KOMMISSIONENS BESLUT av den 26 juni 1997 om statligt stöd till förmån för S.K.E.T. Schwermaschinenbau Magdeburg GmbH (S.K.E.T. SMM), Sachsen-Anhalt (Endast den tyska texten är giltig) (Text av betydelse för EES) (97/765/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 93.2 första stycket i detta,

med beaktande av Avtalet om upprättandet av Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 första stycket i detta,

efter det att ha givit berörda parter tillfälle att yttra sig enligt artikel 93, och

med beaktande av följande:

I

Genom en skrivelse av den 21 mars 1995 (1) underrättade kommissionen den tyska regeringen om sitt beslut att inleda ett förfarande enligt artikel 93.2 i EG-fördraget beträffande det stöd som Treuhandanstalt (nedan kallat THA) och dess efterföljare Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben (nedan kallat BvS) beviljat S.K.E.T. Schwermaschinenbau Magdeburg GmbH (nedan kallat S.K.E.T. SMM). Företaget, som nu har ingett konkursansökan, låg i Sachsen-Anhalt som är en av de nya delstaterna. Företaget var med sina 1 800 anställda den största maskin- och anläggningstillverkaren i de nya delstaterna. Till produktsortimentet hörde valsverk, tråddragmaskiner, kranar, ståltrådsmaskiner, kablingsmaskiner, tvinningsmaskiner, anrikningsutrustning, anläggningar för utvinning av vegetabiliska oljor, reningsverk och dammavskiljare.

Företaget S.K.E.T. grundades som reparationsvarv och järngjuteri i Magdeburg i mitten av 1800-talet, och gick efter sitt samgående med Krupp i Essen 1893 under namnet "Friedrich Krupp Grusonwerke". Under andra världskriget förstördes fyra femtedelar av det internationellt kända maskintillverkningsföretaget. Efter kriget återupptogs verksamheten i sovjetisk regi och 1954 grundades VEB Schwermaschinenbau "Ernst Thälmann" i Magdeburg, som år 1969 övergick i det nybildade kombinatet "Ernst Thälmann". Detta kombinat hade 30 000 anställda, omfattade 18 företag och hade en årsomsättning på 2,6 miljarder mark. Vid den tiden var S.K.E.T. den största tillverkaren och exportören av tunga maskiner i Comecon. I samband med den tyska återföreningen omvandlade THA, som ansvarade för privatiseringen av den östtyska statens egendom, S.K.E.T. först till S.K.E.T. Maschinen- und Anlagenbau AG och senare i flera bolag med bolagsformen GmbH. Efter omstruktureringen hade kombinatet 19 477 anställda.

Genom sina beslut av den 10 juni 1993 (NN 43/93) och den 13 oktober 1993 (NN 95/93) beviljade kommissionen stöd till ett belopp av 427,6 miljoner tyska mark, som THA ställde till förfogande för S.K.E.T. AG 1992 och 1993.

1993 delade THA upp S.K.E.T. AG i åtta företag, av vilka S.K.E.T. SMM var det största. Av de återstående sju företagen privatiserades tre och två avvecklades. Till moderbolaget S.K.E.T. SMM hörde två dotterbolag, nämligen Drahtziehmaschinenwerk Grüna GmbH (nedan kallat DZM) i Chemnitz och Entstaubungstechnik Magdeburg GmbH (nedan kallat ETM) i Madgeburg, vilka inte berörs av nedläggningen av S.K.E.T. SMM. DZM gick 1995 samman med ett västtyskt företag och tillverkar i dag tråddragmaskiner under företagsnamnet Herborn & Breitenbach GmbH Chemnitz (nedan kallat H& B), medan ETM tillverkar dammavskiljare.

I juli 1994 underrättades kommissionen för sent om att de tidigare beviljade stöden hade förlängts och att ett ytterligare lån hade ställts till förfogande för att täcka behovet av likvida medel. På begäran av förbundsregeringen sköts beslutet om att inleda ett förfarande enligt artikel 93.2 upp, för att inte äventyra de pågående privatiseringsförhandlingarna. Den 26 oktober 1994 slöt THA ett privatiseringsavtal med företaget Oestmann & Borchert Industriebeteiligungen, som förvärvade 51 % av andelarna i S.K.E.T. SMM och skulle fungera som mäklare för ytterligare 24 %. De övriga andelarna i företaget behölls av THA och senare av BvS, eftersom de skulle privatiseras senare. Privatiseringsavtalet slöts med förbehåll för ett positivt beslut från kommissionen. Den 25 november 1994 anmälde förbundsregeringen finansiella åtgärder i samband med denna privatisering. I december 1994 avstod THA från att kräva tillbaka aktieägarlån från S.K.E.T. SMM för att undvika att företaget skulle behöva inge sin konkursansökan.

Efter preliminär granskning av stödåtgärderna beslutade kommissionen att inleda ett förfarande enligt artikel 93.2 i EG-fördraget. De tyska myndigheterna underrättades om detta genom den ovannämnda skrivelsen av den 21 mars 1995. Kommissionen hyste allvarliga tvivel vad gällde stödens förenlighet med artikel 92 i EG-fördraget, eftersom stöden översteg vad som var absolut nödvändigt och det var tveksamt om företaget skulle bli konkurrenskraftigt i framtiden.

I oktober 1995 tillkännagav förbundsregeringen ytterligare åtgärder till förmån för företaget. Som skäl anfördes investerarens likviditetsbrist och säkerställandet av de uppdrag som företaget redan åtagit sig fram till 1996. I december 1995 meddelades tidigareläggandet av utbetalningen av det lån som utgjorde en del av de anmälda åtgärderna för att täcka S.K.E.T. SMM:s beräknade förluster 1996.

I januari 1996 meddelade förbundsregeringen att den planerade privatiseringen hade misslyckats på grund av att investerarna dragit sig ur, och tillkännagav samtidigt att ett likviditetslån beviljats S.K.E.T. SMM till dess att en ny omstruktureringsplan utarbetats. De tidigare anmälda stöden för fortsatt drift av företaget fram till slutet av 1995 bibehölls. I april 1996 lades en ny omstruktureringsplan för åren 1996-1998 fram, enligt vilken S.K.E.T. SMM skulle förbli i offentlig ägo och omstruktureras oberoende av en privatisering. Kommissionen anlitade en oberoende konsult för att pröva den anmälda omstruktureringsplanens genomförbarhet. Konsulten tvivlade på att planen skulle gå att genomföra. Även om han menade att planen var baserad på riktiga uppskattningar och hypoteser, bedömde han det som osannolikt att den skulle kunna genomföras på ett framgångsrikt sätt, eftersom det saknades pågående och framtida order.

Genom en skrivelse av den 12 augusti 1996 (2) underrättade kommissionen förbundsregeringen om sitt beslut att utvidga förfarandet enligt artikel 93.2 i EG-fördraget till att omfatta de åtgärder för att förbättra likviditeten som inletts till förmån för S.K.E.T. SMM och dess dotterbolag 1995 samt den nya omstruktureringsplanen. I samband med utvidgningen av förfarandet enligt artikel 93.2 i EG-fördraget uttryckte kommissionen allvarliga tvivel beträffande stödets förenlighet med artikel 92 i EG-fördraget, eftersom stödet inte stod i proportion till det mål som skulle uppnås och det fortfarande var osäkert om företaget skulle bli lönsamt på lång sikt. Tyskland anmälde senare successivt de faktiska stödutbetalningarna, vilka gjordes i överensstämmelse med den andra omstruktureringsplanen, i den mån planen kunde genomföras före konkursen. Dessa anmälningar åskådliggör omstruktureringsplanen och omfattas av kommissionens beslut om utvidgning av förfarandet enligt artikel 93.2 i EG-fördraget.

Den 15 oktober 1996 ingav S.K.E.T. SMM konkursansökan och befinner sig sedan dess i likvidation. I en skrivelse av den 19 november 1996 (registrerad samma dag) anmälde de tyska myndigheterna de åtgärder till förmån för S.K.E.T. SMM som vidtagits fram till och med den 15 oktober 1996. I januari 1997 meddelade Tyskland omfattningen av de åtgärder som vidtagits under 1996 till förmån för dotterbolagen. Det framgår att omstruktureringsplanen för dotterbolagen dittills hade genomförts utan några större anpassningar. Samtidigt förklarade de tyska myndigheterna emellertid att det var osäkert hur stort dotterbolagens finansieringsbehov skulle komma att bli under omstruktureringsplanens löptid. De uppgifter som står till kommissionens förfogande är inte tillräckliga för att den skall kunna bedöma om de anmälda stödåtgärderna till förmån för ETM och H& B/DZM är förenliga med artiklarna 92-93 i EG-fördraget och artikel 61 i EES-avtalet. Följaktligen gäller detta beslut enbart om de stöd som beviljats S.K.E.T. SMM är förenliga med de nämnda bestämmelserna.

För närmare upplysningar (lånens löptid, ränta, avgifter m.m.) om de överföringar av finansiella medel från BvS till S.K.E.T. SMM som avses i detta beslut, hänvisas till kommissionens beslut om att inleda och utvidga förfarandet enligt artikel 93.2 i EG-fördraget, samt till den rättsliga bedömningen i avsnitt V i det här beslutet.

II

I en skrivelse av den 13 juni 1994 (registrerad den 14 juni 1994) gjorde förbundsregeringen en försenad anmälan av de stöd som THA redan beviljat S.K.E.T. SMM. Det rörde sig om en förlängning av löptiden för lån på 290,7 miljoner mark till slutet av 1994, beviljandet av ytterligare ett lån på 65,5 miljoner mark för att täcka likviditetsbehovet, investeringsgarantier för 35,1 miljoner mark och växelborgensåtaganden för 30 miljoner mark. På begäran av kommissionen den 20 juni 1994 lämnade förbundsregeringen ytterligare upplysningar i en skrivelse av den 19 juli 1994 (registrerad den 20 juli 1994).

På begäran av de tyska myndigheterna den 31 oktober 1994 sköts ett beslut upp för att invänta anmälningar av ytterligare stöd i samband med den planerade privatiseringen av företaget. De ytterligare stöd till ett belopp av 557,5 miljoner mark som beviljades S.K.E.T. SMM i samband med privatiseringen anmäldes för sent av förbundsregeringen i en skrivelse av den 25 november 1994 (registrerad den 28 november 1994). Åtgärderna innebar ett tillskott till det egna kapitalet på 371,5 miljoner mark, genom att de aktieägarlån till företaget efterskänktes som THA hade ställt till förfogande efter Tysklands återförening, de årliga förlusterna fram till och med år 1996 täcktes samtidigt som åtagandena enligt den sociala åtgärdsplanen finansierades. För detta krävdes 186 miljoner mark (174,3 miljoner mark för S.K.E.T. SMM och 11,7 miljoner mark för ETM), som skulle täckas genom att mark som inte behövdes för verksamheten såldes till THA.

I en tredje anmälan till kommissionen genom en skrivelse av den 9 december 1994 (registrerad den 12 december 1994) anmäldes att skulder till ett belopp av 477,8 miljoner mark omedelbart skulle skrivas av, för att undvika att företaget skulle behöva begära sig i konkurs. Den här gången rörde det sig om ett tillskott till eget kapital på 371,5 miljoner mark och 106,3 miljoner mark till täckning av S.K.E.T. SMM:s och dess dotterbolags beräknade förluster 1994.

I en skrivelse av den 4 oktober 1995 (registrerad den 6 oktober 1995) gjorde den tyska förbundsregeringen en försenad anmälan av ytterligare stödåtgärder som syftade till att säkra företagets likviditet medan förfarandet enligt artikel 93.2 pågick. Föra att säkra företagets orderstock fram till och med 1996 beviljades växelborgensåtaganden för en bankramsgaranti på ytterligare 150 miljoner mark. I en skrivelse av den 12 december 1995 (registrerad den 13 december 1995) meddelades att utbetalningen av ett lån på 20 miljoner mark som löpte med ränta skulle tidigareläggas (lånet hade anmälts som en del av täckningen av S.K.E.T. SMM:s beräknade förluster 1996). I slutet av 1995 drog sig investerarna ur och privatiseringen misslyckades.

I en skrivelse av den 16 januari 1996 (registrerad den 17 januari 1996) meddelade den tyska förbundsregeringen att den planerade privatiseringen gått om intet och att en ny omstruktureringsplan höll på att utarbetas. Samtidigt meddelades att ett lån på 20 miljoner mark beviljats S.K.E.T. SMM för att säkra företagets likviditet fram till och med mars 1996. I en skrivelse av den 13 mars 1996 (registrerad den 15 mars 1996) tog de tyska myndigheterna tillbaka anmälan av de stöd i samband med den planerade privatiseringen som ännu inte hade betalats ut då privatiseringen misslyckades. I en skrivelse av den 14 mars 1996 (registrerad den 15 mars 1996) anmälde den tyska förbundsregeringen försenat att den beviljat ett likviditetslån på 60 miljoner mark för första kvartalet 1996, och ett lån på 30 miljoner mark för april månad 1996.

Den nya omstruktureringsplanen för S.K.E.T. SMM för åren 1996-1998 anmäldes till kommissionen genom en skrivelse av den 23 april 1996 (registrerad 23 april 1996). De finansiella åtgärderna uppgick till 352,1 miljoner mark, inbegripet de stöd för att förbättra likviditeten som redan anmälts för 1996. På begäran av kommissionen den 15 maj 1996 översände de tyska myndigheterna i en skrivelse av den 23 maj 1996 (registrerad den 23 maj 1996) omstruktureringsplanen i sin helhet i den version som utarbetats av konsultföretaget Roland Berger.

Fram till och med den 9 november 1996 lämnade berörda parter in synpunkter till kommissionen. De tyska myndigheterna meddelade i en skrivelse av den 19 november 1996 (registrerad samma dag) att bidrag till ett belopp av 65 miljoner mark beviljats SMM sedan juni 1996, att 15 miljoner mark av lånet för april hade omvandlats till bidrag och att 61 miljoner mark av underborgensförbindelserna hade utnyttjats. Enligt skrivelsen vidtogs dessa åtgärder inom ramen för den anmälda omstruktureringsplanen. I skrivelser av den 30 januari 1997 (registrerad samma dag) och 31 januari 1997 (registrerad den 3 februari 1997) underrättade de tyska myndigheterna kommissionen om omfattningen av de borgensförbindelser och underborgensförbindelser som fram till dess hade utnyttjats i överensstämmelse med den anmälda omstruktureringsplanen.

III

I skrivelser av den 19 och 26 november 1996 underrättade kommissionen de tyska myndigheterna om de synpunkter som inkommit från berörda parter - ett svenskt verkstadsindustriförbund samt en italiensk och en tysk konkurrent - till följd av offentliggörandet av kommissionens beslut om att inleda ett förfarande. Den italienska konkurrentens synpunkter på utvidgningen av förfarandet inkom först efter det att fristen löpt ut.

De berörda parterna hyste farhågor dels beträffande stödens omfattning i förhållande till deras nytta, dels beträffande företagets förmåga att överleva trots de beviljade stöden. Det svenska förbundet hävdade att ett olönsamt företag fick omfattande statliga stöd för att kunna överleva på en marknad, som kännetecknades av hård konkurrens och lågt kapacitetsutnyttjande. Alla som uttalade sig fruktade framför allt att S.K.E.T. SMM skulle missbruka det statliga stödet - en av konkurrenterna att i första hand H& B/DZM skulle göra det - genom att produkterna såldes till ett pris som låg under de rörliga kostnaderna och att de resulterande förlusterna täcktes med de statliga stöden. S.K.E.T. SMM påstods sälja sina produkter till priser som låg 25-45 % under marknadspriserna. De berörda parterna lämnade flera exempel på detta. S.K.E.T. SMM påstods öppet utnyttja stöden från BvS till att erbjuda produkterna till underpris för att hämta hem order. Detta skulle endast gälla order från tredje land, dvs. från Asien och stillahavsområdet. I detta sammanhang hävdades att ett sådant beteende utsatte de europeiska konkurrenterna - särskilt de tyska och italienska tillverkarna - för en hård priskonkurrens och att det därmed fanns risk för att konkurrensen snedvreds inom gemenskapen.

IV

Den tyska förbundsregeringen yttrade sig till de berörda parternas synpunkter i skrivelser av den 16 februari 1996 (registrerad den 19 februari 1996), den 13 mars 1996 (registrerad den 15 mars 1996), den 6 januari 1997 (registrerad den 7 januari 1997) och den 29 januari 1997 (registrerad den 30 januari 1997).

I dessa skrivelser gjordes invändningar mot de exempel som lämnats och exempel på tillfällen nämndes, då den italienska konkurrenten tagit hem ordern. De tyska myndigheterna tog ställning till vart och ett av de angivna exemplen. Några av beställningarna hade gått till den italienska konkurrenten och några till S.K.E.T. SMM, varvid motbuden hade legat endast obetydligt högre (som högst 5 %). Förbundsregeringen anförde att de statliga stöden inte användes för att sänka priserna, utan för att finansiera kostnadssänkningsprogram. Dessutom förklarade den att S.K.E.T. SMM inte var representerat på den svenska marknaden.

Slutligen försäkrade de tyska myndigheterna kommissionen två gånger om att S.K.E.T. SMM sedan 1996 genom ett beslut av aktieägarna var förbundet att inte erbjuda och leverera sina produkter till priser under de direkta kostnaderna utan BvS formella samtycke. Något sådant samtycke hade varken begärts eller lämnats.

V

Under genomförandet av förfarandet enligt artikel 93.2 i EG-fördraget bekräftades kommissionens uppfattning att de flesta stödåtgärder som BvS vidtagit till förmån för S.K.E.T. SMM och som omfattas av inledandet och utvidgningen av förfarandet, skall betraktas som stöd enligt artikel 92.1 i EG-fördraget och inte omfattas av undantagsbestämmelserna i artikel 92.3 c och framför allt inte av gemenskapens riktlinjer för undsättnings- och omstruktureringsstöd till företag i svårigheter (3), som är de enda bestämmelser som eventuellt hade kunnat utgöra den rättsliga grunden för beviljandet av stöden.

Med en andel på 7,8 % av industrins totala produktion och 1,94 miljoner anställda (1995) hör maskinindustrin till en av gemenskapens viktigaste industrigrenar. Gemenskapen är världens största maskintillverkare och uppnådde 1995 en total produktion på 229,7 miljarder ecu. Tyskland står för 44 % av den totala produktionen i gemenskapen. År 1995 steg den mycket exportorienterade maskinindustrins andel av exporten med 8,6 % i gemenskapen och med 7,6 % i Tyskland. Handeln inom gemenskapen ökar för närvarande (+ 3 % i Tyskland, + 18 % i Spanien). I Tyskland motsvarar exporten 91 % av den inhemska förbrukningen (4).

Med omkring 1 400 anställda hörde S.K.E.T. SMM till gemenskapens stora tillverkare av tunga maskiner, eftersom endast 4 % av företagen i branschen har mer än 100 anställda (senast tillgängliga uppgifter från 1990). Därmed skulle varje stöd till S.K.E.T. SMM förbättra företagets ställning gentemot de konkurrenter på den gemensamma marknaden som inte får statligt stöd. År 1996 uppnådde S.K.E.T. SMM ca 50 % av sin omsättning genom försäljningen av valsverk, som oftast exporterades till tredje land. S.K.E.T. SMM har 15 % av världsmarknaden för trådvalsverk. Beviljandet av statligt stöd kan snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen mellan tillverkare i gemenskapen även i de fall då dessa huvudsakligen konkurrerar på marknader utanför gemenskapen, eftersom det kan ske en förskjutning av de enskilda företagens marknadsställning till fördel till de stödmottagande företagen och till nackdel för de företag som inte mottar statligt stöd. Därmed är det troligt att handeln inom gemenskapen påverkas av åtgärderna till förmån för S.K.E.T. SMM.

Det speciella med detta ärende är att två olika, anmälda omstruktureringsplaner omfattas av förfarandet enligt artikel 93.2 i EG-fördraget. Ingen av dessa planer genomfördes helt och hållet och vissa andra åtgärder vidtogs i stället. För att beskrivningen i följande översikt skall bli klarare omfattar den alla åtgärder, dvs. både sådana som anmälts och sådana som genomförts. För att stödåtgärdernas förenlighet skall kunna bedömas, måste alla planerade åtgärder och de bakomliggande planerna beaktas. Det bör dock påpekas att alla anmälda finansiella åtgärder inte har genomförts.

>Plats för tabell>

De enskilda åtgärderna

Företaget mottog 15 miljoner mark i finansiellt stöd (ett belopp på 25,5 miljoner mark var anmält) inom ramen för programmet för förbättring av den regionala näringslivsstrukturen (Gemeinschaftsaufgabe zur Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur 23.u.24. Rahmenplan). De åtgärder som omfattas av denna lag utgör enligt artikel 92.1 i EG-fördraget regionalt investeringsstöd och har beviljats undantag enligt artikel 92.3 a i EG-fördraget (N 464/93, N 157/94, N 531/95).

Underborgensförbindelser för täckning av köpeskillingen

Med anledning av privatiseringen av S.K.E.T. SMM beviljade delstaten Sachsen-Anhalt företaget Oestmann & Borchert en enkel borgen för 9,2 miljoner mark för en bankgaranti som säkerhet för betalningen av 80 % av köpeskillingen (10,2 miljoner mark plus 1,4 miljoner mark i ränta) till BvS. För denna enkla borgen togs en avgift ut.

Privatiseringsavtalet trädde aldrig i kraft, köpeskillingen betalades inte och varken bankgarantin eller delstatens underborgen utnyttjades. Eftersom bankgarantin inte hade någon inverkan är den inte att betrakta som stöd.

Exportkreditförsäkring

S.K.E.T. SMM beviljades exportkreditförsäkringar enligt förbundsrepublikens garantiprogram Hermes för högst 68 miljoner mark för export till OSS.

Programmet för exportkreditförsäkring motsvarar OECD-överenskommelsen och är därför förenligt med artiklarna 92-93 i EG-fördraget.

Åtgärder som inte utgör stöd

Befrielsen från eventuella miljöåtaganden som uppkommit före den 1 januari 1990 (Altlasten) och som uppgår till 12,2 miljoner mark skall enligt Treuhands bestämmelser inte betraktas som stöd, eftersom varken företagen eller deras köpare kan göras ansvariga för sådana miljöproblem som enbart är en följd av det gamla politiska systemet (N 108/91, E 15/92, N 768/94). Sysselsättningsskapande åtgärder enligt paragraf 249 h i lagen om skapande av sysselsättning (Arbeitsförderungsgesetz), vilka kostat 16,8 miljoner mark och vidtagits inom det sociala området, på miljöområdet och för ungdomar i f.d. Östtyskland, omfattas inte av artikel 92.1 i EG-fördraget eller artikel 61.1 i EES-avtalet (NN 117/92).

De tyska myndigheterna anser att omvandlingen av Altschulden, dvs. skulder som härrör från tiden före den 1 januari 1990, till nya lån (22,8 miljoner mark, räntefritt, obegränsad löptid) som senare avskrevs inte utgör stöd. Enligt Treuhandbestämmelserna utgör en sådan skuldlättnad inte stöd, eftersom den inte ger mottagaren någon fördel (N 108/91). I praktiken försenades beslutet om avskrivningen av de gamla lånen ett år. I detta sammanhang kan hävdas att det inte finns några skäl att se annorlunda på en sen avskrivning av de gamla lånen efter den bokföringsmässiga omvandlingen, eftersom påverkan på det egna kapitalet förblir densamma.

S.K.E.T. SMM betalade den friställda personalen ersättningar till ett belopp av 43,8 miljoner mark enligt paragraf 111 i lagen om arbetsrätt (Betriebsverfassungsgesetz). Dessa finansierades av BvS, eftersom S.K.E.T. SMM fram till konkursen tillhörde BvS. Avgångsvederlagen betalades ut inom ramen för en social åtgärdsplan, enligt vilken personalen skulle minskas från 3 180 till ungefär 2 000 anställda under 1994 och 1995. S.K.E.T. SMM hade övertagit de flesta anställda från det tidigare kombinatet, som från början hade 30 000 anställda och vid tiden för den tyska återföreningen sysselsatte ungefär 19 500 personer. En av de viktigaste inslagen i rationaliseringen av kombinatet utgjordes, förutom av den minskade produktionskapaciteten och avyttringen av land, av nedskärningen av den extremt talrika personalen. Utbetalningen av avgångsvederlagen i samband med minskningen av personalöverskottet, som har direkt samband med det planekonomiska bruket att anställa alltför många i företagen, kan jämföras med de gamla skulder företaget har från tiden före Tysklands återförening. De fördelar företaget har av att befrias från dessa kostnader uppväger inte de nackdelar de ärvda belastningarna innebär. Det beviljade lånet på 43,8 miljoner mark för friställning av sådan personal kan följaktligen inte betraktas som stöd enligt artikel 92.1 i EG-fördraget.

Stöd enligt artikel 92.1 i EG-fördraget

Underborgensförbindelser för fullgörandegarantier och förskottsgarantier (växelborgen)

BvS beviljade även S.K.E.T. SMM underborgensförbindelser för fullgörandegarantier och förskottsgarantier som täckning för ett förlustbelopp på högst 180 miljoner mark. Varken garantierna eller underborgensförbindelserna utnyttjades. Det högsta belopp för vilket säkerheter ställdes var 61 miljoner mark. S.K.E.T. SMM betalade en årlig provision för underborgensförbindelsen på 0,25 % av det högsta förlustbeloppet till BvS, samt provisioner på bland annat 0,5 % av bankgarantins högsta förlustbelopp.

>Hänvisning till film>

En underborgensförbindelse (växelborgen) är liksom en garanti att betrakta som stöd, när den inte beviljas på marknadsmässiga villkor, utan ger mottagaren fördelar.

Förskotts- och genomförandegarantier är vanliga inom industrianläggningsbranschen, på grund av de höga kostnaderna för genomförandet av beställningarna. Båda garantityperna är liksom underborgensförbindelser starkt knutna till orderna (avtalen). Uppdragsgivaren måste betala en ansenlig summa i förskott, för att leverantören skall kunna skaffa det nödvändiga utgångsmaterialet. Samtidigt måste uppdragsgivaren vara säker på att snabbt få tillbaka förskottssumman, om uppdraget inte utförs enligt avtalet. Sådana garantier ställs inte av tillverkaren utan av banken, som betalar uppdragsgivaren direkt vid åberopandet av garantin. I gengäld betalar tillverkaren banken en provision och ställer en säkerhet i den beställda produkten. Mindre företag vars egna kapital inte är tillräckligt för att banken ska godta det som säkerhet för att uppdraget under alla omständigheter utförs, beviljas vanligtvis en underborgen av sina moderbolag.

S.K.E.T. SMM beviljades en underborgen som säkerhet för uppdragen. Banken hade uppenbarligen begärt en underborgen, eftersom den ansåg att S.K.E.T. SMM på grund av sin dåliga likviditet inte kunde ställa de nödvändiga säkerheterna för att uppdragen under alla omständigheter skulle slutföras. Följaktligen begärde banken att BvS - i egenskap av moder- eller holdingsbolag för S.K.E.T. SMM - skulle ställa en underborgen.

Denna typ av riskhantering är inte ovanlig i den berörda branschen och är inte begränsad till S.K.E.T. SMM. Sådana återförsäkringar utgör inte statligt stöd i sig, så länge de beviljas på marknadsmässiga villkor.

Följande två faktorer är avgörande för svaret på frågan om underborgensförbindelsen beviljades på marknadsmässiga villkor:

- S.K.E.T. SMM:s finansiella ställning när underborgen beviljades.

- Det belopp ett företag som S.K.E.T. SMM skulle ha behövt betala.

Storleken på det belopp som bör betalas för en sådan underborgen står i förhållande till mottagarens finansiella ställning, dvs. av sannolikheten för att företaget inte slutför uppdraget, vilken är jämförbar med risken för att borgensmannen måste överta skulden.

Enligt kommissionens erfarenheter skulle en tillverkare i industrianläggningsbranschen, vars finansiella ställning är jämförbar med S.K.E.T. SMM:s, behöva betala runt 3 % om året för att få en sådan garanti på den öppna marknaden. Följaktligen var den årliga ränta på 0,25 % av det högsta förlustbeloppet som BvS tog ut av S.K.E.T. SMM för underborgen inte marknadsmässig, utan innebar finansiella fördelar för företaget.

Mot denna bakgrund bör beviljandet av underborgensförbindelser som säkerhet för fullgörande- och förskottsgarantier mot en årlig ränta på 0,25 % i stället för 3 % betraktas som ett stöd (5), vars stödinslag måste anges i bidragsekvivalenter.

Underborgensförbindelsens bidragsekvivalent måste fastställas på samma sätt som för en lånegaranti (6), dvs. räntesubventionen utgör skillnaden, efter avdrag av utbetalda provisioner, mellan den marknadsmässiga räntan (3 %) och den ränta som tas ut tack vare den statliga garantin (0,25 %).

Skuldlättnader

Mellan 1990 och 1992 beviljades det dåvarande S.K.E.T. AG ett likviditetslån på 90 miljoner mark av THA (senare minskades lånet med 1 million mark) och THA gick även i borgen för 223,7 miljoner mark. Den 30 juni 1993 beslutade kommissionen (NN 46/93) att det var förenligt med artiklarna 92-93 i EG-fördraget att förlänga borgensförbindelser för 201,7 miljoner mark och lånet på 89 miljoner mark (sammanlagt 290,7 miljoner mark). År 1993 beviljades dessutom ett likviditetslån på 69,9 miljoner mark och ett investeringslån på 67 miljoner mark, för vilka kommissionen också beviljade undantag enligt artikel 92.3 i EG-fördraget (NN 95/93).

År 1994 förlängdes alla dessa åtgärder med ett år och 1995 avskrevs de (även räntorna) för att gå till uppbyggnad av det egna kapitalet (361,7 miljoner mark). Omvandlingen av borgensförbindelser till lån (201,7 miljoner mark) och omvänt (67 miljoner mark, se nedan) skedde genom att BvS och bankerna bytte positioner.

En del av skuldlättnaderna uppnåddes genom markförsäljning. Mark som S.K.E.T. SMM inte behövde för sin verksamhet återfördes till BvS till den nominella bokförda värdet (174,3 miljoner mark). Detta värde fastställdes enligt paragraferna 9 och 10 i lagen om ombildning av statligt ägda företag till icke börsnoterade aktiebolag (DM-Eröffnungsbilanzgesetz). Eftersom S.K.E.T. inte fick något särskilt fördelaktigt pris, utgör den skuldlättnad som uppnåddes genom denna försäljning inte någon ytterligare förmån för företaget.

År 1995 skrevs ytterligare skulder på 80,3 miljoner mark av för att täcka förlusterna för 1994. Investeringslånet på 67 miljoner mark (som kommissionen godkände i sitt andra beslut om S.K.E.T. SMM) omvandlades 1994 till en investeringsgaranti. Samma år utökades denna som säkerhet för ytterligare banklån på 23,6 miljoner mark (högsta förlustbelopp 90,3 miljoner mark). År 1995 sänktes denna garanti och omvandlades till ett banklån på 31,8 miljoner mark. BvS avstod från detta lån till förmån för S.K.E.T. SMM. Vid bedömningen av om det här rör sig om stöd, bör man ta hänsyn till att kommissionen i sitt andra beslut om S.K.E.T. SMM (NN 95/93) hade godkänt att företaget beviljades 67 miljoner mark. En av anledningarna till att BvS avstod från det höjda - och därmed på nytt beviljade - beloppet på 23,6 miljoner mark, var att man ville sänka lånet till 31,8 miljoner mark. Därmed var det lånet på 31,8 miljoner mark som skrevs av 1995.

De likviditetslån företaget beviljades 1994 (65,6 miljoner mark och 91,7 miljoner mark, dvs. sammanlagt 157,3 mark) skrevs av 1995, för att företaget skulle kunna fortsätta sin verksamhet. Det förstnämnda lånet betalades ut i två omgångar. Först 40,6 miljoner mark med en ränta på 5,8 % under tiden 1 december 1993-30 juni 1995 och därefter räntefritt och med obegränsad löptid, senare 25 miljoner mark räntefritt och med obegränsad löptid. Även det andra lånet betalades ut i två omgångar, nämligen 54,7 miljoner mark räntefritt under tiden 1 november 1994-31 december 1995, och 37 miljoner mark med en årsränta på 5,45 % att betalas i november. Det är uppenbart att S.K.E.T. SMM inte skulle ha kunnat få banklån för driftskostnader på marknadsmässiga villkor, med tanke på den situation vad gäller likviditet och eget kapital som beskrivs i avsnitt V samt i kommissionens beslut om att utvidga förfarandet enligt artikel 93.2 i EG-fördraget.

Avskrivningen av tidigare lån, som kommissionen beviljat i sina båda beslut om S.K.E.T. SMM, medförde inte att företaget tillfördes nya likvida medel, utan att dess likviditet upprätthölls fram till och med slutet av 1995 då det var ett faktum att privatiseringen misslyckats. Dessa åtgärder bör i sin helhet ses som stödåtgärder. Den första skuldlättnaden beviljades undantag enligt artikel 92.3. Redan i beslutet om bestämmelserna för Treuhands verksamhet (N 108/91) anfördes att de lån och borgensåtaganden som THA beviljade östtyska företag i praktiken skulle förvandlas till bidrag, särskilt om företagen förblev beroende av THA under en längre tid. Därför är det logiskt att omvandlingen av lån till bidrag utgör ytterligare stöd. Trots detta framgår det nu att dessa åtgärder omfattas av kommissionens tidigare beslut om S.K.E.T. SMM, vilka utgick i från att det rörde sig om ett företag i svårigheter.

Avskrivningarna av de nya lån från 1994 och 1995 som inte omfattas av kommissionens tidigare beslut om S.K.E.T. SMM, utgör i sin helhet ett bidrag och bör därför betraktas som stöd. Det nominella stödbeloppet uppgår till 269,4 miljoner mark.

Lån

BvS beviljade S.K.E.T. SMM ytterligare ett lån på 156,8 miljoner mark för täckning av hela förlusten 1995. Lånet betalades ut vid fem tillfällen: 62,2 miljoner mark till 6,8 % ränta (29 miljoner mark 13 mars 1995, 30 miljoner mark 24 mars 1995, 3,2 miljoner mark 24 april 1995) och 94,6 miljoner mark till 5,4 % ränta (31,9 miljoner mark 19 juni 1995, 62,7 miljoner mark 14 januari 1995). Ingen förfallodag fastställdes.

De ytterligare likviditetslån som beviljades från det att privatiseringen misslyckats och fram till konkursen uppgår till 95 miljoner mark, varav 20 miljoner mark till en årsränta på 6,5 %, 15 miljoner mark till en årsränta på 4 % och det resterande beloppet på 60 miljoner mark räntefritt och med obegränsad löptid. Sammanlagt ställdes lån på 251,8 miljoner mark till S.K.E.T. SMM:s förfogande fram till konkursen.

Eftersom det är högst osannolikt att ett företag i en finansiell situation liknande den S.K.E.T. SMM befann sig i skulle ha kunnat ta lån på marknadsmässiga villkor, och S.K.E.T. SMM har fått avsevärda finansiella fördelar genom lånen som företaget inte hade kunnat skaffa sig på marknadsmässiga villkor, bör beviljandet av lån på 251,8 miljoner mark betraktas som stöd.

Bidrag

När bidragen på 80 miljoner mark beviljades S.K.E.T. SMM 1996, skedde detta vid en tidpunkt då det allt tydligare framstod att företaget inte skulle kunna uppnå den beräknade omsättningen på grund av den otillräckliga orderingången, och att det knappast längre var meningsfullt att bevilja ytterligare lån, eftersom företaget redan var högt skuldsatt och hotades av konkurs. Bidragen var inte knutna till särskilda omstruktureringsåtgärder eller andra konkreta projekt, utan deras syfte var att säkra likviditeten och förhindra en konkurs.

>Plats för tabell>

Möjligheter till undantag enligt artikel 92.2 och 92.3 i EG-fördraget

Otillåtna stöd

Eftersom de åtgärder BvS vidtog till förmån för S.K.E.T. SMM utgjorde stöd enligt artikel 92.1 i EG-fördraget och artikel 61.1 i EES-avtalet, måste kommissionen underrättas om dem enligt artikel 93.3 i EG-fördraget. Delvis hade stöden emellertid betalats ut innan anmälan gjordes och alla utbetalningar skedde utan att kommissionens slutgiltiga beslut inom ramen för förfarandet inväntades. Därmed var stöden formellt sett otillåtna.

Dessutom måste stöden anses vara oförenliga med den gemensamma marknaden, eftersom inget av de undantag som anges i artikel 92 i fördraget är tillämpligt.

Stöden uppfyller inte kraven för de undantag som anges i artikel 92.2 a och b i EG-fördraget.

Åtgärderna omfattas inte heller av undantagsbestämmelserna i artikel 92.2 c i EG-fördraget. För att artikel 92.2 c i EG-fördraget skulle kunna tillämpas på de stöd som beviljats S.K.E.T. SMM, skulle det krävas en mycket vid tolkning av bestämmelserna. Kommissionen anser att artikel 92.2 c i EG-fördraget inte är någon generell bestämmelse för undantag från artikel 92.1 i EG-fördraget, utan bör tillämpas på undantagsfall i de områden i Tyskland som påverkats genom Tysklands delning och där infrastrukturen behöver förbättras. De aktuella åtgärderna faller inte i den geografiska kategorin.

Dessutom har inte kommissionen fått tillgång till några uppgifter som gör det möjligt för den att bedöma om villkoren för tillämpning av artikel 92.2 c är uppfyllda. Framför allt har förbundsregeringen inte visat att området runt Magdeburg fortfarande är påverkat av Tysklands delning, att regionens ekonomiska nackdelar har sitt upphov i delningen och att de stöd som beviljats S.K.E.T. SMM syftade till att uppväga dessa nackdelar. Enligt en dom i EG-domstolen (7) är medlemsstater som hänvisar till denna undantagsbestämmelse skyldiga att tillhandahålla all information som kommissionen behöver för att bedöma om förutsättningarna är uppfyllda.

Vad gäller de villkor för undantag som fastställs i artikel 92.3 i EG-fördraget, kan det konstateras att S.K.E.T. SMM var etablerat i ett område där levnadsstandarden var onormalt låg eller där det rådde allvarlig brist på sysselsättning. Sachsen-Anhalt har en arbetslöshet på 16,5 %, vilket är den högsta siffran i Tyskland och avsevärt över gemenskapens genomsnitt på 10,8 %. Enligt artikel 92.3 a i EG-fördraget får stöd som beviljas för att främja den ekonomiska utvecklingen i sådana regioner förklaras förenliga med den gemensamma marknaden. I det här fallet är det dock uppenbart att stödet inte skulle bidra till den ekonomiska utvecklingen, eftersom det inte användes för långsiktiga investeringar eller för att skapa sysselsättning, utan syftade till att hålla ett olönsamt företag vid liv.

Omstrukturering

Inte heller gemenskaper riktlinjer för branschövergripande stöd är tillämpliga i detta ärende. Framför allt uppfyller varken den omstrukturering som avsågs i privatiseringsavtalet eller den andra omstruktureringsplanen de villkor som fastställs i gemenskapens riktlinjer för bedömning av statligt undsättnings- och omstruktureringsstöd till företag i svårigheter.

Privatiseringsavtalet - den första omstruktureringsplanen (1994-1995)

S.K.E.T. SMM:s lönsamhet skulle inte ha återställts genom privatiseringsplanen, vilket kommissionen redogjorde för i sitt beslut om inledandet av ett förfarande enligt artikel 93.2 i EG-fördraget. Dessutom förde stödet till konkurrensbegränsande beteenden. Planen omsattes inte heller helt och hållet i praktiken, eftersom inte alla de åtaganden planen innehöll fullföljdes.

Beviljandet av stöden bör betraktas som oförenligt med den gemensamma marknaden enligt artikel 92.3c i EG-fördraget. Skuldlättnaderna och de beskrivna växelborgensåtagandena står inte i proportion till den nytta som var att vänta för gemenskapen och möjliggjorde en oacceptabel snedvridning av konkurrensen genom att varor kunde säljas till underpris.

Enligt punkt 3.2 i gemenskapens riktlinjer för bedömning av statliga undsättnings- och omstruktureringsstöd till företag i svårigheter är omstruktureringsstöd tillåtna om de uppfyller följande villkor:

Lönsamheten skall återställas

Privatiseringsplanen skulle på grundval av realistiska antaganden inte ha återställt S.K.E.T. SMM:s långfristiga lönsamhet och bärkraftighet inom rimlig tid.

Investerarna utgick i sin plan från att omsättningen skulle kunna ökas med nära 35 % mellan 1994 (282 miljoner mark) och 1997 (418 miljoner mark) utan någon större ändring av kostnadsstrukturen (konstanta lönekostnader, höjning av de redan allt för höga materialkostnaderna).

>Plats för tabell>

Det negativa årsresultatet, 120 miljoner mark (1996), skulle förbättras avsevärt så att en vinst på 7,4 miljoner mark skulle kunna uppnås 1997. Dessutom skulle likviditetsunderskottet på 101,6 miljoner mark (1996) minskas till 4,5 miljoner mark 1997.

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Den beräknade omsättningsökningen på grundval av framtida affärsmöjligheter var minst sagt tvivelaktig - även om olönsam tillverkning skulle läggas ned - med tanke på företagets beroende av marknaderna i OSS (som innebär höga politiska och ekonomiska risker) och dess moderniseringsbehov. Även om man skulle anta att ett sådant resultat vore möjligt, skulle det förmodligen krävas ytterligare tillskott av offentliga medel efter omstruktureringsperioden, eftersom det beräknade resultatet med tanke på de stora förluster som gjorts föregående år inte skulle vara tillräckligt. T.o.m. i själva privatiseringsavtalet utgick man ifrån att S.K.E.T. SMM skulle gå med avsevärd förlust i slutet av omstruktureringsperioden 1998.

>Plats för tabell>

Oacceptabel snedvridning av konkurrensen skall undvikas

Inom maskindustrin och framför allt inom sektorerna valsverk och tråddragmaskiner, vilka är S.K.E.T. SMM:s huvudaffärsområden, förekommer handel inom gemenskapen. Om en tillverkare beviljas stöd kan den handeln därför snedvridas eller riskera att snedvridas. Dessutom kan konkurrensen mellan gemenskapstillverkare på marknader i tredje land snedvridas, genom att de enskilda gemenskapsaktörernas marknadsställning förskjuts.

Enligt en undersökning som kommissionen beställt befinner sig europeisk maskinindustri i recession: gemenskapens andel av världsmarknaden sjönk på grund av de östasiatiska tillverkarnas dominans på marknaden från 47 % år 1986 till 40 % år 1994. Branschen försöker för närvarande satsa på specialisering i större utsträckning. Man kan därför anta att det för närvarande finns tendens till överkapacitet på gemenskapsmarknaden.

Även om de tyska myndigheterna och företaget förnekar att S.K.E.T. SMM för en lågprispolitik, fann kommissionens oberoende konsult att företaget under 1995 vid tre tillfällen sålt valsverk till priser betydligt under de rörliga kostnaderna. Det rörde sig om två order från Asien (Jian Yin/Kina, Yu Din/Taiwan) och en beställning från en tysk kund (Freital/Sachsen). Det var de båda förstnämnda uppdragen som var föremål för den italienska konkurrentens första klagomål till kommissionen. Dessa försäljningar orsakade stora förluster det året (106,4 miljoner mark med en försäljningsintäkt på 55,8 miljoner mark från dessa order). Uppenbarligen tog BvS hand om förlusterna (ytterligare ett lån på 156,8 miljoner mark för täckning av förlusterna 1995). Följaktligen missbrukades statliga medel för att företaget genom ett aggressivt och konkurrenshämmande beteende skulle kunna få några av de order som var nödvändiga för att förverkliga de viktigaste av de antaganden som låg till grund för privatiseringsplanen. Beviljandet av stöden var inte konkurrenshämmande i sig, men gjorde det möjligt för S.K.E.T. SMM att föra en lågprispolitik.

Omstruktureringsplanen skall genomföras

Slutligen genomförde företaget inte helt och hållet den omstruktureringsplan som den lade fram för kommissionen och som beskrivs i beslutet om utvidgning av förfarandet enligt artikel 93.2 i EG-fördraget. I januari 1996 drog sig investeraren ur, eftersom S.K.E.T. SMM:s resultat hade försämrats drastiskt, bland annat på grund av den mycket försämrade orderingången.

Sammanfattningsvis kan konstaterats att den första omstruktureringsplanen inte kunde återställa S.K.E.T. SMM:s bärkraftighet. Planen misslyckades och var inte tillräcklig för att rättfärdiga beviljandet av stöden enligt de nämnda riktlinjerna för omstrukturering av företag i svårigheter. Kort därefter föreslogs en andra omstruktureringsplan.

Den andra omstruktureringsplanen (1996-1998)

I kommissionens beslut om utvidgning av förfarandet enligt artikel 93.2 anges att inte heller denna omstruktureringsplan hade kunnat återställa S.K.E.T. SMM:s lönsamhet och att stödet inte stod i rimlig proportion till kostnaderna och nyttan med omstruktureringen. Dessutom genomfördes inte heller denna omstruktureringsplan fullt ut.

Lönsamheten skall återställas

Kommissionens oberoende konsult bekräftade att omstruktureringsplanen på grundval av realistiska antaganden inte skulle ha återställt S.K.E.T. SMM:s långfristiga lönsamhet och bärkraftighet inom rimlig tid. Redan i beslutet om utvidgning av förfarandet enligt artikel 93.2 i EG-fördraget förklaras att omstruktureringsplanen delvis grundade sig på antaganden som enligt kommissionens oberoende konsult var orealistiska, med tanke på företagets framtida affärsmöjligheter.

Bland annat planerade man för en sänkning av löne- och materialkostnader (76,4 miljoner DEM respektive 54 miljoner mark), som dock skulle ge utslag först 1996.

>Plats för tabell>

Då utlåtandet avgavs fanns det inga rättsliga förutsättningar för att friställa personal, och de åtgärder som skulle leda till lägre materialkostnader var inte heller definitiva. Med hänsyn till orderingången och den beräknade förlusten för 1996 (191 miljoner mark) fanns det tillräckliga skäl att tvivla såväl på att omstruktureringsplanen skulle genomföras under tiden fram till 1998 som på det beräknade behovet av likvida medel under 1996. I juni 1996, då utlåtandet avgavs, rådde arbetstidsförkortning för så gott som alla anställda vid S.K.E.T. SMM på grund av arbetsbrist. Med tanke på S.K.E.T. SMM:s beroende av de unga marknaderna i OSS var det mycket tveksamt om företaget skulle lyckas uppnå den beräknade omsättningen på 221 miljoner DEM för 1996.

>Plats för tabell>

I utlåtandet angavs att S.K.E.T. SMM:s framgång står och faller med dess förmåga att få order. Men även om orderingången skulle vara god och S.K.E.T. SMM skulle komma i närheten av ett nollresultat 1998, skulle dess kreditvärdighet med största sannolikhet fortfarande vara så låg att det skulle krävas ytterligare garantier, dvs. ytterligare stöd. Även i saneringsplanen räknade man med en förlust i storleken 500 000 mark för 1998. Planerna innehöll inga uppgifter om förväntade resultat efter 1998.

>Plats för tabell>

Dessutom stod det klart att S.K.E.T. SMM även utan att privatiseras skulle ha behövt omstruktureras före 1998. Därmed kunde inte behovet av stöd uteslutas ens om privatiseringen sköts på framtiden.

Mot denna bakgrund skulle även den minsta, och förmodligen oundvikliga, ändring av planen eller av det planerade tillvägagångssättet ge upphov till en situation som krävde ytterligare stöd. Därmed skulle omstruktureringsplanen inte ha medfört att S.K.E.T. SMM skulle ha kunnat täcka kostnaderna och få en minsta avkastning på investerat kapital, så att företaget efter omstruktureringen skulle ha varit konkurrenskraftigt och inte längre beroende av statligt stöd. De lönsamhetskriterier som fastställs i riktlinjerna skulle alltså inte ha uppnåtts.

Kostnaderna skall vara i proportion till nyttan med omstruktureringen

Förutom att stöd som beviljas en marknadsaktör inom en sektor med överkapacitet har konkurrensbegränsande verkan, stod omfattningen av de stöd som beviljats enligt privatiseringsplanen inte i proportion till den nytta som var att vänta för gemenskapen. Kostnaderna var mycket höga med tanke på att risken för att omstruktureringen skulle misslyckas var stor under de rådande omständigheterna.

>Plats för tabell>

De anmäla stöden uppgår till 95 % av de totala omstruktureringskostnaderna och ingen privat investerare förväntas delta. Målet med omstruktureringen var i stället att förbereda en (andra) privatisering vid ett senare tillfälle, för vilken det utan tvivel skulle ha behövts ytterligare stöd.

Omstruktureringsplanen skall genomföras

Slutligen genomförde inte företaget hela den omstruktureringsplan som lades fram för kommissionen. Då konsulten i juni 1996 avgav sitt utlåtande om planen, hade den förväntade omsättningen för 1996 sjunkit med 75 miljoner mark. Enligt budgeten skulle företaget ha fått nya order till ett värde av 143 miljoner mark. Prognoserna baserades dock enbart på 78 miljoner mark, av vilka man i juni 1996 hade säkrat 30 miljoner mark i avtal.

Hösten 1996 lade företagsledningen i S.K.E.T. SMM fram en tredje omstruktureringsplan för styrelsen, som innehöll omfattande personal- och kapacitetsnedskärningar. När styrelsens arbetstagarrepresentanter underkände planen, ansökte företagsledningen om konkurs den 15 oktober 1996.

Med beaktande av alla nämnda sakförhållanden drar kommissionen slutsatsen att följande åtgärder som BvS vidtagit till förmån för S.K.E.T. SMM utgör stöd och inte uppfyller kraven för undantag enligt artikel 92.3 i EG-fördraget:

>Plats för tabell>

VI

Om beviljade stöd förklaras oförenliga med den gemensamma marknaden, anmodar kommissionen medlemsstaten att återkräva stöden från mottagaren (8). Eftersom detta är fallet när det gäller de åtgärder till förmån för S.K.E.T. SMM som är föremål för detta beslut, skall stöden återkrävas. Denna bedömning påverkas inte av att S.K.E.T. SMM senare har ansökt om konkurs och inte längre är kvar på marknaden. Syftet med att återkräva stöden är att upphäva den varaktiga inverkan på konkurrensen som stöden hade. Det är inte omöjligt att stöden kan återbetalas, eftersom S.K.E.T. SMM säljer sina tillgångar, varpå behållningen går till fordringsägarna.

Stödet skall återkrävas enligt tysk lagstiftning, inbegripet bestämmelserna om dröjsmålsränta på skulder till staten. Räntan skall vara den marknadsmässiga referensräntan och skall beräknas från och med den dag då stödet beviljades (9). Det är särskilt viktigt att fordran inte har lägre prioritet än fordringar enligt nationella offentliga myndigheters bestämmelser.

Enligt EG-domstolens rättspraxis skall de relevanta bestämmelserna tillämpas på ett sådant sätt att det inte blir praktiskt omöjligt att återkräva stöden enligt gemenskapslagstiftningen. Förfarandemässiga eller andra svårigheter i samband med genomförandet av åtgärden får inte påverka dess rättmätighet (10).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De nedan angivna stöd som Treuhandanstalt och dess efterträdare Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben har beviljat S.K.E.T. SMM är olagliga, eftersom Tyskland inte hade fullgjort sin skyldighet enligt artikel 93.3 i EG-fördraget att underrätta kommissionen i tillräckligt god tid.

a) Beviljandet av växelborgensåtaganden till en årsränta på 0,25 % i stället för 3 %, med avdrag för utbetalda provisioner.

b) Skuldlättnaden på 80,3 miljoner mark för täckning av förlusterna 1994.

c) Avskrivning av investeringslånet på 31,8 miljoner mark 1995.

d) Avskrivning av likviditetslånet för 1994 på 65,6 miljoner mark.

e) Avskrivning av det andra likviditetslånet för 1994 på 91,7 miljoner mark.

f) Likviditetslånet på 156,8 miljoner mark för täckning av förlusterna 1995.

g) Det likviditetslån på 20 miljoner mark som beviljades i slutet av 1995.

h) De likviditetslån på 75 miljoner mark som beviljades 1996.

i) De bidrag på 80 miljoner mark som beviljades 1996.

Stöden enligt artikel 92.1 i EG-fördraget och artikel 61.1 i EES-avtalet är oförenliga med den gemensamma marknaden och uppfyller inte villkoren för undantag enligt artikel 92.2 och 92.3 i EG-fördraget och artikel 61.2 och 61.3 i EES-avtalet.

Artikel 2

Tyskland skall återkräva de stöd som anges i artikel 1 i sin helhet inom två månader från och med delgivningen av detta beslut. På det belopp som skall återbetalas skall ränta tas ut från och med den dag då stödet beviljades, enligt bestämmelserna om dröjsmålsränta på skulder till staten, och räntesatsen skall vara den som används för beräkning av nettobidragsekvivalenten av regionalt stöd i Tyskland.

Stödet skall återkrävas enligt förfarandena och bestämmelserna i tysk lagstiftning. Återbetalningskravet skall inte ha lägre prioritet än fordringar enligt tyska myndigheters bestämmelser. Dessa bestämmelser skall tillämpas på ett sådant sätt att återbetalning av stöden som krävs av gemenskapen i praktiken inte blir omöjlig. Förfarandemässiga eller andra svårigheter i samband med genomförandet av åtgärden skall inte påverka dess rättmätighet.

Artikel 3

Tyskland skall inom två månader från och med dagen för delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om de åtgärder som träffats för att följa detta beslut.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland.

Utfärdat i Bryssel den 26 juni 1997.

På kommissionens vägnar

Karel VAN MIERT

Ledamot av kommissionen

(1) EGT C 215, 19.8.1995, s. 8.

(2) EGT C 298, 9.10.1996, s. 2.

(3) EGT C 368, 23.12.1994, s. 12.

(4) Panorama över industrin i Europeiska unionen, bilaga 2/1996, s. 47.

(5) Se även kommissionens beslut N 107/96 om säkerheter för kontraktsbaserade lån.

(6) Se kommissionens meddelande om försumbart stöd, EGT C 68, 6.3.1996, s. 9.

(7) Mål C-364/90, Italien mot kommissionen, Rec. 1993, s. I-2097, punkt 20.

(8) Kommissionens meddelanden, EGT C 318, 24.11.1983, s. 3 och EGT C, 156, 27.6.1995, s. 5. Se även mål 70/72, kommissionen mot Tyskland, Rec. 1973, s. 813 och mål 310/85, Deufil mot kommissionen, Rec. 1987, s. 901.

(9) Skrivelse från kommissionen till medlemsstaterna, SG(91)D/ 4577, 4.3.1991, samt mål 142/87, Belgien mot kommissionen, Rec. 1990, I-959.

(10) Belgien mot kommissionen, se ovan punkterna 58-63.