Initiativ från Förbundsrepubliken Tyskland inför antagandet av ett rambeslut av rådet om förstärkning av det straffrättsliga skyddet mot förfalskning i samband med införandet av euron

(1999/C 322/04)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD

som beaktar Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artiklarna 31 e och 34.2 b i detta,

som beaktar Förbundsrepubliken Tysklands initiativ,

som beaktar Europaparlamentets yttrande(1),

som hänvisar till sin förordning (EG) nr 974/98 av den 3 maj 1998 om införande av euron(2) i vilken det fastställs att sedlar och mynt i euro skall sättas i omlopp från och med den 1 januari 2002 och att de deltagande medlemsstaterna skall se till att det finns lämpliga påföljder för förfalskning av sedlar och mynt i euro,

som noterar meddelandet från kommissionen av den 23 juli 1998 till rådet, Europaparlamentet och Europeiska centralbanken: Skydd av euron mot förfalskning,

som noterar Europaparlamentets resolution av den 17 november 1998 om meddelandet från kommissionen av den 23 juli 1998 till rådet, Europaparlamentet och Europeiska centralbanken: Skydd av euron mot förfalskning(3),

som noterar Europeiska centralbankens rekommendation av den 7 juli 1998 avseende vissa åtgärder för att stärka det rättsliga skyddet för eurosedlar och euromynt(4),

som beaktar bestämmelserna i den internationella konventionen om bekämpning av penningsförfalskning av den 20 april 1929 med tillhörande protokoll,

som anser att euron på grund av sin världsomfattande betydelse kommer att vara särskilt utsatt för risk att förfalskas,

som är medvetet om att bedrägliga verksamheter som rör euron redan har konstaterats,

som anser det nödvändigt att se till att euron skyddas på lämpligt sätt i alla medlemsstater genom effektiva straffrättsliga åtgärder även innan sedlar och mynt i euro börjar sättas i omlopp den 1 januari 2002,

som beaktar rådets resolution av den 28 maj 1999 om förstärkning av det straffrättsliga skyddet mot förfalskning i samband med införandet av euron(5) med tillhörande riktlinjer för ett bindande rättsinstrument.

HAR FATTAT DETTA RAMBESLUT.

Artikel 1

I detta rambeslut avses med

- konventionen: den internationella konventionen om bekämpning av penningförfalskning av den 20 april 1929 med tillhörande protokoll,

- pengar: papperspengar, inbegripet sedlar, och pengar av metall, om de är i omlopp på grundval av en bestämmelse i en lag.

Artikel 2

1. Detta rambeslut syftar till att komplettera bestämmelserna i konventionen med följande bestämmelser och att underlätta medlemsstaternas tillämpning av dem.

2. För detta ändamål åtar sig de medlemsstater som hittills inte har anslutit sig till konventionen att göra detta.

3. Åtagandena enligt konventionen påverkas inte.

Artikel 3

1. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att de verksamheter som avses i artikel 3 punkterna 1-4 i konventionen och som utvidgas genom artiklarna 4-7 i detta rambeslut blir straffbara även när det gäller pengar som tillverkas eller har tillverkats på ett sätt som innebär en kränkning av en medlemsstats behöriga mynt- och sedelutgivande myndighets rättigheter.

2. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att de verksamheter som avses i artikel 3 i konventionen och som utvidgas genom artiklarna 4-7 i detta rambeslut blir straffbara även när det gäller pengar som visserligen är avsedda att sättas i omlopp men ännu inte har utgivits.

Artikel 4

Transport, export, överlåtande till en annan person och anskaffande för en annan person skall enligt nationell rätt likställas med de verksamheter som avses i artikel 3.3 i konventionen under de förutsättningar som där anges.

Artikel 5

1. a) Hologram och andra delar av pengar som tjänar till att skydda mot förfalskning samt

b) dataprogram och andra medel som med hänsyn till sin beskaffenhet är avsedda för förfalskning eller penningförfalskning

skall enligt nationell rätt jämställas med de redskap och föremål som anges i artikel 3.5 i konventionen under de förutsättningar som där anges.

2. Innehav av de redskap, föremål och medel som avses i artikel 3.5 i konventionen och i punkt 1 skall enligt nationell lagstiftning jämställas med de verksamheter som avses i artikel 3.5 i konventionen under de förutsättningar som där anges.

Artikel 6

Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att de verksamheter som avses i artikel 3 i konventionen och som utvidgas genom artiklarna 4-5 i detta rambeslut medför effektiva, lämpliga och avskräckande straffrättsliga påföljder, däribland även frihetsberövande, som kan leda till utlämning.

Artikel 7

1. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att, utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 8 och 9 i konventionen, fastställa sin behörighet beträffande brott som avses i artikel 3 i konventionen, även med hänsyn till de utvidgningar som avses i artiklarna 4-5 i detta rambeslut, för det fall då brottet helt eller delvis har begåtts inom dess territorium.

2. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att, utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 8 och 9 i konventionen, fastställa sin behörighet för det fall ett brott som avses i artikel 3 i konventionen, även med hänsyn till de utvidgningar som avses i artiklarna 4 och 5 i detta rambeslut, har begåtts med avseende på euron utanför dess territorium och medlemsstaten inte har utlämnat gärningsmannen.

3. Om flera medlemsstater har behörighet och möjlighet att väcka åtal för ett brott som grundas på samma omständigheter skall de berörda medlemsstaterna samarbeta för att fatta beslut om vilken av dem som skall väcka åtal mot gärningsmannen eller gärningsmännen så att åtalet om möjligt koncentreras till en enda medlemsstat.

Artikel 8

1. Medlemsstaterna skall anta de bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta rambeslut senast den 31 december 2000.

2. Medlemsstaterna skall till rådets generalsekretariat, Europeiska gemenskapernas kommission och Europeiska centralbanken överlämna den lydelse av bestämmelserna genom vilken deras åtaganden enligt detta rambeslut omsätts i nationell rätt. Rådet skall, på grundval av denna information, senast den 30 juni 2001 pröva om medlemsstaterna har uppfyllt detta rambeslut.

3. Senast den 31 december 2004 skall en utvärdering av i synnerhet även den praktiska tillämpningen genomföras i enlighet med den gemensamma åtgärd som rådet antog den 5 december 1997 om införande av en ordning för utvärdering av tillämpning och genomförande på nationell nivå av internationella åtaganden i kampen mot den organiserade brottsligheten(6).

Utfärdat i ... den ...

På rådets vägnar

...

Ordförande

(1) Yttrande avgivet den ... (ännu ej offentliggjort i EGT).

(2) EGT L 139, 11.5.1998, s. 1.

(3) EGT C 379, 7.12.1998, s. 39.

(4) EGT C 11, 15.1.1999, s. 13.

(5) EGT C 171, 18.6.1999, s. 1.

(6) EGT L 344, 15.12.1997, s. 7.