C 165/1

RÅDETS RESOLUTION

av den 3 juni 2010

om en uppdaterad handbok med rekommendationer för internationellt polissamarbete och åtgärder för att förebygga och kontrollera våld och oroligheter i samband med fotbollsmatcher med en internationell dimension, i vilka åtminstone en medlemsstat är delaktig

2010/C 165/01

EUROPEISKA UNIONENS RÅD ANTAR DENNA RESOLUTION

av följande skäl:

RÅDET HAR ENATS OM FÖLJANDE.

(1) EGT C 196, 13.7.1999, s. 1.

(2) EUT C 322, 29.12.2006, s. 1–39

BILAGA

Handbok med rekommendationer för internationellt polissamarbete och åtgärder för att förebygga och kontrollera våld och oroligheter i samband med fotbollsmatcher med en internationell dimension, i vilka åtminstone en medlemsstat är delaktig

Inledning – Grundprinciper

1. Polisens informationshantering

2. Polisens förberedelser inför speciella evenemang

3. Polismyndigheternas samarbete under evenemanget

4. Samarbetet mellan polisen och organisatören

5. Samarbetet mellan polis och rättsväsende och åklagarmyndighet

6. Samarbetet mellan polis och supportrar

7. Kommunikations- och mediestrategi

8. EU-möte med fotbollsexperter

9. Förteckning över relevanta dokument om trygghet och säkerhet i samband med fotbollsmatcher

Tillägg

1. Dynamisk riskbedömning och hantering av folkmassor

2. Tidsram för begäran om tjänster och produkter från Europol

3. Specifikationer för och exempel på västar för identifiering av poliser

4. Kategorisering av fotbollssupportrar

INLEDNING: GRUNDPRINCIPER

Syftet med detta dokument är att öka tryggheten och säkerheten vid fotbollsmatcher med en internationell dimension och framför allt att maximera det internationella polissamarbetets ändamålsenlighet.

Innehållet kan i tillämpliga delar också ha giltighet för andra sportevenemang med en internationell dimension.

Innehållet påverkar inte tillämpningen av befintliga nationella bestämmelser, särskilt i fråga om befogenheter och ansvarsområden för de olika organen inom varje medlemsstat.

Även om detta dokument huvudsakligen fokuserar på det internationella polissamarbetet, med tanke på att många olika organ är inblandade i fotbollens organisation (det gäller också för andra sportevenemang), hänvisas också till polisens samverkan med andra centrala partner, exempelvis organisatören för evenemanget.

Internationellt polissamarbete och polisinsatser i samband med fotboll måste vägledas av principerna om laglighet och proportionalitet. Konkreta exempel på bästa praxis finns i tillägg 1.

Medan behörig myndighet i arrangörsmedlemsstaten ansvarar för tryggheten och säkerheten i samband med evenemanget, har myndigheterna i deltagande stater, grannstater och transitstater ett ansvar för att bistå när så är lämpligt.

Detta dokument bör ges vid spridning och tillämpas i varje medlemsstat och andra europeiska länder samt länder utanför Europa för att minimera säkerhetsriskerna och säkra ett effektivt internationellt polissamarbete.

KAPITEL 1

Polisens informationshantering

AVSNITT 1

Bestämda kriterier för informationshantering

I. INLEDNING

Utbyte i god tid av korrekt information är av yttersta vikt för att kunna förbättra tryggheten och säkerheten och förebygga våld och oroligheter med fotbollsanknytning.

I enlighet med rådets beslut 2002/348/RIF ska varje medlemsstat inrätta ett nationellt informationsställe för fotboll (NFIP, nedan kallat informationsställe) som ska fungera som central och enda kontaktpunkt för utbyte av relevant information om fotbollsmatcher med en internationell dimension och för utformning av det internationella polissamarbetet runt fotbollsmatcher.

När det finns direkt kontakt mellan organiserande och besökande polis ska all information som utbyts samtidigt delges relevanta informationsställen. Sådan kontakt får inte äventyra informationsställets centrala roll för att säkra informationskvalitet och en bredare spridning till andra relevanta partner och myndigheter.

Förbindelserna mellan informationsstället och behöriga nationella myndigheter ska omfattas av tillämplig nationell lagstiftning.

I enlighet med rådets beslut 2002/348/RIF ska varje medlemsstat se till att

— informationsstället kan utföra sina uppgifter effektivt och på en tillfredsställande nivå,

— informationsstället förses med nödvändig teknisk utrustning för att snabbt och effektivt kunna utföra sina uppgifter,

— informationsställets personal har den utbildning och utrustning som krävs för att skapa en nationell resurs med sakkunskap om polisinsatser i samband med fotboll och tillhörande frågor avseende trygghet och säkerhet.

Informationsställena ska arbeta på likvärdig grund.

II. UPPGIFTER MED EN INTERNATIONELL DIMENSION

Informationsstället ska stödja de behöriga nationella myndigheterna. På grundval av analyserad och utvärderad information kommer nödvändiga förslag eller rekommendationer att tillställas de behöriga nationella myndigheterna för att hjälpa till att utveckla en fotbollsrelaterad policy för situationer med många olika organ involverade.

Informationsstället ska stödja den lokala polisen vid nationella eller internationella fotbollsmatcher.

Till förmån för andra länders informationsställen ska varje informationsställe underhålla en aktuell riskanalys (1) avseende dess egna klubbar och dess landslag. Riskanalysen delges i allmänhet andra informationsställen på de formulär som finns att tillgå på informationsställets webbplats (www.nfip.eu) (2).

Varje informationsställe ska ha åtkomst till relevanta nationella polisdatabaser. Utbytet av personinformation ska äga rum i enlighet med tillämplig nationell och internationell lagstiftning, särskilt rådets Prümbeslut (3) eller binationella eller multilaterala avtal.

Informationsstället ska se till att all information undergår kvalitetskontroll av innehållet.

Informationsstället kan om så befinns lämpligt utvidga detta informationsutbyte till att omfatta andra organ som bidrar till trygghet och säkerhet.

All information ska utbytas på de särskilda formulär för ändamålet som finns på informationsställets webbplats.

III. POLISENS INFORMATIONSUTBYTE

1. Typer av information

Åtskillnad kan göras mellan allmän information och personinformation. Med evenemang avses en viss match eller ett visst mästerskap i alla dess dimensioner.

a) Allmän information

Allmän information kan delas in i följande tre kategorier:

— Strategisk information: information om evenemanget i alla dess dimensioner, med särskild hänsyn till de risker för trygghet och säkerhet som evenemanget innebär.

— Operativ information: information som bidrar till att göra en analys inför ett speciellt evenemang av alla potentiella risker;

— Taktisk information: uppgifter som hjälper de operativt ansvariga att reagera på lämpligt sätt på problem avseende trygghet och säkerhet vid evenemanget.

b) Personinformation

I detta sammanhang avser personinformation information om individer som bedöms utgöra en potentiell risk för den allmänna säkerheten i samband med evenemanget. Detta kan även omfatta individer som tidigare har förorsakat eller bidragit till våld eller oroligheter i samband med fotbollsmatcher.

2. Informationsutbytets kronologiska förlopp

Tre faser kan då särskiljas: före, under och efter evenemanget. Dessa tre faser behöver inte nödvändigtvis alltid strikt skiljas åt.

a) Informationsställets uppgift i arrangörslandet

1. Före evenemanget

vidarebefordras informationskrav till det stödjande landets/ländernas informationsställe. I kraven ska ingå uppgifter om

— en riskanalys av det besökande lagets supportrar

— annan relevant information avseende trygghet och säkerhet runt evenemanget, t.ex. detaljer om supportrarnas resa och politiska eller andra hot

Arrangörslandets informationsställe för fotboll ska tillhandahålla information om myndigheternas tillämpliga lagstiftning och policy (t.ex. alkoholpolitik), organisationen av evenemanget och den viktigaste säkerhetspersonalen.

Dessutom ska all relevant information lämnas till andra berörda informationsställen och föras in på informationsställets webbplats via formulären för ändamålet.

ska aktuell och korrekt information begäras från det stödjande landets/ländernas informationsställe om vanliga supportrars och risksupportrars förflyttningar, det deltagande laget (när ett hot föreligger) och biljettförsäljningen samt annan relevant information.

Arrangörslandets informationsställe ska tillhandahålla information för det stödjande landets (ländernas) informationsställe, särskilt avseende integrering av den besökande polisdelegationen i arrangörslandets polisinsats och information till besökande supportrar osv.

2. Under evenemanget

kan arrangörslandets informationsställe begära en bekräftelse av den tidigare lämnade informationen och en uppdatering av riskanalysen. Om ett system för inrättande av sambandsmän har införts, ska denna begäran överlämnas och besvaras via systemet.

ska arrangörslandets informationsställe ge feedback om korrektheten i den lämnade informationen.

Allmän information om att supportrar, även sådana som utvisats och/eller vägrats inresa, har återvänt ska dessutom lämnas till ursprungslandets och de berörda transitländernas informationsställen.

3. Efter evenemanget

Arrangörslandets informationsställe ska (via formulären för ändamålet på informationsställets webbplats) lämna information till de stödjande informationsställena

— om supportrarnas uppträdande, så att riskanalysen kan uppdateras av informationsstället för det land/den klubb som de stöder och/eller där de vistas,

— om beskrivning av eventuella incidenter; information om gripanden eller påföljder ska utbytas i enlighet med nationell och internationell lag,

— om hur operativt användbar den lämnade informationen och stödet från den besökande polisdelegationen var (se kapitel 2).

b) Uppgifter för det stödjande landets/ländernas nationella informationsställe för fotboll.

1. Före evenemanget

Det stödjande landets/ländernas informationsställe ska reagera på begäran om information från arrangörslandets informationsställe och på eget initiativ lämna all relevant information till alla andra berörda informationsställen.

2. Under evenemanget

Den lämnade informationen ska uppdateras och supportrarnas förflyttningar och vistelse övervakas. Relevant information om incidenter med anknytning till evenemanget i deras hemland under matcherna eller mästerskapen ska också lämnas till arrangörslandet och eventuellt andra berörda informationsställen.

3. Efter evenemanget

Utifrån den information som lämnas av arrangörslandets informationsställe och den besökande polisdelegationen ska riskanalysen uppdateras (se kapitel 2).

En bedömning ska göras av informationsutbytet och av den besökande polisdelegationens arbete.

AVSNITT 2

Ytterligare riktlinjer för informationsställets uppgifter

På nationell nivå ska informationsstället samordna informationsutbytet om fotbollsmatcher och i lämpliga fall samordna och organisera utbildningen av underrättelsetjänstemän och/eller observatörer och deras arbete.

Informationsstället ska fungera som kanal för informationsutbytet med tredjeländer. Om dessa länder inte förfogar över ett informationsställe, bör de uppmanas att utse en enda central kontaktpunkt. Kontaktuppgifter bör vidarebefordras till andra informationsställen och föras in på informationsställets webbplats.

På nationell nivå ska informationsstället fungera som ett kunskapscentrum. Förutom polisen kan tjänstemän och forskare bidra till informationsställets roll som kunskapscentrum.

Ett informationsställe kan ingå ett formellt bilateralt avtal med en tredje part om utbyte av viss information i enlighet med deras egen nationella lagstiftning. Denna information ska inte vidare delges utan upphovsmannens medgivande.

ska arrangörslandets informationsställe upprätthålla kontakt med det stödjande landets/ländernas informationsställe(n) via den utsedda nationella sambandsmannen när en sådan utsetts.

ska arrangörslandets informationsställe upprätthålla kontakt med det stödjande landets informationsställe via den utsedda nationella sambandsmannen eller landets operativa samordnare.

I samband med frågor som avser terrorismbekämpning och grov och organiserad brottslighet ska arrangörslandets informationsställe eller det behöriga polisorganet upprätthålla kontakt via eventuella befintliga nät eller specialiserade sambandsmän som utsetts för ändamålet.

Europol kan, i enlighet med sitt rättsliga mandat, spela en viktig roll för att stödja de behöriga myndigheterna i länder som arrangerar stora internationella fotbollsmästerskap, genom att på begäran lämna relevant information och analys liksom allmänna hotbedömningar om grov och organiserad brottslighet och terrorism. För att underlätta informationsutbytet kan en sambandsman (Europol) också utstationeras på plats under evenemanget (4).

Om det finns ett lokalt fotbollsinformationscentrum, ska detta samarbeta med informationsstället. Det lokala informationscentrumet och informationsstället ska hålla varandra underrättade. I detta informationsutbyte ska den information som lämnas av den besökande polisdelegationen beaktas.

KAPITEL 2

Polisens förberedelser inför speciella evenemang

Besökande polisdelegationer

Effektiva förberedelser hos arrangörslandets polis inför evenemanget stöds av ett allsidigt informationsutbyte i enlighet med principerna i kapitel 1 i denna handbok.

Arrangörslandets informationsställe bör efter nära samråd med den egna polisen bjuda in besökande polisdelegationer från länder som kan erbjuda ett mervärde. Detta mervärde bör bedömas utifrån ett antal faktorer, till exempel yrkesmässig erfarenhet av att hantera besökande supportrars uppträdande, även när det gäller risksupportrar och förmåga att förse arrangörslandets polis med information för att minimera riskerna för den allmänna ordningen.

Arrangörslandets informationsställe kan också låta polistjänstemän som vill skaffa sig erfarenhet ingå i den besökande polisdelegationen och därigenom ge dem möjlighet att bidra med mervärde vid framtida fotbollsmatcher där deras supportrar är närvarande.

I enlighet med rådets beslut 2002/348/RIF ska för enstaka fotbollsmatcher med en internationell dimension den formella inbjudan till en besökande polisdelegation utgå via informationsstället i arrangörslandet, som kommer att få motta råd från den berörda polismyndigheten. Med beaktande av samarbetets särskilda syften bör i inbjudan anges hur delegationen är sammansatt och deras roller och ansvar klargöras. Det bör också anges hur lång vistelsetid som beräknas för den besökande polisdelegationen i arrangörslandet.

När det gäller internationella mästerskap och enstaka matcher ska (om något av informationsställena framställer en begäran) den formella inbjudan om en besökande polisdelegation komma från det ansvariga ministeriet i arrangörslandet, på inrådan från arrangörslandets informationsställe. Den kan ingå som ett led i ett mellanstatligt avtal.

Om en besökande polisdelegation inte inbjuds av arrangörslandets informationsställe, kan ursprungslandet, om så befinns lämpligt, inlämna ett proaktivt förslag till arrangörslandets informationsställe om att sända en delegation. Om arrangörslandets informationsställe inte godtar förslaget, agerar eventuella polisdelegationer som befinner sig på resa i en inofficiell kapacitet utanför tillämpningsområdet för denna handbok.

De närmare detaljerna för arrangemangen (t.ex. polisiära befogenheter, utrustning, uniformer osv.) när det gäller den besökande polisdelegationen ska fastställas genom förhandlingar mellan respektive informationsställen, efter samråd med den lokala polisen vid en enstaka match. Om ett gällande binationellt regeringsavtal inte föreligger, ska dessa arrangemang uppfylla kraven i artikel 17 i rådets beslut 2008/616/RIF (5) och tillämplig nationell lagstiftning.

Den besökande delegationen får inte ha fler deltagare än som godtagits av arrangörslandets informationsställe och ska rätta sig efter arrangörslandets polisbefäl och kontrollarrangemang. Om deras uppträdande inte följer villkoren för arrangemanget, faller deras agerande utanför tillämpningsområdet för denna handbok och EU:s gällande rådsbeslut och fördrag.

Den detaljerade begäran om stöd ska fastställas mellan de berörda informationsställena i god tid före mästerskapet och/eller matchen så att den besökande polisdelegationen har tillräckligt med tid för förberedelser. I det sammanhanget bör en begäran om stöd läggas fram snarast möjligt efter det att matchdatum blivit känt.

För enstaka matcher med internationell dimension kommer den besökande polisdelegationen att behöva minst tre veckors förberedelsetid. Om aviseringen sker mindre än tre veckor före matchdatum (exempelvis i slutstadiet av ett europeiskt klubbmästerskap eller beroende på förhöjd risknivå) ska begäran avsändas omedelbart. För internationella mästerskap krävs minst 16 veckors förberedelsetid för den besökande polisdelegationen.

Finansiella arrangemang

Vid varje enskilt tillfälle ska arrangörslandet stå för logi, måltider (eller uppehälle) och andra faciliteter som ställs till förfogande på plats medan det besökande landet ska stå för de deltagande delegationsmedlemmarnas resa och löner. I undantagsfall kan respektive informationsställen enas om alternativa arrangemang. Dessa arrangemang måste klargöras i protokollet för utstationering av besökande polisdelegationer, som återfinns på informationsställets webbplats.

Ansvarsområde för arrangörslandets polis

Polisen i arrangörslandet ska se till att de viktiga medlemmarna i den besökande polisdelegationen får tillfälle att orientera sig om organisationen av polisinsatsen i arrangörslandet och/eller matchstaden/-städerna och om arenans belägenhet, samt stifta bekantskap med de operativa befälen i de berörda matchstäderna på matchdagen/-dagarna.

— Vid internationella mästerskap ska detta ske minst en månad före mästerskapet (exempelvis genom värdskap för workshoppar eller seminarier för de viktiga medlemmarna i besökande polisdelegationer).

— Vid enstaka matcher med internationell dimension äger detta rum någon dag före matchen.

Ledsagning av besökande polisdelegationer

Garantier för den besökande polisdelegationens medlemmars säkerhet har högsta prioritet och ska finnas med i alla riskbedömningar vid polisinsatser av alla arrangörslandets och den besökande gruppens poliser.

Besökande medlemmar av en polisdelegation, särskilt sambandsmannen, den operativa samordnaren och verkställande polistjänstemän (se nedan) bör fungera jämsides med lokala polistjänstemän (kända under beteckningen ciceroner), vilka själva bör vara tjänstgörande polistjänstemän, företrädesvis med erfarenhet av polisinsatser vid fotboll i den egna staden eller det egna landet, inklusive kännedom om matcharenan och potentiella riskområden.

Ciceroner

— måste integreras i den nationella/lokala polisinsatsen och kunna förmedla information som krävs för att operativa polisbefäl ska kunna fatta viktiga beslut,

— måste ha kunskap om den egna polisens organisation, processer och befälsstruktur,

— får inte tas i anspråk för övervakning av sina egna risksupportrar samtidigt som de har satts att ledsaga medlemmar av den besökande polisdelegationen,

— bör noga delges fakta om arrangörslandets polisinsats, deras ansvarsområde och om vilka uppgifter som medlemmarna i den besökande polisdelegationen väntas fullgöra,

— kommer att ansvara för den besökande polisdelegationens säkerhet och fungera som en kommunikationskanal till arrangörslandets polis,

— bör sättas in tillsammans med den besökande polisdelegationen under hela operationen; detta kommer att bidra till utvecklingen av en fungerande arbetsrelation,

— ska arbeta tillsammans med den besökande polisdelegationen på ett i förväg fastställt gemensamt språk.

Den besökande polisdelegationens uppgifter och sammansättning

Den besökande polisdelegationens sammansättning syftar till att de ska kunna stödja arrangörslandets polisinsats, exempelvis genom

1. att åta sig och till arrangörslandets polis vidarebefordra en kontinuerlig dynamisk riskbedömning (se tillägg 1),

2. att ha kontakt med och samverka med besökande supportrar,

3. underrättelsearbete och bevisinsamling för arrangörslandets polis räkning eller för egna syften, om detta är tillåtet i arrangörslandets nationella lagstiftning och med förbehåll för arrangörslandets medgivande.

Beroende på den närmare arten av det stöd som ska lämnas kan delegationen ha följande sammansättning:

1. En delegationschef, som har ett funktionellt och hierarkiskt ansvar för den besökande polisdelegationen.

2. En sambandsman (eller flera om detta överenskommits med respektive informationsställen), som särskilt har till uppgift att sköta informationsutbytet mellan sitt hemland och arrangörslandet.

3. En operativ samordnare, som ansvarar för samordning av de besökande polistjänstemännens arbete.

4. Verkställande polistjänstemän (civilklädda eller uniformerade) som ansvarar för observation, supportersamband, ledsagning och andra uppgifter.

5. En talesman/pressekreterare. Chefen för den besökande polisdelegationen kan, om så befinns lämpligt, fungera som talesman och/eller ha en egen pressekreterare.

Centrala uppgifter

Sambandsmän och/eller operativ samordnare

Sambandsmannens och/eller den operativa samordnarens uppgift bör möjliggöra ändamålsenligt informationsutbyte mellan det besökande landets och arrangörslandets myndigheter i samband med en enstaka fotbollsmatch eller ett mästerskap.

Det är möjligt för en och samma tjänsteman att ikläda sig båda rollerna. Huruvida det är lämpligt ankommer det på arrangörslandets polis och den besökande polisen att besluta om från fall till fall före insatsen i arrangörslandet.

Sambandsmannen/den operativa samordnaren ska som minimikrav besitta

— god praktisk kännedom om denna handbok,

— insikter om vilka processer som krävs för att underlätta internationellt informationsutbyte,

— förmåga att företräda sitt land och sin roll på ett ändamålsenligt sätt i kontakten med arrangörslandets polisorgan (dvs. vara diplomatisk, ha gott självförtroende, vara oberoende och ha förmåga att kommunicera på ett i förväg fastställt gemensamt språk),

— kännedom om bakgrunden i situationen med våld/oroligheter med anknytning till fotboll i sitt land.

Huvuduppgifterna för en sambandsman/operativ samordnare kan sammanfattas enligt följande:

— Insamla och överföra information/underrättelser mellan den egna delegationen och arrangörslandets polis/lokal polis.

— Se till att deras verkställande polistjänstemän (uniformerade och/eller civilklädda) sätts in på ett ändamålsenligt sätt för att fylla sin roll i arrangörslandets polisinsats vid evenemanget.

— Förse arrangörslandets/det lokala polisbefälet med aktuell och korrekt rådgivning.

Under internationella mästerskap kommer sambandsmannen sannolikt att vara baserad i ett samordningscentrum för polisinformation för det ena landet eller båda länderna samtidigt som den operativa samordnaren kan vara baserad i ett lokalt informationscentrum i det område där matchen kommer att äga rum. För enstaka matcher kan de vara baserade i arrangörslandets informationsställe eller annan lämplig miljö.

För en enstaka match ska sambandsmannen/den operativa samordnaren ha nära samarbete med polisen i den stad som står som arrangör.

För att de ska kunna fullgöra sina uppgifter på ett ändamålsenligt sätt ska arrangörslandets polis ge sambandsmän/operativa samordnare tillgång till relevant teknisk utrustning.

Verkställande polistjänstemän

En välavvägd insats av besökande verkställande polistjänstemän, uniformerade eller civilklädda (med den allmänna beteckningen observatörer), kan

— användas av arrangörslandets polis som ett sätt att samverka med besökande supportrar för att bistå med hantering av folkmassor,

— bistå för att minska risksupportrarnas anonymitet i en folkmassa och deras möjlighet att anstifta och/eller delta i våldshandlingar eller oroligheter utan efterräkningar.

Polistjänstemännen bör ha erfarenhet av polisarbete vid fotbollsmatcher i sitt eget land.

De

— ska ha förmåga och erfarenhet när det gäller att kommunicera verksamt (när så krävs) för att påverka supportrarnas beteende, och/eller

— ska vara specialister på sina supportrars beteende och den potentiella risk de utgör, och

— ska ha förmåga att i lämplig form under evenemanget meddela arrangörslandets polisbefäl, via sin sambandsman/operativa samordnare, information om den typ av risk supportrarna kan utgöra vid en viss tid och på en viss plats.

Medlemmar i besökande polisdelegationer bör kunna meddela positiva såväl som negativa uppgifter om sitt lag/sina nationella supportrar. Därigenom kommer arrangörslandets polisbefäl att kunna fatta välavvägda beslut om behovet av ingripanden för att underlätta legitimt supporterbeteende.

Det är här viktigt att understryka att den primära rollen för besökande verkställande polistjänstemän är rådgivande och inte verkställande eller beslutsfattande.

Förutsatt att arrangörslandet lämnar sitt medgivande kan besökande verkställande polistjänstemän även sättas in för insamling av underrättelser/bevis genom användning av godkänd utrustning för användning av arrangörslandets polis eller för lagföringssyften i deras eget land.

KAPITEL 3

Polismyndigheternas samarbete under evenemanget

Det stöd och mervärde som den besökande polisdelegationen kan bidra med i arrangörslandets insatser bör utnyttjas maximalt.

Den besökande polisdelegationen bör informeras om arrangörslandets polisiära organisations operativa plan (inklusive filosofi för hantering av folkmassor och toleranströsklar för beteenden). De ska integreras helt i arrangörslandets polisinsats (och ges möjlighet att närvara och delta i genomgång före match och avrapportering efter match).

När det gäller språkanvändningen ska åtgärder vidtas i förväg av de berörda länderna.

Arrangörslandets polis och den besökande polisdelegationen ska under hela insatsen hålla sina respektive informationsställen underrättade om händelserna och rapportera inom sju dagar efter matchen till sitt informationsställe.

Medlemmarna i den besökande polisdelegationen ska avskärmas från medierna om inte särskilda arrangemang har fastställts tillsammans med chefen för delegationen.

Den besökande polisdelegationen bör alltid se till att uppträda på ett sådant sätt att de inte i onödan äventyrar andra personers säkerhet (6).

I nödfall (t.ex. när det föreligger ett omedelbart hot mot den fysiska säkerheten) eller när man gemensamt har kommit överens av taktiska skäl, ska besökande polistjänstemän som tjänstgör utan uniform använda normala självlysande, utmärkande identifieringsvästar för besökande poliser enligt beskrivning i tillägg 3. Alla besökande polistjänstemän ska ta med sig denna väst när de reser utomlands.

Arrangörslandets polismyndighet ska i samråd med fotbollsarrangören sörja för att den besökande polisdelegationen när så är lämpligt ges tillträde och sådan ackreditering (sittplats är inget krav) att delegationen på ett ändamålsenligt sätt kan utföra sin uppgift. Matchvärdarna och annan säkerhetspersonal bör informeras om detta vid genomgången före matchen.

De länder som förfogar över rättsliga möjligheter att förhindra risksupportrarnas utresa bör vidta alla de åtgärder som är nödvändiga för att effektivt åstadkomma detta samt informera arrangörslandet. Varje land bör vidta alla tänkbara åtgärder för att förhindra att dess egna medborgare deltar i och/eller organiserar störande av den allmänna ordningen i ett annat land.

Arrangörslandets polismyndigheter bör eftersträva att ha tillgång till tolkar för de språk som talas av de besökande ländernas supportrar. Därigenom undviker man att de besökande polisdelegationerna tvingas ta på sig denna uppgift så att de inte hinner med egentliga operativa uppgifter. Dessa tolkar kan även underlätta kommunikationen mellan arrangörslandets polis och den besökande polisdelegationen.

KAPITEL 4

Samarbetet mellan polisen och organisatören

AVSNITT 1

Arrangörens roll

Arrangörer av fotbollsmatcher med internationella dimensioner bör göra sitt yttersta för att skapa säkerhet och ändamålsenlig hantering av folkmassor på arenan före, under och efter matchen, så att polis kan sättas in på effektivast möjliga sätt.

En samordnad strategi för alla berörda parter är en förutsättning för att ha en effektiv strategi för organisationen av fotbollsmatcher med en internationell dimension. Ett nära samarbete mellan arrangören, berörda privata aktörer, offentliga myndigheter och polisen är därför starkt att rekommendera.

För att minimera riskerna för trygghet och säkerhet bör myndigheterna och/eller polisen ålägga arrangören minimikrav, som denne måste uppfylla för att få anordna fotbollsmatcher med en internationell dimension. För detta ändamål kan Europarådets kontrollista användas (se kapitel 9).

AVSNITT 2

Samarbetet mellan polisen och arrangören

Arrangören bör utse en individ till att ansvara för säkerheten inne på arenan (med den allmänna beteckningen säkerhetsansvarig). Det är viktigt att polisen håller nära kontakt med denna person.

Polisen och den organisation som ansvarar för säkerheten inne på arenan bör samarbeta för att på så sätt komplettera varandra, utan att detta påverkar någondera sidans ansvar, befogenheter och uppgifter, vilka fastställs i nationell lag och/eller stadfästs eller specificeras i ett skriftligt avtal mellan arrangören och polisen.

Om det inte fastställs i nationell lag, bör detta avtal ange vilka uppgifter som ska skötas av arrangören respektive av polisen, med särskild fokus på den säkerhetsansvariges och det lokala polisbefälets respektive roller, samt säkerhetspersonalens och polistjänstemännens roller.

Om det inte fastställs i nationell lag, bör det också särskilt anges i avtalet

— vem som före insläppet bör göra avspärrningar och genomföra kroppsvisitationer,

— vem som bör ansvara för åtgärder för att övervaka och hantera folkmassans rörelser och fatta beslut om att öppna eller stänga grindar eller vändkors,

— på vad sätt polistjänstemän ska bistå säkerhetspersonal och/eller vice versa för att förebygga problem eller handskas med bråkmakare,

— vem som ska besluta om att matchens början senareläggs och i så fall under vilka omständigheter (normalt arrangören av säkerhetsskäl, polisen vid faktiska eller potentiella störningar av den allmänna ordningen),

— vem som beslutar och under vilka omständigheter att en match ska inställas och vem som ansvarar för kontakt med domaren,

— under vilka omständigheter polisen ska ta kontroll över arenan helt eller delvis, förfarandet för att göra detta och för det slutliga överlämnandet av kontrollen till arrangören,

— vem som leder och övervakar evakueringen av arenan och under vilka omständigheter,

— vem som informerar larmtjänster om eventuella incidenter som kräver eller sannolikt kommer att kräva deras närvaro,

— vem som ska aktivera arrangörens förfaranden för nödsituationer.

KAPITEL 5

Samarbetet mellan polis och rättsväsende och åklagarmyndighet

Innehållet i detta kapitel bör ses inom ramen för de stora variationerna i fråga om struktur och befogenheter inom rättsväsendet och mellan åklagarmyndigheterna i medlemsstaterna.

Betydande vinster finns att hämta ur nära samarbete mellan polis och rättsväsende och åklagarmyndigheter såväl vid enstaka matcher som vid mästerskap.

Arrangörslandet har suveränitet och jurisdiktion för att hantera alla anmälda brott med anknytning till evenemanget, medan polisen och andra myndigheter i medlemsstaternas och EU:s behöriga organ (t.ex. Eurojust) också ansvarar för att bistå och stödja rättsväsendet och åklagarmyndigheterna i arrangörslandet.

Alla medlemsstater bör se till att brott med anknytning till evenemanget kan behandlas snabbt och tillfredsställande.

Arrangörslandets polis och andra myndigheter bör informera besökande polis och supportrar om relevant nationell lagstiftning och/eller straff-, civil- eller förvaltningsrättsliga förfaranden samt maximistraffen för de vanligaste brotten med anknytning till fotboll.

Befintliga multilaterala avtal om ömsesidig rättslig hjälp bör utnyttjas i full utsträckning vid alla fotbollsmatcher med internationell dimension när så befinns lämpligt, och ett arrangörsland kan därutöver ingå bilaterala arrangemang med varje annat land om fördjupad ömsesidig rättslig hjälp före, under och efter evenemanget.

Det stödjande landets/ländernas informationsställe bör informera arrangörslandets informationsställe

— om eventuella lagliga möjligheter (t.ex. beslut om avstängning från fotboll/utreseförbud) som de förfogar över för att hindra risksupportrar från att delta i evenemanget,

— vilka möjligheter som enligt nationell och internationell lag kan erbjudas den besökande polisdelegationen och/eller annat behörigt organ (t.ex. besökande sambandsåklagare) inom ramen för det bilaterala avtalet mellan de berörda länderna att samla in bevisning om alla former av brott med anknytning till fotboll som begås av besökande supportrar,

— vilka brott begångna i arrangörslandet som kan lagföras i det stödjande landet (när gärningsmannen återvänder).

Arrangörslandet kan inbjuda andra länder att sända en sambandsåklagare/sambandsdomare eller annat organ med åklagares befogenhet för att närvara vid evenemanget.

Den berörda organiserande myndigheten rekommenderas att i enlighet med nationell lagstiftning, bl.a. om dataskydd, förse den besökande polisdelegationen och/eller annat behörigt organ (t.ex. besökande sambandsåklagare) med information ur kriminal- eller domstolsregister och polis- eller undersökningsrapporter, inklusive uppgifter om tidigare arresteringar, avseende deras medborgare.

Alternativt kan ett stödjande land godta att ha en sambandsåklagare/sambandsdomare eller annat organ med åklagares befogenhet som är jourhavande och redo att på begäran resa till arrangörslandet, eller utse en tillförordnad sambandsåklagare/sambandsdomare eller annat organ med åklagares befogenhet för sambandet med den organiserande myndigheten.

Inom den nationella lagstiftningens tillämpningsområde ska det stödjande informationsstället sträva efter att direkt besvara frågor efter ytterligare information om arresterade personer, exempelvis uppgifter om tidigare fällande domar, inklusive brott med anknytning till fotboll.

För samtliga kostnader för sambandsåklagare/sambandsdomare eller annat organ med åklagares befogenhet som sänds till arrangörslandet krävs båda sidors samtycke.

Arrangörslandet ska tillhandahålla nödvändig kommunikationsutrustning och annan utrustning för besökande sambandsåklagare/sambandsdomare eller annat organ med åklagares befogenhet.

KAPITEL 6

Samarbetet mellan polis och supportrar

Polisens samband med supportergrupper på nationell och lokal nivå kan vara av avgörande betydelse för att minimera säkerhetsriskerna vid fotbollsmatcher med en internationell dimension. Detta samarbete kan emellertid undermineras om det uppfattas som att representanter för supportrarna arbetar för polisens räkning och exempelvis lämnar ut personuppgifter.

Den organiserande polisen och andra myndigheter bör ta hänsyn till de potentiella fördelarna med supporterledda/supporterrelaterade initiativ såsom supporterambassader, supporterprojekt och sambandsmän/representanter för supportrar.

Besökande polisdelegationer och supporterrepresentanter kan hjälpa till att se till att arrangörslandets polis känner till de besökande supportrarnas karaktär och kultur. Detta bör beaktas såsom en del av den dynamiska riskbedömningsprocessen vid arrangörslandets polis.

Kontinuerligt samarbete och kommunikation mellan polis och supportergrupper kan bidra till att skapa grunden för en säker, trygg och välkomnande atmosfär för alla supportrar, och kan skapa en kanal för förmedling av viktig information såsom rådgivning för resan, tillgångsvägar till arenan, tillämplig lagstiftning och toleranströsklar för beteenden. Detta kan också inkludera tillhandahållande av en lätt tillgänglig kontakt- och informationspunkt dit supportrar kan vända sig med sina frågor.

En sådan strategi har visat sig kunna bidra till att stimulera supportrarna att själva upprätthålla ordning och även visat sig underlätta tidiga och lämpliga ingripanden mot säkerhetsproblem eller risker när de uppstår.

KAPITEL 7

Kommunikations- och mediestrategi

Kommunikationsstrategi

En slagkraftig och öppen kommunikationsstrategi är en oundgänglig del av ett framgångsrikt koncept för trygghet och säkerhet vid fotbollsmatcher, mästerskap och andra sportevenemang med en internationell dimension.

Arrangörslandets polisorgan bör därför samarbeta nära med statliga och lokala organ, fotbollsförbund/organisatörer, medier och supportergrupper i förberedandet och genomförandet av en övergripande kommunikationsstrategi med många olika organ inblandade.

En ändamålsenlig mediestrategi med många olika organ inblandade är en avgörande aspekt av varje kommunikationsstrategi för att kunna förse alla parter, inte minst besökande supportrar, med viktig information såsom råd inför resan, tillträdesvägar till arenan, tillämplig lagstiftning och toleranströsklar för beteenden.

Det centrala syftet bör vara att stödja en positiv bild av evenemanget bland hemma- och bortalagets supportrar, lokala grupper, hos allmänheten och bland enskilda som deltar i insatserna för säkerhet och trygghet. Detta kan bidra till att skapa en välkomnande miljö för alla inblandade och vara ett avgörande bidrag till att minimera säkerhetsriskerna.

Mediestrategi

Polisens mediestrategi (och en bredare strategi med många olika organ) bör ha följande som minimimålsättning:

— Förmedla information på ett proaktivt och öppet sätt.

— Förmedla information om trygghets- och säkerhetsskapande förberedelser på ett lugnt och positivt sätt.

— Förmedla polisens avsikt att underlätta supportrarnas legitima avsikter.

— Klargöra vilka typer av uppträdande som inte kommer att tolereras av polisen.

Polisen bör samarbeta nära med statliga och lokala organ, fotbollsförbund/organisatörer och, när så är lämpligt, med supportergrupper i förberedandet och genomförandet av en mediestrategi med många olika organ inblandade som

— proaktivt främjar en positiv bild av evenemanget,

— ser till att det råder klarhet om ansvarsfördelningen mellan polis och samarbetsorgan beträffande vem som har ledningen för att kommunicera med medierna om de olika aspekterna av trygghet och säkerhet (och i andra ämnen),

— tillhandahåller gemensam bakgrundsinformation för alla polisens och samarbetsorganens talespersoner (orienteringsmaterialet bör regelbundet uppdateras och anpassas till återkommande ämnen eller frågor och till risker eller händelser som aktualiseras),

— ser till att faktainformation lämnas till medierna och/eller på internet, med jämna mellanrum under förberedelsearbetet och under och efter evenemanget,

— ser till att tillfälle kontinuerligt ges för presskonferenser och sammanträffanden med medierna,

— tar hänsyn till olika journalist- och mediekategoriers behov/intressen.

KAPITEL 8

EU-möte med fotbollsexperter

Det rekommenderas starkt att varje ordförandeskap håller ett expertmöte om

— de rekommendationer som nämns i kapitlen 1–7,

— nya trender/utvecklingar när det gäller supportrarnas uppträdande,

— internationella förbindelser mellan supportergrupper,

— utbyte av goda erfarenheter av polisarbete,

— övriga frågor av intresse.

EU-mötet med fotbollsexperter kan kalla in undergrupper av experter för att behandla frågor om säkerhet i samband med fotbollsmatcher och göra rekommendationer.

Ordförandeskapet ska rapportera till rådet om mötets resultat. Denna rapport ersätter det årliga frågeformulär om fotbollshuliganism som krävs enligt dok. 8356/01 ENFOPOL 40.

KAPITEL 9

Förteckning över relevanta dokument om trygghet och säkerhet i samband med fotbollsmatcher

AVSNITT 1

Förteckning över dokument som tidigare antagits av EU-rådet

1. Rådets rekommendation av den 30 november 1993 om ansvar för arrangörerna av sportevenemang.

2. Rådets rekommendation av den 1 december 1994 om direkt informellt informationsutbyte med länderna i Central- och Östeuropa när det gäller internationella sportevenemang (nät av kontaktpersoner).

3. Rådets rekommendation av den 1 december 1994 om informationsutbyte vid stora demonstrationer och möten (nät av kontaktpersoner).

4. Rådets rekommendation av den 22 april 1996 om riktlinjer för att förebygga och bekämpa oroligheter i samband med fotbollsmatcher. Med som bilaga följer standardformulär för utbyte av polisiär information om fotbollshuliganer (EGT C 131, 3.5.1996, s. 1).

5. Gemensam åtgärd av den 26 maj 1997 om samarbete på området för allmän ordning och säkerhet (EGT L 147, 5.6.1997, s. 1).

6. Rådets resolution av den 9 juni 1997 om förebyggande och bemästrande av huliganism genom erfarenhetsutbyte, utestängning från arenor och mediapolicy (EGT C 193, 24.6.1997, s. 1).

7. Rådets resolution av den 21 juni 1999 om en handbok för internationellt polissamarbete och åtgärder för att förebygga och kontrollera våld och oroligheter i samband med internationella fotbollsmatcher (EGT C 196, 13.7.1999, s. 1).

8. Rådets resolution av den 6 december 2001 om en handbok med rekommendationer för internationellt polissamarbete och åtgärder för att förebygga och kontrollera våld och oroligheter i samband med fotbollsmatcher med en internationell dimension, i vilka åtminstone en medlemsstat är delaktig (EGT C 22, 24.1.2002, s. 1).

9. Rådets beslut av den 25 april 2002 om säkerhet i samband med fotbollsmatcher med en internationell dimension (EGT L 121, 8.5.2002, s. 1).

10. Rådets resolution av den 17 november 2003 om medlemsstaternas införande av en åtgärd om utestängning från anläggningar där fotbollsmatcher med en internationell dimension spelas (EUT C 281, 22.11.2003, s. 1).

11. Rådets resolution av den 4 december 2006 om en uppdaterad handbok med rekommendationer för internationellt polissamarbete och åtgärder för att förebygga och kontrollera våld och oroligheter i samband med fotbollsmatcher med en internationell dimension, i vilka åtminstone en medlemsstat är delaktig (EUT C 322, 29.12.2006, s. 1–39).

12. Rådets beslut av den 12 juni 2007 om ändring av beslut 2002/348/RIF om säkerhet i samband med fotbollsmatcher med en internationell dimension (EUT L 155, 15.6.2007, s. 76–77).

AVSNITT 2

Förteckning över dokument som tidigare antagits av ständiga kommittén för den europeiska konventionen om läktarvåld och olämpligt uppträdande vid idrottsevenemang och i synnerhet fotbollsmatcher (Europarådet)

1. Europeiska konventionen om läktarvåld och olämpligt uppträdande vid idrottsevenemang och i synnerhet fotbollsmatcher.

2. Rekommendation Rec (1999) 1 om matchvärdar.

3. Rekommendation Rec (1999) 2 om avlägsnande av stängsel på arenor.

4. Rekommendation Rec (2001) 6 från ministerkommittén till medlemsstaterna om förebyggande av rasism, främlingsfientlighet och etnisk intolerans inom sport.

5. Rekommendation Rec (1989) 1 om riktlinjer för biljettförsäljning och

6. Rekommendation Rec (2002) 1 om riktlinjer för biljettförsäljning vid internationella fotbollsmatcher.

7. Rekommendation Rec (2003) 1 om sociala åtgärders och utbildningsåtgärders roll för att förebygga våld i samband med sport och handbok om förebyggande av våld i samband med sport.

8. Rekommendation Rec (2008) 1 om kontrollista över åtgärder som arrangörer och offentliga myndigheter ska vidta vid professionella sportevenemang.

9. Rekommendation Rec (2008) 2 om anlitande av besökande matchvärdar.

10. Rekommendation Rec (2008) 3 om användning av pyrotekniska artiklar vid sportevenemang.

11. Rekommendation Rec (2009) 1 om användning av allmänna åskådarplatser vid stora sportevenemang.

12. Rekommendation om principer för gästfrihet vid organisationen av sportevenemang (ännu ej avslutad).

(1) Riskanalysen innebär att utveckla en profil för nationella supportrar och klubbsupportrar, inklusive riskgrupper och hur de förhåller sig till andra supportrar på hemmaplan och utomlands inklusive lokala befolkningsgrupper och vilka omständigheter som kan öka den potentiella risken (inklusive samverkan med polis och matchvärdar).

(2) Informationsställets webbplats är en i högsta grad säker webbplats för informationsställenas exklusiva användning som innehåller information om fotbollsmatcher med en internationell dimension (t.ex. översikt över klubbar, rapporter före och efter match).

(3) Rådets beslut 2008/615/RIF av den 23 juni 2008 om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet (EUT L 210, 6.8.2008, s. 1).

(4) Se tillägg 2 för detaljer om tidsramen för begäran om tjänster och produkter från Europol.

(5) Rådets beslut 2008/616/RIF av den 23 juni 2008 om genomförande av beslut 2008/615/RIF om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet (EUT L 210, 6.8.2008, s. 12).

(6) Beträffande civilrättsligt och straffrättsligt ansvar, se artiklarna 21 och 22 i rådets beslut om Prüm.

Tillägg 1 Dynamisk riskbedömning och hantering av folkmassor Med beaktande av — dokument 8241/05 ENFOPOL 40 om dynamisk riskbedömning i samband med internationella fotbollsmatcher, — dokument 8243/05 ENFOPOL 41 om polisens taktiska uppträdande för upprätthållande av allmän ordning i samband med internationella fotbollsmatcher, — erfarenheter och lärdomar av Europamästerskapen i fotboll 2004 och därpå följande mästerskap, — utvärdering av den polisiära filosofin, känd under beteckningen 3D-strategin (dialog, nedtrappning och beslutsamhet) under Europamästerskapen i fotboll 2008, bör följande avvägningar tillämpas vid bedömningen av säkerhetsrisker före, under och efter evenemanget. Centrala principer För att verksamt kunna hantera folkmassor krävs det enligt nuvarande synsätt — att en uppfattning om lämpligt polisarbete upprätthålls bland medlemmarna i folkmassan, — att användning av våld mot folkmassor som helhet undviks när bara en minoritet utgör en risk för den allmänna ordningen, — ”låg profil” eller en ”graderad” taktisk strategi i polisarbetet som ökar polisens förmåga till kommunikation, dialog och dynamisk riskbedömning. Underlättande — Den strategiska inriktningen bör vara preventiv genom ingripanden med ringa påverkan snarare än repressiv. — Det är viktigt att polisens strategi och taktik i varje fas av en operation tar hänsyn till och underlättar supportrarnas legitima avsikter, i den mån de är fredliga (t.ex. hyllande av den egna identiteten och kulturen, säker resa till och från matchen). — Om det blir nödvändigt att sätta en gräns för supportrarnas uppträdande, är det viktigt att förmedla till dessa supportrar varför polisingripanden har gjorts och vilka alternativa medel polisen tar i bruk för att uppnå legitima syften. Avvägning — Under alla massevenemang kan risknivån för den allmänna ordningen snabbt förändras. — Det är viktigt med en proportionell avvägning mellan dels polisinsatsens form, dels risknivå, riskens källor och art i interaktionen mellan polis och folkmassa, — Det är viktigt att polisarbetet är graderat och har kapacitet att förändras som en direkt reaktion på arten och nivån av en risk som uppstår och avtar. — När en balans uppnås kommer majoriteten i folkmassan med större sannolikhet att uppfatta polisens åtgärder som lämpliga och det är mindre troligt att de stöder och ansluter sig till dem som söker konfrontation. — För att bidra till att minska sannolikheten för och storleksordningen av incidenter är det därför avgörande att riskbedömningen är korrekt och vid varje tidpunkt ligger till grund för polisens taktik. Differentiering — Urskillningslös våldsanvändning kan bidra till att störningar av den allmänna ordningen kraftigt eskalerar i växelverkan med folkmassans dynamik. — Differentiering mellan de enskilda supportrar som faktiskt utgör en fara och de som inte gör det är därför en avvägning som måste ingå i varje strategiskt och taktiskt beslut om hantering av folkmassor (dvs. utbildning, planering, förberedande genomgång och operativ praxis). — Det är olämpligt att agera mot en hel folkmassa som råkar befinna sig på en viss plats, om det inte finns bevis för att de som samlad grupp strävar efter att skapa oordning. Dialog — Det är viktigt att kommunicera proaktivt med supportrarna. Detta kan bäst uppnås av polistjänstemän med goda kommunikationsfärdigheter. — Fokus ska vara att skapa en välkomnande atmosfär och undvika potentiella konflikter. — Denna strategi kan vara till hjälp vid insamling av högkvalitativ information om supportrars avsikter, perspektiv, farhågor och känsliga punkter och all annan information om potentiella risker. — Det gör det också möjligt för polisen att framföra sina betänkligheter beträffande supporterbeteende, risker de kan utsätta sig för och lösningar på eventuella svårigheter som uppstår. Modeller för god praxis 9926/10 Före evenemanget Vid riskbedömningen bör följande beaktas: — Den underliggande kulturen hos den supportergrupp som ska bevakas (t.ex. karakteristiskt beteende, motiv och avsikter). — Alla faktorer som sannolikt påverkar risken, t.ex. andra gruppers (såsom motståndarsupportrarnas och/eller lokalbefolkningens) verksamhet, känslighet, bakgrund och allt annat som är särskilt betydelsefullt (datum, platser, aktionsformer och symboler). — Alla omständigheter som sannolikt påverkar uppträdandet hos eller den risk som utgörs av supportrar eller grupper som anses utgöra en risk för den allmänna ordningen. Toleranströsklar för uppträdandet bör fastställas och prioritet bör ges åt att informera supporterorganisationerna om dessa. Man bör överväga att uppmuntra supportrarna att samlas i en säker/kontrollerad miljö (t.ex. en supporterzon). På grundval av denna information och underrättelser om den berörda matchen bör det vara möjligt att förutse och urskilja matcher med normal risk och matcher med ökad risk för den allmänna ordningen. Det är viktigt att klart särskilja mellan risker för särskilda typer av incidenter, som problem med den allmänna ordningen eller den allmänna säkerheten, brottslighet i samband med massevenemang och terrorism. Inledande kontakt Eftersom risken för den allmänna ordningen inte är konstant utan högst dynamisk kan den öka och minska snabbt alltefter omständigheterna. Risknivåerna måste därför övervakas och bedömas exakt på kontinuerlig basis. I detta syfte — bör polisen i hög grad medverka till ett positivt mellanmänskligt samspel med supportrarna (genom att inta en icke-aggressiv kroppsställning, le, arbeta i par eller i små grupper i standarduniform, brett utspridda i och bland folkmassorna, och genom att tillmötesgå önskemål om fotografering osv.), — bör polistjänstemän, om det inte finns några språkhinder, försöka ha kontakt med supportrarna för att inhämta information om deras inställning, avsikter, farhågor, känslighet och övriga faktorer som rör deras uppträdande, — bör insatsenheter (dvs. ”kravallstyrkor” med skyddsutrustning, fordon osv.) stationeras på diskreta platser om inte situationen kräver ett kraftfullare ingripande. Detta kommer att hjälpa arrangörslandets polis att samla information och ge underlag till ledningsbeslut om den taktiska polisinsatsen på grundval av en kontinuerligt pågående riskbedömning. Ökande risk Om omständigheter som utgör en risk har kunnat fastställas är det viktigt att — informera dem som utgör risken om att de håller på att tvinga fram ett eventuellt polisingripande, — de bedömningar som gjorts av arrangörslandets polis valideras av den besökande polisdelegationen om en incident inbegriper besökande supportrar. Om man inte med ovannämnda åtgärder lyckas lösa situationen kan polisen bli tvungen att använda ytterligare våld. Syftet med polisinsatsen är i detta skede att minimera ytterligare risker, varför det är av avgörande betydelse att inga åtgärder ökar spänningarna (t.ex. godtyckligt bruk av våld). Om en potentiell ökning av risken har kunnat fastställas — är det av avgörande betydelse att information om de personer som ger upphov till denna risk och riskens art klart förmedlas till de insatsstyrkor som har satts in, så att ett eventuellt bruk av våld kan riktas på lämpligt sätt, — bör de personer som inte utgör någon risk tillåtas att lämna området och/eller ges viss tid att införa självreglering inom gruppen. Nedtrappning — När incidenten eller incidenterna är över bör polisinsatsens intensitet återgå till lämplig nivå. Efter evenemanget — Ingående rapportering bör ske och all relevant information (t.ex. om kvaliteten på den information som erhållits före och under evenemanget, supportrars uppträdande och hanteringen av supportrar, polistaktik och iakttagande av toleranströsklar) måste registreras hos informationsstället.

Tillägg 2 Tidsram för begäran om tjänster och produkter från Europol (1) Officiell begäran till Europol Inledande allmän hotbildsbedömning avseende organiserad brottslighet i samband med evenemanget (GTA) D (2)–12 månader Inledande allmän hotbildsbedömning avseende terrorism i samband med evenemanget (GTTA) D–12 månader Uppdatering av GTA och/eller GTTA D–6 månader Särskild(a) hotbildsbedömning(ar) (avseende brottsområden) D–6 månader Operativt analysstöd inom ramen för Europols befintliga analysregister D–4 månader Utbildningskurs i strategisk analys D–8 månader Utbildningskurs i operativ analys D–8 månader Utbildningskurser för specialister (särskilda brottsområden) D–6 månader Europol-sambandsman på plats D–12 månader (1) Stöd från Europol till medlemsstaterna – Större internationella idrottsevenemang (Europols ärende nummer 2570-50r1). (2) Startdatum för evenemanget.

Tillägg 3 Specifikationer för och exempel på västar för identifiering av poliser Västen dras över huvudet Färg: Nato-blå Färgkod: Pantone 279C Identifieringsmärken Ordet POLICE (enbart på engelska) inramat med en bård och placerat mitt på västen, både på fram- och baksidan. Bokstäverna POLICE och bården: Nato-blå bakgrund. Både bokstäverna och rutan ska ha en reflekterande silverfärg. Rutans dimensioner = 25 cm × 9 cm Bokstäverna POLICE : Bredd = 1,3 cm/bokstav Höjd = 7,5 cm Västens framsida: Till vänster på bröstet (ovanför rutan POLICE): Nationell flagga: 10 cm × 7 cm – broderad/fastsydd eller i plastficka. Till höger på bröstet (ovanför rutan POLICE): EU-symbolen: 8 cm × 8 cm Under rutan POLICE: ett reflekterande silverfärgat band löper över västens framsida (5 cm brett) Västens baksida: Nationell flagga ovanför rutan POLICE: 10 cm × 7 cm. Under rutan POLICE: ett reflekterande silverfärgat band löper över västens baksida (5 cm brett). Västen ska fästas med kardborrband eller tryckknappar på båda sidor.