. Det gjordes ytterst lite investeringar under undersökningsperioden i jämförelse med de åren.

(62) Gemenskapsindustrins förmåga att anskaffa kapital, från externa finansiärer eller moderbolag, påverkades inte i någon större utsträckning i början av skadeundersökningsperioden. Mot bakgrund av förlusterna under undersökningsperioden sattes dock förmågan att anskaffa kapital allvarligt på spel under undersökningsperioden.

Räntabilitet (1996 = 100)

>Plats för tabell>

(63) Avkastningen på nettotillgångar (som uttrycker lönsamheten som en procentsats av gemenskapsindustrins sammanlagda tillgångar) ansågs i detta fall vara en lämplig indikator.

(64) Avkastningen på nettotillgångarna utvecklades på samma sätt som lönsamhetssiffrorna och visade en klar försämring av det finansiella läget inom gemenskapsindustrin, särskilt efter 1998.

(65) De indiska exporterande tillverkarna ifrågasatte nivån på avkastningen på tillgångar på grundval av respektive prisutveckling för filamentgarn och för den huvudsakliga råvaran för tillverkning av filamentgarn, dvs. orienterat polyestergarn. Det hävdades att det genomsnittliga försäljningspriset på filamentgarn hade stigit mer än inköpspriset för orienterat polyestergarn, vilket borde leda till en positiv utveckling av avkastningen på tillgångar.

(66) Det bör för det första noteras att utvecklingen av priset på filamentgarn och av priset på orienterat polyestergarn var likadan under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden. För det andra bör även andra prisfaktorer beaktas, dvs. andra material som används och tillverkningskostnaderna. Samtliga dessa faktorer har kontrollerats och beaktats för fastställandet av lönsamheten och räntabiliteten under skadeundersökningsperioden. Även utvecklingen av värdet på tillgångarna bör vägas in i detta sammanhang. Således avvisades argumentet i fråga.

Kassaflöde (1996 = 100)

>Plats för tabell>

(67) Siffrorna avseende kassaflödet bekräftade försämringen av gemenskapsindustrins finansiella läge. Kassaflödet förblev dock positivt under hela skadeundersökningsperioden och var som störst 1999. Denna högstanivå beror huvudsakligen på 1999 års kassainflöde av ett betydande antal försäljningstransaktioner som bokfördes 1998 men inkasserades 1999.

Sysselsättning, löner och produktivitet (1996 = 100)

>Plats för tabell>

(68) Antalet anställda ökade med 23 % under skadeundersökningsperioden. Personalkostnaderna ökade med 45 % under samma period.

(69) Produktiviteten minskade med 5 % under skadeundersökningsperioden.

Återhämtning från tidigare dumpning

(70) Under perioden 1996-1998 var gemenskapsindustrins ekonomiska resultat tillfredsställande, vilket visade att industrin åtminstone delvis hade återhämtat sig från tidigare dumpad import från tredje länder för vilken antidumpningsåtgärder hade införts 1996. Därefter, dvs. mellan 1999 och undersökningsperioden, blev gemenskapsindustrins situation osäker igen på grund av ökningen av den dumpade importen från Indien.

Faktisk dumpningsmarginal

(71) Det framstår klart att de slutgiltiga dumpningsmarginalerna är betydande. Med tanke på omfattningen och priserna när det gäller den dumpade importen kan verkningarna av dessa dumpningsmarginaler inte anses vara försumbara.

4. Slutsats om skada

(72) Den preliminära slutsatsen att gemenskapsindustrin under undersökningsperioden lidit väsentlig skada på det sätt som avses i artikel 3 i grundförordningen bekräftas. Gemenskapsindustrins känsliga situation framträdde klart under perioden efter 1998. Mellan 1996 och 1998 ökade nämligen gemenskapsindustrins produktionsvolym (+ 17 %) och kapacitetsutnyttjandet låg på en hög nivå; samtidigt ökade försäljningsvolymen (+ 21 %), försäljningspriserna var stabila och industrin var fortfarande lönsam (med avseende på avkastning på nettoomsättningen, avkastning på de sammanlagda tillgångarna och läget i fråga om kassaflödet). Följaktligen befann sig gemenskapsindustrin under den perioden i en situation där den kunde öka sina investeringar och nyanställa, samtidigt som situationen i fråga om kassaflödet var gynnsam. Den positiva utvecklingen förklaras dels av den kombinerade positiva effekten av antidumpningsåtgärderna avseende Indonesien, Thailand, Taiwan och Malaysia, vilket innebar återupprättande av skälig prissättning på gemenskapsmarknaden, dels av att förbrukningen av filamentgarn ökade i gemenskapen.

(73) Efter 1998 började gemenskapsindustrins situation kännbart försämras. Även om produktionsvolymen förblev stabil minskade kapacitetsutnyttjandet med 7 procentenheter och försäljningsvolymen med 13 %, samtidigt som försäljningspriserna sjönk med 5 %. Följaktligen började gemenskapsindustrin ådra sig betydande förluster och även investeringsnivån påverkades.

(74) De indiska exporterande tillverkarna hävdade att vissa av de ovan behandlade skadeindikatorerna utvecklades positivt under skadeundersökningsperioden och att de således inte pekade på förekomsten av skada.

(75) Det bör inledningsvis noteras att ingen av de ekonomiska faktorer som räknas upp i artikel 3.5 i grundförordningen nödvändigtvis, i enlighet med samma artikel, behöver vara avgörande när det gäller att fastslå om gemenskapsindustrin lider väsentlig skada. Vidare, vad som är viktigare: även om det är sant att gemenskapsindustrins ekonomiska situation förbättrades under perioden 1996-1998, visar siffrorna och ovan nämnda slutsatser klart att det under den efterföljande perioden skedde en kraftig försämring av gemenskapsindustrins situation och att industrin led väsentlig skada under undersökningsperioden. Således avvisades den argumenteringen, och slutsatserna ovan, dvs. att gemenskapsindustrin har lidit väsentlig skada, bekräftas.

H. ORSAKSSAMBAND

1. Inledning

(76) I enlighet med artikel 3.6 i grundförordningen genomfördes en ny undersökning av huruvida den väsentliga skada som den i skäl 42 definierade gemenskapsindustrin lidit orsakats av den dumpade importen från Indien. I enlighet med artikel 3.7 i grundförordningen undersökte kommissionen på nytt även andra kända faktorer som kunde ha vållat gemenskapsindustrin skada, i syfte att försäkra sig om att sådan skada som vållats av dessa faktorer inte oriktigt tillskrevs den dumpade importen.

2. Den dumpade importens verkningar

(77) Mellan 1996 och undersökningsperioden tredubblades importvolymen från Indien från 7583 ton till 22683 ton. Denna ökning skedde i två steg: först mellan 1996 och 1998, då importen ökade med 138 %, och sedan under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden, då den ökade med 92 % från 11824 ton till 22683 ton, dvs. en ökning på cirka 10800 ton. Det bör noteras att medan den första ökningen skedde när gemenskapsmarknaden fortfarande expanderade inträffade den andra under en tid då förbrukningen i gemenskapen minskade betydligt (- 14000 ton). Under samma period, dvs. från och med 1999 till och med undersökningsperioden, minskade gemenskapsindustrins försäljningsvolym med cirka 13 %.

(78) Samma utveckling kan konstateras relativt sett. De indiska produkternas marknadsandel ökade från 2,7 % 1996 till 6,7 % under undersökningsperioden. Denna ökning skedde i två etapper: från 2,7 % till 4,9 % mellan 1996 och 1998 och från 3,3 % till 6,7 % mellan 1999 och undersökningsperioden.

(79) År 1999 nådde priset vid import från Indien den låga nivån 1,4 euro per ton i genomsnitt, vilket är en minskning med cirka 17 % jämfört med året innan och 26 % jämfört med 1996. Genom denna lågprispolitik kunde de indiska exporterande tillverkarna öka sina försäljningsvolymer och återerövra förlorade marknadsandelar 2000 och under undersökningsperioden. Priserna nådde sedan 1998 års nivå, vilken i genomsnitt var lägre än nivån 1996 och 1997.

(80) Det bör erinras om att betydande underskridandemarginaler konstaterats för undersökningsperioden, mellan 23 % och 28 %. Detta visar tydligt vilket kraftigt pristryck importen från Indien innebar under undersökningsperioden. Med en marknadsandel på 6,7 % under undersökningsperioden kan det med säkerhet konstateras att en sådan nivå på prisunderskridandet hade en märkbart negativ inverkan på denna öppna gemenskapsmarknad med nedpressade marknadspriser, i synnerhet eftersom det rör sig om en extremt priskänslig produkt.

(81) Samtidigt minskade gemenskapsindustrins marknadsandel med cirka en procentenhet mellan 1996 och 1998 och med ytterligare en procentenhet mellan 1999 och undersökningsperioden. Denna minskning bör ses mot bakgrund av prisutvecklingen för gemenskapsindustrin. Gemenskapsindustrin blev nämligen tvungen att sänka sina priser med 7 % under 1999 i förhållande till 1998 för att kunna behålla sin ställning på marknaden. Det bör erinras om att priserna för import från Indien minskade med 17 % under samma år. Därefter förblev gemenskapsindustrins priser tämligen oförändrade, men låg på en nivå som inte var tillräckligt hög för ett bibehållet positivt finansiellt läge. Till skillnad från den indiska industrin kunde gemenskapsindustrin inte förbättra sina genomsnittliga försäljningspriser i gemenskapen under perioden från och med 2000 till och med undersökningsperioden.

(82) Under perioden 1996-1998 utvecklades gemenskapsindustrin gynnsamt trots den ökande importen från Indien, eftersom prissättningen åter blev skälig på den växande gemenskapsmarknaden till följd av att antidumpningstullar infördes på import av filamentgarn med ursprung i olika länder (se nedan). Från och med 1999 försämrades emellertid gemenskapsindustrins finansiella läge avsevärt. Försäljningsvolymerna och försäljningspriserna började minska, och lönsamheten, räntabiliteten och kassaflödet påverkades i betydande omfattning, i enlighet med vad som konstaterats ovan. Denna utveckling sammanfaller med den period då priserna för import från Indien sjönk kraftigt och importvolymen började växa kraftigt, dvs. volymen på importen från Indien fördubblades under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden.

3. Verkningar av alla andra kända faktorer

Import med ursprung i andra tredje länder

(83) Eftersom inga ytterligare uppgifter eller synpunkter har lagts fram av berörda parter bekräftas slutsatsen i skäl 91 i förordningen om preliminär tull, dvs. att importen från Indonesien och Taiwan sannolikt också har bidragit till den skada som gemenskapsindustrin led under undersökningsperioden.

(84) Omfattande import av filamentgarn till låga priser, oavsett från vilket land, till denna mycket öppna marknad vållar sannolikt gemenskapsindustrin skada i en omfattning som kan anses vara väsentlig. Om verkningarna av importen från Indien likväl kvantifieras i förhållande till verkningarna av importen från Indonesien och Taiwan, bör man beakta den betydande ökningen, både i absoluta tal och relativt sett, av importen från Indien under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden samt det genomsnittliga priset vid import från Indien under undersökningsperioden, vilket i genomsnitt var lägre än priserna vid import från Indonesien och Taiwan, i synnerhet med beaktande av att dessa priser delvis omfattas av antidumpningstullar. Under dessa omständigheter kan den slutsatsen dras att verkningarna av importen från Indien säkerligen inte var mindre omfattande än verkningarna av importen från Indonesien och Taiwan och att det därför fanns ett äkta och betydande orsakssamband mellan importen från Indien och gemenskapsindustrins osäkra situation.

(85) Eftersom inga synpunkter inkommit i fråga om import från andra tredje länder bekräftas även den preliminära slutsatsen att importen från de länderna inte kan anses ha vållat gemenskapsindustrin skada.

Andra gemenskapstillverkare

(86) Tabellen nedan, som bygger på uppgifter som erhållits av vissa företag och som ingick i klagomålet, visar hur försäljningsvolymen och marknadsandelen utvecklats för andra gemenskapstillverkare.

>Plats för tabell>

(87) Av uppgifterna ovan framgår att andra gemenskapstillverkares försäljningsvolymer avseende filamentgarn under perioden från och med 1996 till och med undersökningsperioden minskade märkbart både i absoluta tal och relativt sett. Dessutom bör det hållas i minnet att en betydande andel av dessa övriga gemenskapstillverkare i själva verket fanns bland de som framförde det ursprungliga klagomålet. Dessa företag kunde inte fullt ut samarbeta vid den pågående undersökningen på grund av otillräckliga resurser, men de stödde fullständigt förfarandet och samarbetade helt eller delvis vid andra liknande förfaranden under den senaste tiden.

(88) Med beaktande av detta dras slutsatsen att andra gemenskapstillverkare inte bidragit till den skada som gemenskapsindustrin led under undersökningsperioden.

Gemenskapsindustrins investeringar

(89) Vissa berörda parter gjorde gällande att de omfattande investeringar som gemenskapsindustrin gjorde under skadeundersökningsperioden också bidrog till en försämring av dess finansiella läge.

(90) Såsom framförts ovan hängde gemenskapsindustrins investeringar samman med en ökning av produktionskapaciteten. Den första kapacitetsökningen gjordes under en tid då förbrukningen i gemenskapen ökade, mellan 1996 och 1998. Gemenskapsindustrin ökade därför sin produktionsvolym och befann sig i ett läge där den även kunde öka försäljningsvolymen i överensstämmelse med den expanderande gemenskapsmarknaden. Inför denna positiva utveckling ökade gemenskapsindustrin sin produktionskapacitet ytterligare mellan 1999 och undersökningsperioden. Denna ökning uppgick till cirka 10000 ton. Denna gång kunde gemenskapsindustrin emellertid inte öka produktions- och försäljningsvolymen för att utnyttja den nyligen installerade kapaciteten och därför minskade graden av kapacitetsutnyttjande betydligt. Eftersom filamentsgarnindustrin är kapitalintensiv och de fasta kostnaderna följaktligen är betydande hade minskningen av produktions- och försäljningsvolymen under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden en direkt negativ inverkan på gemenskapsindustrins finansiella läge. Det bör noteras att priset på den viktigaste råvaran förblev stabilt under samma period.

(91) Kapacitetsökningen under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden inverkade således negativt på gemenskapsindustrins finansiella läge. Att detta inträffade beror på att gemenskapsindustrins produktions- och försäljningsvolym samtidigt minskade. Den minskningen berodde emellertid på det pristryck som importen från Indien av filamentgarn innebar för gemenskapsmarknaden. Trots att förbrukningen i gemenskapen minskade med cirka 14000 ton under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden, ökade importvolymen för filamentgarn från Indien med cirka 10000 ton under samma period tack vare en aggressiv prispolitik. De indiska importpriserna på filamentgarn underskred nämligen under undersökningsperioden märkbart gemenskapsindustrins priser, och den berörda importvolymen ökade i så pass stor omfattning att gemenskapsindustrin inte kunde öka försäljnings- och produktionsvolymen eller ens begränsa minskningen av dessa volymer och på så sätt begränsa de negativa verkningarna av den installerade överkapaciteten.

(92) Det anses att även om de investeringsrelaterade kostnaderna och därmed ökningen av den installerade kapaciteten faktiskt påverkade gemenskapsindustrins finansiella läge negativt under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden, förvärrades denna inverkan emellertid av att gemenskapsindustrin blev tvungen att minska sin försäljning och produktionsvolym samt sänka sina försäljningspriser. Detta berodde i sin tur på trycket från lågprisimporten från Indien, vars omfattning mer än fördubblades under samma period, när den sammanlagda förbrukningen i gemenskapen minskade.

(93) Därför står det klart att gemenskapsindustrin i en situation utan dumpad import från Indien skulle ha kunnat upprätthålla sina försäljningspriser på 1998 års nivå och öka sin produktions- och försäljningsvolym. Detta skulle dessutom ha lett till stordriftsfördelar, och vid förutsättningar för skälig prissättning skulle gemenskapsindustrin ha haft förmåga att absorbera största delen av de tillkommande fasta investeringsrelaterade kostnaderna.

Minskad efterfrågan

(94) Förbrukningen i gemenskapen ökade totalt sett under skadeundersökningsperioden, men minskade trots det under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden. Även om denna minskningstendens sammanfaller med minskningen av gemenskapsindustrins försäljningsvolym, bör det för det första noteras att denna volym proportionellt sett minskade mer än förbrukningen i gemenskapen. För det andra mer än fördubblades importen från Indien under samma period. Även om det inte kan uteslutas att denna minskade efterfrågan hade en skadlig inverkan på gemenskapsindustrins situation, måste detta faktum således anses vara av mindre betydelse i jämförelse med verkningarna av den dumpade importen.

Global konjunkturnedgång

(95) De indiska exporterande tillverkarna hävdade att gemenskapsindustrin har lidit skada till följd av den globala konjunkturnedgången sedan slutet av 2000 och att detta bör beaktas och kvantifieras för analysen av orsakssambandet.

(96) Det bör dock noteras att analysen ovan visar att gemenskapsindustrins ekonomiska situation började förvärras redan före slutet av år 2000. Vidare kunde man vänta sig att alla aktörer i gemenskapen skulle påverkas på samma sätt av en global konjunkturnedgång. De indiska exporterande tillverkarna lyckades emellertid öka försäljningsvolymen i gemenskapen märkbart under en period av marknadsnedgång. Det konstaterades ovan att gemenskapsindustrins försäljningsvolym proportionellt sett minskade mer än förbrukningen i gemenskapen. Dessutom återspeglas verkningarna av den globala konjunkturnedgången redan i den ovan nämnda efterfrågeminskningen.

(97) Med beaktande av vad som sagts ovan dras slutsatsen att - även om det inte kan uteslutas att även konjunkturnedgången påverkade gemenskapsindustrins situation - nedgången är mindre betydelsefull än den dumpade importens prissänkande effekt.

Gemenskapsindustrins exportresultat

(98) De indiska exporterande tillverkarna ansåg att gemenskapsindustrins marknadsandel minskat på grund av att industrin satsat på exportförsäljning snarare än på försäljning på hemmamarknaden. Gemenskapsindustrins ökade exportvolym visar att dess produkter är konkurrenskraftiga på marknader med skälig prissättning. Det bör vidare erinras om att även om exportvolymen faktiskt fyrdubblades under skadeundersökningsperioden förblev den marginell jämfört med gemenskapsindustrins sammanlagda försäljning. Slutligen bör det noteras att gemenskapsindustrins lönsamhet har fastställts endast med avseende på försäljningen på gemenskapsmarknaden. I avsaknad av ytterligare synpunkter avseende exportresultat bekräftas de preliminära slutsatserna i skälen 96-98 i förordningen om preliminär tull.

Råvarupriser

(99) Inga synpunkter har inkommit avseende råvarupriser och således bekräftas slutsatserna i skälen 93-95 i förordningen om preliminär tull, dvs. att gemenskapsindustrins råvarupriser inte kan vara orsaken till den skada som denna industri lidit.

Andra argument som de berörda parterna framfört

(100) De indiska exporterande tillverkarna ansåg att minskningen av produktionsvolymen under undersökningsperioden bör tillskrivas det faktum att en av de två gemenskapstillverkare som utgör gemenskapsindustrin avsiktligt lagt ned en produktionsanläggning. Undersökningen visade emellertid att ingen nedläggning hade ägt rum under undersökningsperioden. Tillverkaren i fråga bekräftade att ingen nedläggning hade ägt rum och gjorde gällande att en eventuell minskning av produktionsvolymen under undersökningsperioden berodde på det ökade utbudet på filamentgarn till lågt pris på gemenskapsmarknaden. Således avvisades argumentet i fråga.

4. Slutsats om orsakssamband

(101) Avslutningsvis bekräftas att den dumpade importen har haft en skadlig inverkan på gemenskapsindustrin, i synnerhet under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden, och att industrins situation kännetecknas av en minskande försäljningsvolym, sjunkande försäljningspriser, förlust av marknadsandelar och en betydande försämring av det finansiella läget, särskilt när det gäller lönsamhet och räntabilitet. Samtidigt har importvolymen från Indien ökat märkbart, både i absoluta tal och relativt sett, till priser som konstaterats betydligt underskrida gemenskapsindustrins priser.

(102) Följande andra kända faktorer undersöktes: import från andra tredje länder, andra gemenskapstillverkares försäljning, gemenskapsindustrins investeringar, efterfrågeminskning, den globala konjunkturnedgången, råvarupriset och gemenskapsindustrins exportresultat. Det konstaterades att även vissa av dessa faktorer hade haft en skadlig inverkan på gemenskapsindustrins situation. Denna inverkan förvärrades av den betydligt negativa inverkan på situationen som den plötsliga ökningen av import från Indien hade, vilken även beaktad separat har vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada.

(103) I analysen ovan har tydlig åtskillnad gjorts mellan verkningarna av alla kända faktorer sinsemellan samt mellan dessa faktorers inverkan på gemenskapsindustrins situation och den dumpade importens skadevållande effekt. Därefter försäkrade man sig om att den skada som andra faktorer vållat inte tillskrevs den dumpade importen. Med hänsyn till detta bekräftas det att dessa andra faktorer i sig inte ändrar på det faktum att det finns ett äkta och betydande orsakssamband mellan den dumpade importen och den väsentliga skada som konstaterats.

I. GEMENSKAPENS INTRESSE

(104) Med tanke på händelserna efter de preliminära avgörandena, dvs. att Dupont SA lade ned en anläggning, genomfördes en ny undersökning av huruvida det trots slutsatsen om skadevållande dumpning finns tvingande skäl som kan leda till slutsatsen att det inte ligger i gemenskapens intresse att införa slutgiltiga antidumpningsåtgärder.

1. Gemenskapsindustrin och andra gemenskapstillverkare

(105) I enlighet med förordningen om preliminär tull finns det ingen orsak att tro att gemenskapsindustrin inte skulle vara livskraftig och konkurrenskraftig i en situation med normala marknadsvillkor. Det har emellertid påvisats att i avsaknad av förutsättningar för skälig prissättning hotas gemenskapsindustrins existens allvarligt. Illojala handelsmetoder på gemenskapsmarknaden har redan lett till att Dupont SA tvingats till en nedläggning, eftersom företaget inte klarade av situationen med en prisnedgång på marknaden. Ifall åtgärder inte införs kan det inte uteslutas att utvecklingen skulle vara densamma för andra gemenskapstillverkare.

(106) Det bör erinras om att förfarandet, trots att endast två gemenskapstillverkare kunde samarbeta vid undersökningen, till fullo stöddes av gemenskapstillverkare som svarar för circa 75 % av tillverkningen i gemenskapen. I enlighet med vad som sagts ovan minskade även de andra gemenskapstillverkarnas marknadsandel och försäljningsvolym på gemenskapsmarknaden.

(107) Kommissionens preliminära slutsats att det skulle ligga i gemenskapsindustrins och övriga gemenskapstillverkares intresse att åtgärder införs bekräftas därför.

2. Importörer

(108) Inga svar inkom från importörer eller handlare under det preliminära skedet. I förordningen om preliminär tull drogs den slutsatsen att införandet av åtgärder inte skulle ha någon betydande inverkan på deras situation.

(109) I avsaknad av ytterligare synpunkter från berörda parter efter det att de provisoriska åtgärderna infördes bekräftas slutsatserna ovan.

3. Råvaruleverantörer

(110) Eftersom inga synpunkter inkommit bekräftas den preliminära slutsatsen att företagen i tidigare led i produktionskedjan har ett intresse av att åtgärder införs.

4. Användare

(111) I det preliminära skedet var endast en användare samarbetsvillig. I avsaknad av synpunkter eller reaktioner efter det att de provisoriska åtgärderna infördes bekräftas slutsatsen att införandet av åtgärder inte skulle skada användarföretagens livskraft och konkurrenskraft.

5. Slutsats

(112) Att inte införa antidumpningsåtgärder skulle utgöra ett allvarligt hot mot gemenskapsindustrins och övriga gemenskapstillverkares existens. Detta understryks ytterligare av att en gemenskapstillverkare nyligen blev tvungen att lägga ned en anläggning i gemenskapen på grund av de oskäliga förutsättningarna för handel på gemenskapsmarknaden.

(113) Skulle slutgiltiga åtgärder inte införas skulle den fortsatta nedgången i lönsamhet som observerats för gemenskapsindustrin under skadeundersökningsperioden förvärras ytterligare med risk för ytterligare nedläggningar av anläggningar för tillverkning av filamentgarn i gemenskapen.

(114) Kommissionen drar på grundval av ovanstående slutsatsen att det inte finns några tvingande skäl mot att införa slutgiltiga antidumpningsåtgärder.

J. SLUTGILTIGA ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER

1. Nivå för undanröjande av skada

(115) På grundval av den metod som beskrivs i skälen 122-125 i förordningen om preliminär tull beräknades en nivå för undanröjande av skada i syfte att fastställa nivån på de slutgiltiga åtgärderna.

(116) De indiska exporterande tillverkarna gjorde gällande att den vinstnivå som användes för att beräkna det icke-skadevållande priset valdes godtyckligt, eftersom den baserades på den högsta vinstmarginalen under skadeundersökningsperioden.

(117) Det bör erinras om att den vinstnivå som beaktas vid beräkningen av det icke-skadevållande priset bör motsvara en nivå som gemenskapsindustrin skäligen kan vänta sig att uppnå om ingen skadevållande dumpning förekommer. År 1998 ansågs vara ett motiverat referensår eftersom det bedömdes att importen från Indien under det året ännu inte hade någon prissänkande verkan på gemenskapsindustrins priser och att importen från de andra länder som omfattades av åtgärder redan då låg på en nivå som motsvarade nivån under undersökningsperioden. Det faktum att man blev tvungen att utesluta en gemenskapstillverkare från definitionen av gemenskapsindustrin och därmed att upprätta nya uppgifter om lönsamhet för skadeundersökningsperioden ändrar inte på den preliminära slutsatsen att om prissättningsvillkoren är skäliga kan en industri av det berörda slaget skäligen vänta sig att nå en vinstnivå på 8 % om ingen dumpad import förekommer.

(118) Med beaktande av ovanstående bekräftas den metod som använts för att fastställa nivån för undanröjande av skada enligt beskrivningen i skälen 122-125 i förordningen om preliminär tull.

(119) På samma sätt som ovan beträffande prisunderskridandemarginaler reviderades och ändrades också skademarginalerna.

2. Slutgiltiga åtgärder

(120) Mot bakgrund av det ovanstående och i enlighet med artikel 9.4 i grundförordningen bör en slutgiltig antidumpningstull införas på samma nivå som de dumpningsmarginaler som konstaterats, eftersom dessa i samtliga fall var lägre än skademarginalerna.

(121) Med hänsyn till det parallella antisubventionsförfarandet avseende Indien gäller dock, i enlighet med artikel 24.1 i rådets förordning (EG) nr 2026/97 av den 6 oktober 1997 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen(4) (nedan kallad "antisubventionsförordningen") och artikel 14.1 i grundförordningen, att ingen produkt får beläggas med både antidumpnings- och utjämningstull i syfte att råda bot på en och samma situation som uppstått till följd av dumpning eller exportsubventionering. Därför bör det fastställas om och i vilken utsträckning subventionerna och dumpningsmarginalerna härrör från samma situation.

(122) En slutgiltig utjämningstull som motsvarar storleken på subventionen, som för samtliga exportörer konstaterades vara lägre än skademarginalen, har införts genom rådets förordning (EG) 2094/2002(5). Alla de undersökta subventionsordningar som befanns vara utjämningsbara utgjorde exportsubventioner på det sätt som avses i artikel 3.4 a i antisubventionsförordningen. De slutgiltiga dumpningsmarginaler som fastställts för de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna i Indien beror således delvis på förekomsten av dessa exportsubventioner. Under dessa omständigheter anses det inte lämpligt att införa både utjämnings- och antidumpningstullar som helt motsvarar de slutgiltigt fastställda relevanta exportsubventionsbeloppen och dumpningsmarginalerna. Den slutgiltiga antidumpningstullen bör därför justeras så att den återspeglar den faktiska dumpningsmarginal som kvarstår efter införandet av den slutgiltiga utjämningstull som undanröjer effekten av exportsubventionerna.

(123) På grundval av ovanstående bör följande slutgiltiga tullar införas:

>Plats för tabell>

(124) De individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser som anges i denna förordning har fastställts på grundval av undersökningsresultaten. De återspeglar således den situation som vid undersökningen konstaterats för företagen i fråga. Dessa tullsatser (i motsats till den landsomfattande tull som gäller "alla andra företag") gäller således enbart import av sådana produkter med ursprung i det berörda landet som tillverkats av de företag, dvs. de specifika rättsliga enheter, som nämns. Importerade produkter som tillverkats av något annat företag som inte uttryckligen nämns i denna förordnings föreskrivande del med namn och adress, inbegripet enheter som är närstående dem som uttryckligen nämns, omfattas inte av dessa tullsatser, utan av den tullsats som gäller "alla andra företag".

(125) Eventuella ansökningar om tillämpning av de individuella företagsspecifika antidumpningstullsatserna (t.ex. till följd av att enhetens namn ändrats eller nya tillverknings- eller försäljningsenheter inrättats) bör snarast inges till kommissionen(6) tillsammans med alla relevanta upplysningar, särskilt om eventuella förändringar av företagets verksamhet i fråga om tillverkning, inhemsk försäljning eller exportförsäljning som hänger samman med t.ex. namnändringen eller de nya tillverknings- eller försäljningsenheterna. Kommissionen kommer vid behov och efter samråd med rådgivande kommittén att ändra förordningen för att ta hänsyn till detta genom en uppdatering av förteckningen över de företag som omfattas av individuella tullsatser.

(126) Eftersom ett stickprovsförfarande har tillämpats vid denna antidumpningsundersökning kan en översyn avseende en ny exportör enligt artikel 11.4 i grundförordningen i syfte att fastställa individuella dumpningsmarginaler inte inledas i samband med detta antidumpningsförfarande. För att se till att faktiskt nya indiska exporterande tillverkare och de samarbetsvilliga företag som inte ingick i urvalet behandlas likvärdigt, bör det dock föreskrivas att den vägda genomsnittliga tull som införs för de sistnämnda företagen skall tillämpas på alla de nya indiska exporterande tillverkare som annars skulle vara berättigade till en individuell tull enligt artikel 11.4 i grundförordningen.

3. Uttag av preliminära tullar

(127) Med hänsyn till de konstaterade dumpningsmarginalernas storlek och nivån på den skada som vållats gemenskapsindustrin bör de belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära antidumpningstull som införts genom förordningen om preliminär tull, dvs. förordning (EG) nr 1412/2002, tas ut slutgiltigt till en sats som motsvarar den slutgiltigt införda tullen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. En slutgiltig antidumpningstull skall införas på import av texturerat filamentgarn av polyestrar enligt KN-nummer 5402 33 00 med ursprung i Indien.

2. Följande slutgiltiga antidumpningstullsatser skall tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns före tull för produkter tillverkade av de nedan nämnda företagen:

>Plats för tabell>

3. Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas.

Artikel 2

Om en ny exporterande tillverkare i Indien lämnar tillräcklig bevisning till kommissionen om att

- tillverkaren inte exporterat de produkter som avses i artikel 1.1 till gemenskapen under undersökningsperioden (1 oktober 2000-30 september 2001),

- tillverkaren inte är närstående någon av de exportörer eller tillverkare i Indien som omfattas av de antidumpningsåtgärder som införs genom denna förordning,

- tillverkaren faktiskt har exporterat den berörda produkten till gemenskapen efter den undersökningsperiod som ligger till grund för åtgärderna eller genom avtal har gjort ett oåterkalleligt åtagande att exportera en betydande mängd till gemenskapen,

får rådet, på förslag av kommissionen och efter samråd med rådgivande kommittén, med enkel majoritet besluta att ändra artikel 1.2 genom att lägga till den nya exporterande tillverkaren i förteckningen över de i den artikeln angivna företag som omfattas av den vägda genomsnittliga tullsatsen på 3,7 %.

Artikel 3

De belopp för vilka säkerhet ställts i form av den preliminära antidumpningstull som genom förordning (EG) nr 1412/2002 införts på import av texturerat filamentgarn av polyestrar enligt KN-nummer 5402 33 00 med ursprung i Indien skall tas ut slutgiltigt till den tullsats som slutgiltigt införs genom den här förordningen.

Belopp för vilka säkerhet ställts och som överstiger den slutgiltiga antidumpningstullen skall frisläppas.

Artikel 4

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 26 november 2002.

På rådets vägnar

B. Bendtsen

Ordförande

(1) EGT L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1972/2002 (EGT L 305, 7.11.2002, s. 1).

(2) EGT L 205, 2.8.2002, s. 50.

(3) EGT L 205, 2.8.2002, s. 26.

(4) EGT L 288, 21.10.1997, s. 1.

(5) Se sidan 21 i detta nummer av EGT.

(6) Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för handel, Direktorat B, J-79 5/17, B-1049 Bryssel.