KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1245/2013

av den 28 november 2013

om godkännande av en mindre ändring av produktspecifikationen för en beteckning som tagits upp i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar (Fourme de Montbrison [SUB])

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (1), särskilt artikel 53.2 andra stycket, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Produktspecifikationen för den skyddade ursprungsbeteckningen ”Fourme de Montbrison” ska ändras i enlighet med bilaga I till denna förordning.

Artikel 2

En konsoliderad sammanfattning av de viktigaste uppgifterna i produktspecifikationen återfinns i bilaga II till denna förordning.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

(1) EUT L 343, 14.12.2012, s. 1.

(2) EUT L 269, 13.10.2010, s. 21.

I punkt V.1 c införs en begränsning avseende tillskottet av kompletterande foder och tillsatser till 1 800 kg torrsubstans per mjölkko och per år. Genom denna bestämmelse främjas följaktligen en basföda som utgörs av foder från det geografiska området.

I punkt V.1 a ersätter meningen ”Andelen ensilerad majs, uttryckt i torrsubstans, får i genomsnitt för samtliga mjölkkor under ett år inte överstiga 20 % av det foder som utgör mjölkkornas basföda” meningen ”Andelen ensilerad majs, uttryckt i torrsubstans, får i genomsnitt för besättningen under ett år inte överstiga 20 % av dagsbehovet av foder”. Begränsningen av mängden majs gäller alltså basfödan och inte allt foder sammantaget och den berör endast mjölkkor.

I punkt V.1 a ersätter meningen ”Andelen betesgräs, torkat eller förtorkat gräs, hösilage eller gräsensilage, uttryckt i torrsubstans, ska i genomsnitt för samtliga mjölkkor under ett år uppgå till minst 80 % av det foder som utgör mjölkkornas basföda” meningen ”Betesgräs, torkat eller förtorkat gräs eller gräsensilage ska utgöra basföda”. Därigenom preciseras gräsets andel av basfödan tydligt, liksom vilka djur det gäller och under vilken tidsperiod, vilket kommer att underlätta kontrollerna. Genom denna bestämmelse framhävs gräsets betydelse som basföda för ursprungsbeteckningen ”Fourme de Montbrison”.

Det stadium under vilket den organoleptiska undersökningen av produkten ska genomföras preciseras, och även provtagningsmetoden. Dessa former förs därefter in i den plan för kontroll eller inspektion avseende ursprungsbeteckningen som utarbetas av kontrollorganet.

BILAGA II

KONSOLIDERAT SAMMANFATTANDE DOKUMENT

Rådets förordning (EG) nr 510/2006 av den 20 mars 2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (1)

”FOURME DE MONTBRISON”

EG-nr: FR-PDO-0105-01014–06.07.2012

SGB () SUB (X)

1. Beteckning

”Fourme de Montbrison”

2. Medlemsstat eller tredjeland

Frankrike

3. Beskrivning av jordbruksprodukten eller livsmedlet

3.1 Produkttyp

Klass 1.3 Ost

3.2 Beskrivning av den produkt för vilken beteckningen i punkt 1 är tillämplig

”Fourme de Montbrison” är en ost som framställs av komjölk till vilken man tillsatt löpe. Den tillverkas i form av en cylinder med en höjd på 17–21 cm, en diameter på 11,5–14,5 cm och en vikt på 2,1–2,7 kg. Det är en syrad mögelost som framställs utan att ostmassan pressas eller kokas. Saltningen sker genom att saltet tillförs ostmassan när osten placeras i formen.

Fetthalten ska vara minst 52 g per 100 g ost efter fullständig torkning. Torrsubstanshalten får inte vara lägre än 52 g per 100 g lagrad ost.

Osten får bära ursprungsbeteckningen ”Fourme de Montbrison” först 32 dagar efter löpläggningsdagen.

Skorpan är torr, mögeltäckt och orange till färgen. Möglet kan vara vitt, gult och rött. Ostmassan, som är gräddfärgad, har få håligheter med ljusblå marmorering.

”Fourme de Montbrison” har en enhetlig och något fast textur, och osten smälter i munnen. Smaken är ren och parfymerad med ett fruktigt mjölkproduktsinslag, och den begränsade mängden blåmögel ger osten en viss mildhet. En bismak av salt och en lätt bitterhet godtas.

3.3 Råvaror (endast för bearbetade produkter)

—

3.4 Foder (endast för produkter av animaliskt ursprung)

Mjölkkornas basföda ska året om bestå av foder från det geografiska område som beteckningen omfattar.

Som foder i basfödan godkänns alla former av foderväxter med undantag för korsblommiga växter i foderform.

Andelen betesgräs, torkat eller förtorkat gräs, hösilage eller gräsensilage, uttryckt i torrsubstans, ska i genomsnitt för samtliga mjölkkor under ett år uppgå till minst 80 % av det foder som utgör mjölkkornas basföda.

Andelen ensilerad majs, uttryckt i torrsubstans, får i genomsnitt för samtliga mjölkkor under ett år inte överstiga 20 % av mjölkkornas basföda.

Utanför betesperioden ska i genomsnitt minst 3 kg hö, uttryckt i torrsubstans, delas ut per mjölkko och per dag, för samtliga mjölkkor.

Under den period då det finns tillgång till gräs, från det att väderförhållandena tillåter det, är det obligatoriskt att låta mjölkkor beta. Denna period ska uppgå till minst 150 dagar per år.

Tillskottet av kompletterande foder och tillsatser ska begränsas till i genomsnitt högst 1 800 kg torrsubstans per mjölkko och år för samtliga mjölkkor.

Endast sådana råvaror och tillsatser som anges i en positivlista får finnas i det kompletterande foder och de tillsatser som ges till mjölkkor.

3.5 Särskilda steg i produktionsprocessen som måste äga rum i det avgränsade geografiska området

Mjölkproduktionen och framställningen, mognadslagringen och förvaringen av ostarna i 32 dagar efter löpläggningsdagen ska äga rum i det geografiska området.

3.6 Särskilda regler för skivning, rivning, förpackning etc.

Skärning i ”Fourme de Montbrison” tillåts såvida det inte förvanskar texturen. På bitar som väger mer än 50 g ska en bit av skorpan medfölja.

3.7 Särskilda regler för märkning

Märkningen av ost som bär ursprungsbeteckningen ”Fourme de Montbrison” ska omfatta ursprungsbeteckningens namn i bokstäver med en storlek som motsvarar minst två tredjedelar av storleken på de största bokstäver som förekommer på märkningen samt EU:s symbol för skyddade ursprungsbeteckningar (SUB).

Oberoende av de regler som gäller för ostar i allmänhet är det förbjudet att lägga till någon som helst beteckning i anslutning till ursprungsbeteckningens namn, med undantag för särskilda varumärken eller märkesnamn.

4. Kort beskrivning av det geografiska området

Det geografiska området för ”Fourme de Montbrison” har följande omfattning:

Departementet Loire: kommunerna Bard, Cervières, Chalmazel, La Chamba, La Chambonie, Champoly, Châtelneuf, La Côte-en-Couzan, Écotay-l’Olme, Essertines-en-Châtelneuf, Jeansagnière, Lérigneux, Noirétable, Palogneux, Roche, Saint-Bonnet-le-Courreau, Saint-Didier-sur-Rochefort, Saint-Georges-en-Couzan, Saint-Jean-la-Vêtre, Saint-Julien-la-Vêtre, Saint-Just-en-Bas, Saint-Laurent-Rochefort, Saint-Priest-la-Vêtre, Saint-Romain-d’Urfé, Les Salles, Sauvain, La Valla-sur-Rochefort och Verrières-en-Forez.

Departementet Puy-de-Dôme: kommunerna Brugeron, Job, Saint-Anthème, Saint-Pierre-la-Bourlhonne och Valcivières.

5. Samband med det geografiska området

5.1 Specifika uppgifter om det geografiska området

Naturliga faktorer

Det geografiska området för ursprungsbeteckningen ”Fourme de Montbrison” omfattar huvudsakligen den ”högt belägna stubbmark” som ligger i anslutning till Forez-bergens toppar i gränsområdet mellan departementen Loire och Puy-de-Dôme samt den östra delen av Forez-bergen. Det rör sig om ett område med medelhöga berg (den högsta punkten ligger 1 634 m ö h) som i sin helhet breder ut sig i nord-sydlig riktning över en berggrund av granit. Området omges av naturliga avgränsningar. Det geografiska området består av bergiga och subalpina hedmarker som bildar ett landskap av karga platåer med rundade, böljande åsar som kantas av huvudsakligen barrskogsbevuxna sluttningar. Området är rikt på torvmossar och ängar. Nederbörden är relativt stor (i genomsnitt över 1 000 mm per år). Klimatet påverkas av både havet och inlandet. Årsmedeltemperaturen är alltså snarast kylig, under 10 °C och ofta under 5 °C. Vintrarna är långa och kalla och snöfall är inte ovanligt.

På grund av höjden och den rikliga nederbörden grundas foderproduktionen huvudsakligen på de permanenta betesmarkerna.

Mänskliga faktorer

Framställningen av ”Fourme de Montbrison” har sitt ursprung under högmedeltiden i regionen Haut-Forez, där ett system som byggde på kombinationen av jordbruk och bete levde kvar ända fram till andra världskriget. Ostframställningen ägde rum i så kallade ”jasseries” ‒ fäbodar på de båda sluttningarna av Forez-bergen. Under denna tid var det kvinnorna som ansvarade för att framställa osten under sommaren av mjölk från de små boskapsbesättningarna, medan männen levde kvar i byn för att fortsätta med sommarens arbete på fälten. Genom naturmiljön fick man tillgång till stammar från barrträd som, urholkade, blev till perfekt anpassade avrinningskärl (hängrännor) för fourme-ostarnas avrinning under framställningen. Ostarna bevarades ofta till slutet av sommaren, varefter de såldes på marknaderna på båda sidor av bergsmassivet, däribland den viktiga Montbrison-marknaden.

Nu för tiden utnyttjar de mjölkproducerande gårdarna i stor utsträckning den permanenta betesmarken. Produktionsvillkoren för ”Fourme de Montbrison”, och i synnerhet det obligatoriska betet under den period då bete är möjligt, det gräsbaserade fodret och den begränsade användningen av ensilagemajs innebär att man tar tillvara på denna naturresurs.

Vid den framställningstekniska processen för ”Fourme de Montbrison” med sina gamla anor utnyttjas en lokal sakkunskap, som omfattar följande:

— En omrörning som är anpassad till de små kornen i ostmassan, vars sidor är omkring 0,5–1 cm breda.

— En saltning i massan och en begränsad yttre saltning.

— Den mycket särpräglade tekniken med ytterligare avrinning i hängrännor av barrträdsvirke.

5.2 Specifika uppgifter om produkten

”Fourme de Montbrison” är en mögelost med en ren och parfymerad smak, som tillverkas i form av en cylinder med en höjd på 17–21 cm och en diameter på 11,5–14,5 cm. Den har ett ytskikt som skiftar i orange medan ostmassan innehåller få håligheter och bara en liten mängd blåmögel, vilket ger osten en viss mildhet.

5.3 Orsakssamband mellan det geografiska området och produktens kvalitet eller egenskaper (för SUB) eller en viss kvalitet, ett visst anseende eller en viss annan egenskap som kan hänföras till produkten (för SGB)

De särskilda egenskaperna hos ”Fourme de Montbrison” grundar sig framför allt på de särpräglade mjölkproduktions- och framställningsmetoderna.

Mjölkproduktionen bygger på rikedomen hos betesmarkerna i Forez-bergen och bidrar till den rena och parfymerade smaken hos ”Fourme de Montbrison”.

Ostens relativt lilla format förklaras av dess ursprung: Den har framställts av kvinnor av mjölk från små djurbesättningar med liten mjölkproduktion.

Den snarast milda smaken hos ”Fourme de Montbrison” beror på finfördelningen av ostmassans korn. Kornens ringa storlek innebär att ostmassans håligheter blir små, varigenom utvecklingen av mögelsvampen Penicillium roqueforti begränsas och blir svagare än hos andra mögelostar.

Den mycket särpräglade orangea färgen på skorpan uppkommer genom saltningsteknikerna, som främjar framväxten av en ytflora. Avrinningen i hängrännor av barrträdsvirke bidrar också till ytflorans utveckling. Hängrännorna av trä utgör i själva verket en källa till ytfloran och inverkar direkt på utvecklingen av denna flora genom att förhindra en alltför snabb uttorkning av skorpan.

Saltningsteknikerna bidrar också till att göra ”Fourme de Montbrison” till en mindre salt ost än andra blåmögelostar.

Hänvisning till offentliggörandet av specifikationen

(artikel 5.7 i förordning (EG) nr 510/2006)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCFourmeDeMontbrison.pdf

(1) EUT L 93, 31.3.2006, s. 12. Ersatt av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1151/2012 av den 21 november 2012 om kvalitetsordningar för jordbruksprodukter och livsmedel (EUT L 343, 14.12.2012, s. 1).