Rådets yttrande

av den 12 februari 2001

om Frankrikes uppdaterade stabilitetsprogram för 2002-2004

(2001/C 77/05)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR -

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1446/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken(1), särskilt artikel 5.3 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

ANTAGIT DETTA YTTRANDE:

Den 12 februari 2001 granskade rådet Frankrikes uppdaterade stabilitetsprogram, som omfattar perioden 2001-2004.

Den ekonomiska tillväxten har varit stark de senaste två åren, i huvudsak i linje med förväntningarna i 1999 års uppdaterade stabilitetsprogram. För tredje året i följd ökade BNP kraftigt under 2000 samtidigt som inflationen var relativt låg. Arbetslösheten fortsatte att minska och uppgick i november till 9,2 %, vilket var en minskning från 10,9 % året innan. Trots denna kraftiga minskning av arbetslösheten förblev löne- och prisökningarna mycket måttliga. Den totala inflationen ökade från 0,5 % 1999 till 1,7 % 2000, främst till följd av oljeprisuppgången.

Rådet konstaterar att det offentliga underskottet för 2000 blir lägre än vad som ursprungligen förväntades. Det uppskattas till 1,4 % av BNP och följer på ett oväntat gynnsamt utfall 1999 och på en långsammare tillväxt av utgifterna än man ursprungligen beräknade. Den offentliga skuldkvoten 2000 beräknas uppgå till 58,4 % av BNP, vilket även var en procentenhet lägre än väntat. De allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik syftar till att använda högre offentliga intäkter än förväntat till att snabbare minska det offentliga underskottet. Därför finner rådet att ett bättre utfall kunde ha uppnåtts 2000 med tanke på den gynnsamma utvecklingen i ekonomin och de offentliga finanserna.

Beräkningarna för de offentliga finanserna i det uppdaterade programmet baseras som tidigare på två makroekonomiska scenarier, ett försiktigt scenario där den potentiella tillväxten ligger kvar på sin nuvarande nivå på 2,5 % per år, och ett gynnsamt scenario, där den beräknas stiga gradvis till 3 % till följd av högre investerings- och sysselsättningstillväxt. Från 2001 förväntas BNP följa ett av de två icke-inflationsdrivande scenarierna. Det gynnsamma scenariot framställs som det ekonomisk-politiska målet och som det mest sannolika utfallet. I båda fallen beräknas inflationen konstant ligga på en låg nivå under hela perioden.

Rådet anser att programmets två makroekonomiska scenarier utgör gränserna för ett sannolikt intervall för BNP-tillväxten under perioden 2002-2004 och att den makroekonomiska utvecklingen i Frankrike de senaste åren tyder på att den franska ekonomin sannolikt kan växa snabbare än tidigare utan att det leder till ökat inflationstryck, vilket är följden av ökad kapitalackumulering och en lägre strukturell arbetslöshet. Mot denna bakgrund anser rådet att det makroekonomiska utfall som det gynnsamma scenariot bygger på är möjligt att uppnå.

Enligt det uppdaterade programmet förväntas de offentliga finanserna uppvisa ett överskott på 0,2 % av BNP 2004 enligt det gynnsamma scenariot och ett underskott på 0,5 % enligt det försiktiga scenariot. Den offentliga skuldkvoten förväntas fortsätta sjunka från 58,4 % 2000 till 54,5 % eller 53 % beroende på vilket makroekonomiskt scenario beräkningarna baseras på. Denna utveckling är främst följden av strukturella förändringar. Rådet beklagar dock att ett underskott kvarstår 2004 i det försiktiga scenariot. Även om det förväntade saldot för de offentliga finanserna under normala förhållanden ger en tillräcklig säkerhetsmarginal ned till referensvärdet för det offentliga underskottet på 3 % av BNP - vilket innebär att kraven i stabilitets- och tillväxtpakten är uppfyllda - anser rådet att den franska regeringen bör försöka uppnå balans i de offentliga finanserna 2004 även om det försiktiga scenariot skulle realiseras och att den bör uppnå överskott i de offentliga finanserna tidigare än 2004 om det gynnsamma scenariot realiseras. Detta skulle även överensstämma med rådets rekommendation i yttrandet om 1999 års uppdaterade stabilitetsprogram.

Rådet välkomnar att en viktig skattereform håller på att genomföras utan att den allmänna skattetendensen äventyras. Denna reform är i linje med rekommendationerna i de allmänna riktlinjerna för medlemsstaternas och gemenskapens ekonomiska politik om åtgärder som syftar till att förbättra arbetsmarknadens sätt att fungera. Rådet uppskattar den finanspolitiska strategin som bygger på att de reala offentliga utgifterna skall begränsas, men anser samtidigt att en budgetpolitik som bygger på utgiftstak kräver ett effektivt system för att strama åt utgifterna så snart eventuella överskridanden upptäcks särskilt när det gäller utgifterna för hälso- och sjukvård. Följaktligen uppmanar rådet den franska regeringen att införa en lämplig mekanism som gör det möjligt att respektera utgiftstaken. Rådet konstaterar att den utgiftsökning som inryms i 2001 års budgetlag - 1,8 % i reala termer - tar i anspråk en betydande andel av det totala utrymmet för utgiftsökningar för perioden 2001-2003, som fastställdes till 4 % i reala termer i 1999 års uppdaterade program. Rådet konstaterar dessutom att taket för de totala utgiftsökningarna har justerats upp så att de reala utgifterna nu tillåts öka med 4,5 % under perioden 2002-2004. Lägre utgiftsökningar skulle enligt rådet vara önskvärda och göra det möjligt att snabbare minska det offentliga underskottet.

Vidare anser rådet att tillgängligt budgetutrymme främst bör användas till förstärkande av de offentliga finanserna och till förberedande inför framtida utmaningar, framför allt det tryck på de offentliga finanserna som har sin grund i av att befolkningen blir allt äldre. I detta avseende skulle ytterligare framsteg när det gäller reformen av pensionssystemet vara välkomna.

(1) EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.