Kommissionens beslut

av den 20 december 2001

om det statliga stöd som Belgien planerar att genomföra till förmån för Sidmar NV

[delgivet med nr K(2001) 4471]

(Endast de nederländska och franska texterna är giltiga)

(Text av betydelse för EES)

(2002/285/EKSG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen, särskilt artikel 4 c i detta,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta,

med beaktande av kommissionens beslut nr 2496/96/EKSG av den 18 december 1996 om gemenskapsregler för statligt stöd till stålindustrin(1),

efter att i enlighet med nämnda beslut(2) ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

I. FÖRFARANDE

(1) Genom en skrivelse av den 27 november 2000 och i enlighet med artikel 6.1 i beslut nr 2496/96/EKSG om gemenskapsregler för statligt stöd till stålindustrin lämnade Belgien en anmälan till kommissionen om sina förslag att bevilja miljöstöd till Sidmar NV (nedan kallat Sidmar). Genom skrivelser av den 19 december 2000, den 16 februari 2001 och den 29 mars 2001, begärde kommissionen kompletterande uppgifter. De belgiska myndigheterna svarade på dessa genom skrivelser av den 26 januari, den 15 mars och den 3 maj 2001.

(2) Genom en skrivelse av den 21 juni 2001 underrättade kommissionen Belgien om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 6.5 i gemenskapsreglerna för statligt stöd till stålindustrin avseende stödet till tre av projekten och att den inte hade några invändningar mot stödet till övriga fem projekt.

(3) Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(3). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på stödet i fråga.

(4) Sidmar lämnade sina synpunkter genom en skrivelse av den 14 september 2001. Kommissionen har översänt dessa synpunkter till Belgien som givits tillfälle att bemöta dem. Belgiens synpunkter mottogs i en skrivelse av den 2 augusti 2001 och dess synpunkter på Sidmars skrivelse mottogs den 31 oktober 2001.

II. DETALJERAD BESKRIVNING AV STÖDET

(5) Den totala kostnaden för de tre projekt som kommissionen inlett ett förfarande om uppgår till totalt 5140419 euro och de belgiska myndigheterna föreslog att bevilja stöd motsvarande 12 % av de respektive kostnaderna, totalt 616851 euro.

(6) Ett av dessa tre projekt, "centraliserad reduktion av skrot", går ut på att byta ut det gamla systemet för reduktion av skrot där den produceras mot ett centraliserat system som bygger på att skroten reduceras på en central plats. Denna central kommer - i motsats till hur det var tidigare - att vara en sluten anläggning och de rökgaser som uppstår där skall renas genom ett filter. De belgiska myndigheterna ansåg att hela installationskostnaden (2478935 euro) skulle kunna beviljas miljöstöd. Detta gäller inte bara utrustningen för reningen av rökgaser utan också skärutrustningen. Det föreslagna stödet till detta projekt uppgår till 297472 euro.

(7) De två övriga projekten, "bearbetning av slagg i stålverk" och "bearbetning av slagg från masugnar", bestod av investeringar för att torka slagg från stålverk och masugnar i centrifuger. Trots att dessa projekt gör det möjligt att återanvända slaggen som råmaterial, drar de belgiska myndigheterna inte av några besparingar från investeringskostnaderna vid sina beräkningar av de kostnader som kan beviljas miljöstöd. Dessa investeringskostnader uppgår till 1545963 euro respektive 1115521 euro. Det föreslagna stödet uppgår till 185516 euro respektive 133863 euro.

III. SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

(8) Sidmar NV, som är det företag som beviljas stöd, var den enda berörda part som lämnade synpunkter. Enligt företaget var anledningen till investeringarna i dessa tre projekt ett bättre miljöskydd. När det gäller projektet "centraliserad reduktion av skrot" betonar Sidmar att projektet inte var avsett att rationalisera produktionen. Investeringen skall inte ha givit några finansiella fördelar, eftersom hanteringskostnaderna för bearbetning av skrot stigit med 4,52 euro per ton sedan investeringen genomfördes i juni 2001, vilket enligt företaget motsvarar kostnaderna för den nya utrustningen. Därför drar företaget slutsatsen att all utrustning, inklusive skärutrustningen (1829454 euro), bör kunna beviljas miljöstöd.

(9) Vad gäller projektet "bearbetning av slagg från masugnar" har företaget förklarat att investeringen uteslutande ägde rum för att minska utsläppen. Vattnets klormängd minskade från 1059 mg/l i juli 1999 till 648 mg/l i juni 2001. Orsaken till detta sägs vara att slaggen tidigare pumpats från en uppsamlingstank till ett slaggbäcken som inte var isolerat, vilket ledde till markföroreningar när kanalvattnet filtrerades genom den. Efter investeringen leds slaggen till torkning i de nya centrifugerna. Eftersom avloppsvatten inte längre leds till masugnens slaggbäcken undgår man ytterligare markföroreningar. Vidare förklarade man att investeringen inte skulle leda till några extra råmaterialbesparingar, eftersom slaggen kunde användas i såväl den tidigare som den nya situationen: före investeringen - efter det att ytterligare en (intern eller extern) bearbetning gjort att slaggen var helt torr och efter investeringen - direkt efter centrifugeringen.

(10) Vad gäller projektet "bearbetning av slagg i stålverk" har företaget förklarat att investeringen uteslutande genomfördes för att minska föroreningarna. Tidigare pumpades den vattenhaltiga slaggen till sinterfabrikernas blandningsanläggningar. På så sätt kunde slaggmassan blötas och återanvändas som lämpligt råmaterial i stålverket. Efter investeringen kommer den vattenhaltiga slaggen att torkas i centrifuger, varefter den torkade slaggen leds till det bäcken där sintringsmassan prepareras. På detta sätt återanvänds nu den trögare slaggen som lämpligt råmaterial i sinterfabriker. I det nya situationen blöts emellertid sinterblandningen med klorfattigt grundvatten, vilket bidrar till en minskning av dioxinutsläppen från sinterfabrikerna. Dioxinutsläppen har minskat från omkring 13 ng TEQ/Nm3 till omkring 2,5 ng TEQ/Nm3.

IV. KOMMENTARER FRÅN BELGIEN

(11) De belgiska myndigheterna upprepade sin uppfattning att investeringarna uteslutande beslutades av miljöskäl och att kostnaderna skall anses vara stödberättigande. De är helt överens med Sidmar.

V. BEDÖMNING AV STÖDET

Rättslig grund

(12) Sidmar är ett företag i den mening som avses i artikel 80 i EG-fördraget. Stöd till företaget omfattas därför av gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till stålindustrin. De åtgärder som anmälts av de belgiska myndigheterna utgör alltså stöd i den mening som avses i artikel 1 riktlinjerna för statligt stöd till stålindustrin. Enligt artikel 3 i riktlinjerna kan stålföretag erhålla stöd till miljöinvesteringar. De villkor som gäller för att sådant stöd skall anses förenligt med riktlinjerna finns i bilagan till riktlinjerna för statligt stöd till stålindustrin och gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd från 1994(4), nedan kallade miljöriktlinjerna.

(13) Enligt punkt 3.2.1 i miljöriktlinjerna omfattar miljöriktlinjerna inte stöd som förefaller vara åtgärder för miljöskydd, men som i själva verket kommer allmänna investeringar till godo. Endast de extra investeringskostnader som är nödvändiga för att uppnå miljömålen kommer i fråga för stöd.

(14) Sidmar uppfyller redan nuvarande normer för förorenande ämnen, vilkas mängd ytterligare kan minskas med hjälp av de planerade investeringarna. Stödet bedöms därför utifrån reglerna för "stöd som syftar till att stimulera en betydande förbättring av miljöskyddet". Enligt punkt B första stycket i miljöriktlinjerna kan stöd till investeringar som är inriktade på en betydligt högre nivå på miljöskyddet godkännas till maximalt 30 % av beloppet. Stödets omfattning skall stå i proportion till den förbättring av miljön som det omfattar och till den investering som är nödvändig för att uppnå förbättringen.

(15) Enligt bilagan till riktlinjerna för stöd till stålindustrin är följande villkor tillämpliga när det gäller stöd som syftar till att stimulera en betydande förbättring av miljöskyddet:

a) Kommissionen skall analysera de ekonomiska aspekterna och miljöaspekterna av ett beslut om att byta ut en befintlig fabrik eller befintlig anläggning. I princip kan ett investeringsbeslut som fattats av ekonomiska skäl eller på grund av den befintliga fabrikens eller anläggningens ålder (återstående livslängd mindre än 25 %) inte beviljas stöd.

b) Investeraren skall visa att det verkligen har fattats ett beslut om att välja strängare normer som gör ytterligare investeringar nödvändiga.

c) Varje fördel i form av lägre produktionskostnader skall dras av.

Projekt 1: Centraliserad reduktion av järnskrot

(16) Som redan påpekats vid inledningen av förfarandet kan det godtas att detta projekt med sin minskning av dioxinutsläppen från 50 mg/Nm3 till 10 mg/Nm3 bidrar till avsevärda förbättringar av miljöskyddet. Enligt reglerna skall emellertid den stödberättigande kostnaden vara strikt begränsad till de extra investeringskostnader som är nödvändiga för att uppnå miljömålen. Allmänna investeringskostnader som inte kan räknas till miljöskyddsåtgärderna skall emellertid uteslutas. Under alla omständigheter måste företaget reducera skroten med avseende på sina produktionsbehov. En del av den anskaffade utrustningen (skärbrännare, skärbord, gas och elektricitet till skärbrännarna och en manuell syrgasbrännare) leder i sig inte till någon förbättring av miljösituationen. Den utgör i stället ett nytt led i företagets produktionsverksamhet. Även om företaget hävdar att bearbetningskostnaderna för närvarande ligger högre på grund av priset för den nya utrustningen, så motiverar inte de högre kostnaderna i sig att utrustning som används i produktionen beviljas miljöstöd. Därför kan kostnaderna för skärutrustning (1829454 euro) inte anses berättiga till miljöstöd.

(17) Kostnaderna för filterenheten och avgasuppsamlaren (649481 euro) kan däremot beviljas stöd. Denna utrustning sätts inte in för att byta ut befintlig utrustning, utan syftar endast till att minska föroreningarna. Minskningen av dioxinutsläppen kan alltså anses betydande, så att dessa kostnader kan beviljas stöd enligt reglerna om stöd för att stimulera företag till en betydande förbättring av miljön.

Projekt 2: Slaggbehandling i masugnar

(18) De belgiska myndigheterna hade ursprungligen förklarat att företagets syfte "med att genomföra denna investering var att bearbeta masugnsslaggen så att det kan återanvändas som råmaterial i produktionsprocessen. [...] Centrifugen kommer att låta det mesta av vattnet tränga ut, varigenom den direkt bidrar till att slaggen kan återanvändas." Nu betonar de tillsammans med Sidmar snarast att det enda skälet till investeringen var ett bättre miljöskydd, eftersom slaggen också före investeringen hade kunnat återanvändas efter lämplig bearbetning. Icke desto mindre började Sidmar att återanvända slaggen direkt efter investeringen. Tidigare dumpades det och lämnades i masugnens slaggbäcken, varifrån det gick ut i marken och förorenade den. Genom att stoppa dumpningen av slagg, varigenom utsläppet av det klorhaltiga avloppsvattnet upphörde, uppnåddes en betydande minskning av klorhalten i vattnet. Detta får verkligen en positiv effekt på miljön. Investeringskostnaden måste emellertid minskas med värdet på råmaterialet som nu, tack vare investeringen, börjat återanvändas. Trots upprepade försök att få närmare upplysningar om de råmaterialbesparingar som gjorts för att minska de aktuella kostnaderna, bl.a. i samband med beslutet att inleda förfarandet, har Belgien underlåtit att lämna sådana upplysningar. Därför är det okänt vilken del av investeringsutgifterna som eventuellt skulle kunna beviljas stöd. Därför kan slutsatsen dras att den anmälda kostnaden (1115521 euro) inte uteslutande syftar till att uppnå extra miljöskydd och kan därför inte beviljas miljöstöd.

Projekt 3: Slaggbehandling i stålverk

(19) I sin anmälan lämnade de belgiska myndigheterna samma förklaring som till det tidigare projektet, nämligen att skälet till denna investering var återanvändningen av slagg som råmaterial. Inom ramen för förfarandet förklarade de emellertid tillsammans med Sidmar sin senare ståndpunkt, dvs. att det inte rör sig om några råmaterialbesparingar eftersom användningen av slagg inte ökar efter den nya investeringen. I motsats till masugnsslaggen som ju dumpades, pumpades slaggen i stålverken utan att den behövde torkas till sinterfabrikernas blandningsanläggningar. Denna slagg innehöll klorhaltigt avloppsvatten, vilket bidrog till förhöjda dioxinutsläpp från sinterfabrikerna. Med de nya centrifugerna torkas slaggen först, varpå grundvatten tillsätts i stället för avloppsvatten. På så sätt blir det mindre klor i sinterprocessen, varigenom mindre dioxin också släpps ut. Dioxinutsläppet har minskat från omkring 13 ng TEQ/Nm3 till omkring 2,5 ng TEQ/Nm3.

(20) Centrifugerna i stålverken påverkade inte produktionsprocessen, eftersom samma mängd slagg pumpades vidare till sinterfabrik efter centrifugeringen som när slaggen fortfarande innehöll avloppsvatten. Därför kan kommissionen instämma i de belgiska myndigheternas och Sidmars mening att investeringen uteslutande skedde av miljöskäl och inte påverkade produktionen och än mindre ledde till några råmaterialbesparingar. Denna investering ersätter inte någon befintlig utrustning och den sänkta föroreningsnivån kan betraktas som betydande i den mening som avses i reglerna för stöd som syftar till att stimulera en betydande förbättring av miljöskyddet. Därför kan investeringen på 1545963 euro anses berättiga till miljöstöd.

VI. SLUTSATS

(21) Mot bakgrund av ovanstående kan slutsatsen dras att de villkor i riktlinjerna för statligt stöd till stålindustrin som gäller miljön är uppfyllda för att den del av det anmälda stödet som uppgår till 263454 euro skall kunna anses vara stödberättigande. Detta gäller stödberättigande kostnader och stödnivåer som ligger under de tillåtna 30 %. Detta stöd överensstämmer med en del av det anmälda stödet för projektet "centraliserad reduktion av skrot" (77938 euro) och med det anmälda stödet till projektet "slaggbehandling i stålverk" (185516 euro).

(22) Däremot uppfyller stödet till ett belopp på 353397 euro inte villkoren för att beviljas och anses förenligt med bestämmelserna i riktlinjerna. Detta stödbelopp gäller det anmälda stödet till den andra delen av investeringsprojektet "centraliserad reduktion av skrot" (219534 euro) och det anmälda stödet till projektet "slaggbehandling i masugnar" (133863 euro).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det stöd på 263454 euro som Belgien planerar att genomföra till förmån för stålföretaget Sidmar NV är förenligt med den gemensamma marknaden. Detta belopp motsvarar det anmälda stödet till en del av investeringsprojektet "centraliserad reduktion av skrot" (77938 euro) och det anmälda stödet till investeringsprojektet "slaggbehandling i stålverk" (185516 euro).

Artikel 2

Det stöd på 353397 euro som Belgien planerar att genomföra till förmån för stålföretaget Sidmar NV är inte förenligt med den gemensamma marknaden. Detta belopp motsvarar det anmälda stödet till en del av investeringsprojektet "centraliserad reduktion av skrot" (219534 euro) och det anmälda stödet till investeringsprojektet "slaggbehandling i stålverk" (133863 euro).

Denna del av stödet får därför inte genomföras.

Artikel 3

Belgien skall inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till konungariket Belgien.

Utfärdat i Bryssel den 20 december 2001.

På kommissionens vägnar

Mario Monti

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 338, 28.12.1996, s. 42.

(2) EGT C 234, 18.8.2001, s. 2.

(3) Se fotnot 2.

(4) EGT C 72, 10.3.1994, s. 3.