RÅDETS YTTRANDE

av den 15 mars 1999

om Luxemburgs stabilitetsprogram, 1999 - 2002

(1999/C 124/05)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD AVGER DETTA YTTRANDE

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken(1), särskilt artikel 5.1 och 5.2 i denna,

med beaktande av kommissionens rekommendation, och

efter att ha hört Ekonomiska och finansiella kommittén.

Den 15 mars 1999 granskade rådet Luxemburgs stabilitetsprogram, som omfattar perioden 1999 - 2002. Rådet konstaterar med tillfredsställelse att de offentliga finanserna kommer att fortsätta att uppvisa överskott under hela programperioden, medan den offentliga bruttoskulden som andel av BNP kommer att förbli mycket låg. Rådet konstaterar emellertid att stabilitetsprogrammet formellt sett endast delvis överensstämmer med uppförandekodexen ifråga om innehållet och utformningen av stabilitets- och konvergensprogrammen. Rådet anser att programmet är förenligt med de allmänna riktlinjerna för den ekonomiska politiken.

I stabilitetsprogrammet redovisas tre makroekonomiska scenarier för perioden 1999 - 2002. Enligt det centrala makroekonomiska scenariot, som av försiktighetsskäl ligger till grund för de beräkningar av utvecklingen av de offentliga finanserna som anges i programmet, beräknas den reala BNP-tillväxten uppgå till 3,4 % för 1999 och sedan stiga till i genomsnitt 3,7 % för perioden 2000 - 2002. Enligt det minst gynnsamma scenariot förväntas BNP-tillväxten uppgå till 2,8 % under 1999 och till 3,0 % för perioden 2000 - 2002, medan tillväxten enligt det mest gynnsamma scenariot förväntas uppgå till 4,0 % år 1999 och 4,5 % under perioden 2000 - 2002.

Rådet anser att den makroekonomiska ramen enligt de tre alternativa scenarierna inrymmer en rad rimliga antaganden om BNP-tillväxten, vilka ligger i linje med tidigare utfall och den långsiktiga portentialen i Luxemburgs ekonomi. Saldot för de offentliga finanserna, som enligt alla tre scenarier förväntas fortsätta att uppvisa överskott under perioden, beräknas enligt det centrala scenariot uppgå till 1,7 % av BNP år 2002 och till 1 % och 2,5 % av BNP enligt det minst respektive det mest gynnsamma scenariot.

Rådet konstaterar att den ekonomiska utvecklingen de senaste åren samt en sund politik har legat till grund för de sunda offentliga finanserna i Luxemburg. Det uppskattar att programmet är inriktat på att fortsätta den dubbla strategin med sunda offentliga finanser parat med ansträngningar att förbättra ekonomins funktion genom strukturella reformer och andra lämpliga politiska åtgärder. Rådet välkomnar i detta hänseende regeringens planerade aktiva sysselsättningspolitiska åtgärder, åtgärder för att främja lika möjligheter för kvinnor och män, utveckling av företagarandan och yrkesutbildning.

Rådet instämmer i den analys som görs i programmet enligt vilken en liten öppen ekonomi som Luxemburgs kan bli föremål för stora variationer i den ekonomiska aktiviteten och därför bör ha en tillräcklig säkerhetsmarginal för att kunna hantera konjunktursvängingar, samtidigt som sunda offentliga finanser kan uprätthållas och aktiva politiska åtgärder kan genomföras. Rådet anser att det beräknade överskottet i de offentliga finanserna ger en tillräcklig säkerhetsmarginal för att referensvärdet på 3 % av BNP för det underskottet i de offentliga finanserna vid normala konjunktursvängningar inte skall överskridas. Dessutom förstärks denna säkerhetsmarginal av att den offentliga skuldkvoten är mycket låg. Av dessa skäl överensstämmer de mål för de offentliga finanserna som anges i Luxemburgs stabilitetsprogram med bestämmelserna i stabilitets- och tillväxtpakten. Rådet välkomnar regeringens beredskap att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att målen för de offentliga finanserna uppfylls om den ekonomiska tillväxten skulle bli svagare än förväntat.

Rådet konstaterar emellertid att ansträngningarna att begränsa ökningen av de offentliga utgifterna bör fortsätta. Regeringens beslut att förlänga den begränsning av ökningen av de statliga utgifterna som varit i kraft sedan 1994 till att gälla de kommande fem åren är i detta hänseende lämplig. Rådet anser att vaksamhet bör iakttas beträffande de andra delarna av de offentliga utgifterna, särskilt de sociala utgifterna, med tanke på kostnaderna för de reformer som genomförts på detta område. En sådan begränsning av utgifterna, som understöds av nödvändiga reformer, är också nödvändig som en föreberedelse inför den utmaning som en åldrande befolkning utgör.

(1) EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.