KOMMISSIONENS BESLUT av den 13 juni 1997 om avslutande av antidumpningsförfarandet beträffande import av rep av syntetfibrer med ursprung i Indien (97/400/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), ändrad genom förordning (EG) nr 2331/96 (2), särskilt artikel 9 i denna,

efter samråd med rådgivande kommittén, och

med beaktande av följande:

A. FÖRFARANDE

(1) I april 1996 meddelade kommissionen genom ett tillkännagivande som offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (3) att ett antidumpningsförfarande skulle inledas beträffande import till gemenskapen av rep av syntetfibrer med ursprung i Indien.

(2) Detta förfarande inleddes till följd av ett klagomål som ingivits den 23 februari 1996 av Liaison Committee of European Twine, Cordage and Netting Industries (Eurocord) (nedan kallad "den klagande") på gemenskapsindustrins vägnar. Den klagande stöddes av 20 gemenskapstillverkare som står för omkring 81 % av gemenskapens tillverkning av den berörda produkten.

Klagomålet innehöll prima facie-bevisning om dumpning av den berörda produkten med ursprung i Indien samt om väsentlig skada till följd därav, vilken ansågs tillräcklig för att motivera inledandet av ett förfarande. Kommissionen inledde följaktligen en undersökning rörande import av rep av syntetfibrer med ursprung i Indien.

(3) Kommissionen underrättade officiellt de tillverkare, exportörer och importörer som man visste berördes samt företrädarna för exportlandet och de klagande om att ett förfarande skulle inledas. Berörda parter gavs möjlighet att skriftligen lämna sina synpunkter och att begära att bli hörda.

(4) Kommissionen skickade frågeformulär till alla tillverkare, exportörer och importörer som man visste berördes och fick svar från två indiska tillverkare. En importör i gemenskapen besvarade kommissionens frågeformulär. De indiska tillverkarna begärde att bli hörda muntligen och beviljades detta.

(5) Med hänsyn till antalet gemenskapstillverkare som uttryckligen stödde klagomålet undersökte kommissionen skadan på grundval av ett representativt urval gemenskapstillverkare. Frågeformulär skickades till ett representativt stickprov av dessa tillverkare, och de lämnade uppgifter.

(6) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter den ansåg nödvändiga för bedömningen av omständigheterna och genomförde undersökningar på platsen hos följande företag

a) Gemenskapstillverkare (stickprov):

- Irish Ropes (Newbridge, Co. Kildare, Irland)

- Oliveira SA (Porto, Portugal)

- Oliveira Holland BV (Rotterdam, Nederländerna)

- Exporplas (Porto, Portugal)

- Cotesi (Porto, Portugal)

- Cerfil (Porto, Portugal)

- Lankhorst Touwfabrieken BV (Sneek, Nederländerna);

b) Tillverkare/exportörer:

- Krishna Filament Limited, Mumbai, Indien

- Garware-Wall Ropes Limited, Poona, Indien

(7) Dumpningsundersökningen omfattade perioden från och med den 1 april 1995 till och med den 31 mars 1996 (nedan kallad "undersökningsperioden").

Undersökningen av skada omfattade perioden från och med 1992 till och med undersökningsperiodens slut.

Utlämnande av uppgifter

(8) Parterna underrättades skriftligen om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att rekommendera att förfarandet skulle avslutas. Parterna beviljades också en rimlig tidsfrist efter utlämnandet av uppgifterna inom vilken synpunkter kunde lämnas.

De skriftliga synpunkter som lades fram av parterna togs under övervägande och beaktades av kommissionen om det ansågs lämpligt.

B. PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UNDERSÖKNING OCH LIKADAN PRODUKT

(9) Den produkt som är föremål för undersökning är surrningsgarn och tågvirke, även flätade och även impregnerade, överdragna eller belagda med gummi eller plast, av polyeten eller polypropen, annat än skördegarn, med en längdvikt av mer än 50 000 decitex (5 g/m), flätat och annat, samt av andra syntetfibrer av nylon eller andra polyamider eller av polyester, med en längdvikt av mer än 50 000 decitex (5 g/m), flätat eller annat. Produkten omfattas av KN-nummer 5607 49 11, 5607 49 19, 5607 50 11 och 5607 50 19.

Produkten har ett stort antal marina och industriella användningsområden, särskilt inom sjöfart (framför allt för förtöjning) och fiskeindustri. Den tillverkas i många olika typer som skiljer sig åt i fråga om råvarans sammansättning och det antal parter som repen består av.

(10) Undersökningen visade att de olika typer av rep av syntetfibrer som säljs i Indien har samma fysiska egenskaper och användning som de som exporteras till gemenskapen. De rep som tillverkas i gemenskapen och de som exporteras från Indien till gemenskapen har också samma egenskaper och konkurrerar med varandra. Därför dras slutsatsen att de måste anses som likadana produkter enligt artikel 1.4 förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad "grundförordningen").

C. DUMPNING

1. Normalvärde

(11) Först undersöktes huruvida de två samarbetsvilliga tillverkarnas/exportörernas respektive inhemska försäljningsvolym var representativ i enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen. I detta syfte fastställdes först huruvida den totala inhemska försäljningsvolymen av den berörda produkten utgjorde minst 5 % av den totala exportförsäljningsvolymen för den likadana produkten till gemenskapen, dvs. om den inhemska försäljningen var representativ. Denna undersökning visade att de samarbetsvilliga tillverkarnas/exportörernas totala försäljning av rep av syntetfibrer på hemmamarknaden under undersökningsperioden var representativ.

(12) För var och en av de typer som säljs på hemmamarknaden av tillverkarna/exportörerna och som konstaterats vara direkt jämförbara med de typer som säljs på export till gemenskapen fastställde kommissionen huruvida den totala inhemska försäljningen var tillräcklig. Den inhemska försäljningen av varje typ ansågs ha varit tillräcklig enligt artikel 2.2 i grundförordningen om den volym som under undersökningsperioden såldes i Indien för varje produkttyp utgjorde minst 5 % av volymen för motsvarande typer som såldes på export till gemenskapen.

(13) Eftersom en av de samarbetsvilliga tillverkarna/exportörerna inte kunde förse kommissionen med tillräckliga uppgifter om den inhemska försäljningens fördelning mellan de olika typerna av rep kunde inte kommissionen för varje produkttyp kontrollera om detta företags inhemska försäljning var representativ. Kommissionen måste därför i fråga om detta företag fastställa normalvärdet på grundval av tillgängliga uppgifter, i enlighet med artikel 18.1 i grundförordningen. Eftersom de produkter som tillverkades av de två samarbetsvilliga tillverkarna/exportörerna var mycket lika varandra användes samma normalvärde för dessa tillverkare.

(14) Vad beträffar den andra samarbetsvilliga tillverkaren/exportören konstaterades att dess försäljning på hemmamarknaden av varje produkttyp under undersökningsperioden var representativ.

(15) Kommissionen undersökte sedan om den sistnämnda tillverkarens/exportörens inhemska försäljning av varje typ av rep av syntetfibrer kunde anses ha ägt rum vid normal handel, genom att i enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen bestämma andelen lönsam försäljning av var och en av typerna i fråga.

Om det vägda genomsnittliga försäljningspriset för minst 20 % av försäljningsvolymen för varje produkttyp var lägre än den vägda genomsnittliga kostnaden per enhet, fastställdes normalvärdet på grundval av de vägda genomsnittliga priser som faktiskt betalades för enbart den återstående lönsamma försäljningen, förutsatt att dess volym översteg 10 % av den försäljning som utgjorde underlag vid bestämningen av normalvärdet.

Om ingen försäljning av den likadana produkten eller om den lönsamma försäljningen utgjorde högst 10 % av den totala inhemska försäljningen av produkttypen i fråga konstruerades normalvärdet i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen.

Det konstruerade normalvärdet fastställdes genom att det till tillverkningskostnaderna för de exporterade typerna lades ett rimligt belopp för försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt en rimlig vinstmarginal, i enlighet med artikel 2.6 i grundförordningen. Beloppet för försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt vinsten fastställdes på grundval av denna tillverkares/exportörs inhemska försäljning av den berörda produkten vid normal handel.

2. Exportpris

(16) Eftersom de två samarbetsvilliga tillverkarnas/exportörernas exportförsäljning i gemenskapen gick direkt till oberoende importörer, fastställdes exportpriserna i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av de priser som faktiskt betalades eller skulle betalas av dessa oberoende importörer.

3. Jämförelse

(17) I enlighet med artikel 2.10 och 2.11 i grundförordningen jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet för varje samarbetsvillig tillverkare/exportör och för varje produkttyp med de vägda genomsnittliga exportpriserna fritt fabrik i samma handelsled.

(18) För att säkerställa en rättvis jämförelse gjordes i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen justeringar då det hävdades att olikheter i de berörda faktorerna påverkade prisernas jämförbarhet och tillfredsställande bevisning för detta lades fram. Sådana justeringar gjordes för indirekta skatter, transport, försäkring och förpackning.

(19) Det bör noteras att begäran om justering för importavgifter inte kunde bifallas, eftersom tillverkaren/exportören inte kunde visa att den importerade råvaran, för vilken tullar betalades, användes för tillverkning av den berörda produkten avsedd för hemmamarknaden.

(20) Vad beträffar begäran om justering för handelsled i fråga om inhemsk försäljning till slutanvändare, på grundval av att exportförsäljningen till gemenskapen huvudsakligen gick till distributörer medan den inhemska försäljningen gick till olika kategorier kunder, nämligen distributörer, detaljhandlare och slutanvändare, visade inte undersökningen av de priser som betalades av dessa olika kategorier inhemska kunder att några betydande eller konsekventa olikheter förekom. Följaktligen avslogs begäran, eftersom det inte fanns tillräcklig bevisning om att denna påstådda olikhet i handelsled hade påverkat prisernas jämförbarhet.

4. Dumpningsmarginal

(21) Jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset visade att dumpning förekom, och dumpningsmarginalen var likvärdig med det belopp med vilket normalvärdet översteg priserna för export till gemenskapen.

(22) Följande vägda genomsnittliga dumpningsmarginaler, uttryckta i procent av priset fritt gemenskapens gräns, före tull, fastställdes för de två samarbetsvilliga tillverkarna/exportörerna:

>Plats för tabell>

(23) För de tillverkare/exportörer i Indien som varken besvarade kommissionens frågeformulär eller gav sig till känna på annat sätt fastställdes dumpningsmarginalen i enlighet med artikel 18.1 i grundförordningen på grundval av tillgängliga uppgifter.

(24) Eftersom en jämförelse mellan de uppgifter avseende exporten till gemenskapen som lämnades av de samarbetsvilliga indiska tillverkarna/exportörerna och statistiken från Eurostat tydde på en mycket hög samarbetsnivå (omfattande nästan hela den totala exporten), ansåg kommissionen att de mest tillförlitliga tillgängliga uppgifterna var de som fastställts under undersökningen och att den högsta konstaterade dumpningsmarginalen var den lämpligaste i detta avseende, eftersom det inte fanns något skäl att tro att en icke samarbetsvillig tillverkare/exportör hade bedrivit dumpning på en lägre nivå än den högsta som konstaterats.

Följaktligen fastställdes dumpningsmarginalen, uttryckt i procent av priset fritt gemenskapens gräns, för icke samarbetsvilliga tillverkare/exportörer till 77,8 %.

D. GEMENSKAPSINDUSTRIN

(25) De klagande tillverkarna, som samarbetade med kommissionen under denna undersökning, stod för 81 % av gemenskapens tillverkning av den berörda produkten och var därför, i enlighet med artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen, representativa för gemenskapsindustrin.

E. SKADA

1. Inledande anmärkningar

(26) Såsom anges i punkt 7 analyserade kommissionen uppgifter avseende perioden från och med 1992 till och med mars 1996, i syfte att inom ramen för detta förfarande fastställa skada. Geografiskt sett omfattade undersökningen gemenskapen i dess sammansättning då förfarandet inleddes, dvs. gemenskapen med femton medlemsstater. Kommissionen grundade sin bedömning av skada på de relevanta ekonomiska faktorer som anges i artikel 3 i grundförordningen.

Det bör emellertid noteras att tillförlitliga uppgifter avseende vissa skadefaktorer (t.ex. förbrukning, marknadsandel, tillverkning och försäljning) före 1995 endast fanns tillgängliga för gemenskapen med tolv medlemsstater, och eftersom denna marknads storlek är representativ för gemenskapen med femton medlemsstater gjordes skadeanalysen avseende dessa faktorer för gemenskapen med tolv medlemsstater.

2. Inhämtande av uppgifter om skada

(27) Kommissionen begärde in uppgifter om tillverkning, försäljning och marknadsandel ("allmänna uppgifter") från hela den klagande industrin. Med hänsyn till det stora antalet tillverkare som stödde klagomålet och de tidsfrister som fastställs i artikel 6.9 i grundförordningen baserade emellertid kommissionen de återstående skadeindikatorerna på ett representativt urval gemenskapstillverkare ("uppgifter avseende stickprovet").

Urvalet gjordes på grundval av geografiskt läge och företagens storlek med avseende på tillverkning och försäljning. Kommissionen tog dessutom hänsyn till i vilken utsträckning företagen var samarbetsvilliga. Det bör särskilt noteras att ett av de utvalda företagen upphörde att samarbeta i ett mycket sent skede i förfarandet, vilket medförde att mängden relevanta uppgifter som kommissionen hade tillgång till minskade och att kommissionens undersökning inte kunde följa sin normala gång.

De utvalda företagen stod för 37 % av den klagande industrins tillverkning och försäljning av den berörda produkten under undersökningsperioden, vilket motsvarade 30 % av gemenskapens totala tillverkning.

I detta sammanhang bör det noteras att mer än hälften av gemenskapens tillverkning är lokaliserad till en enda medlemsstat. Trots detta lät kommissionen även andra medlemsstater ingå i urvalet.

3. Förbrukning i gemenskapen

(28) Förbrukningen i gemenskapen minskade från 21 709 ton 1992 till 20 697 ton 1993 och ökade till 23 097 ton 1994, 24 046 ton 1995 och 24 253 ton under undersökningsperioden. Detta motsvarar en total ökning av förbrukningen på 11,7 % under den period som är föremål för undersökning.

4. Den dumpade importens volym och marknadsandel

(29) Den totala volymen av all dumpad import av rep av syntetfibrer med ursprung i Indien ökade från 129 ton 1992 till 440 ton 1993, 342 ton 1994 och 1 180 ton 1995 och under undersökningsperioden. Marknadsandelen för rep av syntetfibrer som importerats från Indien ökade från 0,6 % 1992 till 2,1 % 1993, 1,5 % 1994 och 4,9 % 1995 och under undersökningsperioden.

5. Priser för den dumpade importen

(30) För att fastställa om de exporterande tillverkarna bedrev prisunderskridande i förhållande till gemenskapstillverkarnas priser under undersökningsperioden jämförde kommissionen de utvalda gemenskapstillverkarnas priser med de berörda exportörernas jämförbara priser i varje medlemsstat i gemenskapen. På grund av det stora antalet olika typer av rep av syntetfibrer gjordes prisjämförelsen på grundval av ett urval transaktioner som motsvarade mer än 70 % av gemenskapstillverkarnas försäljningsvolym för alla typer av rep av syntetfibrer. För att underlätta jämförelsen delades rep av syntetfibrer som tillverkades och såldes av gemenskapstillverkare och sådana som exporterades från Indien till gemenskapen in i olika jämförbara produktgrupper på grundval av råvarans sammansättning och det antal parter som repet består av, dvs. tre och fyra respektive åtta parter.

I fråga om gemenskapsindustrin beaktades de priser som togs ut vid försäljning till oberoende kunder, vid behov justerade till nivån fritt fabrik. Exportörernas försäljningspriser (cif fritt gemenskapens gräns) höjdes för att ta hänsyn till tullar och till kostnader och vinst efter importen (på grundval av uppgifter som inhämtades under undersökningen). Exportörernas transaktioner, som stod för 51 % av den totala volym som importerades till gemenskapen från Indien under undersökningsperioden, utgjorde underlag. Jämförelsen avsåg i samtliga fall nettopriser, efter rabatter och avdrag, i jämförbara handelsled.

(31) De klagande hävdade i klagomålet att importen av den berörda produkten till en medlemsstat i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 3009/95 av den 22 december 1995 om ändring av bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (4) omfattades av bestämmelser om befrielse vid användning för särskilda ändamål i samband med sjöfart, och att den därmed var befriad från importtullar. Det bör noteras att inga importörer var samarbetsvilliga vid detta förfarande. Kommissionens förfrågningar hos tullmyndigheterna i den berörda medlemsstaten visade emellertid att endast en mycket liten volym (6 ton) av importen från Indien hade omfattats av dessa bestämmelser. Därför tog kommissionen vid prisanalysen ingen hänsyn till den tullbefrielse som de ovannämnda bestämmelserna givit upphov till.

(32) Resultaten av jämförelsen (som gjordes på grundval av genomsnittliga värden) visade att prisunderskridandemarginalerna, uttryckta i procent av gemenskapsindustrins genomsnittliga försäljningspris, under undersökningsperioden varierade mellan 0 % och 53,57 %, med ett totalt vägt genomsnitt på 16,47 %. Det bör noteras att skillnaderna mellan dessa marginaler återspeglar det stora antalet typer av rep som omfattas av definitionen av den berörda produkten, varav inte alla var föremål för prisunderskridande från de indiska exportörernas sida. Dessutom konstaterades inget tydligt mönster vad beträffar de indiska exportörernas prissättningsstrategier för vissa produkttyper eller för försäljning i vissa medlemsstater.

6. Gemenskapsindustrins situation

a) Tillverkning (allmänna uppgifter)

(33) Nivån för gemenskapsindustrins totala tillverkning av den berörda produkten var relativt konstant under hela perioden. Under 1992 tillverkades 18 505 ton och under undersökningsperioden 18 598 ton.

b) Försäljningsvolym (allmänna uppgifter)

(34) Gemenskapsindustrins försäljningsvolym under perioden i fråga var också relativt konstant, med en försäljning i början av 1992 (14 971 ton) som låg nära försäljningen under undersökningsperioden (14 829 ton).

c) Marknadsandel (allmänna uppgifter)

(35) Försäljningsvolymens utveckling jämförd med utvecklingen av den synliga förbrukningen i gemenskapen visar att gemenskapsindustrins marknadsandel minskade under den period som är föremål för undersökning. De klagandes marknadsandel föll från 68,9 % 1992 till 61,1 % under undersökningsperioden. En viss förbättring ägde dock rum mellan 1995 och undersökningsperioden.

d) Kapacitet och kapacitetsutnyttjande (uppgifter avseende stickprovet)

(36) Vad beträffar kapaciteten bör det noteras att anläggningarna för tillverkning av rep av syntetfibrer även används vid tillverkning av andra produkter som inte berörs av detta förfarande och som är föremål för säsongsmässiga variationer vad gäller efterfrågan på marknaden, t.ex. tvinnat garn för jordbruksändamål. Det var därför svårt att säkert fastställa kapaciteten och kapacitetsutnyttjandet i fråga om den berörda produkten.

På grundval av en uppskattning av den kapacitet som normalt utnyttjas för gemenskapsindustrins tillverkning av den berörda produkten uppgick kapaciteten till 10 330 ton 1992, 10 220 ton 1993, 10 650 ton 1994, 10 940 ton 1995 och 10 940 ton under undersökningsperioden, vilket motsvarar en genomsnittlig ökning på 6 % mellan 1992 och undersökningsperioden.

Det genomsnittliga kapacitetsutnyttjandet under perioden var 69 %. 1992 var kapacitetsutnyttjandet 72 %, 1993 63 %, 1994 74 % och 1995 och under undersökningsperioden 68 %.

Det noteras vidare att detta kapacitetsutnyttjande bör ses mot bakgrund av möjligheten att använda samma maskin för att tillverka andra produkter än de som berörs av detta förfarande.

e) Lager (uppgifter avseende stickprovet)

(37) Undersökningen visade att den berörda produkten vanligen tillverkas på beställning i gemenskapen. Gemenskapstillverkarna hade därför i allmänhet inga betydande lager.

f) Prisutveckling (uppgifter avseende stickprovet)

(38) De utvalda företagens vägda genomsnittliga priser för den berörda produkten vid försäljning på gemenskapens marknad sjönk med 10 % mellan 1992 och 1994, men steg med 19 % 1995.

g) Lönsamhet (uppgifter avseende stickprovet)

(39) Det bör noteras att de utvalda företagen inte kunde lämna kommissionen tillräckliga uppgifter om lönsamheten under den period som är föremål för undersökning. Vad beträffar undersökningsperioden konstaterades en vägd genomsnittlig förlust på 1,6 %.

h) Sysselsättning (uppgifter avseende stickprovet)

(40) Sysselsättningen hos de utvalda gemenskapstillverkarna av den berörda produkten sjönk med 29 % under den undersökta perioden. Det bör emellertid noteras att industrins stora sysselsättningsminskning ägde rum mellan 1992 och 1994, då sysselsättningen sjönk med 27 %. Denna minskning bör ses mot bakgrund av de svårigheter som gemenskapsindustrin genomgick vid den tiden. En svag uppgång ägde rum under undersökningsperioden.

7. Slutsats om skada

(41) Trots att gemenskapsindustrin förlorade marknadsandelar under den undersökta perioden var försäljningen och tillverkningen stabil, och priserna ökade avsevärt. Ingen slutsats kan dras beträffande lönsamheten, eftersom de tillgängliga uppgifterna är otillräckliga. Sysselsättningen sjönk allmänt men visade tecken på en viss återhämtning under undersökningsperioden.

Vissa faktorer tycks, mot bakgrund av det ovanstående, tyda på att skada föreligger.

F. SKADANS ORSAKER

(42) Även om den avsevärda ökningen av den indiska importen mellan 1994 och undersökningsperioden sammanföll med gemenskapsindustrins förlust av marknadsandelar, bör det noteras att gemenskapsindustrins tillverknings- och försäljningsvolym var konstant under perioden i fråga.

Gemenskapindustrin tycks ha genomgått svårigheter i början av 1990-talet, vilket resulterade i en förlust av arbetstillfällen som till största delen ägde rum mellan 1992 och 1994. Detta skedde innan stora volymer importerades till gemenskapen från Indien. Den största delen av de förlorade arbetstillfällena kan följaktligen inte tillskrivas den indiska importen.

Vad beträffar lönsamheten bör det noteras att de tillgängliga uppgifterna var otillräckliga, vilket förhindrade kommissionen att fastställa ett orsakssamband mellan utvecklingen av gemenskapsindustrins ekonomiska situation och den indiska importen.

G. SLUTSATS

(43) De problem som gemenskapsindustrin ställts inför var uppenbara redan innan importen från Indien började öka, och andra faktorer, t.ex. ökade råvarukostnader, hade stor inverkan. Även om den dumpade importen kan ha förvärrat industrins svårigheter i fråga om den berörda produkten, är de totala skadliga verkningarna av den dumpade importen inte tillräckligt fastställda för att kunna motivera vidtagande av åtgärder i detta fall.

H. FÖRFARANDETS AVSLUTANDE

(44) Den klagande och övriga berörda parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för kommissionens avsikt att avsluta detta förfarande. De klagande lämnade sedan sina synpunkter, och dessa undersöktes noggrant av kommissionen.

(45) Samråd har ägt rum med rådgivande kommittén, och majoriteten var för det förslag som lagts fram av kommissionen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Enda artikel

Antidumpningsförfarandet beträffande import av rep av syntetfibrer enligt KN-nummer 5607 49 11, 5607 49 19, 5607 50 11 och 5607 50 19 med ursprung i Indien skall härmed avslutas.

Utfärdat i Bryssel den 13 juni 1997.

På kommissionens vägnar

Leon BRITTAN

Vice ordförande

(1) EGT nr L 56, 6.3.1996, s. 1.

(2) EGT nr L 317, 6.12.1996, s. 1.

(3) EGT nr C 102, 4.4.1996, s. 16.

(4) EGT nr L 319, 30.12.1995, s. 1.