SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/22

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 25 juni 2010

om medlemsstaternas genomförande av övervakningsprogram avseende aviär influensa hos fjäderfä och vilda fåglar

[delgivet med nr K(2010) 4190]

(Text av betydelse för EES)

(2010/367/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden (1), särskilt artikel 10.4,

med beaktande av rådets direktiv 2005/94/EG av den 20 december 2005 om gemenskapsåtgärder för bekämpning av aviär influensa och om upphävande av direktiv 92/40/EEG (2), särskilt artikel 4.2, och

av följande skäl:

(1) Aviär influensa är en smittsam virussjukdom hos fåglar, inklusive fjäderfä. Infektioner med aviära influensavirus hos tamfjäderfä orsakar två huvudformer av denna sjukdom som har olika virulens. Den lågpatogena formen orsakar vanligen endast milda symptom, medan den högpatogena leder till mycket hög dödlighet hos de flesta fjäderfäarter. Sjukdomen kan ha en mycket stark inverkan på lönsamheten inom fjäderfäuppfödningen.

(2) I direktiv 2005/94/EG fastställs åtgärder för bekämpning av utbrott hos fjäderfä och andra fåglar i fångenskap av högpatogen aviär influensa (HPAI) och lågpatogen aviär influensa som orsakas av aviära influensavirus av subtyp H5 och H7 (LPAI) enligt definitionen i det direktivet. I direktiv 2005/94/EG föreskrivs också vissa förebyggande åtgärder när det gäller övervakning och tidig upptäckt av aviära influensavirus.

(3) I direktiv 2005/94/EG föreskrivs att medlemsstaterna ska genomföra obligatoriska övervakningsprogram. Dessa övervakningsprogram syftar till att identifiera cirkulationen av LPAI-virus hos fjäderfä, särskilt i vattenlevande fjäderfäarter, innan de har brett ut sig i fjäderfäbeståndet, så att bekämpningsåtgärder kan vidtas för att möjligen avvärja att den muterar till ett HPAI-virus med eventuella förödande konsekvenser.

(4) I direktiv 2005/94/EG föreskrivs det också att övervakningsprogram ska genomföras avseende vilda fåglar för att, på grundval av en regelbundet uppdaterad riskbedömning, öka dagens kunskap om de hot som vilda fåglar utgör med avseende på aviära influensavirus hos fåglar.

(5) Kommissionens beslut 2007/268/EG av den 13 april 2007 om genomförande av övervakningsprogram i medlemsstaterna avseende aviär influensa hos fjäderfä och vilda fåglar och om ändring av beslut 2004/450/EG (3) antogs för att fastställa riktlinjer för genomförandet av sådana övervakningsprogram.

(6) Sedan beslutet antogs visar erfarenheter som gjorts i medlemsstaterna under genomförandet av övervakningsprogrammen och framsteg på det vetenskapliga området samt forskningsresultat att vissa fjäderfäarter och kategorier av fjäderfäproduktion har en förhöjd risk att bli smittade med aviära influensavirus jämfört med andra, med hänsyn till anläggningens geografiska plats och andra riskfaktorer.

(7) Hotet att HPAI-virus av subtyp H5N1 skulle överföras till Europa efter dess spridning i västlig riktning från sydöstra Asien under 2005 låg till grund för ytterligare åtgärder för beredskap och tidig upptäckt av den virustypen i fjäderfä och vilda fåglar.

(8) Kommissionens beslut 2005/731/EG av den 17 oktober 2005 om fastställande av ytterligare krav för övervakningen av aviär influensa hos vilda fåglar (4) kräver att medlemsstater ska underrätta de behöriga myndigheterna om eventuell onormal dödlighet eller större sjukdomsutbrott hos vilda fåglar, särskilt hos vilda vattenfåglar. Provtagning och laboratorietest för att påvisa förekomsten av aviära influensavirus ska också genomföras.

(9) Kraven som fastställs i beslut 2005/731/EG bör inkluderas i detta beslut.

(10) Mellan 2006 och 2009 har prover från fler än 350 000 vilda fåglar testats för att påvisa förekomsten av aviär influensa. Övervakningen i medlemsstaterna genomfördes genom provtagning av i genomsnitt 75 % levande fåglar och 25 % sjuka eller döda fåglar.

(11) Fler än 1 000 fåglar som påträffats döda eller sjuka testade positivt för HPAI av subtyp H5N1, medan endast prover från omkring fem friska, levande fåglar testade positivt för viruset under fyraårsperioden. LPAI-subtyper isolerades nästan uteslutande från prover tagna från levande fåglar.

(12) Slutsatserna i de årliga rapporterna om övervakning av aviär influensa i EU (5) som ställs samman av EU:s referenslaboratorium (EURL) för aviär influensa, de vetenskapliga yttrandena från Europeiska myndigheten för livsmedelskontroll (Efsa) (6), (7), (8) och arbetet i den nyligen inrättade arbetsgruppen för övervakning av djursjukdomar (Task Force on Animal Disease Surveillance, TFADS) har visat att vissa ändringar i den nuvarande övervakningsstrategin avseende fjäderfä och vilda fåglar bör införas för att främja ett riskbaserat tillvägagångssätt, som anses vara den lämpligaste övervakningsstrategin för att informera behöriga myndigheter i syfte att förebygga och kontrollera sjukdomar och skydda anläggningar för fjäderfä och andra fåglar i fångenskap.

(13) Riskbaserad övervakning bör komplettera system för tidig upptäckt av infektion med aviär influensa i fjäderfä, som exempelvis de som föreskrivs i artikel 2 i kommissionens beslut 2005/734/EG av den 19 oktober 2005 om fastställande av åtgärder för biosäkerhet för att minska risken för överföring av högpatogen aviär influensa orsakad av influensavirus A subtyp av H5N1 från viltlevande fåglar till fjäderfä och andra fåglar i fångenskap och om ett system för tidig upptäckt i särskilt riskutsatta områden (9), och i kapitel II.2 i bilagan till kommissionens beslut 2006/437/EG av den 4 augusti 2006 om godkännande av en diagnostikhandbok för aviär influensa i enlighet med rådets direktiv 2005/94/EG (10).

(14) Riktlinjerna för övervakning avseende aviär influensa hos fjäderfä och vilda fåglar som föreskrivs i beslut 2007/268/EG bör därför ses över mot bakgrund av erhållna erfarenheter och vetenskapliga insikter och ersättas med de riktlinjer som föreskrivs i detta beslut.

(15) I en strävan att göra unionslagstiftningen konsekvent bör provtagning och laboratorietest utföras i enlighet med förfarandena som föreskrivs i beslut 2006/437/EG, om inget annat anges.

(16) När övervakningsprogrammen avseende vilda fåglar ska genomföras bör, i en strävan att göra unionslagstiftningen konsekvent, full hänsyn tas till kraven i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/147/EG av den 30 november 2009 om bevarande av vilda fåglar (11), särskilt när det gäller övervakningens utformning och provtagningsförfaranden som beskrivs i avsnitt 2 och 3 i del 1 i bilaga II till detta beslut.

(17) Besluten 2005/731/EG och 2007/268/EG ska upphöra att gälla.

(18) De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Medlemsstater ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att de behöriga myndigheterna har lämpliga uppgörelser med organisationer för fågelskådning, ringmärkning av fåglar och jakt samt andra relevanta organisationer för att garantera att dessa organisationer utan dröjsmål underrättar de behöriga myndigheterna om eventuell onormal dödlighet eller större sjukdomsutbrott hos vilda fåglar, särskilt hos vilda vattenfåglar.

Artikel 2

1. Medlemsstaterna ska se till att den behöriga myndigheten omedelbart efter att ha en sådan underrättelse som föreskrivs i artikel 1, och alltid när det inte klart går att fastställa någon annan sjukdomsorsak än aviär influensa, ska se till

a) att lämpliga prover samlas in från döda fåglar och om möjligt från andra fåglar som varit i kontakt med de döda fåglarna,

b) att dessa prover ska genomgå laboratorietester för påvisande av aviärt influensavirus.

2. Provtagnings- och testförfaranden ska genomföras i enlighet med kapitel II–VIII i diagnostikhandboken för aviär influensa som godkänts genom beslut 2006/437/EG.

3. Medlemsstaterna ska utan dröjsmål meddela kommissionen om laboratorietesten i punkt 1 b visar ett positivt resultat för högpatogent aviärt influensavirus (HPAI).

Artikel 3

De övervakningsprogram avseende aviär influensa hos fjäderfä och vilda fåglar som ska genomföras i medlemsstaterna i enlighet med artikel 4.1 i direktiv 2005/94/EG ska vara förenliga med riktlinjerna i bilagorna I och II till detta beslut.

Artikel 4

Utan att det påverkar tillämpningen av kraven i unionslagstiftningen ska de behöriga myndigheterna se till att alla positiva och negativa resultat från både serologiska och virologiska undersökningar för påvisande av aviär influensa som erhållits i övervakningsprogrammen avseende fjäderfä och vilda fåglar rapporteras var sjätte månad till kommissionen. De ska lämnas in via kommissionens online-system varje år senast den 31 juli för de föregående sex månaderna (1 januari–30 juni) och senast den 31 januari för de föregående sex månaderna (1 juli–31 december).

Artikel 5

Besluten 2005/731/EG och 2007/268/EG ska upphöra att gälla.

Artikel 6

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 25 juni 2010. På kommissionens vägnar John DALLI Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 224, 18.8.1990, s. 29.

(2) EUT L 10, 14.1.2006, s. 16.

(3) EUT L 115, 3.5.2007, s. 3.

(4) EUT L 274, 20.10.2005, s. 93.

(5) Europeiska kommissionens webbsida: http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/controlmeasures/avian/eu_resp_surveillance_en.htm

(6) ”Scientific Opinion on Animal health and welfare aspects of Avian Influenza”, The EFSA Journal, nr 266, s. 1–21, 2005.

(7) ”Scientific Opinion on Animal health and welfare aspects of avian influenza and the risks of its introduction into the EU poultry holdings”, The EFSA Journal, nr 715, s. 1–161, 2008.

(8) ”Opinion on Migratory birds and their possible role in the spread of highly pathogenic Avian Influenza”, The EFSA Journal, nr 357, s. 1–46, 2006.

(9) EUT L 274, 20.10.2005, s. 105.

(10) EUT L 237, 31.8.2006, s. 1.

(11) EUT L 20, 26.1.2010, s. 7.

BILAGA I Riktlinjer för genomförandet av övervakningsprogram avseende aviär influensa hos fjäderfä 1. Syfte med övervakningsprogrammen Syftet med övervakningsprogrammen avseende aviär influensa hos fjäderfä är att underrätta de behöriga myndigheterna om cirkulerande aviära influensavirus i syfte att bekämpa sjukdomen i enlighet med direktiv 2005/94/EG genom årlig aktiv övervakning och upptäckt av a) lågpatogen aviär influensa (LPAI) av subtyp H5 och H7 hos fåglar av ordningen hönsfåglar (dvs. tamhöns, kalkoner, pärlhöns, fasaner, rapphöns och vaktlar) och ratiter, som ett komplement till de andra befintliga systemen för tidig upptäckt, b) LPAI av subtyp H5 och H7 och högpatogen aviär influensa (HPAI) hos tama vattenfåglar (dvs. ankor, gäss och gräsänder som är avsedda för vidmakthållande av viltstammen). 2. Övervakningens utforming Provtagning och serologiska tester i fjärderfäanläggningar ska genomföras för att påvisa förekomsten av antikroppar mot aviär influensa enligt definitionen i direktiv 2005/94/EG. Den aktiva övervakningen kompletterar de system för tidig upptäckt som redan finns i medlemsstaterna i enlighet med beslut 2005/734/EG och kapitel II i diagnostikhandboken för aviär influensa som godkänts genom kommissionens beslut 2006/437/EG (nedan kallad diagnostikhandboken), särskilt de system som införts på fjäderfäanläggningar som anses ha en förhöjd risk att föra in aviär influensa. Det finns två internationellt erkända metoder för övervakning av djursjukdomar: a) riskbaserad övervakning, och b) övervakning baserad på representativ provtagning. 2.1 Riskbaserad övervakning Den föredragna metoden för att genomföra övervakning av aviär influensa på ett målinriktat och resurseffektivt sätt ska vara riskbaserad övervakning. Medlemsstater som väljer denna metod ska i detalj ange de relevanta spridningsvägarna för infektioner i fjäderfäflockar och urvalsramen för fjäderfäanläggningar som identifierats ha en förhöjd risk att smittas med aviär influensa. Förteckningen över kriterier och riskfaktorer i avsnitt 4.1 är inte uttömmande men den ger en indikation på hur man bäst utför provtagning och test i fjäderfäarter och kategorier av fjäderfäproduktion i olika uppfödningssystem. Beroende på den berörda medlemsstatens enskilda djurhälsosituation kan de eventuellt behöva viktas annorlunda. 2.2 Övervakning baserad på representativ provtagning Om en medlemsstat inte kan genomföra en tillräckligt evidensbaserad utvärdering av spridningsvägarna för infektioner i fjäderfäflockar på sitt territorium, ska den genomföra övervakning baserad på ett representativt provtagningssystem. Antalet fjäderfäanläggningar där prover ska tas beror på fjäderfäart och anges i tabell 1 och 2. Provtagningen för serologiska tester för aviär influensa ska stratifieras i hela medlemsstaten så att proven kan betraktas som representativa för hela medlemsstaten. 3. Målgrupper Provtagning av följande fjäderfäarter och produktionskategorier ska ingå i övervakningsprogrammet: a) Värphöns. b) Frigående värphöns. c) Kycklinguppfödning. d) Kalkonuppfödning. e) Ankuppfödning. f) Gåsuppfödning. g) Slaktkalkoner. h) Slaktankor. i) Slaktgäss. j) Hägnat fjädervilt (av ordningen hönsfåglar) inriktat på vuxna fåglar såsom avelsfåglar. k) Hägnat fjädervilt (vattenfåglar). l) Ratiter. I särskilda undantagsfall kan dock följande fjäderfäkategorier också ingå: m) Gödkycklingar, men endast när i) de hålls som frigående djur i stort antal, och ii) de anses ha en förhöjd risk att smittas med aviär influensa. n) Hobbybesättningar: De har i allmänhet en mindre betydelse för överföring och spridning av virus och det är resurskrävande att provta dem. I vissa medlemsstater kan dock hobbybesättningar utgöra en förhöjd risk avseende aviär influensa på grund av att de finns i större antal och i närheten av kommersiella fjäderfäanläggningar samt att de är inblandade i lokal/regional handel och uppfyller andra kriterier och riskfaktorer som anges i avsnitt 4.1, särskilt vad gäller sammansättningen av arter. En kategori av fjäderfäproduktion (t.ex. hönsuppfödning under stränga biosäkerhetsvillkor) kan dock undantas från provtagningen om det ges en välgrundad motivering vad gäller risknivån. 4. Metod för riskbaserad övervakning Ett beslut om att använda riskbaserad övervakning ska fattas på medlemsstatsnivå på grundval av en bedömning där minst följande kriterier och riskfaktorer ska beaktas: 4.1 Kriterier och riskfaktorer 4.1.1 Kriterier och riskfaktorer för överföring av virus till fjäderfäanläggningar på grund av direkt eller indirekt exponering för vilda fåglar, särskilt fåglar av identifierade målarter a) Anläggningens placering i närheten av våtmarker, dammar, kärr, sjöar, floder eller havsstränder där flyttande, vilda vattenfåglar kan samlas. b) Fjäderfäanläggningens placering i områden med hög täthet av vilda flyttfåglar, särskilt av de fåglar som betecknas som målarter för upptäckt av HPAI H5N1 och som förtecknas i del 2 av bilaga II. c) Fjäderfäanläggningens placering i närheten av rastplatser och parningsplatser för flyttande, vilda vattenfåglar, särskilt där dessa områden är förbundna genom flyttfåglars förflyttning till områden där det är känt att HPAI H5N1 förekommer hos vilda fåglar och fjäderfä. d) Fjäderfäanläggningar med frigående djur eller fjäderfäanläggningar där fjäderfä eller andra fåglar i fångenskap hålls utomhus i någon form av anläggning där kontakt mellan vilda fåglar inte kan förhindras i tillräcklig utsträckning. e) Låg biosäkerhetsnivå i fjäderfäanläggningen, som innefattar sättet att lagra foder och användningen av ytvatten. 4.1.2 Kriterier och riskfaktorer för virusspridning inom fjäderfäanläggningen och mellan fjäderfäanläggningar, samt följderna (effekterna) av spridning av aviär influensa från fjäderfä till fjäderfä och mellan fjäderfäanläggningar a) Närvaro av mer än en fjäderfäart i samma fjäderfäanläggning, särskilt närvaro av tamankor och tamgäss tillsammans med andra fjäderfäarter. b) Typen av fjäderfäproduktion och de fjäderfäarter på anläggningen för vilka medlemsstatens övervakningsdata har uppvisat ett ökat antal påvisade aviära influensainfektioner, såsom ankanläggningar och fjäderfä som är avsedda för vidmakthållande av viltstammen (särskilt hägnade gräsänder). c) Fjäderfäanläggningens placering i områden med hög täthet av fjäderfäanläggningar. d) Handelsmönster, inklusive import och intensiteten i förflyttningar, både direkt och indirekt, av fjäderfä och andra faktorer, inklusive fordon, utrustning och personer. e) Närvaro av långlivade fjäderfäkategorier och av grupper med fjäderfä av varierande ålder på anläggningen (såsom värphöns). 4.2 Inriktning på riskgrupper Inriktningen ska avspegla antalet riskfaktorer och deras lokala viktning på fjäderfäanläggningen. När den behöriga myndigheten planerar övervakningens utformning kan den även beakta andra riskfaktorer vid sin bedömning, vilka tydligt ska anges och motiveras i övervakningsprogrammet. 4.3 Fjäderfäanläggningar där prover ska tas Tabell 1 och 2 kan användas som grund för att bestämma antalet fjäderfäanläggningar där prover ska tas per riskgrupp. 5. Metod för representativ provtagning När representativ provtagning enligt avsnitt 2.2 genomförs ska antalet fjäderfäanläggningar där prover tas beräknas med hjälp av uppgifterna i tabell 1 och 2 enligt de fjäderfäarter som finns på fjäderfäanläggningen. 5.1 Antal fjäderfäanläggningar där prover ska tas för serologiska tester för aviär influensa 5.1.1 Antal fjäderfäanläggningar (utom anläggningar med ankor, gäss och gräsänder) där prover ska tas För varje kategori av fjäderfäproduktion, förutom för ankor, gäss och gräsänder, ska antalet fjäderfäanläggningar där prover ska tas bestämmas så att minst en smittad fjäderfäanläggning identifieras om andelen smittade fjäderfäanläggningar är minst 5 % med ett konfidensintervall på 95 %. Provtagning ska genomföras enligt tabell 1. Tabell 1 Antal fjäderfäanläggningar (utom anläggningar med ankor, gäss och gräsänder) där prover ska tas i varje kategori av fjäderfäproduktion Antal anläggningar per kategori av fjäderfäproduktion per medlemsstat Antal fjäderfäanläggningar där prover ska tas Upp till 34 Alla 35–50 35 51–80 42 81–250 53 > 250 60 5.1.2 Antal anläggningar med ankor, gäss och gräsänder där prover ska tas (1) Antalet anläggningar med ankor, gäss och gräsänder där prover ska tas ska bestämmas så att minst en smittad fjäderfäanläggning identifieras om andelen smittade fjäderfäanläggningar är minst 5 % med ett konfidensintervall på 99 %. Provtagning ska genomföras enligt tabell 2. Tabell 2 Antal anläggningar med ankor, gäss och gräsänder där prover ska tas Antal anläggningar med ankor, gäss och gräsänder per medlemsstat Antal anläggningar med ankor, gäss och gräsänder där prover ska tas Upp till 46 Alla 47–60 47 61–100 59 101–350 80 > 350 90 5.2 Antal fjäderfä (fåglar) på vilka prover ska tas i fjäderfäanläggningen Uppgifterna i punkterna 5.2.1 och 5.2.2 ska användas för provtagning i fjäderfäanläggningar både enligt riskbaserad övervakning och enligt övervakning med representativ provtagning. 5.2.1 Antal fåglar (utom ankor, gäss och gräsänder) på vilka prover ska tas i fjäderfäanläggningen Antalet fåglar på vilka prover ska tas i fjäderfäanläggningen ska bestämmas så att sannolikheten för att identifiera minst en fågel som testar seropositivt för aviär influensa är 95 %, om andelen seropositiva fåglar är ≥ 30 %. Blodprov för serologiska tester ska tas på alla kategorier av fjäderfäproduktion och fjäderfäarter från minst 5–10 djur (utom ankor, gäss och gräsänder) per fjäderfäanläggning och från olika djurhus om anläggningen omfattar fler än ett hus. Om det finns flera djurhus ska prover tas från minst fem fåglar per hus. 5.2.2 Antal ankor, gäss och gräsänder på vilka prover ska tas i anläggningen Antalet ankor, gäss och gräsänder på vilka prover ska tas i fjäderfäanläggningen ska bestämmas så att sannolikheten för att identifiera minst en fågel som testar seropositivt för aviär influensa är 95 %, om andelen seropositiva fåglar är ≥ 30 %. Tjugo blodprov (2) ska tas för serologiska tester från varje utvald fjäderfäanläggning. 6. Provtagningsförfarande för serologiska tester Provtagningen i fjäderfäanläggningen ska följa produktionssäsongen för varje kategori av fjäderfäproduktion och provtagning får också ske i slakteriet. Rutinerna för denna provtagning får inte äventyra det riskbaserade tillvägagångssättet enligt kriterierna och riskfaktorerna som anges i avsnitt 4.1. För att nå en optimal effektivitet och också för att undvika att personer i onödan går in i fjäderfäanläggningar ska provtagning, om möjligt, kombineras med provtagning för andra ändamål, såsom inom ramen för bekämpning av Salmonella och Mykoplasma. Sådan kombinerad provtagning får dock inte äventyra kraven för riskbaserad övervakning. 7. Provtagning för virologiska tester Provtagning för virologiska tester för aviär influensa får inte användas som ett alternativ till serologiska tester och ska enbart utföras som en uppföljande undersökning efter positiva resultat från serologiska tester för aviär influensa. 8. Frekvens och testperiod Provtagning i fjäderfäanläggningar ska utföras årligen. Medlemsstater får dock besluta att utföra provtagning och test oftare på grundval av en riskbedömning. Motiveringen för detta beslut ska beskrivas utförligt i övervakningsprogrammet. Provtagningen ska utföras i enlighet med det godkända övervakningsprogrammet från och med den 1 januari till och med den 31 december det år som programmet genomförs. 9. Laboratorietester Test av prover ska göras av medlemsstaternas nationella referenslaboratorier för aviär influensa eller av andra laboratorier som är godkända av de behöriga myndigheterna och står under tillsyn av det nationella referenslaboratoriet. Laboratorietester ska genomföras i överensstämmelse med diagnostikhandboken som fastställer förfaranden för att bekräfta och differentialdiagnosticera aviär influensa. Om en medlemsstat vill använda laboratorietester som inte är fastställda i diagnostikhandboken eller beskrivna i OIE:s (Världsorganisationen för djurens hälsa) Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals, ska EU:s referenslaboratorium först godkänna laboratorietesterna som ändamålsenliga, på grundval av validerade uppgifter, innan de kan användas. Alla positiva serologiska resultat ska bekräftas av de nationella referenslaboratorierna genom ett hemagglutinationinhibitionstest med hjälp av stammar som EU:s referenslaboratorium ska anvisa och tillhandahålla enligt följande: a) För subtyp H5: i) Ett första test med kricka/England/7894/06 (H5N3). ii) Test av alla positiva prover med kyckling/Skottland/59 (H5N1) för att eliminera antikroppar som korsreagerar med N3. b) För subtyp H7: i) Ett första test med kalkon/England/647/77 (H7N7). ii) Test av alla positiva prover med African Starling/983/79 (H7N1) för att eliminera antikroppar som korsreagerar med N7. Alla positiva serologiska resultat ska följas upp med epidemiologiska undersökningar på fjäderfäanläggningen och ytterligare provtagning för virologiska tester för att fastställa om det finns en aktiv infektion med aviärt influensavirus på fjäderfäanläggningen. Slutsatsen av alla dessa undersökningar ska rapporteras till kommissionen. Alla isolat av aviärt influensavirus ska skickas till EU:s referenslaboratorium i enlighet med unionslagstiftningen enligt de uppgifter och åligganden för de nationella referenslaboratorierna som anges i bilaga VIII till direktiv 2005/94/EG, om inte undantag medges enligt kapitel V punkt 4 d i diagnostikhandboken. Virus av subtyp H5 eller H7 ska omedelbart skickas till EU:s referenslaboratorium och ska genomgå standardtester för karakterisering (nukleotidsekvensering/IVPI) enligt diagnostikhandboken. De särskilda protokoll som tillhandahålls av EU:s referenslaboratorium ska användas när prover och diagnostiskt material skickas till EU:s referenslaboratorium. De behöriga myndigheterna ska se till att det finns ett väl fungerande informationsutbyte mellan EU:s referenslaboratorium och de nationella referenslaboratorierna. (1) En högre konfidensnivå används för att upptäcka positiva anläggningar för ankor och gäss, eftersom sannolikheten för att upptäcka smittade ank- och gässanläggningar med hjälp av passiv övervakning eller system för tidig upptäckt är bevisligen mindre än för att upptäcka fjäderfäanläggningar (för ordningen hönsfåglar). (2) Ett större antal prover jämfört med 5.2.1 är nödvändigt på grund av att diagnostestet har en lägre känslighet för prover från vattenfåglar.