RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 908/97 av den 20 maj 1997 om ändring av förordning (EEG) nr 830/92 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa polyestergarner (av syntetstapelfibrer) med ursprung i Taiwan, Indonesien, Indien, Kina och Turkiet samt om slutgiltigt uttag av den preliminära tullen

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), särskilt artikel 11.4 i denna,

med beaktande av förslag som kommissionen lagt fram efter samråd i rådgivande kommittén, och

med beaktande av följande:

A. TIDIGARE FÖRFARANDE

(1) Genom förordning (EEG) nr 830/92 (2) införde rådet bland annat en slutgiltig antidumpningstull på 10,1 % på import av enkelt och tvinnat (flertrådigt) garn innehållande minst 85 viktprocent polyesterstapelfibrer, inte i detaljhandelsuppläggningar, och annat garn av polyesterstapelfibrer med inblandning huvudsakligen eller uteslutande av antingen regenatstapelfibrer eller bomull, inte i detaljhandelsuppläggningar, som allmänt kallas "vissa polyestergarner" (nedan kallade "berörda produkter" eller "garn"), vilka för närvarande omfattas av KN-nummer 5509 21 10, 5509 21 90, 5509 22 10, 5509 22 90, 5509 51 00 och 5509 53 00, med ursprung i Turkiet, med undantag för import från två turkiska exportörer som särskilt nämndes och som var föremål för en lägre tull, och en slutgiltig antidumpningstull på 11,9 % på import av de berörda produkterna med ursprung i Indonesien, med undantag för import från en indonesisk exportör som särskilt nämndes och som inte var föremål för någon antidumpningstull.

(2) Genom förordning (EG) nr 1168/95 (3) ändrade rådet ovannämnda förordning så att antidumpningstullarna upphävdes för ytterligare sju indonesiska exportörer.

B. NUVARANDE FÖRFARANDE

(3) I oktober 1995 mottog kommissionen en ansökan från den turkiska tillverkaren Kipas AS (nedan kallad "Kipas" eller "företaget") om en översyn av nu gällande åtgärder, dvs. en begäran att inleda en ny exportöröversyn utifrån förordning (EEG) nr 830/92 enligt artikel 11.4 i förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad "grundförordningen"). Kipas hävdade att det inte var förbundet med någon av de exportörer eller tillverkare i Turkiet som omfattas av gällande antidumpningsåtgärder beträffande den berörda produkten.

Vidare hävdade företaget att det inte exporterade den berörda produkten under den undersökningsperiod som låg till grund för fastställandet av dumpning och införandet av antidumpningsåtgärder, dvs. perioden från och med den 1 januari till och med den 31 december 1989 (nedan kallad "den ursprungliga undersökningsperioden"). Slutligen hävdade Kipas att det faktiskt hade exporterat den berörda produkten till gemenskapen och att det genom avtal också hade gjort oåterkalleliga åtaganden om att exportera betydande kvantiteter garn till gemenskapen.

(4) I juni 1996 ingav den indonesiske tillverkaren PT World Yamatex Spinning Mills, Indonesia (nedan kallad "Yamatex" eller "företaget"), en begäran om att en ny exportöröversyn utifrån förordning (EEG) nr 830/92 skulle inledas. Yamatex hävdade att det inte var förbundet med någon av de indonesiska exportörer eller tillverkare som omfattas av gällande antidumpningsåtgärder beträffande den berörda produkten, att det inte hade exporterat den berörda produkten under den ursprungliga undersökningsperioden och att det hade gjort oåterkalleliga åtaganden om att exportera betydande kvantiteter garn till gemenskapen.

(5) Efter att ha kontrollerat den bevisning som framlagts av Kipas och Yamatex och som i båda fallen ansågs tillräcklig för att motivera ett inledande av en översyn enligt artikel 11.4 i grundförordningen, efter samråd med rådgivande kommittén och efter att gemenskapstillverkarna givits tillfälle att yttra sig, inledde kommissionen två separata översyner av rådets förordning (EEG) nr 830/92 avseende Kipas (4) och Yamatex (5) och påbörjade sina undersökningar.

(6) I de förordningar enligt vilka de två översynerna inleddes upphävde kommissionen också de antidumpningstullar som infördes genom förordning (EEG) nr 830/92 på import av de berörda produkterna som tillverkats och exporterats av Kipas och Yamatex och krävde att tullmyndigheterna enligt artikel 14.5 i grundförordningen skulle vidta lämpliga åtgärder för att registrera denna import.

Eftersom båda de nya exportöröversynerna avsåg förordning (EEG) nr 830/92 bestämdes att de skulle behandlas tillsammans.

(7) Den berörda produkten som omfattas av dessa översyner är samma som den som avses i förordning (EEG) nr 830/92.

(8) Kommissionen underrättade officiellt både Kipas och Yamatex samt företrädarna för de respektive exportländerna. Dessutom gavs andra direkt berörda parter tillfälle att skriftligen lämna sina synpunkter och begära att bli hörda. Någon sådan begäran har dock inte mottagits av kommissionen.

(9) Kommissionen sände ett frågeformulär till Kipas och Yamatex och mottog i båda fallen i rätt tid ett korrekt svar. Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som ansågs nödvändiga för undersökningarnas syfte, och bara i fallet med Kipas gjordes ett kontrollbesök vid företagets anläggningar i Turkiet.

(10) Antidumpningsundersökningen omfattade följande perioder:

- Översynsförfarandet avseende Kipas, Turkiet: 1 juli 1995-30 juni 1996.

- Översynsförfarandet avseende Yamatex, Indonesien: 1 november 1995-31 oktober 1996.

(11) I de fall där omständigheterna var oförändrade tillämpades samma metod på dessa undersökningar som på de ursprungliga undersökningarna.

C. ÖVERSYNERNAS RÄCKVIDD

(12) Någon begäran om en översyn av avgörandena om skada gjordes inte i någon av undersökningarna. Undersökningarna begränsades därför till dumpning.

D. UNDERSÖKNINGENS RESULTAT

1. Rätt att anses som ny exportör

Kipas

(13) Undersökningen bekräftade att den turkiske exportören inte hade exporterat den berörda produkten under den ursprungliga undersökningsperioden. Kipas garnproduktion och export av denna till gemenskapen inleddes i själva verket först under andra halvåret 1994.

Dessutom konstaterades det under undersökningen att företaget varken direkt eller indirekt var förbundet med någon turkisk exportör som omfattades av gällande antidumpningsåtgärder för den berörda produkten.

Följaktligen bekräftades att Kipas borde betraktas som en ny exportör i enlighet med artikel 11.4 i grundförordningen och att en enskild dumpningsmarginal därför borde fastställas.

Yamatex

(14) Den bevisning som den indonesiske exportören lade fram bekräftade att företaget inte hade exporterat den berörda produkten under den ursprungliga undersökningsperioden. Produkten började tillverkas först 1994. Exportverksamheten i form av Yamatex oåterkalleliga åtaganden genom avtal gentemot kunder i gemenskapen beträffande den berörda produkten började inte förrän under den nuvarande undersökningsperioden (maj 1996) enligt de handlingar som lagts fram.

Genom den bevisning som framlades visade dessutom Yamatex på ett tillfredsställande sätt att företaget varken direkt eller indirekt var förbundet med några indonesiska exportörer som omfattades av gällande antidumpningsåtgärder för den berörda produkten.

Följaktligen bekräftades att även Yamatex borde betraktas som en ny exportör i enlighet med artikel 11.4 i grundförordningen och att en enskild dumpningsmarginal därför borde fastställas för detta företag.

2. Dumpning

A. Normalvärde

Kipas

(15) Enligt artikel 2.2 i grundförordningen genomförde kommissionen en undersökning för att fastslå huruvida Kipas sammanlagda försäljningsvolym av den likadana produkten på den turkiska hemmamarknaden utgjorde åtminstone 5 % av den sammanlagda volymen på exporter till gemenskapen av den berörda produkten. Det fastställdes att den sammanlagda försäljningen av den likadana produkten på hemmamarknaden motsvarade en nivå som betydligt översteg den ovannämnda tröskeln på 5 %.

För varje typ av garn som såldes på hemmamarknaden och som befanns vara identisk eller direkt jämförbar med de typer som såldes på export till gemenskapen, fastställde kommissionen därefter om försäljning på hemmamarknaden av varje typ hade skett i tillräckliga mängder.

Försäljningen på hemmamarknaden av varje typ ansågs ha skett i tillräckliga mängder enligt artikel 2.2 i grundförordningen eftersom volymen av varje typ av garn som såldes i Turkiet under undersökningsperioden utgjorde 5 % eller mer av den mängd av jämförbart garn som exporterades till gemenskapen.

Kommissionen undersökte därefter om försäljningen på hemmamarknaden av varje typ av den berörda produkten som exporterats till gemenskapen kunde anses utgöra normal handel.

Om försäljningen på hemmamarknaden utgjorde normal handel eller inte fastställdes enligt artikel 2.4 i grundförordningen. Eftersom det vägda genomsnittliga försäljningspriset per produkttyp var lika högt som eller högre än den vägda genomsnittliga kostnaden per enhet och eftersom volymen på försäljningen till priser som låg under kostnaden per enhet motsvarade mindre än 20 % av försäljningen på hemmamarknaden, ansågs all försäljning på hemmamarknaden utgöra normal handel.

Enligt artikel 2.1 i grundförordningen grundades därför normalvärdet på de vägda genomsnittliga priserna för all försäljning på hemmamarknaden av produkttyper som motsvarade dem som exporterats till gemenskapen.

Yamatex

(16) När normalvärdet för den indonesiske exportören fastställdes tillämpades samma metod som den som beskrivs i punkt 15.

Det ansågs att jämförbara typer av de berörda produkterna i förhållande till dem som exporterades till gemenskapen under undersökningsperioden såldes på hemmamarknaden och att denna försäljning i tillräckliga mängder skedde i normal handel.

Enligt artikel 2.1 i grundförordningen grundades därför normalvärdet på de vägda genomsnittliga priserna för all försäljning på hemmamarknaden av produkttyper som motsvarade dem som exporterades till gemenskapen.

B. Exportpriser

(17) För både Kipas och Yamatex fastställdes exportpriserna på grundval av de priser som faktiskt betalades eller skulle betalas för den berörda produkten när den såldes på export till gemenskapen, enligt artikel 2.8 i grundförordningen.

C. Jämförelse

Kipas

(18) Enligt artikel 2.11 i grundförordningen jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet för varje produkttyp, fritt fabrik, med det vägda genomsnittliga exportpriset i samma handelsled.

I syfte att få en rättvis jämförelse gjordes enligt artikel 2.10 i grundförordningen vederbörliga justeringar för olikheter som åberopades och visades påverka prisjämförbarheten. Sådana justeringar gjordes enligt artikel 2.10 i grundförordningen med avseende på skillnader vad gäller provisioner, transport, försäkring, hantering och därmed sammanhängande kostnader, kreditkostnader, rabatter och avdrag.

Yamatex

(19) Samma metod som den som beskrivs i punkt 18 tillämpades på Yamatex.

D. Dumpningsmarginal

(20) Ovanstående jämförelse visade att någon dumpning av exporten av den berörda produkten till gemenskapen från Kipas och Yamatex inte förekom under undersökningsperioden.

E. ÄNDRING AV DE GRANSKADE ÅTGÄRDERNA

(21) Eftersom dumpning inte har kunnat fastställas under undersökningen anses det att ingen antidumpningsåtgärd bör införas på import till gemenskapen av den berörda produkten, som tillverkas och exporteras av Kipas och Yamatex. Rådets förordning (EEG) nr 830/92 bör därför ändras i enlighet därmed.

F. UTLÄMNANDE AV UPPGIFTER OCH ÅTGÄRDERNAS VARAKTIGHET

(22) Kipas och Yamatex underrättades om de omständigheter och överväganden som ligger till grund för avsikten att föreslå en ändring av rådets förordning (EEG) nr 830/92 och gavs tillfälle att lämna synpunkter. Några synpunkter har inte mottagits.

(23) De översyner som gjorts påverkar inte den tidpunkt då förordning (EEG) nr 830/92 löper ut enligt artikel 11.2 i grundförordningen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Följande skall läggas till i slutet av artikel 1.3 i förordning (EEG) nr 830/92:

", PT World Yamatex Spinning Mills, Indonesien (tilläggskod 8595 i Taric), samt Kipas AS, Turkiet (tilläggskod 8011 i Taric)".

Artikel 2

Tullmyndigheterna uppmanas att upphöra med registrering enligt artikel 3 i förordningarna (EG) nr 1284/96 respektive (EG) nr 2237/96.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 20 maj 1997.

På rådets vägnar

J. VAN AARTSEN

Ordförande

(1) EGT nr L 56, 6.3.1996, s. 1. Förordningen ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2331/96 (EGT nr L 317, 6.12.1996, s. 1).

(2) EGT nr L 88, 3.4.1992, s. 1.

(3) EGT nr L 118, 25.5.1995, s. 1.

(4) EGT nr L 165, 4.7.1996, s. 19.

(5) EGT nr L 299, 23.11.1996, s. 14.