30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 1
 
I 
 
(Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk)  
 
 
EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS  FÖRORDNING (EG) nr .883/2004 
av den 29 april 2004 
om samordning av de sociala trygghetssystemen 
 
(Text av betydelse för EES och Schweiz) 
 
  EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEIS KA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT 
DENNA FÖRORDNING  med beaktande av Fördraget om upprättandet av  Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 42 
och 308 i detta,  med beaktande av kommissionens förslag, som lagts fram efter samråd med arbetsmarknadens parter och Administrativa kommissionen fö r social trygghet för migrerande arbetare
1, 
 med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande
2, 
 
i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget3, och 
 
                                                 
1  EGT C 38, 12.2.1999, s. 10 och EUT C … (ändrat förslag). 
2  EGT C 75, 15.3.2000, s. 29. 
3 Europaparlamentets yttrande av den 3 sept ember 2003 (ännu ej offentliggjort i EUT), rådets 
gemensamma ståndpunkt av den 26 januari 2004 (EUT C 79 E, 30.3.2004, s. 15) och Europaparlamentets ståndpunkt av den 20 april 2004 (ännu ej offentliggjord i EUT). Rådets 
beslut av den 26 april 2004. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 2
av följande skäl: 
 
(1) Bestämmelserna om samordning av de na tionella systemen för social trygghet faller 
inom ramen för den fria rörligheten för pers oner och bör bidra till a tt förbättra människors 
levnadsstandard och arbetsvillkor.  
 (2) I fördraget fastställs inga andra befogenheter än de som anges i artikel 308 när det gäller att 
vidta lämpliga åtgärder i fråg a om social trygghet för andr a personer än arbetstagare. 
 (3) Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för 
social trygghet när anställda eller egenföretagare och deras familjer flyttar inom gemenskapen
1 har vid flera tillfällen ändrats och u ppdaterats med beaktande inte bara av 
utvecklingen på gemenskapsnivå, inklusive domstolens domar, utan även förändringar i 
lagstiftningen på nationell nivå. Sådana faktorer har medverkat  till att göra gemenskapens 
samordningsregler komplexa och omständliga. Därf ör är det väsentligt at t dessa regler ersätts, 
moderniseras och förenklas, så att målet fri rörlighet för personer kan uppnås. 
 (4) Det är nödvändigt att respek tera särdragen i nationell lags tiftning om social trygghet och 
begränsa sig till att utarbeta ett system för samordning. 
 (5) Inom ramen för denna samordning måste likab ehandling i förhållande till olika nationella 
lagstiftningar säkerställas för be rörda personer inom gemenskapen. 
 
                                                
 
1  EGT L 149, 5.7.1971, s. 2. Förordningen senast ä ndrad genom Europaparlamentets och rådets 
förordning (EG) nr 1386/2001 (EGT L 187, 10.7.2001, s. 1). 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 3
(6) Den nära kopplingen mellan la gstiftningen om social  trygghet och de avtalsbestämmelser som 
kompletterar eller ersätter sådan lagstiftni ng och som genom ett beslut av offentliga 
myndigheter blivit obligatoriska eller utvidgats kan leda till krav på samma skydd, såvitt avser 
tillämpningen av dessa bestämmelser, som de t skydd som ges enligt denna förordning. Som 
ett första steg kan erfarenhe terna från medlemsstater som har anmält sådana system 
utvärderas. 
 (7) På grund av de stora skillnad erna mellan de nationella lagstif tningarna när det gäller vilka 
personer som omfattas av de soci ala trygghetssystemen, är det att föredra att det fastställs en 
princip enligt vilken denna förordning ska ll tillämpas på medborgare i en medlemsstat, 
statslösa personer och flyktingar som är bosat ta på en medlemsstats territorium och som 
omfattas eller har omfattats av lagstiftningen om social trygghet i en eller flera medlemsstater 
samt på deras familjemedlemmar och deras efterlevande. 
 (8) Den allmänna principen om likabehandling är av  särskild betydelse för arbetstagare som inte 
är bosatta i den medlemsstat  där de är anställda, bl and annat gränsarbetare. 
 (9) Domstolen har vid flera tillfällen yttrat sig om möjligheten till likabehandling av förmåner, 
inkomster och omständigheter. Denna princip bör uttryckligen antas och utvecklas, samtidigt 
som innehållet och andan i rä ttsliga avgöranden efterlevs. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 4
(10) Principen att behandla vissa omständigheter el ler händelser som har inträffat inom en annan 
medlemsstats territorium som om dessa hade till dragit sig inom territo riet i den medlemsstat 
vars lagstiftning är tillämplig, bör emellertid inte inkräkta på principen om sammanläggning 
av sådana försäkrings- eller anställningspe rioder, perioder som egenföretagare eller 
bosättningsperioder som har fullgjorts enligt en  annan medlemsstats lagstiftning med sådana 
som har fullgjorts enligt den behöriga medlemsst atens lagstiftning. Period er som har fullgjorts 
enligt en annan medlemsstats lagstiftning bör dä rför beaktas endast ge nom att principen om 
sammanläggning av perioder tillämpas. 
 (11) Likställande av omständighete r eller händelser som inträffar i en medlemsstat kan på intet sätt 
göra en annan medlemsstat behörig eller dess lagstiftning tillämplig. 
 (12) Med tanke på proportionaliteten bör ma n se till att principen om likställande av 
omständigheter eller händelser inte leder till följder som inte är berättigade objektivt sett eller till att förmåner av samma slag sammanträffar för samma period. 
 (13) Genom samordningsbestämme lserna måste det garanteras att personer som rör sig inom 
gemenskapen och deras medförsäkrade och efte rlevande får bibehåll a de rättigheter och 
förmåner de har eller håller på att förvärva. 
 (14) Dessa mål måste uppnås i synnerhet genom sammanläggning av alla perioder som beaktas 
enligt de olika nationella lagstiftningarna för förvärv och bibehållande av rätten till förmåner och för beräkningen av dessa förmåner, samt genom utgivande av förmåner till de personer som omfattas av denna förordning. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 5
(15) Personer som rör sig inom gemenskapen må ste omfattas av systemet för social trygghet 
endast i en medlemsstat, för att undvika situationer med flera tillämpliga nationella 
lagstiftningar och de komplikationer detta kan leda till. 
 (16) Inom gemenskapen är det i pr incip inte berättigat att göra rättigheter som rör social trygghet 
avhängiga av de berörda personern as bosättningsort. I särskilda fall, i synnerhet när det gäller 
de särskilda förmåner som är knutna till de n berörda personens ekonomiska och sociala 
situation, bör dock bosättn ingsorten kunna beaktas. 
 
(17) För att så effektivt som möjligt kunna garantera likabehandling för alla personer som är 
yrkesverksamma inom en medlemsstats territorium är det lämpligt att fastställa att lagstiftningen i den medlemsstat inom vars terr itorium den berörda personen förvärvsarbetar 
eller bedriver verksamhet som egenföretagare i regel skall vara den tillämpliga lagstiftningen.  
 
(18) I särskilda situati oner som berättigar till at t andra kriterier tilläm pas måste undantag göras 
från denna allmänna regel. 
 (19) I vissa fall kan moderskaps- och likvärdiga  faderskapsförmåner åtnj utas av modern eller 
fadern och, eftersom för den senare dessa förmån er skiljer sig från föräldraförmåner och kan 
likställas med förmåner vid moderskap i strikt bemärkelse, på så sätt att de utges under de 
första månaderna av ett nyfött barns liv, är  det lämpligt att mode rskaps- och likvärdiga 
faderskapsförmåner regleras tillsammans. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 6
(20) När det gäller förmåner vid sjukdom, mode rskaps- och likvärdiga faderskapsförmåner bör 
försäkrade personer, och deras familjemedlemmar, som är bosatta eller vistas i en annan 
medlemsstat än den behöriga medlemsstaten, ges skydd. 
 (21) Bestämmelserna om förmåner vid sjukdom, moderskaps- och likvärdiga faderskapsförmåner 
har utarbetats mot bakgrund av domstolens rättsp raxis. Bestämmelserna om tillstånd i förväg 
har förbättrats med beaktande av  domstolens relevanta beslut. 
 (22) Den särskilda situation som pensionssöka nde, pensionstagare och deras familjemedlemmar 
befinner sig i gör det nödvändigt att införa bestämmelser för sj ukförsäkring som är anpassade 
till denna situation. 
 (23) Med beaktande av olikheterna mellan de olika nationella systemen är det lämpligt att 
medlemsstaterna, när så är möjligt, sörjer för medicinsk behandling för gränsarbetares familjemedlemmar i den medlemsstat där gränsarbetarna är verksamma. 
 (24) Särskilda bestämmelser måste fastst ällas för att förhindra sammanträffande av 
sjukvårdsförmåner och kontanta sjukvårdsförmå ner när de är av samma typ som de som 
behandlades av domstolen i målen C- 215/99 Jauch och C-160/96 Molenaar, under 
förutsättning att förmånerna täcker samma risk. 
 (25) När det gäller förmåner vi d olycksfall i arbetet och arbetssj ukdomar bör det, för att skyddet 
skall kunna ges, fastställas regl er som omfattar situa tionen för personer som är bosatta eller 
vistas i en annan medlemsstat än den behöriga medlemsstaten. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 7
(26) När det gäller förmåner vid invaliditet bör de t utarbetas ett samordningssystem i vilket hänsyn 
tas till särskilda förhållanden i nationell lags tiftning, särskilt när det gäller erkännande av 
invaliditet och dess förvärrande. 
 (27) Det är nödvändigt att utarbeta  ett system för att bevilja förm åner vid ålderdom och förmåner 
till efterlevande, då den berörd a personen har omfattats av lagstiftningen i en eller flera 
medlemsstater. 
 (28) Det är nödvändigt att fastställa ett pens ionsbelopp, beräknat i enlighet med den metod som 
används för sammanläggning och proportio nell beräkning och som garanteras genom 
gemenskapsrätten, när tillämpningen av nationell  lagstiftning, inklusive bestämmelser om 
minskning, innehållande eller indragning, visa r sig mindre gynnsam än beräkning enligt 
ovannämnda metod.  
 (29) För att skydda migrerande arbetstagare och deras efterlevande mot en alltför snäv tillämpning 
av nationella bestämmelser om minskning, inne hållande eller indragni ng, är det nödvändigt 
att införa bestämmelser som strikt regl erar tillämpningen av dessa bestämmelser. 
 
(30) Såsom domstolen vid upprepade tillfällen ha r slagit fast kan rådet inte anses behörigt att 
fastställa bestämmelser som innebär att samm anträffandet av två eller flera pensioner som 
erhållits i olika medlemsstater begränsas ge nom en minskning av det pensionsbelopp som 
enbart förvärvats enlig t nationell lagstiftning. 
 (31) Enligt domstolen ankommer det på den na tionella lagstiftaren att fastställa sådana 
bestämmelser, med beaktande av att det är geme nskapens lagstiftare som skall fastställa de 
gränser inom vilka de nationella bestämmelser na om minskning, innehållande eller indragning 
skall tillämpas. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 8
(32) För att främja arbetstagares rörlighet är det särs kilt lämpligt att göra det lättare att söka arbete 
i de olika medlemsstaterna; därför är det nödvändigt att säkerställa  en närmare och mer 
effektiv samordning mellan systemen för arbets löshetsförsäkring och arbetsförmedling i alla 
medlemsstater. 
 (33) Det är nödvändigt att denna förordnings tillämpningsområde omfattar lagstadgad förtida 
pension för att på så sätt garantera likabehandling och mö jlighet till export av förmåner 
knutna till förtida pension, liksom utgivande av familje-, sjuk-, moderskaps- och faderskapsförmåner till berörda personer i enlighet med bestämmelserna i denna förordning. Det är emellertid lämpligt att utesluta rege ln om sammanläggning av perioder eftersom 
lagstadgad förtida pension endast finns i ett mycket begränsat antal medlemsstater. 
 (34) Eftersom familjeförmåner har ett mycket st ort tillämpningsområde och erbjuder skydd i såväl 
så kallade klassiska situationer som i andra situationer som är sp ecifika till sin natur, där de 
senare förmånerna har varit föremål för domsto lens domar i de förenade målen C-245/94 och 
C-312/94, Hoever och Zachow, och i mål C- 275/96, Kuusijärvi, är det nödvändigt att 
bestämmelser fastställs för samtliga dessa förmåner. 
 (35) För att kunna undvika oberättigade sammanträ ffande av förmåner är det nödvändigt att 
föreskriva prioriteringsregler när rätt till familjeförmåner föreligger både enligt lagstiftningen i den behöriga medlemsstaten och enligt lagstiftningen i den medlemsstat där 
familjemedlemmarna är bosatta. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 9
(36) Förskott avseende underhållsstöd till barns vå rdnadshavare är förskott som går att återkräva 
och som är avsedda att kompensera för en fö rälders underlåtenhet at t uppfylla sin rättsliga 
underhållsskyldighet till sitt eget barn, vilket är en skyldighet som härrör från familjerätten. 
Därför bör dessa förskott avseende underhållsstöd  inte betraktas som en direkt förmån ur det 
samlade stödet till familjer. Med anledning av dessa särdrag bör samordningsreglerna inte tillämpas avseende sådana underhållsstöd. 
 (37) Så som domstolen vid fler a tillfällen har förklarat, måst e bestämmelser som avviker från 
principen om att socialförsäkringsförmåner kan exporteras tolkas strikt . Detta innebär att de 
endast kan tillämpas på förmåner som uppfylle r särskilda villkor. Dära v följer att kapitel 9 
i avdelning III i denna förordning endast kan tillämpas på förmån er som är både särskilda och 
icke-avgiftsfinansierade och förteckna de i bilaga X till denna förordning. 
 (38) Det är nödvändigt att inrätta en administrativ kommissi on bestående av en 
regeringsföreträdare för varje medlemsstat, som särskilt skall svara för behandlingen av alla 
administrativa frågor eller tolkningsfrågor so m följer av bestämmelserna i denna förordning 
och främja samarbetet mellan medlemsstaterna. 
 (39) Det har visat sig att utvecklingen och användninge n av datoriserad hantering av utbytet av 
information gör det nödvändigt att, under överinseende av admini strativa kommissionen, 
inrätta en teknisk kommission med särski lt ansvar för informationsbehandling. 
 (40) Användningen av datoriserad hantering för utbyte av uppgifter mellan institutionerna 
nödvändiggör bestämmelser för att säkerställa att de handlingar so m utväxlas eller utfärdas på 
elektronisk väg godtas på samma sätt som hand lingar i pappersform. Utbytet bör ske med 
iakttagande av gemenskapens bestämmelser om  skydd för fysiska personer med avseende på 
behandling av personuppgifter och fr i rörlighet för sådana uppgifter. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 10
(41) För att underlätta tillämpningen av samo rdningsbestämmelserna är det nödvändigt att 
fastställa särskilda bestämmelser, i vilka särdragen i nationell lagstiftning beaktas.  
 (42) I enlighet med proportionalitetsprincipen oc h i enlighet med förutsättningen för att kunna 
utsträcka förordningen till att omfatta alla Eu ropeiska unionens medborgare och i syfte att 
finna en lösning som tar hänsyn till eventuella restriktioner förknippade  med särdragen hos de 
system som grundar sig på bosättning, torde de t vara lämpligt med ett särskilt undantag för 
Danmark genom en anteckning i bilaga XI, som begränsar rätten till soci alpension för den nya 
kategori av icke-yrkesverksamma personer som de nna förordning har utst räckts till, på grund 
av särdragen i det danska systemet och mot bakgrund av att dessa pensioner får exporteras 
efter en bosättningsperiod på tio år enligt gäll ande dansk lagstiftning (lagen om pensioner). 
 (43) I enlighet med principen om likabehandling tord e det, på grund av särdragen i den finländska 
lagstiftningen om social trygghet, vara lämplig t med ett särskilt undantag för Finland genom 
en anteckning i bilaga XI, begränsat till nationella pensioner som grundas på bosättning, 
i syfte att säkerställa at t beloppet för den nationella pensione n inte kan understiga beloppet för 
den nationella pension som beräknas som om alla  försäkringsperioder fu llgjorda i en annan 
medlemsstat hade fullgjorts i Finland. 
 (44) Det är nödvändigt att införa en ny föro rdning för att upphäva fö rordning (EEG) nr 1408/71. 
Förordning (EEG) nr 1408/71 måste dock förbli gälla nde och fortsätta att ha rättsverkan för 
vissa gemenskapsrättsakter och avtal i vilk a gemenskapen är part, för att garantera 
rättssäkerheten. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 11
(45) Eftersom målet för den föreslagna åtgärden, nämligen samordnande åtgärder för att garantera 
att rätten till fri rörlighet för personer kan utövas effektivt, inte  i tillräcklig utsträckning kan 
uppnås av medlemsstaterna och de därför på grund av åtgärdens omfattning och verkningar 
bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med 
subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördrage t. I enlighet med proportionalitetsprincipen i 
samma artikel går denna förordning inte utöve r vad som är nödvändigt för att uppnå detta 
mål.  
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.  
AVDELNING I 
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER 
 
Artikel  1 
Definitioner 
 I denna förordning används följande beteckni ngar med de betydelser som här anges: 
 a) arbete som anställd : en verksamhet eller en likvärdig situation som betraktas som sådan vid 
tillämpningen av lagstiftningen om social tryggh et i den medlemsstat där denna verksamhet 
utövas eller denna situation råder. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 12
b) verksamhet  som egenföretagare : en verksamhet eller en likvär dig situation som betraktas som 
sådan vid tillämpningen av lagstiftningen om social trygghet i den medlemsstat där denna 
verksamhet utövas eller denna situation råder. 
 c) försäkrad person : i fråga om de grenar av trygghetssystemen som omfattas av 
bestämmelserna i avdelning III,  kapitlen 1 och 3, varje pe rson som uppfyller villkoren i 
lagstiftningen i den medlemsstat som är behörig enligt bestämmelserna i avdelning II för rätt 
till en förmån, med beaktande av bestämmelserna i denna förordning. 
 d) offentligt anställd : en person som betraktas som offentligt anställd eller behandlas som sådan 
av den medlemsstat till vilken den fö rvaltning som sysselsätter honom hör. 
 e) särskilt system för offentligt anställda : trygghetssystem som skiljer sig från det allmänna 
trygghetssystem som är tillämplig t på anställda i den berörda medlemsstaten och som direkt 
omfattar alla eller vissa kategor ier av offentligt anställda. 
 f) gränsarbetare : en person som har anställning eller be driver verksamhet som egenföretagare 
i en medlemsstat men som är bosatt i en annan medlemsstat, dit personen som regel 
återvänder dagligen eller åt minstone en gång i veckan. 
 g) flykting : skall ha samma innebörd som i artikel 1 i konventionen om fl yktingars rättsliga 
ställning, undertecknad i Genève den 28 juli 1951. 
 h) statslös : skall ha samma innebörd som i artikel 1 i konventione n om statslösa personers 
rättsliga ställning, undertecknad i New York den 28 september 1954. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 13
i) familjemedlem : 
 
1. i) en person  som definieras eller erkänns text en inte rätt redigerad här som 
familjemedlem eller som betecknas som me dlem av hushållet i den lagstiftning 
enligt vilken förmåner utges.  
 
ii) i fråga om vårdförmåner enligt avdeln ing III, kapitel 1 om sjukdom, moderskap 
och liknande faderskapsförmåner, en pe rson som definieras eller erkänns som 
familjemedlem eller som betecknas som medl em av hushållet enligt lagstiftningen 
i den medlemsstat där denne är bosatt. 
 2. Om det i den lagstiftning i en medlemsstat , som är tillämplig en ligt punkt 1, inte görs 
någon skillnad mellan familjemedlemmar och andra personer på vilka den är tillämplig, skall make/maka, minderåriga barn och m yndiga barn som är beroende av underhåll 
betraktas som familjemedlemmar. 
 
3. Om enligt den lagstiftning som är tillä mplig enligt punkterna 1 och 2 en person 
betraktas som familje- eller hushållsmedlem endast om han lever i samma hushåll som den försäkrade personen eller pensionstagaren, skall detta villkor anses uppfyllt när personen i fråga är beroende till sin förs örjning av den försäkrade personen eller 
pensionstagaren. 
 j) bosättning : den ort där en person är  stadigvarande bosatt. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 14
k) vistelse : tillfällig bosättning. 
 
l) lagstiftning : i förhållande till varje medlemsstat, de lagar, författningar och övriga 
tillämpningsbestämmelser som rör de grenar av social trygghet som avses i artikel 3.1. 
 
Beteckningen omfattar inte andra avtalsbestämmels er än de som är avsedda att genomföra en 
försäkringsskyldighet som följer av  de lagar och bestämmelser som avses i föregående stycke 
eller som genom myndighetsbeslut har omvandl ats till tvingande best ämmelser eller fått 
utvidgat tillämpningsområde, förutsatt att den berö rda staten avger en förklaring om detta och 
anmäler detta till Europaparlamentets talman och ordföranden för Europeiska unionens råd. 
Denna förklaring skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning. 
 m) behörig myndighet : varje medlemsstats minister, minist rar eller motsvarande myndighet med 
ansvar för de sociala trygghetssystemen in om hela eller någon del av medlemsstaten. 
 n) administrativa kommissionen : den kommission som avses i artikel 71. 
 o) tillämpningsförordningen : den förordning som avses i artikel 89. 
 p) institution : i förhållande till varje medlemsstat, det organ eller den myndighet som har 
ansvaret för tillämpningen av hela  eller delar av lagstiftningen. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 15
q) behörig institution : 
 
i) den institution hos vilken den berörda pe rsonen är försäkrad vid den tidpunkt då en 
ansökan om förmåner görs, eller 
 ii) den institution från vilken de n berörda personen har eller skul le ha rätt till förmåner, om 
denne eller en eller flera medlemmar av ha ns familj var bosatta i den medlemsstat där 
institutionen finns, eller 
 iii) den institution som har utse tts av den berörda medlemsstat ens behöriga myndighet, eller 
 
iv) när det gäller ett system som gäller arbets givarens ansvar för de förmåner som avses 
i artikel 3.1, antingen arbetsgivaren eller förs äkringsgivaren i fråga, eller, om sådan 
saknas, ett organ eller en myndighet som har utsetts av den berörda medlemsstatens 
behöriga myndighet. 
 r) institution på bosättningsorten och institution på vistelseorten : den institution som är behörig 
att utge förmåner på den ort där den berörda personen är bosatt och den institution som är behörig att utge förmåner på den ort där den berörda personen vistas , enligt den lagstiftning 
som institutionen tillämpar eller, när ingen så dan institution finns, den institution som utsetts 
av berörda medlemsstat ens behöriga myndighet. 
 s) behörig medlemsstat : den behöriga medlemsstat där de n behöriga institutionen finns. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 16
t) försäkringsperiod : avgiftsperioder, anställningsperiode r eller perioder av verksamhet som 
egenföretagare, såsom de definieras eller er känns som försäkringsperi oder i den lagstiftning 
enligt vilken de har fullgjorts eller betraktas som fullgjorda, och alla perioder som behandlas som sådana, om de enligt den lagstiftningen er känns som likvärdiga med försäkringsperioder. 
 u) anställningsperiod eller period som egenföretagare : perioder som definieras eller erkänns 
som sådana i den lagstiftning enligt vilken de har fullgjorts, och alla perioder som behandlas 
som sådana, om de enligt den lagstiftningen er känns som likvärdiga med anställningsperioder 
eller perioder som egenföretagare. 
 v) bosättningsperiod : perioder som definieras eller erkänns  som sådana i den lagstiftning enligt 
vilken de har fullgjorts eller betraktas som fullgjorda. 
 w) pension : omfattar inte endast pensioner utan även  engångsbelopp som kan ersätta pensioner, 
utbetalningar i form av ersättning för avgi fter samt, om inget annat föreskrivs i 
bestämmelserna i avdelning III, uppräkningar eller tilläggsbidrag. 
 x) förmån vid förtida pensionering : alla kontantförmåner som inte är förmåner vid arbetslöshet 
och förtida förmåner vid ålderdom som från och med en bestämd ålder utges till en arbetstagare som har minskat sin yrkesverksam het, upphört att vara yrkesverksam eller för 
tillfället inte är yrkesverksam, fram till den ålder då denne kan få ålderspension eller förtida pension, och vilka inte innebär nå got krav på att stäl la sig till arbetsförmedlingens förfogande 
i den behöriga staten. En förtida förmån vid ålde rdom är en förmån som utges före den ålder 
som normalt krävs för rätt till pension och som antingen utges även när denna ålder har uppnåtts, eller ersätts med en annan förmån vid ålderdom. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 17
y) dödsfallsersättning : ett engångsbelopp som utbetalas vid dödsfall, med undantag av de 
engångsbelopp som avses i w. 
 z) familjeförmån : alla förmåner och kontantförmåner som är avsedda att kompensera för en 
familjs utgifter, exklusive förskott avseende unde rhållsstöd till barns vårdnadshavare samt de 
särskilda bidrag vid barns födelse oc h vid adoption som anges i bilaga I. 
 
Artikel 2 
Personkrets 
 1. Denna förordning skall tillämpas på alla som är medborgare i en medlemsstat, statslösa och 
flyktingar som är bosatta i en medlemsstat och so m omfattas eller har omfattats av lagstiftningen i 
en eller flera medlemsstater, samt deras familjemedlemmar och efterlevande.  2. Denna förordning skall dessutom tillämpas på ef terlevande till personer som har omfattats av 
lagstiftningen i en eller flera medlemsstater, oavsett dessa personers medborgarskap, om deras 
efterlevande är medborgare i en me dlemsstat eller är statslösa eller flyktingar som är bosatta i en 
medlemsstat. 
 
Artikel 3 
Sakområden 
 1. Denna förordning skall tillämpas på all lagsti ftning om de grenar av den sociala tryggheten 
som rör  a) förmåner vid sjukdom,  b) förmåner vid moderskap och li kvärdiga förmåner vid faderskap, 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 18
c) förmåner vid invaliditet, 
 
d) förmåner vid  ålderdom, 
 e) förmåner till efterlevande,  f) förmåner vid  olycksfall i arbetet och arbetssjukdom, 
 g) dödsfallsersättningar,  h) förmåner vid  arbetslöshet, 
 i) förmåner vid  förtida pensionering, 
 j) familjeförmåner.  2. Om inte annat föreskrivs i bilaga XI skall denna förordning tillämpas på alla allmänna och 
särskilda system för social trygghet, oavsett om de är avgiftsfinansierade eller inte, och system där 
en arbetsgivares eller en re dares skyldigheter regleras. 
 3. Denna förordning skall också tillämpas på  de särskilda icke-avgiftsfinansierade 
kontantförmåner som omfattas av artikel 70.   
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 19
4. Bestämmelserna i avdelning III skall dock in te påverka tillämpningen av medlemsstaternas 
lagstiftning om redares ansvar. 
 5. Denna förordning skall inte tillämpas på social hjälp eller medicinsk hjälp eller förmåner till 
offer för krig eller dess följder.  
Artikel 4 
Likabehandling 
 Om inte annat föreskrivs i denna förordning, sk all de personer på vilka denna förordning skall 
tillämpas ha samma rättigheter och skyldigheter enligt en medlemsstats lagstiftning som denna 
medlemsstats egna medborgare.  
Artikel 5 
Likvärdiga förmåner, inkomster, omständigheter eller händelser 
 Om inte annat följer av denna förordning och med beaktande av de särskilda tillämpningsbestämmelserna  skall följande gälla: 
 a) Om enligt den behöriga medlemsstatens la gstiftning förmånerna från det sociala 
trygghetssystemet eller andra inkomster har vi ssa rättsverkningar, skall de relevanta 
bestämmelserna i den lagstiftningen också tilläm pas på motsvarande förmåner som förvärvats 
enligt en annan medlemsstats la gstiftning, eller på inkomster som förvärvats i en annan 
medlemsstat. 
 b) Om enligt den behöriga medlemsstatens la gstiftning rätts verkningar uppstår genom vissa 
omständigheter eller händelser, skall den medlemsstaten beakta  liknande omständigheter eller 
händelser som inträffar inom en annan medlemsst ats territorium som om dessa hade inträffat 
inom det egna territoriet. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 20
Artikel 6 
Sammanläggning av perioder 
 Om inte annat följer av denna förordning, skall de n behöriga institutionen i en medlemsstat enligt 
vars lagstiftning  – erhållande, bibehållande eller åt erfående av rätt till förmåner,  
 – täckning genom annan lagstiftning eller  
 – tillgång till eller undantag från obligatoris k eller frivillig försäkring eller frivillig 
fortsättningsförsäkring, 
 – villkoras av att försäkrings-, anställnings- el ler bosättningsperioder har fullgjorts, i nödvändig 
utsträckning beakta perioder so m har fullgjorts enligt lagstiftningen i en annan medlemsstat 
som om de vore perioder som fullgjorts enligt den lagstiftning som institutionen tillämpar. 
 
Artikel 7 
Upphävande av krav på bosättning 
 Om annat inte föreskrivs i denna förordni ng, skall kontantförmåner enligt en eller flera 
medlemsstaters lagstiftning eller enligt denna förordni ng inte minskas, ändras, hållas inne, dras in 
eller förverkas med anledning av att mottagaren eller dennes familjemedlemmar är bosatta i en 
annan medlemsstat än den där institutione n med ansvar för betalningen är belägen. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 21
Artikel 8 
Förhållande mellan denna förordning  och andra samordningsinstrument 
 1. Inom sitt tillämpningsområde skall denna fö rordning ersätta alla konventioner om social 
trygghet som är tillämpliga mellan medlemsstaterna . Vissa bestämmelser i de konventioner om 
social trygghet som ingåtts av medlemsstaterna i nnan denna förordning börjar tillämpas skall dock 
fortsätta att tillämpas, under förutsättning att de  är mer gynnsamma för förmånstagarna eller följer 
av specifika historiska förhålla nden och har tidsbegränsad verkan. Dessa bestämmelser måste föras 
in i bilaga II för att de skall fortsätta att gälla. Om det av objektiva skäl inte är möjligt att utvidga 
några av bestämmelserna till att omfatta samtliga personer som förordningen är tillämplig på skall 
detta anges.  2. Två eller flera medlemsstater får vid behov ingå konventioner med varandra som bygger på 
denna förordnings principer och anda. 
 
Artikel 9 
Medlemsstaternas förklaringar om denna förordnings tillämpningsområde 
 1. Medlemsstaterna skall till Europeiska ge menskapernas kommission skriftligen anmäla 
de förklaringar som avses i artikel 1 led l, den la gstiftning och de system som avses i artikel 3, de 
konventioner som ingåtts som avses i artikel 8.2 och de minimiförmåner som avses i artikel 58 samt 
de ändringar i sak som företas senare. I anmälni ngarna skall anges tidpunkten för ikraftträdandet av 
lagstiftningen och systemen i fråga eller, när det gäller de förklaringa r som avses i artikel 1 – led l, 
den tidpunkt från och med vilken denna förordning  skall tillämpas på de särskilda system som 
anges i medlemsstaternas förklaringar.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 22
2. Dessa anmälningar skall årligen överlämnas till Europeiska gemenskapernas kommission och 
offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning. 
 
Artikel 10 
Förhindrande av sammanträffande av förmåner 
 Denna förordning skall inte, om inte annat föreskri vs, kunna åberopas för att erhålla eller bevara en 
rätt till flera förmåner av samma slag fö r samma period av obligatorisk försäkring. 
 
 
AVDELNING II 
FASTSTÄLLANDE AV TILLÄ MPLIG LAGSTIFTNING  
 
Artikel 11 
Allmänna bestämmelser 
 1. De personer som denna förordning tillämpas på  skall omfattas av endast en medlemsstats 
lagstiftning. Denna lagstiftning skall fast ställas i enlighet med denna avdelning. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 23
2. Vid tillämpningen av denna avdelning skall de personer som med anledning av sitt arbete som 
anställd eller sin verksamhet som egenföretagare erhåller en  kontantförmån anses utöva denna 
verksamhet. Detta skall inte gälla ersättning i form av pensioner vid invalidi tet, ålderdom eller till 
efterlevande eller ersättning i form  av pension vid olycksfall i arbete t eller arbetssjuk domar och inte 
heller kontanta sjukvårdsförmåner  som är obegränsade i tid. 
 
3. Om inget annat följer av artiklarna 12 −16, skall 
 
a) en person som har anställning eller bedriver verksamhet som egenföretagare i en medlemsstat 
omfattas av lagstiftningen i den medlemsstaten, 
 b) en offentligt anställd omfattas av lagstiftnin gen i den medlemsstat till vilken den förvaltning 
som sysselsätter denne hör, 
 c) en person som erhåller arbetslöshetsersättning i enlighet med artikel 65 enligt lagstiftningen i 
den medlemsstat där denne är bosatt omfa ttas av den medlemsstatens lagstiftning, 
 
d) en person som är inkallad eller återinkallad ti ll militärtjänstgöring eller civil tjänstgöring i en 
medlemsstat omfattas av lagstiftningen i den medlemsstaten, 
 
e) en person på vilken a −d inte är tillämpliga omfattas av lagstiftningen i den medlemsstat där 
denne är bosatt, utan att det påverkar  tillämpningen av andra bestämmelser i  denna förordning 
enligt vilka personen har rätt ti ll förmåner enligt lagstiftningen i en eller flera andra 
medlemsstater. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 24
4. Vid tillämpningen av denna avdelning skall en verksamhet som normalt utförs av en anställd 
eller en egenföretagare ombord på ett havsgående  fartyg som för en medlemsstats flagg betraktas 
som arbete utfört i denna medlemsstat. Dock ska ll den som är anställd på ett fartyg under en 
medlemsstats flagg och som får sin lön för denna ve rksamhet från ett företag eller en person som 
har sitt säte eller är bosatt i en annan medlem sstat, omfattas av den sistnämnda medlemsstatens 
lagstiftning, om han är bosatt i den staten. Det företag eller den person som betalar lönen skall 
betraktas som arbetsgivare vid ti llämpningen av den lagstiftningen. 
 
Artikel 12 
Särskilda bestämmelser  
 1. En person som är anställd i en medlemsstat hos en arbetsgivare som normalt bedriver sin 
verksamhet där skall, när personens arbetsgivare sänder ut denne för att för arbetsgivarens räkning 
utföra ett arbete i en annan medlemsstat, fort satt omfattas av lagstift ningen i den förstnämnda 
medlemsstaten, under förutsättning a tt detta arbete inte förväntas va ra längre än 24 månader och att 
personen inte sänds ut för att ersätta någon annan person. 
 2. En person som normalt bedriver verksamhet so m egenföretagare i en medlemsstat och som 
skall bedriva liknande verksamhet i en annan medlemsstat, skall fortsätta att omfattas av 
lagstiftningen i den förstnämnda medlemsstaten, under förutsättning att verksamheten inte förväntas 
vara längre än 24 månader. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 25
Artikel 13 
Verksamhet i två eller flera medlemsstater 
 1. En person som normalt arbetar som anställd i tv å eller flera medlemsstater skall omfattas av 
 a) lagstiftningen i den medlemsstat där han är bosatt, om han utför en väsentlig del av sitt arbete 
i den medlemsstaten eller om han är anställd av  flera företag eller av flera arbetsgivare som 
har sitt säte eller har sin verksa mhet i olika medlemsstater, eller 
 
b) lagstiftningen i den medlemsstat där det före tag eller den arbetsgiva re som sysselsätter honom 
har sitt säte eller har sin verksamhet, om han in te utför en väsentlig del av sitt arbete i den 
medlemsstat där han är bosatt. 
 2. En person som normalt bedriver verksamhet  som egenföretagare i två eller flera 
medlemsstater skall omfattas av  a) lagstiftningen i den medlemsstat där han är bos att, om han bedriver en  väsentlig del av sin 
verksamhet i denna medlemsstat, eller 
 b) lagstiftningen i den medlemsstat där hans verksamhets huvudsakliga intressen finns, om han 
inte är bosatt i en av de medlemsstater där ha n bedriver en väsentlig del av sin verksamhet. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 26
3. En person som normalt arbetar som anställd oc h bedriver verksamhet som egenföretagare i 
olika medlemsstater skall omfattas av lagstiftningen  i den medlemsstat där han har anställning eller, 
om han bedriver verksamhet i två eller flera me dlemsstater, av den lagstiftning som fastställs i 
enlighet med punkt 1.  4. En person som är offentligt anställd i en medl emsstat och som samtidigt arbetar som anställd 
och/eller bedriver verksamhet som egenföretaga re i en eller flera andra medlemsstater, skall 
omfattas av lagstiftningen i den medlemsstat till v ilken den förvaltning som sysselsätter honom hör. 
 
5. De personer som avses i punkterna 1 −4 skall vid tillämpningen av den lagstiftning som 
fastställs i enlighet med dessa bestämmelser behandlas som om de arbetar som anställda eller 
bedriver verksamhet som egenföretagare i den berö rda medlemsstaten samt får alla sina inkomster 
därifrån. 
 
Artikel 14 
Frivillig försäkring eller friv illig fortsättningsförsäkring 
 
1. Artiklarna 11 −13 skall inte tillämpas på friv illig försäkring eller frivillig 
fortsättningsförsäkring, utom i de fall då det i en  medlemsstat, för någon av de grenar som avses i 
artikel 3.1, bara finns ett system för frivillig försäkring. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 27
2. När en person enligt lagstiftn ingen i en medlemsstat omfattas av en obligatorisk försäkring i 
den medlemsstaten, får denna person inte i en annan medlemsstat omfattas av en frivillig försäkring 
eller frivillig fortsättningsförsäkr ing. I samtliga övriga fall där de t för en viss gren går att välja 
mellan flera system för frivillig försäkring eller frivillig fortsättningsförsäkring skall den berörda 
personen endast anslutas till det system denne har valt. 
 3. När det gäller förmåner vid invaliditet och ålde rdom samt förmåner för efterlevande, får dock 
den berörda personen anslutas till en frivillig försäkring eller friv illig fortsättningsförsäkring i en 
medlemsstat, även om han automatiskt omfattas av en annan medlemsstats lagstiftning, om han vid 
något tillfälle under sitt tidigare  yrkesliv har omfattats av la gstiftningen i den förstnämnda 
medlemsstaten på grund av eller till följd av arbete som anställd eller verksamheten som 
egenföretagare och om sådan dubbel försäkring uttryckligen eller unde rförstått medges enligt 
lagstiftningen i den förstnämnda medlemsstaten.  4. Om rätten till frivillig försäkring eller frivillig fortsättningsförsäkring enligt lagstiftningen i en medlemsstat villkoras av att mottagaren är bosatt i den medlemsstaten, skall likabehandling av bosättning i en annan medlemsstat enligt artikel 5 b enbart tillämpas på personer som vid något 
tillfälle tidigare omfa ttats av lagstiftningen i den första medl emsstaten på grundval av att de arbetat 
som anställda eller bedrivit verksamhet som egenföretagare. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 28
Artikel 15 
Europeiska gemenskapernas extraanställda 
 Europeiska gemenskapernas extraanställda får välja  att omfattas av lagstift ningen i den medlemsstat 
där de är anställda, den medlemsst ats lagstiftning av vilken de se nast omfattades eller lagstiftningen 
i den medlemsstat i vilken de är medborgare, när det gäller andra bestämme lser än de som gäller 
familjeförmåner som beviljas enligt anställningsv illkoren för dessa personer. Denna rätt att välja får 
bara utnyttjas en gång och gäller från och med den dag då anställningen påbörjas. 
 
Artikel 16 
Undantag från bestämmelserna i artiklarna 11 −15 
 
1. Två eller flera medlemsstater, dessa medlemsst aters behöriga myndigheter eller de organ som 
utses av dessa myndigheter får komma överens om att föreskriva undantag från bestämmelserna i 
artiklarna 11 −15 till förmån för vissa pe rsoner eller persongrupper. 
 
2. En person som uppbär en pension eller flera pe nsioner enligt la gstiftningen i en eller flera 
medlemsstater och som är bosatt i en annan me dlemsstat, får på egen begäran undantas från 
tillämpningen av lagstiftningen i den sistnämnda medlemsstaten, om han inte omfattas av denna 
lagstiftning med anledning av anställning eller verksamhet som egenföretagare. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 29
AVDELNING III 
SÄRSKILDA BESTÄMMELSER OM  OLIKA FÖRMÅNSKATEGORIER 
  
KAPITEL 1 
Förmåner vid sjukdom, moderskaps- oc h likvärdiga faderskapsförmåner 
 
Avsnitt 1
 
Försäkrade personer och deras familjemedlemmar,  
med undantag av pensionstagare och deras familjemedlemmar 
 
Artikel 17 
Bosättning i en annan medlemsstat  än den behöriga medlemsstaten 
 En försäkrad person eller dennes familjemedlemmar, som är bosatta i en annan medlemsstat än den 
behöriga medlemsstaten, skall i bosättningsmedlemsst aten få de vårdförmåner som för den behöriga 
institutionens räkning utges av in stitutionen på bosättningsorten i enlighet med den lagstiftning som 
institutionen tillämpar, som om de vore  försäkrade enligt denna lagstiftning. 
 
Artikel 18 
Vistelse i den behöriga medlemsstaten när bosättningen är i en annan medlemsstat – 
särskilda bestämmelser för gränsarbetares familjemedlemmar 
 1. Om inte annat följer av punkt 2 skall den försäkrade personen och dennes familjemedlemmar 
som avses i artikel 17 även ha rätt till vårdförm åner under vistelse i de n behöriga medlemsstaten. 
Vårdförmånerna skall utges av den behöriga institutionen och på denna institutions bekostnad, i enlighet med bestämmelserna i den lagstiftning som den tillämpar, som om de berörda personerna vore bosatta i den medlemsstaten.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 30
2. En gränsarbetares familjemedlemmar skall ha  rätt till vårdförmåner under vistelse i den 
behöriga medlemsstaten om inte den medlemsstaten  är förtecknad i bilaga III. Då skall en 
gränsarbetares familjemedlemmar ha rätt till vård förmåner i den behöriga medlemsstaten enligt de i 
artikel 19.1 fastställda villkoren  
Artikel 19 
Vistelse utanför den behöriga medlemsstaten 
 1. Om inte annat följer av punkt 2 skall en försäkrad person och dennes familjemedlemmar som 
vistas i en annan medlemsstat än den behöriga me dlemsstaten ha rätt till de vårdförmåner som av 
medicinska skäl blir nödvändiga under vistelse n med beaktande av förmånernas karaktär och 
vistelsens förväntade längd. Dessa förmåner skal l för den behöriga institutionens räkning utges av 
institutionen på vistelseorten i enlighet med den lagstiftning som den tillämpar, som om de berörda 
personerna vore försäkrade enligt denna lagstiftning. 
 
2. Den administrativa kommissionen skall fastställa  en förteckning över vårdförmåner som, för 
att de skall kunna utges under en vistelse i en annan medlemsstat, av  praktiska skäl förutsätter en i 
förväg upprättad överenskommelse mellan den berörda personen och den institution som 
tillhandahåller vården. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 31
Artikel 20 
Resa i syfte att erhålla vårdförmåner – tillstånd till lämplig 
behandling utanför bosättningsmedlemsstaten 
 1. Om inte annat följer av denna förordning skal l en försäkrad person, som reser till en annan 
medlemsstat för att erhålla vårdförmåner under vi stelsen där söka tillstånd från den behöriga 
institutionen.  2. En försäkrad person som av den behöriga instit utionen fått tillstånd att resa till en annan 
medlemsstat i syfte att där få den vård som är lämplig med hänsyn till hans hälsotillstånd, skall 
erhålla de vårdförmåner som för den behöriga institutionens räkning utges av institutionen på vistelseorten i enlighet med bestämmelserna i den lagstiftning som institutionen tillämpar, som om personen vore försäkrad enligt denna lagstiftning. Tillstånd skall beviljas om den behandling det gäller finns bland de förmåner som tillhandahåll s enligt lagstiftningen i den medlemsstat där den 
berörda personen är bosatt och denna behandling in te kan ges inom den tid som är medicinskt 
försvarbar, med hänsyn till personens aktuella hälsotillstånd och sjukdomens sannolika förlopp. 
 3. Punkterna 1 och 2 skall också tillämpas på  en försäkrad persons familjemedlemmar. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 32
4. Om en försäkrad persons familjemedlemmar är bosatta i en annan medlemsstat än den där 
den försäkrade personen är bosatt, och denna me dlemsstat har valt kostnad sersättning på grundval 
av fasta belopp, skall kostnaderna för sådana vårdförmåner som avses i punkt 2 betalas av 
institutionen på familjemedlemmarnas bosättn ingsort. Vid tillämpningen av punkt 1 skall 
institutionen på familjemedlemmarnas bosättningsort i detta fall anses vara den behöriga institutionen.  
Artikel 21 
Kontantförmåner 
 1. En försäkrad person eller dennes familjemedlemma r, som är bosatta eller vistas i en annan 
medlemsstat än den behöriga medlemsstaten, har rätt att erhålla kontantför måner från den behöriga 
institutionen enligt den lagstiftning som den tillämpar. Efter överenskommelse mellan den behöriga institutionen och institutionen på bosättnings- eller vistelseorten få r dessa förmåner dock utbetalas 
av institutionen på bosättn ings- eller vistelseorten på den behöriga institutionens bekostnad enligt 
lagstiftningen i den behöriga medlemsstaten.  2. Den behöriga institutionen i en medlemsstat, i va rs lagstiftning det före skrivs att beräkningen 
av kontantförmåner skall utgå från en genomsnittlig inkomst eller en genomsnittlig avgiftsgrund, skall fastställa den genomsnittliga inkomsten el ler den genomsnittliga avgiftsgrunden enbart på 
grundval av faktiskt uppburna inkomster, eller på de avgiftsgrunder som tillämpas under de perioder 
som fullgjorts enligt den nämnda lagstiftningen.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 33
3. Den behöriga institutionen i en medlemsstat i vars  lagstiftning det föreskrivs att beräkningen 
av kontantförmåner skall utgå från en standardinko mst skall beakta enbart standardinkomsten eller, 
i förekommande fall, den genomsnittliga standardi nkomst som avser de perioder som fullgjorts 
enligt denna lagstiftning.  4. Bestämmelserna i punkterna 2 och 3 skall även ti llämpas i de fall då de t i den lagstiftning som 
tillämpats av den behöriga institutionen har fastst ällts en bestämd referensperiod som helt eller 
delvis motsvarar de perioder som den berörda pers onen har fullgjort enligt la gstiftningen i en eller 
flera andra medlemsstater. 
 
Artikel 22 
Pensionssökande 
 1. En försäkrad person som när en ansökan om pe nsion inlämnas eller under handläggningen av 
ansökan förlorar rätten till vårdförmåner enligt lagstiftningen i den senast  behöriga medlemsstaten, 
skall även fortsättningsvis ha rätt  till vårdförmåner en ligt lagstiftningen i den medlemsstat där han 
är bosatt, under förutsättni ng att han uppfyller försäkringsvi llkoren i lagstiftningen i den 
medlemsstat som avses i punkt 2. Rätten till vårdförmåner i bosättningsmedlemsstaten gäller även den pensionssökandes familjemedlemmar.  2. Utgifterna för vårdförmånerna skall betalas av  den medlemsstats institution som vid beviljad 
pension skulle bli behör ig enligt artiklarna 23 −25. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 34
Avsnitt 2  
Pensionstagare och deras familjemedlemmar 
 
Artikel 23 
Rätt till vårdförmåner enligt lagstiftningen i bosättningsmedlemsstaten 
 En person som erhåller en pension eller flera pe nsioner enligt lagstiftni ngen i två eller flera 
medlemsstater, varav en är den me dlemsstat där denne är bosatt, oc h som har rätt till vårdförmåner 
enligt lagstiftningen i denna medlemsstat, skall, tillsammans med sina familjemedlemmar, erhålla 
sådana vårdförmåner från, och på bekostnad av, institutionen på bosättningsorten som om personen endast vore berättigad till pension en ligt lagstiftningen i den medlemsstaten. 
 
Artikel 24 
Ingen rätt till vårdförmåner enligt la gstiftningen i bosättningsmedlemsstaten 
 1. En person som erhåller pension enligt lagstiftningen i en eller flera medlemsstater och som 
inte har rätt till vårdförmåner enligt lagstiftningen i den medlemsstat där denne är bosatt, skall ändå 
få sådana förmåner för egen del och för sina fa miljemedlemmar om personen skulle vara berättigad 
till detta enligt lagstiftningen i den medlemsstat, elle r i minst en av de medlemsstater, som skulle ha 
behörighet i fråga om pensionen om personen vore  bosatt i den medlemsstaten. Vårdförmåner skall 
utges på bekostnad av den institution som avses i punkt 2 av institutionen på bosättningsorten, som 
om personen vore berättigad till pension och vårdförmåner enligt lagstiftningen i den medlemsstaten.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 35
2. I de fall som avses i punkt 1 skall följande be stämmelser tillämpas för att fastställa vilken 
institution det åligger att betala  kostnaderna för vårdförmånerna: 
 a) Om pensionstagaren har rätt till vårdförmåner enligt endast en medlem sstats lagstiftning skall 
kostnaderna betalas av denna medlemsstats behöriga institution. 
 b) Om pensionstagaren har rätt till vårdförm åner enligt två elle r flera medlemsstaters 
lagstiftning, skall kostnaderna betalas av den behöriga institutionen i den medlemsstat vars 
lagstiftning personen i fråga har omfattats av under längst tid. Om tillämpningen av denna regel leder till att flera institutioner är betaln ingsskyldiga, skall kostnaden betalas av den 
institution som tillämpar den lagstiftning som pensionstagaren senast har omfattats av. 
 
Artikel 25 
Pension enligt lagstiftningen i en eller flera andr a medlemsstater än bosä ttningsmedlemsstaten om 
rätt till vårdförmåner föreligger i den senare medlemsstaten 
 Om en person som erhåller pension eller pensi oner enligt lagstiftningen i en eller flera 
medlemsstater är bosatt i en medlemsstat enligt vars  lagstiftning rätten till vårdförmåner inte är 
beroende av försäkring, eller av arbete som anstä lld eller verksamhet som egenföretagare, och ingen 
pension erhålls från den medlemsstaten, skall kostnaderna för vårdförmåner för den berörda 
personen och dennes familjemedlemmar betalas av den av medlemsstatens institutioner som i enlighet med artikel 24.2 är behörig med avseende  på dennes pensioner, i den utsträckning som 
pensionstagaren och dennes familjemedlemmar skulle ha haft rätt till dessa vårdförmåner om de vore bosatta i den medlemsstaten. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 36
Artikel 26 
Pensionstagarens eller dennes familjemedlemmars vistelse i en annan medlemsstat än den där de är 
bosatta – vistelse i den behöriga medlemsstat en – tillstånd till nödvändig behandling utanför 
bosättningsmedlemsstaten 
 Familjemedlemmar till en person som erhåller en pension eller flera pensioner enligt lagstiftningen i en eller flera medlemsstater skall, om de är bos atta i en annan medlemsstat  än pensionstagaren, ha 
rätt till vårdförmåner från institutionen på sin bosättningsort, enlig t den lagstiftning som 
institutionen tillämpar, förutsatt att pensionstagare n har rätt till vårdförmåner enligt lagstiftningen i 
en medlemsstat. Kostnaderna skall betalas av den behöriga institution som ansvarar för kostnader för vårdförmåner som pensionstagaren erhåller i sin bosättningsmedlemsstat. 
 
Artikel 27 
Pensionstagarens eller dennes familjemedlemmars vistelse i en annan medlemsstat än den där de är 
bosatta  
 1. Artikel 19 skall också tillämpas på en person som erhåller en pension eller flera pensioner 
enligt lagstiftningen i en eller flera medlemsstat er, och som har rätt till vårdförmåner enligt 
lagstiftningen i en av de medlemsstater som utge r pensionen eller pensionerna, eller på dennes 
familjemedlemmar när de vistas i en annan medlemsstat än den där de är bosatta.  2. Artikel 18.1 skall också tillämpas på persone r som avses i punkt 1, när de vistas i den 
medlemsstat där den behöriga institution ligger som är ansvarig för kostnaderna för vårdförmåner 
som pensionstagaren erhåller i sin bosättningsme dlemsstat och denna medlemsstat har valt detta 
alternativ och tagits upp i förteckningen i bilaga IV. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 37
3. Artikel 20 skall också tillämpas på en pensionstagare och/eller de av dennes 
familjemedlemmar som vistas i en annan medlemsstat  än den i vilken de är bosatta för att där 
erhålla den behandling som är lämp lig med hänsyn till deras tillstånd. 
 4. Om inte annat föreskrivs i punkt 5 skall kos tnaderna för vårdförmåner enligt punkterna 1 −3 
betalas av den behöriga instit ution som ansvarar för kostnader för vårdförmåner som 
pensionstagaren erhåller i sin bosättningsmedlemsstat. 
 5. De kostnader för vårdförmåner som avses i punkt 3 skall betalas av institutionen på 
pensionstagarens eller familjemedlemmarnas bosättningsort, om dessa personer är bosatta i en medlemsstat som valt kostnadsersättning på grundval av fasta belopp. Institutionen på 
pensionstagarens eller familjemedlemmarnas bosättn ingsort skall i så fall vid tillämpning av punkt 3 
anses vara den behöriga institutionen.  
Artikel 28 
Särskilda bestämmelser för pensionstaga re som tidigare varit gränsarbetare  
 1. En gränsarbetare som går i pension har rätt a tt även i fortsättningen få vårdförmåner vid 
sjukdom i den medlemsstat där denne senast arbeta t som anställd eller be drivit verksamhet som 
egenföretagare, i den utsträckning det rör sig om fortsatt behandling som inletts i denna 
medlemsstat. Med "fortsatt behandling" avses fort satt utredning, diagnostise ring och behandling av 
en sjukdom.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 38
2. En pensionstagare som under de sista fem åren innan rätt till ålderspension eller 
invalidpension föreligger i minst två år i egenskap  av gränsarbetare arbe tat som anställd eller 
bedrivit verksamhet som egenföretagare skall ha rätt till vårdförmåner i den medlemsstat där han senast i egenskap av gränsarbetare, om denna medlemsstat och den medlemsstat där den behöriga 
institution är belägen som är ansvarig för kostnad erna för de vårdförmåner som pensionstagaren har 
rätt till i sin bosättningsmedlemsstat , har valt detta alternativ och bå da är förtecknade i bilaga V. 
 3. Punkt 2 skall också tillämpas på familjemedlemmar till en tidigare gränsarbetare, eller dennes 
efterlevande, om de, under den tid som avses i punkt 2, hade rätt till vårdförmåner enligt 
artikel 18.2, även om gränsarbetaren avlidit före pe nsioneringen, om denne under åtminstone två år 
av de sista fem åren före sin död i egenskap av gränsarbetare arbetat som anställd eller bedrivit 
verksamhet som egenföretagare.  4. Punkterna 2 och 3 skall tillämpas tills de n berörda personen börjar omfattas av en 
medlemsstats lagstiftning till följd av anställning eller verksamhet som egenföretagare.  
5. Kostnaderna för vårdförmåner enligt punkterna 1 −3 skall betalas av den behöriga institution 
som ansvarar för kostnader för vårdförmåner som pe nsionstagaren eller dennes efterlevande erhåller 
i respektive bosättn ingsmedlemsstat. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 39
Artikel 29 
Kontantförmåner till pensionstagare  
 1. Den behöriga institutionen i den medlemsstat dä r den behöriga institutio n ligger som ansvarar 
för kostnader för vårdförmåner som pensionstagaren erhåller i sin bosättningsmedlemsstat, skall 
betala ut kontantförmåner till en person som får pension eller pensioner enligt lagstiftningen i en 
eller flera medlemsstater. Artik el 21 skall också tillämpas. 
 2. Bestämmelsen i punkt 1 skall också tillämpa s på en pensionstagares familjemedlemmar. 
 
Artikel 30 
Avgifter som skall betalas av pensionstagare 
 
1. Den institution i en medlemsstat som enligt den lagstiftning som institutionen tillämpar skall 
göra avdrag från pensionen för a tt täcka avgifter för att erhålla  sjukförmåner, moderskap- och 
likvärdiga faderskapsförmåner får begära och åter kräva sådana avgifter, beräknade i enlighet med 
den lagstiftning som den tillämpar endast om en in stitution i den berörda medlemsstaten skall betala 
kostnaderna för de förmåner so m utges enligt artiklarna 23–26. 
 2. När, i de fall som anges i artikel 25, inbetaln ing av avgifter eller li knande betalningar enligt 
lagstiftningen i den medlemsstat där den berörda pe nsionstagaren är bosatt utgör en förutsättning 
för att erhålla sjukvårdsförmåner, moderskaps- och likvärdiga faderska psförmåner får dessa avgifter 
inte krävas in på grundval av bosättningen.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 40
Avsnitt 3  
Gemensamma bestämmelser 
 
Artikel 31 
Allmän bestämmelse 
 
Artiklarna 23 −30 skall inte tillämpas på en pensionstagare eller dennes familjemedlemmar om 
personen i fråga har rätt till förmåner enligt en medlemsstats lagstiftning på grund av arbete som 
anställd eller verksamhet som egenföretagare. I ett sådant fall skall den berörda personen vid 
tillämpningen av detta kapite l omfattas av artiklarna 17 −21. 
 
Artikel 32 
Prioritering av rätten till vårdförmåner − särskild bestämmelse om familjemedlemmars rätt till 
förmåner i bosättningsmedlemsstaten 
 1. En självständig rätt till vårdförmåner på  grundval av en medlemsstats lagstiftning eller  
bestämmelserna i detta kapitel skall ha företr äde framför en härledd rätt till förmåner för 
familjemedlemmar. En härledd rätt till vårdförmåner skall dock ha företräde framför en självständig 
rätt, när den självständiga rätten  i bosättningsmedlemsstaten direkt  och uteslutande grundar sig på 
den berörda personens bosättning i den medlemsstaten.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 41
2. Om en försäkrad persons familjemedlemmar är bosatta i en medlemsstat enligt vars 
lagstiftning rätten till vårdförmåner inte är a vhängig av försäkring, arbete som anställd eller 
verksamhet som egenföretagare, skall vårdfö rmåner utges på bekostnad av den behöriga 
institutionen i den medlemsstat där de är bosa tta, om maken eller den person som vårdar den 
försäkrade personens barn arbetar som anställd eller bedriver verksamhet som egenföretagare i 
denna medlemsstat eller uppbär pension från den medlemsstaten till följd av anställning eller 
verksamhet som egenföretagare.  
Artikel 33 
Omfattande vårdförmåner 
 1. En försäkrad person eller en familjemedlem som har tillerkänts rä tt till en protes, ett 
betydande hjälpmedel eller andra omfattande vårdfö rmåner av institutionen i en medlemsstat, innan 
denne blev försäkrad enligt bestämmelserna i den lagstiftning som institutionen i en annan 
medlemsstat tillämpar, skall ha rätt till dessa förm åner på den förstnämnda institutionens bekostnad, 
även om förmånerna tillhandahålls efter det att pe rsonen blivit försäkrad enligt den lagstiftning som 
den andra institutionen tillämpar.  2. Den administrativa kommissionen skall utarbe ta en förteckning över de förmåner som 
omfattas av punkt 1. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 42
Artikel 34 
Sammanträffande av omvårdnadsförmåner 
 
1. Om en person som erhåller sådana kontan tförmåner vid långvarig t vårdbehov som måste 
behandlas som sjukförmåner och dä rför utges av den medlemsstat som enligt artikel 21 eller 29 är 
behörig att utbetala kontantförmåner, samtidig t och enligt detta kapitel har rätt att kräva 
vårdförmåner för samma ändamål från institutionen där personen är bosatt eller vistas i en annan 
medlemsstat, och ersättning för kostnaderna för de ssa vårdförmåner även skall betalas av en 
institution i den första medlemsstaten enligt ar tikel 35, skall den allmänna bestämmelsen om 
sammanträffande av förmåner i artikel 10 tillämpas,  varvid endast följande begränsning skall gälla: 
Om den berörda personen begär och erhåller vå rdförmåner, skall kontantförmånen minskas med 
beloppet på den vårdförmån som begärs eller kan begäras från den institution i den första 
medlemsstaten som är skyldig att ersätta kostnaden.  2. Den administrativa kommissionen skall utarbeta  en förteckning över de kontantförmåner och 
vårdförmåner som omfattas av punkt 1. 
 
3. Två eller flera medlemsstater, eller deras behö riga myndigheter, får komma överens om andra 
eller kompletterande åtgärder, som dock inte skall vara mindre gynnsamma för de berörda 
personerna än de principe r som fastställs i punkt 1. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 43
Artikel 35 
Återbetalning mellan institutioner 
 1. De vårdförmåner som utges av en medlem sstats institution för en annan medlemsstats 
institutions räkning enligt detta kap itel skall återbetalas i sin helhet. 
 2. De återbetalningar som avses i punkt 1 skall fastställas och genomföras i enlighet med de 
förfaranden som anges i tillämpningsförordningen, an tingen sedan de faktiska  utgifterna styrkts 
eller på grundval av fasta belopp för de medlemssta ter vars rättsliga eller administrativa strukturer 
är sådana att användning av ersättning på grundv al av faktiska utgift er inte är lämplig. 
 3. Två eller flera medlemsstater, eller deras behö riga myndigheter, får föreskriva andra metoder 
för återbetalning eller avstå från all åt erbetalning mellan in stitutioner under dem. 
 
KAPITEL 2 
Förmåner relaterade till olycks fall i arbetet och arbetssjukdomar 
 
Artikel 36 
Rätt till vårdförmåner och kontantförmåner 
 1. Om inte annat följer av mer fördelaktiga bestämmelser i punkt 2 i denna artikel skall 
artikel 17 samt artiklarna 18.1, 19.1 och 20.1 också tillä mpas på förmåner på grund av olycksfall i 
arbetet eller ar betssjukdomar. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 44
2. En person som har råkat ut för ett olycksfall i arbetet eller har ådra git sig en arbetssjukdom 
och är bosatt eller vistas i en annan medlemsstat än den behöriga medlemsstaten skall ha rätt till 
särskilda vårdförmåner enligt systemet för olycks fall i arbetet och arbetssjukdomar, vilka på den 
behöriga institutionens vägnar skall utges av instit utionen på bosättningsorten eller vistelseorten i 
enlighet med den lagstiftning som denna institution tillämpar, som om den berörda personen vore försäkrad i enlighet me d den lagstiftningen. 
 3. Artikel 21 skall också tillämpas på fö rmåner som omfattas av detta kapitel. 
 
Artikel 37 
Kostnader för transport  
 1. Den behöriga institutionen i en medlemsstat en ligt vars lagstiftni ng ersättning utgår för 
kostnaderna för transport av en person som har råka t ut för ett olycksfall i arbetet eller lider av en 
arbetssjukdom, antingen till bosättningsorten eller till sjukhus, skall betala kos tnaderna för transport 
till motsvarande ort i en annan medlemsstat där pe rsonen i fråga är bosatt,  under förutsättning att 
institutionen i förväg lämnar sitt samtycke till en sådan transport och därvid beaktar de skäl som talar för detta. Sådant samtycke skall icke  krävas när det gäller gränsarbetare. 
 2. Den behöriga institutionen i en medlemsstat en ligt vars lagstiftni ng ersättning utgår för 
kostnaderna för transport till begra vningsplatsen, av en person som av lidit till följd av ett olycksfall 
i arbetet, skall ersätta kostnaderna till motsvara nde plats i en annan medlemsstat där personen var 
bosatt när olycksfallet inträffade, i enlighet med den lagstiftning institutionen tillämpar. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 45
Artikel 38 
Förmåner vid arbetssjukdom när den drabbade personen har 
varit utsatt för samma risk i flera medlemsstater 
 Om en person som har ådragit sig en arbetssj ukdom enligt lagstiftningen i två eller flera 
medlemsstater har arbetat som anst älld eller bedrivit verksamhet som egenföretagare av sådan art 
som sannolikt kan förorsaka denna sjukdom, skall de  förmåner som denne eller dennes efterlevande 
kan göra anspråk på beviljas uteslu tande enligt lagstiftningen i den stat där villkoren senast har 
uppfyllts. 
 
Artikel 39 
Förvärrande av en arbetssjukdom  
 När en arbetssjukdom för vilken en person som lider av sådan sjukdom har fått eller erhåller 
förmåner enligt lagstiftningen i en medlemsstat fö rvärras, skall följande bestämmelser tillämpas: 
 a) Om den berörda personen under den tid som förmånerna uppburits inte enligt lagstiftningen i 
någon annan medlemsstat har haft anställning eller bedrivit ve rksamhet som egenföretagare 
som sannolikt kan förorsaka eller förvärra  den berörda sjukdomen, skall den behöriga 
institutionen i den förstnämnda medlemsstat en, med beaktande av försämringen, stå för 
kostnaderna för förmånerna enligt bestämme lserna i den lagstiftning som institutionen 
tillämpar. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 46
b) Om den berörda personen under den tid som förmånerna uppburits har bedrivit sådan 
verksamhet som omfattas av lagstiftningen i en annan medlemsstat, skall den behöriga 
institutionen i den förstnämnda medlemsstat en, utan att beakta försämringen, stå för 
kostnaderna för förmånerna enligt den lagstift ning som institutionen tillämpar. Den behöriga 
institutionen i den andra medlemsstaten skall bevilja den berörda personen ett tillägg med ett 
belopp som motsvarar skillnaden mellan det förmånsbelopp som utges efter försämringen och det förmånsbelopp som skulle ha utgetts fö re försämringen enligt den lagstiftning som 
institutionen tillämpar, om sjukdomen uppkommit vid en tidpunkt då personen omfattades av 
lagstiftningen i den medlemsstaten. 
 c) De bestämmelser om minskning, innehållande e ller indragning av förmåner som föreskrivs i 
en medlemsstats lagstiftning skall inte kunna åberopas mot en person som uppbär förmåner 
som utges av institutioner i två medlemsstater i enlighet med b. 
 
Artikel 40 
Bestämmelser för beaktande av särskilda bestämmelser i vissa lagstiftningar 
 1. Om det inte finns någon försäkring mot olycks fall i arbetet eller mo t arbetssjukdomar i den 
medlemsstat där den berörda personen  är bosatt eller vistas, eller om  det finns en sådan försäkring 
men ingen institution finns som har ansvaret för att utge vårdförmåner, skall dessa förmåner utges av den institution på vistelse- el ler bosättningsorten som har ansvaret  för att utge vårdförmåner vid 
sjukdom.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 47
2. Om det inte finns någon försäkring mot olycks fall i arbetet eller mo t arbetssjukdomar i den 
behöriga medlemsstaten skall bestämmelserna i detta kapitel om vårdförmåner ändå tillämpas på en 
person som är berättigad till sådana förmåner vid sjukdom, moderskap elle r likvärdigt faderskap 
enligt lagstiftningen i den medlem sstaten, när personen råkar ut fö r ett olycksfall i arbetet eller 
drabbas av en arbetssjukdom, vid bosättning eller tillfällig vi stelse i en annan medlemsstat. 
Kostnaderna skall betalas av den institution som är behörig för vårdförmånen enligt lagstiftningen i 
den behöriga medlemsstaten.  3. Artikel 5 skall tillämpas på den behöriga  institutionen i en medlemsstat i fråga om 
likvärdighet av olycksfall i arbete t eller arbetssjukdomar som har in träffat eller konstaterats senare 
enligt lagstiftningen i en annan medlemsstat, vid fa stställande av graden av  arbetsoförmåga, rätten 
till förmåner eller förmånernas storlek, under förutsättning att 
 a) ingen ersättning utges för ett olycksfall i ar betet eller en arbetssj ukdom som hade inträffat 
eller konstaterats tidigare enligt den lagsti ftning som institutionen tillämpar, och att 
 b) ingen ersättning utges för ett olycksfall i ar betet eller en arbetssj ukdom som hade inträffat 
eller konstaterats senare, en ligt den andra medlemsstatens lagstiftning en ligt vilken 
olycksfallet eller arbetssjukdomen hade inträffat eller konstaterats. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 48
Artikel 41 
Återbetalning mellan institutioner 
 1. Artikel 35 skall också tillämpas på förmåner som omfattas av detta kapitel, och ersättning 
skall göras på grundval av de verkliga kostnaderna.  2. Två eller flera medlemsstater, eller deras behö riga myndigheter, får föreskriva andra metoder 
för återbetalning eller avstå fr ån all återbetalning mellan inst itutioner under deras jurisdiktion. 
 
KAPITEL 3 
Ersättning vid dödsfall 
 
Artikel 42 
Rätt till ersättning när dödsfallet inträffar i elle r den förmånsberättigade är bosatt i en annan 
medlemsstat än den behöriga staten 
 1. När en försäkrad person eller en familjemedlem till en sådan person avlider i en annan medlemsstat än den behöriga medlemsstaten sk all dödsfallet anses ha in träffat i den behöriga 
medlemsstaten.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 49
2. Den behöriga institutionen är skyldig att utge dödsfallsersättning enligt den lagstiftning som 
den tillämpar, även om den förmånsberättigade pe rsonen är bosatt i en annan medlemsstat än den 
behöriga medlemsstaten.  3. Punkterna 1 och 2 skall också tillämpas om döds fallet har inträffat på grund av ett olycksfall i 
arbetet eller en arbetssjukdom. 
 
Artikel 43 
Utgivande av förmåner vid pensionstagarens död 
 1. Om en pensionstagare, som hade rätt till pensi on eller pensioner enligt lagstiftningen i en eller 
flera medlemsstater, avlider när ha n är bosatt i en annan medlemsst at än den där den institution 
finns, som är ansvarig för kostnaderna för vård förmånerna som utges enligt artiklarna 24 och 25, 
skall de dödsfallsersättningar som utges enligt den lagstiftning som denna institution tillämpar utges 
på dess egen bekostnad som om pensionstagaren vi d dödsfallet hade varit bosatt i den medlemsstat 
där den institutionen finns.  2. Punkt 1 skall också tillämpas på pensionstagarens familjemedlemmar. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 50
KAPITEL 4 
Förmåner vid invaliditet 
 
Artikel 44 
Personer som endast omfatta s av typ A-lagstiftning 
 
1. Vid tillämpningen av detta ka pitel avses med "typ A-lagstift ning" varje lagstiftning enligt 
vilken invaliditetsförmånernas st orlek är oberoende av försäkri ngs- eller bosättn ingsperiodernas 
längd och som uttryckligen har in kluderats i bilaga VI av den behöriga medlemsstaten, och med 
"typ B-lagstiftning" avses varje annan lagstiftning. 
 2. En person som i en följd eller växelvis ha r omfattats av två eller flera medlemsstaters 
lagstiftning, och som uteslutande har fullgjort  försäkrings- eller bos ättningsperioder enligt 
typ A-lagstiftning, skall vara berä ttigad till förmåner endast frå n institutionen i den medlemsstat 
vars lagstiftning var tillämplig då den arbets oförmåga som ledde till invaliditet uppstod, i 
förekommande fall med beaktande av artikel 45, och skall uppbära dessa förmåner i enlighet med 
den lagstiftningen.  3. En person som inte har rätt till förmåner en ligt punkt 2 skall uppbära de förmåner som han 
fortfarande har rätt till enligt en annan medlem sstats lagstiftning, i förekommande fall med 
beaktande av artikel 45.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 51
4. Om den lagstiftning som avses i punkt 2 elle r 3 innehåller bestämmelser om minskning, 
innehållande eller indragning av  invaliditetsförmåner vid sammanträffande med annan inkomst eller 
med förmåner av annat slag i den mening som avses i artikel 53.2, ska ll även artiklarna 53.3 
och 55.3 tillämpas.  
Artikel 45 
Särskilda bestämmelser om sammanläggning 
 Den behöriga institutionen i en medlemsstat vars lagstiftning kräver fullgörande av 
försäkrings- eller bosättni ngsperioder för förvärv, bibehållande e ller återfående av rätt till förmåner 
skall när det är nödvändigt även till ämpa artikel 51.1 i tillämpliga delar. 
  
Artikel 46 
Personer som omfattas av antingen endast typ B-lagstiftning eller av både typ A- och 
typ B-lagstiftning 
 
1. En person som i en följd eller växelvis ha r omfattats av två eller flera medlemsstaters 
lagstiftning, av vilka åtminstone en  inte är typ A-lagstiftning, ska ll vara berättigad till förmåner 
enligt kapitel 5, vilket  skall tillämpas i tillämpliga delar med beaktande av punkt 3. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 52
2. Om den berörda personen tidigare har omfa ttats av typ B-lagstiftning och drabbas av 
arbetsoförmåga som leder till invaliditet medan ha n omfattas av typ A-lagstiftning, skall han dock 
uppbära förmåner i enlighet med artikel 44, förutsatt att  – han uteslutande uppfyller villkor en i den lagstiftni ngen eller i annan la gstiftning av samma 
typ, i förekommande fall med beaktande av artikel 45, men utan att behöva åberopa 
försäkrings- eller bosä ttningsperioder som har fullgjorts enligt typ B-lagstiftning, och 
 
– han inte gör några anspråk på förmåner vid ålderdom, med beaktande av artikel 50.1. 
 3. Ett beslut som har fattats av en medlemsstats institution om en sökandes invaliditetsgrad skall 
vara bindande för andra medlemsstaters institut ioner, under förutsättni ng att överensstämmelse 
mellan dessa medlemsstaters lagstiftningar om v illkoren för graden av invaliditet bekräftas i 
bilaga VII. 
Artikel 47 
Förvärrad invaliditet 
 
1. I fall då den invaliditet förvärras för vilken  en person uppbär förmåner  enligt en eller flera 
medlemsstaters lagstiftning skall, med b eaktande av försämringen, följande gälla: 
 a) Förmånerna skall utges i enlighe t med kapitel 5 i tillämpliga delar. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 53
b) Om den berörda personen har omfattats av tv å eller flera typ A-lagsti ftningar och sedan han 
började uppbära förmåner inte har omfattats av en annan medlemsstats lagstiftning, skall 
förmånen utges i enlighet med artikel 44.2. 
 2. Om förmånens eller förmånernas totala bel opp enligt punkt 1 understiger det förmånsbelopp 
som den berörda personen uppbar på bekostnad av den institution som tidigare svarade för 
utbetalningen, skall denna institution ge persone n ett tillägg som motsvarar skillnaden mellan de 
två beloppen.  3. Om den berörda personen inte har rätt till fö rmåner på bekostnad av en annan medlemsstats 
institution, skall den behöriga institutionen i den tidigare behöriga medlemsstaten, med beaktande 
av förvärringen och i förekommande fall av bestä mmelserna i artikel 45, utge förmånerna i enlighet 
med den lagstiftning som den tillämpar.  
Artikel 48 
Omvandling av invaliditetsförmåner till förmåner vid ålderdom 
 
1. Invaliditetsförmåner skall i förekommande fall omvandlas till förmåner vid ålderdom enligt 
villkoren i den eller de lagstiftningar enligt vilka de utges och i enlighet med kapitel 5.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 54
2. Om en person som uppbär invaliditetsförmåner med stöd av artikel 50 kan göra anspråk på 
förmåner vid ålderdom enligt la gstiftningen i en eller flera an dra medlemsstater, skall varje 
institution som ansvarar för utgivande av invalidite tsförmåner enligt lagstiftningen i en medlemsstat 
fortsätta att till personen utge de invaliditetsför måner som han har rätt till enligt den lagstiftning 
som den tillämpar, till dess att punkt 1 blir tillämplig på institutionen eller, i övriga fall, så länge 
som personen uppfyller villkoren för sådana förmåner.  3. Om invaliditetsförmåner som utges enligt en medlemsstats lagstiftning i enlighet med 
artikel 44, omvandlas till förmåner vid ålderdom  och den berörda personen ännu inte uppfyller 
villkoren enligt en eller flera medlemsstaters lagstiftning för att uppbära dessa förmåner, skall 
personen i fråga uppbära invaliditetsförmåner från  den eller de medlemsstaterna från och med 
dagen för omvandlingen.  Dessa invaliditetsförmåner skall utges i enlighet med kapitel 5 som om detta kapitel hade varit 
tillämpligt vid den tidpunkt då den arbetsoförmåga so m ledde till invaliditet in träffade, till dess att 
personen i fråga uppfyller kvalifikationsvillkoren för rätt till förmåner vid ålderdom enligt den 
berörda nationella lagstiftningen el ler, om sådan omvandling inte föreskrivs, så länge som denne 
har rätt till invaliditetsförmåner enligt de n eller de senare lagstiftningarna. 
 4. De invaliditetsförmåner som utges enligt arti kel 44 skall omräknas i enlighet med kapitel 5, 
så snart som förmånstagaren uppfyller kvalifikati onsvillkoren för invaliditetsförmåner enligt en 
typ B-lagstiftning, eller så snart som förmånstagar en uppbär förmåner vid ålderdom enligt en annan 
medlemsstats lagstiftning. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 55
Artikel 49  
Särskilda bestämmelser för offentligt anställda 
 
Artiklarna 6, 44, 46, 47, 48 och artikel 60.2 och 60.3 ska ll i tillämpliga delar tillämpas på personer 
som omfattas av ett särskilt syst em för offentligt anställda. 
 
KAPITEL 5 
Ålders- och efterlevandepensioner 
 
Artikel 50 
Allmänna bestämmelser 
 1. Alla behöriga institutioner skall fastställa rä tten till förmåner med beaktande av alla de 
medlemsstaters lagstiftningar som den berörda pe rsonen har omfattats av när en ansökan om 
förmåner lämnas in, om inte personen i fråga uttryckligen begär att utgivandet av förmåner
 vid 
ålderdom enligt lagstiftningen i en eller flera medlemsstater skjuts upp. 
 2. Om den berörda personen vid en viss tidpunkt  inte uppfyller eller inte längre uppfyller 
villkoren enligt alla de medlemsstaters lagstiftning som denne har omfattats av, skall de institutioner som tillämpar lagstiftning vars villkor har uppfyllt s, vid beräkningen i enlighet med artikel 52.1 a 
eller 52.1 b, inte beakta de period er som fullgjorts enligt de lagstif tningar vars villkor inte har 
uppfyllts, eller inte längre uppfylls, om detta medför ett lägre förmånsbelopp.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 56
3. Punkt 2 skall också tillämpas när den berörda personen uttryckligen begär att utgivandet av 
förmåner vid ålderdom skall skjutas upp. 
 4. En ny beräkning skall automatis kt göras allteftersom villkoren  i övriga lagstif tningar uppfylls, 
eller när en person begär en förm ån vid ålderdom som uppskjutits i enlighet med punkt 1, om inte 
de perioder som har fullgjorts en ligt de andra lagstiftningarna re dan har beaktats  i enlighet med 
punkt 2 eller 3.  
 
Artikel 51 
Särskilda bestämmelser om  sammanläggning av perioder 
 1. Om en medlemsstats lagstiftning för ut givande av vissa förmåner kräver att 
försäkringsperioder endast skall ha  fullgjorts i ett särskilt arbete  som anställd eller särskild 
verksamhet som egenföretagare eller i en anst ällning som omfattas av ett särskilt system för 
anställda eller egenföretagare, skall denna medl emsstats behöriga institution beakta perioder som 
har fullgjorts enligt andra medlemsstaters lagstif tning endast om de har fullgjorts enligt ett 
motsvarande system eller, om ett sådant saknas, i samma anställning eller, i förekommande fall, i 
samma arbete som anställd eller verksamhet som egenföretagare. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 57
Om den berörda personen, sedan de fullgjorda peri oderna har beaktats, inte  uppfyller villkoren för 
uppbärande av förmåner enligt ett särskilt system, skall dessa perioder beaktas vid utgivande av 
förmåner enligt det allmänna systemet eller, om  ett sådant saknas, enligt det system som i 
förekommande fall gäller för arbetare eller tjän stemän, under förutsättni ng att personen har varit 
försäkrad enligt ett av dessa system.  2. De försäkringsperioder som har fullgjorts enli gt ett särskilt system i en medlemsstat skall 
beaktas för utgivande av förmåner enligt det allmä nna systemet eller, om ett sådant saknas, enligt 
det system som i förekommande fall gäller för arbe tare eller tjänstemän i en annan medlemsstat 
under förutsättning att personen ha r varit försäkrad enlig t ett av dessa system, även om dessa 
perioder redan har beaktats i den senare medlemsstaten enligt ett särskilt system.  3. Om en medlemsstats lagstiftning för förvärv, bibehållande eller återfående av rätt till 
förmåner kräver att personen är fö rsäkrad vid den tidpunkt då försäkri ngsfallet inträffade, skall detta 
villkor anses vara uppfyllt vid försäkring enligt lagstiftningen i en annan medlemsstat, i enlighet 
med förfarandena i bilaga XI för varje berörd medlemsstat. 
 
Artikel 52 
Beviljande av förmåner 
 1. Den behöriga institutionen skall beräkna det förmånsbelopp som skall utbetalas 
 a) enligt den lagstiftning som den tillämpar, endast  om villkoren för rätt till förmåner uteslutande 
har uppfyllts enligt nationell lags tiftning (oberoende förmån), 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 58
b) genom att beräkna ett teoret iskt belopp och därefter ett fa ktiskt belopp (p ro-rata beräknad 
förmån) enligt följande: 
 
i) Det teoretiska förmånsbeloppet är lika med den förmån som den berörda personen 
skulle kunna göra anspråk på, om alla de fö rsäkrings- och/eller bosättningsperioder som 
har fullgjorts enligt lagstiftningen i de andr a medlemsstaterna hade  fullgjorts enligt den 
lagstiftning institutionen tillämpar vid de n tidpunkt då förmånen beviljas. Om 
förmånsbeloppet enligt denna lagstiftning inte är avhängigt av de fullgjorda periodernas 
längd, skall detta belopp betr aktas som teoretiskt belopp. 
 
ii) Den behöriga institutionen skall därefter fa stställa den pro-rata beräknade förmånens 
faktiska belopp genom att på det teoretiska  beloppet tillämpa kvot en mellan längden på 
de perioder som har fullgjorts innan försäk ringsfallet inträffar enligt den lagstiftning 
som institutionen tillämpar och den totala längden på de perioder som har fullgjorts 
enligt lagstiftningen i alla berörda medlemsst ater innan försäkrings fallet inträffar. 
 2. Den behöriga institutionen skall, i förekomma nde fall, på det belopp som beräknas enligt 
punkterna 1 a och 1 b tillämpa alla de bestämme lser om minskning, inne hållande eller indragning 
som föreskrivs i den lagstiftning som den tillämp ar, inom de gränser som anges i artiklarna 53 −55. 
 
3. Den berörda personen skall ha rätt att erhålla det högsta av de belopp som har beräknats i 
enlighet med punkterna 1 a och 1 b från den behöriga institutionen i varje medlemsstat. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 59
4. Om beräkningarna enligt punkt 1 a i en medlem sstat alltid leder t ill resultatet att den 
oberoende förmånen är lika med eller överstiger de n enligt punkt 1 b pro-ra ta beräknade förmånen, 
får den behöriga institutione n underlåta att göra pro-rata beräkningen, enligt villkoren i 
tillämpningsförordningen. Sådana situationer anges i bilaga VIII.  
Artikel 53 
Bestämmelser om förhindrande av sammanträffande av förmåner 
 1. Sammanträffande av förmåner vid invaliditet, ålderdom och till efterlevande som beräknas eller utges på grundval av försäk rings- och/eller bosättningsperi oder som har fullgjorts av samma 
person skall betraktas som sammanträffande av förmåner av samma slag.  2. sammanträffande förmåner som inte kan be traktas som förmåner av samma slag enligt 
punkt 1 skall betraktas som sammanträ ffande av förmåner av annat slag. 
 3. Följande bestämmelser skall gälla vid tilläm pning av bestämmelserna om förhindrande av 
sammanträffande av förmåner enligt lagstiftningen i en medlemsstat, om en förmån vid invaliditet, 
ålderdom eller till efterlevande sammanfaller med en förmån av samma slag eller med en förmån av annat slag, eller med annan inkomst:  a) Den behöriga institutionen skall beakta de förm åner eller inkomster som förvärvats i en annan 
medlemsstat endast om den lagstiftning som institutionen tillämpar innehåller regler om att förmåner eller inkomster som har förvärvats utomlands skall beaktas.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 60
b) Den behöriga institutionen skall beakta det fö rmånsbelopp som skall betalas ut av en annan 
medlemsstat före avdrag för skatter, socialfö rsäkringsavgifter och a ndra individuella premier 
eller avdrag, såvida det inte i den lagstiftning som den tillämpar föreskrivs att regler för att 
förhindra sammanträffande efter sådana avdr ag skall tillämpas, enligt villkoren och 
förfarandena i tillämpningsförordningen. 
 c) Den behöriga institutionen skall inte beakta belo ppen för de förmåner som förvärvats enligt en 
annan medlemsstats lagstiftning på grundval av frivillig försäkring eller frivillig 
fortsättningsförsäkring. 
 d) Om endast en medlemsstat tillämpar bestäm melser för förhindrande av sammanträffande av 
förmåner med anledning av att den berörda personen uppbär förmåner av samma eller annat 
slag enligt lagstiftninge n i andra medlemsstater eller inkom st som har förvärvats i andra 
medlemsstater, får den förmån som skall be talas ut minskas endast med ett sådant 
förmånsbelopp eller med en sådan inkomst. 
 
Artikel 54 
Sammanträffande av förmåner av samma slag  
 1. När förmåner av samma slag enligt lagstiftningen i två eller flera medlemsstater sammanträffas skall bestämmelserna om förhindra nde av sammanträffande av förmåner enligt en 
medlemsstats lagstiftning inte tillämpas  på en pro-rata beräknad förmån. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 61
2. Bestämmelserna om förhindrande av samman träffande av förmåner skall tillämpas på 
en oberoende förmån endast om förmånen är 
 a) en förmån vars storlek inte är beroende av försäkrings- eller bosättningsperiodernas längd,  
 
eller 
 
b) en förmån vars storlek bestäms på grundva l av en tillgodoräknad period som anses vara 
fullgjord mellan den dag då försäkringsfallet in träffade och en senare dag, som sammanfaller 
med 
 
i) en förmån av samma typ, såvida inte en  överenskommelse har ingåtts mellan två eller 
flera medlemsstater om att endast beakta  samma tillgodoräknade period en gång, eller 
 
ii) en förmån som avses i a. 
 De förmåner och överenskommelser som avses i a och b anges i bilaga IX. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 62
Artikel 55 
Sammanträffande av förmåner av annat slag  
 1. Om det är en förutsättning för uppbärandet av fö rmåner av annat slag eller annan inkomst att 
de bestämmelser om förhindr ande av sammanträffande so m föreskrivs i den berörda 
medlemsstatens lagstiftning skall tillämpas på  a) två eller flera oberoende förmåner, skall de behöriga institutionerna dela beloppen för 
förmånen eller förmånerna eller den andra inkomsten så som de har beaktats med det antal förmåner som omfattas av dessa bestämmelser; 
 
emellertid kan tillämpningen av denna punkt inte beröva den berörda personen dennes 
ställning som pensionstagare vid tillämpninge n av övriga kapitel i denna avdelning enligt 
villkoren och förfarandena i tillämpningsförordningen,  
b) en eller flera pro-rata beräknade förmåner, skall de behöriga institutionerna beakta förmånen 
eller förmånerna eller den andra inkomsten och alla de faktorer  som föreskrivs för tillämpning 
av bestämmelserna om förhindrande av sa mmanträffande på grundval av kvoten mellan de 
försäkrings- och/eller bosä ttningsperioder som faststäl lts för beräkningen enligt 
artikel 52.1 b ii, 
 c) en eller flera oberoende förmåner och en el ler flera pro-rata beräknade förmåner, skall de 
behöriga institutionerna också tillämpa a när det gäller oberoende förmåner och b när det 
gäller pro-rata beräknade förmåner. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 63
2. Den behöriga institutionen skall inte tillämpa den föreskrivna delningen av de oberoende 
förmånerna, om det i den lagstiftning som institutione n tillämpar föreskrivs att hänsyn skall tas till 
förmåner av annat slag och/eller annan inkomst samt  alla andra faktorer för beräkning av en del av 
beloppet, vilket skall fastställas på grundval av förhållandet mellan försäkrings- och/eller 
bosättningsperioder enligt artikel 52.1 b ii.  3. Punkterna 1 och 2 skall också tillämpas, om de t i lagstiftningen i en eller flera medlemsstater 
föreskrivs att rätt till en förmån inte kan förvärvas, om personen i fråga uppbär en förmån av annat slag som utbetalas enligt en annan medlem sstats lagstiftning elle r uppbär annan inkomst. 
 
Artikel 56 
Tilläggsbestämmelser för beräkning av förmåner 
 1. Vid beräkningen av det teoretiska och det pr o-rata belopp som avses i artikel 52.1 b skall 
följande bestämmelser tillämpas: 
 
a) Om den totala längden på de försäkrings- och/eller bosättningsperioder som fullgjorts innan 
försäkringsfallet inträffade enligt alla berörd a medlemsstaters lagstiftning överstiger den 
maximiperiod som krävs enligt lagstiftningen i en av dessa medlemsstater för rätt till hel 
förmån, skall den behöriga institutionen i den medlemsstaten beakta denna maximiperiod i 
stället för de fullgjorda periodernas totala längd. Denna beräkningsmetod skall inte leda till att 
institutionen tvingas betala ut  en förmån med högre belopp än  det som har fastställts för 
oreducerad förmån i den lagstiftning som den tillämpar. Denna bestämmelse skall inte tillämpas på förmåner vilkas belopp inte är  beroende av försäkringsperiodernas längd. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 64
b) Förfarandet för beaktande av perioder som sa mmanfaller fastställs i tillämpningsförordningen. 
 
c) Om det i en medlemsstats lagstiftning föreskri vs att beräkningen av förmåner skall grundas på 
intäkter, avgifter, avgiftsgrunde r, ökningar, inkomster, andra be lopp eller en kombination av 
fler än en av dessa (genomsnittliga, proportionella, schablonmässiga eller fiktiva belopp), skall den behöriga institutionen 
 
i) fastställa beräkningsgrun den på grundval av endast de försäkringsperioder som 
fullgjorts enligt den lagstiftning institutionen tillämpar, 
 
ii) för att fastställa det belopp som skall berä knas på grundval av de försäkrings- och/eller 
bosättningsperioder som har fu llgjorts enligt andra medlemsst aters lagstiftning, använda 
sig av samma faktorer so m fastställts eller konstate rats när det gäller de 
försäkringsperioder som fullgjorts enligt de n lagstiftning institutionen tillämpar, 
 
i enlighet med förfarandena i bilaga XI för den berörda medlemsstaten. 
 
2. Bestämmelserna i en medlemsstats lagstiftni ng om indexering av de faktorer som skall 
beaktas vid beräkningen av förmåner skall i föreko mmande fall tillämpas på de faktorer som skall 
beaktas av denna medlemsstats behöriga institution enligt bestämmelserna i punkt 1 med avseende 
på försäkrings- eller bosättningsperioder som har fullgjorts enligt andra medlemsstaters lagstiftning. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 65
Artikel 57 
Försäkrings- eller bosättnings perioder kortare än ett år 
 1. Utan hinder av bestämmelserna i artikel 52.1 b skall institutionen i en medlemsstat inte vara 
skyldig att utge förmåner med avseende på peri oder som har fullgjorts enligt den lagstiftning som 
den tillämpar och som skall beaktas då försäkringsfallet inträffar  – om längden av dessa perioder understiger ett år, 
 
och  – om någon rätt till förmån inte har förvärva ts enligt denna lagstiftning, om endast dessa 
perioder beaktas. 
 Vid tillämpningen av denna artikel skall med "peri oder" avses alla de försäkrings-, anställnings- 
eller bosättningsperioder eller peri oder som egenföretagare som anti ngen berättigar till eller direkt 
ökar den berörda förmånen.  2. Den behöriga institutionen i var och en av de  berörda medlemsstaterna skall beakta de 
perioder som avses i punkt 1 vid ti llämpningen av artikel 52.1 b i. 
 3. Om tillämpningen av punkt 1 skulle leda till att alla institutioner i de berörda medlemsstaterna 
befrias från sina s kyldigheter, skall förmåner utges uteslutand e enligt lagstiftningen i den sista av de 
medlemsstater vars villkor är uppfyllda, som om alla de försäkrings- och bosättningsperioder som 
har fullgjorts och beaktats i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 6 och 51.1 och 51.2 hade 
fullgjorts enligt den medlemsstatens lagstiftning. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 66
Artikel 58 
Beviljande av ett tillägg  
 1. En förmånstagare på vilken detta kapitel är tillämpligt får, i den medlemsstat där denne är 
bosatt och enligt vars lagstiftning en förmån utge s till honom, inte tilldelas  ett lägre förmånsbelopp 
än det minimibelopp som har fastställts enligt  denna lagstiftning för en försäkrings- eller 
bosättningsperiod som motsvarar alla de försäkringsperioder som enligt detta kapitel har beaktats för utbetalningen.  2. Den behöriga institutionen i den medlemsstaten skall under hela den tid personen är bosatt 
inom statens territorium betala ut ett tillägg till  denne motsvarande skillnaden mellan det totala 
förmånsbelopp som skall utbetalas enlig t detta kapitel och minimibeloppet. 
 
Artikel 59 
Ny beräkning och uppräkning av förmåner 
 1. Om metoden för att fastställa eller bestämmels erna för att beräkna förmåner ändras enligt en 
medlemsstats lagstiftning, eller om den berörda pers onens privatsituation ändr as på ett så avgörande 
sätt att det enligt den lagstiftningen skulle leda till  en justering av förmånen s storlek, skall dock en 
ny beräkning göras i enlighet med artikel 52.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 67
2. Om förmånerna från den berörda medlemsstaten däremot ändras med ett procentuellt eller fast 
belopp till följd av ökade levnadskostnader, ändr ad inkomstnivå eller andra grunder för ändring, 
skall denna procentsats eller dett a fasta belopp tillämpas direkt på  de förmåner som fastställs i 
enlighet med artikel 52, utan att någon ny beräkning behöver göras. 
 
Artikel 60 
Särskilda bestämmelser för offentligt anställda 
 
1. Artiklarna 6 och 50, artike l 51.3 samt artiklarna 52 −59 skall tillämpas i tillämpliga delar för 
personer som omfattas av ett särskilt  system för offentligt anställda. 
 2. Om en behörig medlemsstats lagstiftning för förv ärv, förlust, bibehållande  eller återfående av 
rätt till förmåner enligt ett särskilt system för offentligt anställda kräver att alla 
försäkringsperioderna har fullgjorts enligt ett eller flera särskilda system för offentligt anställda i 
den medlemsstaten eller betrakta ts som likvärdiga med sådana pe rioder enligt den medlemsstatens 
lagstiftning, skall den behöriga inst itutionen i den staten emellertid endast beakta de perioder som 
kan erkännas enligt den lagstiftning som institutionen tillämpar.  Om den berörda personen, sedan sådana fullgjorda perioder har beaktats, inte  uppfyller villkoren för 
uppbärande av dessa förmåner, skall dessa perioder beaktas vid utgi vande av förmåner enligt det 
allmänna systemet eller, om ett sådant saknas, enligt det system som gäller för arbetare eller tjänstemän, beroende på vad som är tillämpligt.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 68
3. Om förmåner enligt ett särskilt system fö r offentligt anställda enligt en medlemsstats 
lagstiftning beräknas på grundval av den senaste lönen eller de senaste lönerna under en 
referensperiod, skall denna stats behöriga institu tion vid beräkningen enbart beakta dessa löner, 
vederbörligen omvärderade, under den eller de pe rioder då den berörda personen omfattades av den 
lagstiftningen.  
KAPITEL 6 
Arbetslöshetsförmåner 
 
Artikel 61 
Särskilda bestämmelser för sammanläggning av fö rsäkringsperioder, anställningsperioder eller 
perioder av verksamhet som egenföretagare 
 1. Den behöriga institutionen i en medlemsstat, i vars lagstiftning fö rvärv, bibehållande, 
återfående eller varaktig het av rätt till förmåner grundas på antingen fullgjorda försäkringsperioder, 
anställningsperioder el ler perioder av verksamhet som egenföretagare, skall i nödvändig 
utsträckning beakta de försäkringsperioder, anstä llningsperioder eller perioder av verksamhet som 
egenföretagare som fullgjorts enligt varje anna n medlemsstats lagstiftning, som om de hade 
fullgjorts enligt den lagstiftning institutionen tillämpar. 
 
Om emellertid rätten till förmån er enligt den tillämpliga lags tiftningen grundas på fullgjorda 
försäkringsperioder, skall de anställningsperioder eller perioder av verksamh et som egenföretagare 
som fullgjorts enligt en annan me dlemsstats lagstiftning endast beak tas i de fall då de skulle ha 
betraktats som försäkringsperioder om de ha de fullgjorts i enlighet med den tillämpliga 
lagstiftningen.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 69
2. Utom i de fall som avses i artikel 65.5 a skall punkt 1 i denna artikel til lämpas endast om den 
berörda personen senast i enlighet med den lagstift ning enligt vilken ansökan om förmåner görs, har 
fullgjort  – försäkringsperioder, om det i lagsti ftningen krävs försäkringsperioder, 
 – anställningsperioder, om det i lagstift ningen krävs anställn ingsperioder, eller 
 – perioder av verksamhet som egenföretagare , om det i lagstiftningen krävs perioder av 
verksamhet som egenföretagare. 
 
Artikel 62 
Beräkning av förmåner 
 1. Den behöriga institutionen i en medlemsstat, i va rs lagstiftning det före skrivs att beräkningen 
av förmånerna utgår från den tidigare lönens elle r yrkesinkomstens storlek, skall endast beakta den 
lön eller yrkesinkomst som personen hade vid sitt se naste arbete som anställd eller verksamhet som 
egenföretagare vilken omfattades av denna lagstiftning.  2. Punkt 1 skall också tillämpas om det i den av den behöriga institutionen tillämpade 
lagstiftningen föreskrivs en viss referensperiod för fastställande av  den lön som ligger till grund för 
beräkning av förmåner och om, under hela eller en del av denna period, den berörda personen har 
omfattats av en annan medlemsstats lagstiftning.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 70
3. Med avvikelse från punkterna 1 och 2 skall in stitutionen på bosättni ngsorten, när det gäller 
gränsarbetare som omfattas av artikel 65.5 a, i en lighet med tillämpningsförordningen ta hänsyn till 
den lön eller yrkesinkomst som den berörda pe rsonen har mottagit i den medlemsstat vars 
lagstiftning denne omfattades av under sin senaste anställning e ller period av verksamhet som 
egenföretagare. 
 
Artikel 63 
Särskilda bestämmelser för undant ag från regeln om bosättning  
 För detta kapitels syfte skall artikel 7 tillämpas enda st i de fall som föreskrivs i artiklarna 64 och 65 
och inom där angivna gränser.  
Artikel 64 
Arbetslösa som reser till  en annan medlemsstat  
 
1. En person som är helt arbe tslös och som uppfyller de villkor  som ställs i den behöriga 
medlemsstatens lagstiftning för rä tt till förmåner och som reser till en annan medlemsstat för att söka 
arbete där, skall bibehålla rätten till kontanta ar betslöshetsförmåner på de villkor och med de 
begränsningar som anges i det följande: 
 
a) Före avresan skall den arbetslösa personen ha varit registrerad som arbetssökande och stått till 
arbetsförmedlingens förfogande i den behöriga medlemsstaten under minst fyra veckor efter 
det att han blev arbetslös. De behöriga arbets förmedlingarna eller institutionerna kan dock ge 
honom tillstånd till avresa innan denna tidsfrist har löpt ut. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 71
b) Den arbetslösa personen måste registrera si g som arbetssökande vid arbetsförmedlingen i den 
medlemsstat till vilken personen re ser, underkasta sig den kontroll so m utförs där samt iaktta 
villkoren enligt den medlemsstatens lagstiftning.  Detta villkor skall an ses uppfyllt för perioden 
före registreringen om den berörda personen regi strerar sig inom sju dagar från och med den 
dag då personen upphörde att stå till arbets förmedlingens förfoga nde i den medlemsstat 
personen lämnat. De behöriga arbetsförmedlinga rna eller institutionerna får i undantagsfall 
förlänga denna tidsfrist. 
 c) Rätten till förmåner skall bibehållas under en  period om tre månader från och med den dag då 
den arbetslösa personen upphörde att stå ti ll arbetsförmedlingens förfogande i den 
medlemsstat personen lämnade, under förutsättn ing att den sammanlagda tiden för utgivande 
av förmåner inte överstiger den tid under vilk en personen har rätt ti ll förmåner enligt den 
medlemsstatens lagstiftning. De behöriga arbetsförmedlingarna eller de behöriga 
institutionerna får förlänga perioden me d tre månader till högst sex månader. 
 d) Förmånerna skall utges av  den behöriga institutionen i enlighet med de n lagstiftning 
institutionen tillämpar och på dess egen bekostnad. 
 2. Om personen återvänder till den behöriga me dlemsstaten vid eller före utgången av den 
period under vilken personen har rätt till förmåner enligt punkt 1 c, skall personen fortfarande ha 
rätt till förmåner enligt den medlemsstatens lags tiftning. Personen förlorar all rätt till förmåner 
enligt lagstiftningen i den behörig a medlemsstaten om denne inte återvänder dit vid eller före 
utgången av nämnda period, om inte bestämmels erna i den lagstiftningen är mer gynnsamma. De 
behöriga arbetsförmedlingarna eller institutione rna får i undantagsfall medge att den berörda 
personen återvänder vid ett senare datum utan att förlora sin rätt. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 72
3. Såvida inte den behöriga medlem sstatens lagstiftning är mer gynns am skall den längsta totala 
period som rätten till förmåner bibehålls mella n två anställningsperi oder enligt punkt 1 vara 
tre månader. De behöriga arbetsfö rmedlingarna eller de behöriga institutionerna får förlänga den 
perioden upp till högst sex månader.  4. Formerna för informationsut byte, samarbete och ömsesidigt bistånd mellan institutioner och 
organ i den behöriga medlemsstaten och i den medl emsstat till vilken en pe rson reser för att söka 
arbete skall fastställas i tillämpningsförordningen.  
Artikel 65 
Arbetslösa som var bosatta i en annan medlemsstat än i den behöriga staten 
 1. En person som är delvis eller periodvis arbe tslös och som under sin senaste anställning eller 
period av verksamhet som egenföretagare var bosatt i en annan medlemsstat än den behöriga 
medlemsstaten skall ställa sig till arbetsgivarens eller arbetsförmedlingens förfogande i den behöriga 
medlemsstaten. Personen skall erhålla förmåner i enlighet med lagstiftningen i den behöriga medlemsstaten som om personen vore bosatt i denna staten. Förmånerna skall utges av institutionen 
i den behöriga medlemsstaten.  2. En helt arbetslös person som under sin senaste anställning eller period av verksamhet som 
egenföretagare var bosatt i en annan medlemsstat än den behöriga medlemsstaten och som fortsätter 
att vara bosatt i den medlemsstaten eller återvänder till denna, skall ställa sig till arbetsförmedlingens förfogande i den medlemsstat  där han är bosatt. Utan att det påverkar 
tillämpningen av artikel 64 får en helt arbetslös pe rson som en kompletterande åtgärd ställa sig till 
arbetsförmedlingens förfogande i den medlemsstat dä r han hade sin senaste anställning eller period 
av verksamhet som egenföretagare.   
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 73
En arbetslös person som inte är gränsarbetare so m inte återvänder till bosättningsmedlemsstaten 
skall ställa sig till arbetsförmedlingens förfogande  i den medlemsstat vars lagstiftning han senast 
omfattades av.  3. Den arbetslösa person som avses i punkt 2 första meningen skall registrera sig som 
arbetssökande vid den behöriga arbetsförmedlingen i den medlemsstat där han är bosatt, underkasta 
sig det kontrollförfarande som orga niseras där och rätta sig efter de  villkor som fastställs i denna 
medlemsstats lagstiftning. Om personen väljer at t även registrera sig som arbetssökande i den 
medlemsstat där han hade sin senaste anställning eller period av verksamhet som egenföretagare 
skall han uppfylla de skyldigheter so m är tillämpliga i den medlemsstaten.  
 4. Tillämpningen av punkt 2 andra meningen och av punkt 3 andra meningen samt arrangemangen för informationsutbyte, samarbete och ömsesidigt bistånd mellan institutioner och 
organ i bosättningsmedlemsstaten och den medlem sstat där personen senast  var sysselsatt skall 
fastställas i tillämpningsförordningen.  5. a) Den arbetslösa person so m avses i punkt 2 första och andra meningarna skall erhålla 
förmåner i enlighet med lagstiftningen i den medlemsstat där han är bosatt som om han 
hade omfattats av den lagstiftningen under sitt senaste arbete som anställd eller 
verksamhet som egenföretagare. Förmånerna skall utges av institutionen på bosättningsorten. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 74
b) En arbetstagare som inte är gränsarbetar e och som har beviljats förmåner på bekostnad 
av den behöriga institutionen i den medlem sstat vars lagstiftning personen senast 
omfattades av skall dock vid återkomsten ti ll bosättningsmedlemsstaten till att börja 
med erhålla förmåner i enlighet med artikel 64, varvid förmånerna en ligt led a inte skall 
utgå under den period personen erhåller förmån er enligt den lagstiftning som han senast 
omfattades av. 
 6. De förmåner som utges av institutionen på  bosättningsorten enligt punkt 5 skall fortsatt 
bekostas av denna. Den behöriga institutionen i den medlemsstat vars lagstiftning personen senast omfattades av skall dock med förbehåll för punkt 7 ersätta den behöriga institutionen på 
bosättningsorten med hela det förmånsbelopp som utgetts av den senare institutionen under de första tre månaderna. Ersättningsbeloppet under de nna period får inte övers tiga ersättningsbeloppet 
vid arbetslöshet enligt den behöriga medlemsstat ens lagstiftning. I det fall som avses i punkt 5 b 
skall den period under vilken förmånerna utges enligt  artikel 64 dras av fr ån den period som avses i 
andra meningen i denna punkt. Förfarandena  för ersättning sk all fastställas i 
tillämpningsförordningen.  7. Den ersättningsperiod som anges i punkt 6 skall emellertid förlängas till fem månader när den 
berörda personen under de föregående 24 månadern a har fullgjort anstäl lningsperioder eller 
perioder som egenföretagare på minst 12 månade r i den medlemsstat vars  lagstiftning personen 
senast omfattades av när sådana perioder s kulle ge rätt till ar betslöshetsförmåner. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 75
8. För syftet med punkterna 6 och 7 får två el ler flera medlemsstater eller deras behöriga 
myndigheter föreskriva om andra sätt för ersätt ning eller avstå från all ersättning mellan 
institutioner under deras jurisdiktion.  
KAPITEL 7 
Förtida pension 
 
Artikel 66 
Förmåner 
 Om det för rätt till förtida pension enligt de n tillämpliga lagstift ningen krävs fullgjorda 
försäkringsperioder, anställningsperioder eller pe rioder av verksamhet som egenföretagare, skall 
artikel 6 inte tillämpas. 
 
KAPITEL 8 
Familjeförmåner 
 
Artikel 67 
Familjemedlemmar bosatta i en annan medlemsstat 
 Personer skall ha rätt till familjeförmåner i enlighet med lagstiftningen i den behöriga 
medlemsstaten även för sina familjemedlemmar som är bosatta i en annan medlemsstat som om de 
vore bosatta i den förra medlemsstaten. Pensionsta gare skall dock ha rätt till familjeförmåner i 
enlighet med lagstiftningen i den medlemsstat som är behörig beträffande deras pensioner. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 76
Artikel 68 
Prioritetsregler vid sammanträffande 
 1. Om rätt till förmåner under samma period och för samma familjemedlemmar föreligger enligt 
flera medlemsstaters lagstiftning skall följande prioritetsregler tillämpas: 
 a) I de fall då flera medlemsstater är skyldi ga att utge förmåner på olika grunder skall 
prioritetsordningen vara följande: i första hand rättigheter som förvärva ts på grund av arbete 
som anställd eller verksamhet som egenföretaga re, därefter rättigheter som förvärvats på 
grund av uttag av pension och slutligen rätti gheter som förvärvats på  grund av bosättning. 
 b) I de fall då flera medlemsstater är skyldi ga att utge förmåner på samma grunder skall 
prioritetsordningen fastställas enligt följande tilläggskriterier: 
 
i) Om det gäller rättigheter som förvärvats  på grund av arbete som anställd eller 
verksamhet som egenföretagare: barnens bos tadsort, förutsatt att sådan verksamhet 
föreligger där, och i andra hand – i fö rekommande fall – det högsta belopp av 
förmånerna som föreskrivs i berörda lags tiftningar. I det sistnämnda fallet skall 
kostnaden för förmåner fördelas efter kriter ier som fastställs i tillämpningsförordningen. 
 
ii) Om det gäller rättigheter som förvärvats  på grund av uttag av pension: barnens 
bostadsort, förutsatt att en pension skall ut ges enligt dess lagstift ning, och i andra hand 
– i förekommande fall – den längsta försäk ringsperioden eller bos ättningsperioden som 
fullgjorts i enlighet med berörda lagstiftningar. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 77
iii) Om det gäller rättigheter som förvärvats på grund av bosättning: barnens bostadsort. 
 
2. Vid sammanträffande av rätt till förmåner sk all familjeförmåner beviljas i enlighet med den 
lagstiftning som anses ha företräde enligt punkt 1.  Rätten till familjeförmåner med stöd av annan 
eller andra berörda lagstiftninga r skall innehållas upp till det bel opp som föreskrivs i den förra 
statens lagstiftning och i föreko mmande fall utges i form av ett tilläggsbelopp för den del som 
överstiger detta belopp. Ett sådant tilläggsbelopp behöver dock inte ut ges för barn som är bosatta i 
en annan medlemsstat, om rätten till förmånen  i fråga endast grundar sig på bosättning. 
 3. Om en ansökan om familjeförmåner enligt artik el 67 inges till den behöriga institutionen i en 
medlemsstat vars lagstiftning är tillämplig men in te har prioritet i enlighe t med punkterna 1 och 2 i 
denna artikel  a) skall institutionen utan dröjsm ål vidarebefordra ansökan till den behöriga institutionen i den 
medlemsstat vars lagstiftning är tillämplig en ligt prioritetsordningen, informera den berörda 
personen och, utan att det påverkar  tillämpningen av bestämmelserna 
i tillämpningsförordningen om preliminärt ut givande av förmåner, vid behov tillhandahålla 
det fyllnadsbelopp som anges i punkt 2,  
b) skall den behöriga myndigheten i den medlem sstat vars lagstiftning är tillämplig enligt 
prioritetsordningen behandla ansökan som om den hade lämnats in direkt till denna, och den 
tidpunkt vid vilken denna ansökan ingavs till den första institutionen skall anses vara 
tidpunkten för dennas fordran gentemot den institution som har företräde. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 78
Artikel 69 
Tilläggsbestämmelser 
 1. Om enligt den lagstiftning so m avses i artiklarna 67 och 68 det inte finns någon rätt till 
beviljande av extra eller särskilda familjeförmåner t ill barn som mist en eller båda föräldrarna, skall 
sådana förmåner utbetalas automatiskt och so m komplement till andra familjeförmåner som 
förvärvats i enlighet med den ovannämnda lagsti ftningen, genom lagstiftni ngen i den medlemsstat 
som den avlidna arbetstagaren har omfattats av under längst tid, under föruts ättning att den rätten 
har förvärvats med stöd av den lagstiftningen.  Om sådan rätt inte har förvärvats med stöd av denna 
lagstiftning, skall villkoren för att få sådana förmåner enligt andra medlemsstaters lagstiftning 
utredas och förmånerna beviljas i fallande ordning allt efter längden av de försäkrings- eller 
bosättningsperioder som har fullbordats enligt dessa medlemsstaters lagstiftning. 
 2. De förmåner som utbetalas i form av pensi oner eller tillägg till pensioner skall utges och 
beräknas i enlighet med kapitel 5.  
KAPITEL 9 
Särskilda icke-avgiftsfinan sierade kontantförmåner 
 
Artikel 70 
Allmän bestämmelse 
 
1. Denna artikel skall tillämpas på de särskild a icke avgiftsfinansierade kontantförmåner som 
utges enligt sådan lagstiftning som genom de pe rsoner som omfattas, mål och/eller villkor för 
berättigande har drag av både den lagstiftning om  social trygghet som avse s i artikel 3.1 och av 
socialt stöd.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 79
2. Vid tillämpningen av detta kapitel avses med "särskilda icke avgiftsfinansierade 
kontantförmåner" sådana förmåner 
 a) som är avsedda att  
i) vara tillägg, ersättning elle r komplettering för täckande av de risker som omfattas av de 
socialförsäkringsgrenar som anges i artike l 3.1 och som garanterar de personer som 
berörs en minimiinkomst med avseende på de ekonomiska och sociala förhållandena i 
den berörda medlemsstaten, 
 eller 
 
ii) uteslutande ge särskilt skydd för funkti onshindrade, vilket är nära förbundet med 
personens sociala förhållanden i den berörda medlemsstaten, 
 
och  b) där finansieringen enbart härrör från oblig atorisk beskattning avse dd att täcka allmänna 
offentliga utgifter och villkoren för att tillhandahålla och beräkna förmånerna inte är beroende av någon avgift från förmånstagarens sida; förmåner som utges som tillägg till en avgiftsfinansierad förmån skall emellertid inte anses vara avgiftsfinansierade förmåner endast 
av detta skäl, 
 och  c) som förtecknas i bilaga X.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 80
3. Artikel 7 och övriga kapitel i de nna avdelning skall inte tillämpas  på de förmåner som anges i 
punkt 2 i denna artikel. 
 4. Förmånerna i punkt 2 skall uppbäras uteslutande i den medlemsstat där de berörda personerna 
är bosatta och i enlighet med dess lagstiftning. Förm ånerna skall utges och bekostas av institutionen 
på bosättningsorten. 
 
AVDELNING IV 
ADMINISTRATIVA KOMMISSIONEN OC H RÅDGIVANDE KOMMITTÉN  
 
Artikel 71 
Administrativa kommissionens sammansättning och arbetssätt  
 1. Administrativa kommission för samordning av de sociala trygghetssy stemen, nedan kallad 
"administrativa kommissionen", som är anknuten  till Europeiska gemenskapernas kommission, 
skall bestå av en regeringsföreträdare för varj e medlemsstat och vid behov biträdas av sakkunniga 
rådgivare. En företrädare för Europeiska gemens kapernas kommission skall delta i administrativa 
kommissionens arbete som rådgivare.  2. Administrativa kommissionens arbetsordni ng skall fastställas genom överenskommelse 
mellan dess ledamöter. 
 
Beslut om de tolkningsfrågor som avses i artikel 72 a skall antas i enlighet med de 
omröstningsregler som fastställs i fördraget och skall offentliggöras på erforderligt sätt. 
 3. Europeiska gemenskapernas kommission sk all förse administrativa kommissionen med 
sekretariatstjänster.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 81
Artikel 72 
Administrativa kommissionens uppgifter 
 Administrativa kommissionen skall ha till uppgift att 
 a) behandla alla administrativa frågor och to lkningsfrågor som följer av bestämmelserna 
i denna förordning, tillämpningsfö rordningen eller av varje överenskommelse eller uppgörelse 
inom ramen för dessa förordningar, utan at t det påverkar den rätt som myndigheter, 
institutioner och berörda personer har att utnyttja de förfaranden och domstolar som 
föreskrivs i medlemsstaternas lagstift ning, denna förordning eller fördraget, 
 b) underlätta enhetlig tillämpni ng av gemenskapslagstiftningen, bland annat genom att främja 
utbyte av erfarenheter oc h god förvaltningspraxis, 
 c) främja och utveckla samarbetet mellan medl emsstaterna och deras in stitutioner i frågor som 
rör social trygghet, bl.a. för att kunna beakta  särskilda behov som vissa  kategorier har, och, 
när det gäller samordningen av den sociala tr yggheten, underlätta genomförandet av åtgärder 
inom det gränsöverskridande samarbetet,  
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 82
d) i största möjliga mån främja användningen av ny  teknik för att underlätta den fria rörligheten 
för personer, särskilt genom att modernisera de  förfaranden som krävs för informationsutbyte 
och genom att anpassa informationsflödet mellan institutionerna till elektroniskt utbyte, med 
beaktande av informationsbehandlingens ut veckling i varje medlemsstat; administrativa 
kommissionen skall anta regler för en gemensam struktur för 
informationsbehandlingstjänsterna, särskilt  när det gäller säkerhet och användning av 
standarder, samt fastställa närmare bestämmelser om hur den gemensamma delen av dessa tjänster skall fungera, 
 e) fullgöra alla andra uppgifter inom sitt be hörighetsområde enligt denna förordning och 
tillämpningsförordningen, eller enligt varje överenskommelse eller uppgörelse inom ramen 
för dessa förordningar, 
 f) lämna förslag till Europeiska gemenskapern as kommission i fråga om samordningen av de 
sociala trygghetssystemen i syfte att modern isera och förbättra gemenskapens regelverk 
genom att utarbeta ytterligare förordningar eller andra instrument enligt fördraget, 
 g) fastställa vilka faktorer som måste beaktas vi d upprättandet av räkenskaperna för de kostnader 
som åligger medlemsstaterna s institutioner enligt denna  förordning och upprätta 
årsräkenskaper mellan dessa institutione r på grundval av en rapport från den 
revisionskommitté som avses i artikel 74.  
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 83
Artikel 73 
Tekniska kommissionen för informationsbehandling 
 1. En teknisk kommission för informationsbe handling, nedan kallad "Tekniska kommissionen", 
skall knytas till administrativa kommissionen. Tekniska kommissionen skall för administrativa 
kommissionen lägga fram förslag om normer för en gemensam förvaltningsst ruktur för elektronisk 
informationsbehandling, särskilt när det gäller  säkerhet och användning av standarderna.  Tekniska 
kommissionen skall utarbeta rapporter och avge  motiverade yttranden innan administrativa 
kommissionen fattar beslut enlig t artikel 72d. Administrativa ko mmissionen skall fastställa 
Tekniska kommissionens arbet ssätt och sammansättning. 
 2. Tekniska kommissionen skall för detta ändamål:  a) samla in relevant teknisk dokumentation samt genomföra de  undersökningar och utföra det 
arbete som krävs för att den skall kunna fullgöra sina uppgifter,  
b) lägga fram rapporter och avge motiv erade yttranden som avses i punkt 1 för 
administrativa kommissionen,  
c) genomföra alla andra uppgifter och unde rsökningar rörande ärenden som administrativa 
kommissionen hänskjuter till den,  
 
d) sörja för ledning av gemenskapens pilotproje kt när det gäller anvä ndningen av elektroniska 
informationsbehandlingstjänster och, såvitt av ser gemenskapens del, operativsystemen för 
användningen av dessa tjänster. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 84
Artikel 74 
Revisionskommittén 
 
1. En revisionskommitté skall knytas till admi nistrativa kommissionen. Dess sammansättning 
och arbetssätt skall fa stställas av administrativa kommissionen. 
 Revisionskommittén har till uppgift att  a) kontrollera den metod som används för att fastställa och beräkna de årliga genomsnittliga 
kostnader som presenteras av medlemsstaterna,  
b) samla in de uppgifter som krävs och göra de beräkningar som är nödvändiga för att fastställa 
varje medlemsstats årliga fordringar,  
c) regelbundet rapportera till administrativa kommissionen om re sultaten av tillämpningen av 
denna förordning och tillämpningsförordni ngen, särskilt i ekonomiskt hänseende, 
 
d) lämna de uppgifter och rapporter som krävs för administrativa kommissionens beslut enligt 
artikel 72 g, 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 85
e) lägga fram relevanta förslag till administra tiva kommissionen, inklusive sådana som rör denna 
förordning, mot bakgrund av a, b och c, 
 
f) utföra allt arbete, alla unders ökningar och uppdrag rörande ärenden som 
administrativa kommissionen hänskjuter till den. 
 
Artikel 75 
Rådgivande kommittén för samordning av de sociala trygghetssystemen 
 1. Härmed inrättas en rådgivande kommitté fö r samordning av de sociala trygghetssystemen, 
nedan kallad "rådgivande kommittén". Från varje medlemsstat skall följande företrädare ingå: 
 a) En regeringsföreträdare. 
 
b) En företrädare för arbetstagarorganisationerna. 
 
c) En företrädare för arbetsgivarorganisationerna. 
 
För var och en av dessa kategorier skall också en suppleant per medlemsstat utses. 
 
De ordinarie ledamöterna och suppleanterna i rådgivande kommittén skall utses av rådet. 
Ordförande för rådgivande kommittén skall vara en företrädare för Europeiska gemenskapernas kommission. Rådgivande kommittén skall själv utarbeta sin arbetsordning. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 86
2. Rådgivande kommittén skall, på begäran av  Europeiska gemenskapernas kommission, 
administrativa kommissionen eller på eget initiativ, ha behörighet att 
 a) utreda allmänna frågor eller principf rågor samt granska problem i samband med 
tillämpningen av gemenskapsbestämmelser om  samordningen av sociala trygghetssystem, 
särskilt med avseende på  vissa personkategorier,  
 
b) utarbeta yttranden i sådana frågor till administrativa kommi ssionen samt förslag till översyn 
av de nämnda bestämmelserna. 
 
AVDELNING V 
DIVERSE BESTÄMMELSER 
 
Artikel 76 
Samarbete  
 1. Medlemsstaternas behöriga myndigheter skal l lämna alla uppgifter till varandra om 
 a) åtgärder som vidtas för att tillämpa denna förordning, 
 b) ändringar i lagstiftni ngen som kan påverka tilläm pningen av denna förordning. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 87
2. Vid tillämpningen av denna förordning skall medlemsstaternas myndighe ter och institutioner 
bistå varandra som om de tillämpade sin egen lagstiftning. Den administrativa hjälp som dessa 
myndigheter och institutioner tillhandahåller varandra skall i princi p vara kostnadsfri. 
Administrativa kommissionen skall dock fastställa vilken sorts kostnader som skall ersättas och 
begränsningar för dessa, utöver v ilka ersättning skall utbetalas. 
 3. Vid tillämpningen av denna förordning får me dlemsstaternas myndigheter och institutioner ta 
direkt kontakt med varandra och med de persone r som berörs eller deras ställföreträdare. 
 4. De institutioner och persone r som omfattas av denna förord ning skall vara skyldiga att 
informera varandra och samarbeta för att säkerstä lla en korrekt tillämpning av denna förordning. 
 Institutionerna skall enligt princi pen om god förvaltning svara på al la förfrågningar inom rimlig tid 
och skall i detta sammanhang till berörda personer lämna all information som är nödvändig för att 
de skall kunna hävda de rättighe ter de ges genom denna förordning. 
 
De berörda personerna skall vara skyldiga att så snart som möjligt informera den behöriga medlemsstatens institutioner och institutionerna i bosättningsmedlemsstaten om alla förändringar 
i sin personliga situation eller familjesituation som kan påverka deras rätt till förmåner enligt denna 
förordning. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 88
5. Om den informationsskyldighet som avses i punk t 4 tredje stycket inte respekteras, får 
proportionerliga åtgärder vidtas i enlighet med nati onell lagstiftning. Dessa åtgärder skall dock vara 
likvärdiga med de åtgärder som tillämpas i liknande situationer enligt den inhemska rättsordningen och skall inte göra det praktiskt omöjligt eller alltf ör svårt att utöva de rättigheter som de berörda 
personerna ges genom denna förordning.  6. Vid problem med tolkningen el ler tillämpningen av denna föror dning som kan få till följd att 
rättigheterna för en person som omfattas av fö rordningen ifrågasätts, sk all institutionen i den 
behöriga medlemsstaten eller institutionen i bos ättningsmedlemsstaten kontakta den eller de 
institutioner i den eller de medlemsstater som berö rs. Om ingen lösning kan hittas inom rimlig tid 
får de berörda myndigheterna begära att administrativa kommissionen ingriper. 
 7. En medlemsstats myndigheter, institutioner oc h domstolar får inte avvisa ansökningar eller 
andra handlingar som lämnas in på grund av at t de är avfattade på någon annan medlemsstats 
officiella språk som är erkänt som officiellt sp råk inom gemenskapens in stitutioner i enlighet med 
artikel 290 i fördraget. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 89
Artikel 77 
Skydd av personuppgifter 
 1. När en medlemsstats behöriga myndigheter elle r institutioner överlämnar information som rör 
personuppgifter till myndigheter eller institutioner i en annan medlem sstat enligt denna förordning 
eller enligt tillämpningsförordningen, skall de tta överlämnande omfattas av lagstiftningen om 
dataskydd i den medlemsstat som lämnar uppgifter na. Alla meddelanden från myndigheter eller 
institutioner i den mottagande medlemsstaten samt  lagring, ändring och förstörande av uppgifter 
som tillhandahållits av den medlemsstaten skal l omfattas av den mottagande medlemsstatens 
lagstiftning om dataskydd.  2. De uppgifter som krävs för tillämpningen av denna förordning och tillämpningsförordningen 
skall överlämnas av en medlemsstat til l en annan medlemsstat i enlighet med 
gemenskapsbestämmelserna om skydd för enskilda  personer med avseende på behandlingen av och 
fri rörlighet för personuppgifter.  
Artikel 78 
Elektronisk informationsbehandling 
 1. Medlemsstaterna skall successivt börja använda ny teknik för att utbyta, ge tillgång till och 
behandla de uppgifter som krävs för til lämpningen av denna förordning och 
tillämpningsförordningen. Europeiska gemenskape rnas kommission skall stödja verksamhet av 
gemensamt intresse så snart som medlemsstaterna  har infört dessa tjänster för elektronisk 
informationsbehandling.  
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 90
2. Varje medlemsstat skall ansvara för hanteri ngen av sin egen del av den elektroniska 
informationsbehandlingen i enlighet med geme nskapsbestämmelserna om skydd för enskilda 
personer med avseende på behandling av  och fri rörlighet för personuppgifter. 
 3. Ett elektroniskt dokument som sänts eller utfärd ats av en institution enligt bestämmelserna 
i denna förordning och tillämpningsförordningen får inte avvisas av någon myndighet eller 
institution i en annan medlemsstat på grund av a tt det har mottagits på elektronisk väg, när den 
mottagande institutionen väl har meddelat att den kan ta emot el ektroniska dokument. Återgivande 
och registrering av sådana dokument skall betrak tas som ett korrekt och exakt återgivande av 
originalhandlingen eller av den information handlingen gäller, om inte motsatsen kan styrkas. 
 4. Ett elektroniskt dokument skall betraktas som giltigt om det datoriserade system i vilket 
dokumentet är registrera t är utrustat med nödvändiga säkerh etsfunktioner för a tt förhindra att 
dokumentet ändras eller sprids el ler otillåten tillgång ti ll detsamma. Den regist rerade informationen 
skall när som helst kunna återges i direkt läsbar form. När ett elektroniskt dokument överförs från 
en socialförsäkringsinstitution till en annan skal l lämpliga säkerhetsåtgärder vidtas i enlighet med 
gemenskapsbestämmelserna om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av och fri 
rörlighet för personuppgifter.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 91
Artikel 79 
Finansiering av insatser på området social trygghet 
 Inom ramen för denna förordning och tillämpnings förordningen får Europeiska gemenskaperna 
kommission helt eller delvis finansiera 
 a) insatser för att förbättr a informationsutbytet mellan medlemsstaternas myndigheter och 
institutioner med ansvar för social trygghe t, särskilt elektroniskt informationsutbyte, 
 b) övrig verksamhet vars syfte är att på lämpligast möjliga sätt tillhandahålla information till de 
personer som omfattas av denna förordning och deras företrädare om de rättigheter och 
skyldigheter som följer av denna förordning.  
 
Artikel 80 
Befrielse från skatter och avgifter 
 1. Befrielse från eller nedsättning av de skatter, stämpelavgifter, notariats- eller 
registreringsavgifter som föreskri vs i en medlemsstats lagstiftni ng för intyg eller handlingar som 
skall uppvisas med tillämpning av lagstiftningen i den medlemsstaten, skall även gälla liknande handlingar som skall uppvisas med tillämpning av en annan medlemsstats lagstiftning eller enligt denna förordning.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 92
2. Alla utlåtanden, handlinga r och intyg som skall uppvisas med tillämpning av denna 
förordning skall undantas från krav  på bestyrkande av diplomatis ka eller konsulära myndigheter. 
 
Artikel 81 
Ansökningar, förklaringar eller överklaganden  
 En ansökan, förklaring eller ett överklagande som enligt en medlem sstats lagstiftning skulle ha 
lämnats in till en myndighet, institution eller dom stol i den medlemsstaten inom en viss tid, skall 
anses ha inkommit i rätt tid om handlingen inom samma tidsrymd lämnas in till motsvarande myndighet, institution eller domstol i en annan medlemsstat. I sådana fall skall den myndighet, 
institution eller domstol som tar emot ansökan, förklaringen eller överkla gandet utan dröjsmål 
överlämna handlingen till den behöriga myndigh eten, institutionen eller domstolen i den 
förstnämnda medlemsstaten, antingen direkt eller genom de behöriga myndigheterna i de 
medlemsstater som berörs. Den dag då ansökan, fö rklaringen eller överklagandet lämnades in till 
myndigheten, institutionen eller domstolen i de n andra medlemsstaten skall betraktas som 
ankomstdag hos den behöriga myndighe ten, institutionen eller domstolen. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 93
Artikel 82 
Läkarundersökningar 
 De läkarundersökningar som föreskrivs i en me dlemsstats lagstiftning får på den behöriga 
institutionens begäran utföras i en annan medlemsst at av institutionen på den ort där personen som 
ansöker om eller uppbär förmåner vistas eller är bosatt, enligt de villkor som föreskrivs i 
tillämpningsförordningen eller so m de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna 
kommer överens om.  
Artikel 83 
Tillämpning av lagstiftningen 
 Särskilda bestämmelser för tillämpningen av viss a medlemsstaters lagstiftning anges i bilaga XI. 
 
Artikel 84 
Uppbörd av avgifter och återkrav av förmåner 
 1. Uppbörd av avgifter som skall betalas till en ins titution i en medlemsstat samt återkrav av icke 
berättigade förmåner som utgetts av en institution i en medlemsstat, får göras i en annan medlemsstat i enlighet med de förfaranden och med de garantier och förmånsrätter som gäller för uppbörd av avgifter och fö r återkrav av icke berättigade fö rmåner som utgetts av motsvarande 
institution i den sistnämnda medlemsstaten.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 94
2. Verkställbara beslut från domstolar och fö rvaltningsmyndigheter om uppbörd av avgifter, 
räntor och alla andra kostnader eller om återkrav  av icke berättigade förmåner som utgetts enligt 
lagstiftningen i en medlemsstat skall på begä ran av den behöriga in stitutionen erkännas och 
verkställas i en annan medlemsstat, inom rame n för och i enlighet med de förfaranden som 
föreskrivs i den sistnämnda me dlemsstatens lagstiftning eller i enlighet med andra förfaranden som 
är tillämpliga på liknande beslut i nämnda stat. Såda na beslut skall förklaras vara verkställbara i den 
medlemsstaten om detta krävs enligt lagstiftningen eller andra förfaranden som tillämpas i denna medlemsstat.  3. Vid indrivning, konkurs- och förlikningsförfar anden skall de fordringar en medlemsstats 
institution har i en annan medlemsstat omfattas av  samma förmånsrätter som gäller för fordringar av 
samma slag i den sistnämnda medl emsstaten enligt dess lagstiftning. 
 4. Förfarandena för tillämpning av denna artikel,  inklusive vilka kostnader som skall ersättas, 
skall regleras genom tillämpningsförordningen eller, vid behov och som en kompletterande åtgärd, genom överenskommelser mellan medlemsstaterna. 
 
Artikel 85 
Institutioners rättigheter 
 1. Om en person uppbär förmåner enligt en medlemssta ts lagstiftning för en skada till följd av en 
händelse som inträffat i en annan medlemsstat , skall följande bestämmelser gälla för 
rättsförhållandet mellan den institution som svarar fö r förmånerna och tredje man som är skyldig att 
ersätta skadan:  a) Om den institution som är ansvarig för att utge  förmåner enligt den lagstiftning den tillämpar, 
har övertagit den rätt att kräva ersättning som förmånstagaren har gentemot tredje man, skall 
varje medlemsstat erkänna detta övertagande.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 95
b) Om den institution som är ansvarig för att utge förmåner har en direkt rätt gentemot 
tredje man, skall varje medlemsstat erkänna denna rätt. 
 
2. Om en person uppbär förmåner enligt en medlemssta ts lagstiftning för en skada till följd av en 
händelse som inträffat i en annan medlemsstat, sk all de bestämmelser i denna lagstiftning som 
reglerar när arbetsgivare eller de ras arbetstagare skall undantas från  civilrättsligt ansvar, tillämpas 
på denna person eller den behöriga institutionen.  Punkt 1 skall även tillämpas på de krav som den institution som är ansvarig för att utge förmåner 
har gentemot arbetsgivare elle r deras arbetstagare, om de in te är undantagna från ansvar. 
 
3. Om i enlighet med artikel 35.3 och/eller artikel  41.2 två eller flera medl emsstater eller deras 
behöriga myndigheter har ingått av tal om att avstå från ersättn ing mellan de institutioner som 
omfattas av deras behörighet, elle r, i det fall då ersättningen är  oberoende av det förmånsbelopp 
som verkligen utbetalats, skall följande bestä mmelser gälla om rätt som uppstår gentemot en 
ersättningsskyldig tredje man: 
 
a) Om institutionen i vistelse- eller bosättningsmedlemsstaten beviljar en person förmåner för en 
skada som har inträffat inom dess territori um, skall denna institution i enlighet med 
bestämmelserna i den lagstiftning institutionen tillämpar, utöva rätten att överta den skadelidandes rättigheter eller göra gällande en  direkt rätt gentemot den tredje man som är 
skyldig att ersätta skadan.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 96
b) Vid tillämpningen av a skall 
 
i) den person som uppbär förmåner betraktas so m försäkrad vid institutionen på vistelse- 
eller bosättningsorten, och  
ii) den institutionen betraktas som den institution som ansvarar för förmånerna. 
 
c) Punkterna 1 och 2 skall fortsa tt tillämpas på de förmåner som inte omfattas av avtalet om att 
avstå från ersättning eller en ersättning som är  oberoende av de förmånsbelopp som verkligen 
utbetalats.  
Artikel 86 
Bilaterala avtal 
 
När det gäller förbindelserna me llan Luxemburg, å ena sidan, och Frankrike, Tyskland och Belgien, 
å andra sidan, kommer tillämpningen och varaktighe ten av den period som avses i artikel 65.7 att 
fastställas i bilaterala avtal.  
AVDELNING VI 
ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER 
 
Artikel 87 
Övergångsbestämmelser 
 1. Ingen rätt skall förvärvas enligt denna föror dning för tiden före den dag då den börjar 
tillämpas.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 97
2. Alla försäkringsperioder och i förekommande fall alla anställnings perioder, perioder av 
verksamhet som egenföretagare eller bosättnings perioder som har fullgjort s enligt en medlemsstats 
lagstiftning före den dag då denna  förordning börjar tillämpas i den berörda medlemsstaten, skall 
beaktas vid fastställandet av rät tigheter enligt denna förordning. 
 3. Om inget annat följer av punkt 1 skall en rättighet en ligt denna förordning förvärvas även om 
rätten hänför sig till ett försäkringsfall som inträ ffade före den dag då den började tillämpas i den 
berörda medlemsstaten.  4. Varje förmån som inte har beviljats eller som har innehållits på grund av den berörda 
personens medborgarskap eller bosättningsort, skall på dennes begäran beviljas eller på nytt utges 
från och med den dag då denna förordning börja r tillämpas i den berörda medlemsstaten, under 
förutsättning att de rättigheter som tidigare ha r utgivits inte har medfört utbetalning av ett 
engångsbelopp.  5. Rättigheter för en person som erhållit pension före den dag då denna förordning börjar tillämpas i en medlemsstat, får på begäran av den berörda personen omprövas med beaktande av 
denna förordning.  6. Om den begäran som avses i punkterna 4 eller 5 lämnas in inom två år från och med den dag då denna förordning börjar tillämpas i en berörd medlemsstat, skall de rättigheter som förvärvas 
enligt denna förordning ha verkan från och med de n dagen, utan att någon medlemsstats lagstiftning 
som rör förverkande eller begränsn ing av rättigheter ska ll kunna tillämpas på den berörda personen. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 98
7. Om den begäran som avses i punkterna 4 eller 5 lämnas in mer än två år efter den dag då 
denna förordning börjar tillämpas i den berörda me dlemsstaten, skall de rättigheter som inte har 
förverkats eller upphört att gälla anses vara förvärvade med verk an från och med den dag då 
begäran lämnades in, om inte förmånligare bestämmelser gäller enligt någon me dlemsstats 
lagstiftning.  8. Om en person enligt denna förordning omfattas av lagstiftningen i en annan medlemsstat än den som fastställs i enlighet med avdelni ng II i förordning (EEG ) nr 1408/71, skall den 
lagstiftningen fortsätta tillämpas så länge den rå dande situationen förblir oförändrad, om inte 
personen i fråga ansöker om att omfattas av den lagstiftning som skall tillämpas enligt den här 
förordningen. Ansökan skall inlämnas inom tre må nader från och med den dag då denna förordning 
börjar tillämpas till behörig institut ion i den medlemsstat vars lagsti ftning skall tillämpas enligt den 
här förordningen, om den berörda personen omfattas av lagstiftningen i den medlemsstaten från och 
med den dag då denna förordning börjar tillämpas. Om ansökan görs efter de nna tidsfrist, skall den 
ansökande omfattas av denna lagstiftning från oc h med den första dagen i den månad som följer. 
 9. Bestämmelserna i artikel 55 i denna förordning skall uteslutande tillämpas på pensioner som 
inte omfattas av bestämmelserna i artikel 46c i förordning (EEG) nr 1408/71 den dag då den här 
förordningen börjar tillämpas.  10. Bestämmelserna i artikel 65.2 andra meningen och artikel 65.3 andra meningen skall börja 
tillämpas i Luxemburg senast två år efter det datum denna föror dning börjar tillämpas. 
 11. Medlemsstaterna skall se till att erforderlig in formation lämnas om de ändringar i rättigheter 
och skyldigheter som införs genom denna  förordning och tillämpningsförordningen. 
 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 99
Artikel 88 
Uppdatering av bilagorna 
 Bilagorna till denna förordni ng skall uppdateras regelbundet. 
 
Artikel 89 
Tillämpningsförordning 
 I ytterligare en förordning sk all tillämpningsföreskrifter fa stställas för denna förordning. 
 
Artikel 90 
Upphävande 
 1. Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 skall upphö ra att gälla den dag då denna förordning 
börjar tillämpas.  Emellertid skall förordning (EEG) nr 1408/71 fortsä tta att gälla och skall ha kvar sin rättsverkan 
med avseende på  a) rådets förordning (EG) nr 859/2003 av den 14 maj 2003 om utvidgning av bestämmelserna i 
förordning (EEG) nr 1408/71 och förordning (EEG ) nr 574/72 till att gälla de medborgare i 
tredje land som enbart på grund av sitt medborgarskap omfattas av dessa bestämmelser
1, så 
länge som den förordningen inte har upphävts eller ändrats, 
 
                                                 
1 EGT L 124, 20.5.2003, s. 1. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 100
b) rådets förordning (EEG) nr 1661/85 av den 13 juni 1985 om teknisk anpassning av 
gemenskapens regler om social trygghet fö r migrerande arbetare avseende Grönland1, så 
länge som den förordningen inte har upphävts eller ändrats,  
c) avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet
2 och avtalet mellan 
Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater , å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, 
å andra sidan, om fri rörlighet för personer3 och andra avtal som inne håller en hänvisning till 
förordning (EEG) nr 1408/71, så länge som dessa av tal inte har ändrats med hänsyn till denna 
förordning. 
 2. Hänvisningar till förordning (EEG) nr 1408/71 i rådets direktiv 98/49/EG av den 29 juni 1998 
om skydd av kompletterande pensionsrättigheter för anställda och egenföreta gare som flyttar inom 
gemenskapen
4 skall tolkas som hänvisningar till den här förordningen. 
 
                                                 
1 EGT L 160, 20.6.1985, s. 7. 
2 EGT L 1, 3.1.1994, s. 1. 
3 EUT L 114, 30.4.2002, s. 6. Avtalet senast ändrat  genom beslut nr 2/2003 av Gemensamma 
Kommittén EU −Schweiz (EGT L 187, 26.7.2003, s. 55). 
4 EGT L 209, 25.7.1998, s.46.  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 101
Artikel 91 
Ikraftträdande 
 Denna förordning träder i kraft den tjugonde da gen efter det att den har offentliggjorts 
i Europeiska unionens officiella tidning.   Den skall tillämpas från och med den dag då  tillämpningsförordninge n träder i kraft. 
   Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. 
 Utfärdad i Strasbourg 29.4.2004.   På Europaparlamentets vägnar På rådets vägnar  Ordförande Ordförande   P. COX              M. McDOWELL   
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 102
BILAGA  
 
BILAGA I 
BIDRAGSFÖRSKOTT, SÄRSKILDA BIDR AG VID BARNS FÖDELSE OCH VID 
ADOPTION 
(Artikel 1 z ) 
 
I. Bidragsförskott  
 
A. BELGIEN  
 
Bidragsförskott som avses i lagen av den 21 febr uari 2003 om inrättande av en avdelning för 
underhållskrav inom SPF Finances.  
B. DANMARK  
 
Bidragsförskott för barn enligt lagen om förmåner för barn. 
 Bidragsförskott för barn befäst geno m lag nr 765 av den 11 september 2002. 
 
C. TYSKLAND  
 
Bidragsförskott enligt den tyska lagen om bidr agsförskott (Unterhaltsvorschussgesetz) av 
den 23 juli 1979.  
D. FRANKRIKE  
 
Familjebidrag som betalas till ett barn vars ena fö rälder eller båda föräld rar underlåter eller är 
oförmögna att fullgöra sina underhållsskyldighete r eller att betala unde rhållsbidrag som har 
fastställts genom ett domstolsbeslut. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 103
E. ÖSTERRIKE  
 
Bidragsförskott enligt la gen om bidragsförskott för barn (Unterhaltsvorschussgesetz 1985-UVG). 
 
F. PORTUGAL  
 
Bidragsförskott (lag nr 75/98 av den 19 nove mber om underhållsgaranti för underåriga). 
 
G. FINLAND  
 
Underhållsbidrag enligt lagen om  underhållstrygghet (671/1998). 
 
H. SVERIGE  
 
Underhållsbidrag enligt lage n om underhållsstöd (1996:1030). 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 104
II. Särskilda bidrag vid barns födelse och vid adoption  
 
A. BELGIEN  
 
Bidrag vid barns födelse och vid adoption.  
B. SPANIEN  
 
Engångsbidrag vid barns födelse.  
C. FRANKRIKE  
 
Bidrag vid barns födelse eller vid adoption inom  ramen för "prestation d'accueil du jeune enfant 
(PAJE)".  
D. LUXEMBURG  
 
Bidrag före barns födelse.  Bidrag vid barns födelse.  
E. FINLAND  
 
Moderskapsförpackning, engångsbidrag vid moders kap och bistånd i form av ett engångsbelopp 
som kompensation för kostnaderna för in ternationell adoption enligt lagen om 
moderskapsunderstöd. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 105
BILAGA II  
BESTÄMMELSER I KONVENTIONEN SOM SK ALL FORTSÄTTA ATT GÄLLA OCH, I 
FÖREKOMMANDE FALL, BEGRÄNSAS TILL DE PERSONER SOM OMFATTAS AV 
DESSA 
(Artikel 8.1 ) 
 Innehållet i denna bilaga skall fastställas av Europaparlamentet och rådet i enlighet med fördraget 
snarast möjligt och senast före den tillämpningsdag för den här förordningen som avses i artikel 91. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 106
BILAGA III  
BEGRÄNSNING AV RÄTTEN TILL VÅRDFÖRMÅNER FÖ R EN GRÄNSARBETARES 
FAMILJEMEDLEMMAR 
(Artikel 18.2 ) 
 DANMARK  SPANIEN  IRLAND  NEDERLÄNDERNA  FINLAND  SVERIGE  FÖRENADE KUNGARIKET 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 107
BILAGA IV  
YTTERLIGARE RÄTTIGHETER FÖR PENS IONSTAGARE SOM ÅTERVÄNDER TILL 
DEN BEHÖRIGA MEDLEMSSTATEN 
(Artikel 27.2 ) 
 BELGIEN  TYSKLAND  GREKLAND  SPANIEN  FRANKRIKE  ITALIEN  LUXEMBURG  ÖSTERRIKE  SVERIGE 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 108
BILAGA V  
YTTERLIGARE RÄTTIGHETER FÖR TIDIGARE GRÄNSARBETARE SOM 
ÅTERVÄNDER TILL DEN ME DLEMSSTAT DÄR DE TI DIGARE ARBETADE SOM 
ANSTÄLLDA ELLER BEDREV VERKSAMHET SOM EGENFÖRETAGARE (ENDAST 
TILLÄMPLIGT OM DEN MEDLEMSSTAT DÄR DEN BEHÖRIGA INSTITUTION ÄR 
BELÄGEN SOM ÄR ANSVARIG FÖR KOST NADERNA FÖR DE VÅRDFÖRMÅNER 
SOM PENSIONSTAGAREN HAR RÄTT TI LL I SIN BOSÄTTNINGSMEDLEMSSTAT 
OCKSÅ ÄR UPPTAGEN I FÖRTECKNINGEN) 
(Artikel 28.2 ) 
 BELGIEN  TYSKLAND  SPANIEN  FRANKRIKE  LUXEMBURG  ÖSTERRIKE  PORTUGAL 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 109
BILAGA VI  
FASTSTÄLLANDE AV TYP A-LAGSTIFT NING SOM BÖR OMFATTAS AV DEN 
SÄRSKILDA SAMORDNINGEN 
(Artikel 44.1 ) 
 
A. GREKLAND  
 
Lagstiftning som avser försäkringssystemet för jordbruket (OGA) enligt lag nr 4169/1961. 
 
B. IRLAND  
 
Del II, kapitel 15 i lagen (konso lidering) om social trygghet, 1993. 
 
C. FINLAND  
 
Invaliditetspension som fastställs i enlighet me d folkpensionslagen av den 8 juni 1956 och som 
beviljas enligt övergångsreglerna  i folkpensionslagen (547/93). 
 Folkpension till personer som är arbetsoförmögna eller som blir arbetsof örmögna vid tidig ålder 
(folkpensionslagen (547/93)).  
D. SVERIGE  
 
Inkomstgrundad sjukersättning och aktivitetsersät tning (lag 1962:381, ändrad genom lag 2001:489). 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 110
E. FÖRENADE KUNGARIKET  
 
a) Storbritannien 
Avsnitten 30A.5, 40, 41 och 68 i 1992 års lag om avgifter och förmåner. 
 b) Nordirland 
Avsnitten 30A.5, 40, 41 och 68 i 1992 års lag om avgifter och förmåner (Nordirland). 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 111
BILAGA VII 
 
ÖVERENSSTÄMMELSE MELLAN MEDLEM SSTATERNAS LAGSTIFTNING OM 
VILLKOREN FÖR GRADEN AV INVALIDITET 
(Artikel 46.3 i förordningen) 
BELGIEN 
 
System som tillämpas av belgiska institutioner för vilka beslutet är bindande då överensstämmelse 
föreligger 
System för gruvarbetare Medlems-
stater System som tillämpas av 
medlemsstaters institutioner som 
har fattat beslut om 
invaliditetsgraden Allmänt system 
Allmän 
invaliditet Arbets-
invaliditet System för 
sjömän Ossom 
FRANK-
RIKE 1. Allmänt system:      
  − Grupp III (ständig tillsyn) Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse 
  – Grupp II Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse 
  – Grupp I Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse 
 2. System för jordbrukare:      
  – Total allmän invaliditet Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse 
  – 2/3 allmän invaliditet Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse 
  – Ständig tillsyn Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse 
 3. System för gruvarbetare:      
  – Partiell allmän invaliditet Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse 
  – Ständig tillsyn Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse 
  – Arbetsinvaliditet Inte överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse 
 4. System för sjömän:      
  – Allmän invaliditet Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse 
  – Ständig tillsyn Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse 
  – Arbetsinvaliditet Inte överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse 
ITALIEN 1. Allmänt system:      
  – Invaliditet – arbetare Inte överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse 
  – Invaliditet – tjänstemän Inte överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse 
 2. System för sjömän:      
  – Arbetsoförmåga för arbete 
till sjöss Inte överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse 
LUXEM-
BURG (1) Invaliditet – arbetare Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse 
 Invaliditet – tjänstemän Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Inte 
överensstämmelse 
(1) Uppgifterna om överensstämmelse mellan å ena sidan Luxemburg oc h å andra sidan Frankrike och Belgien kommer att bli föremål fö r 
förnyad teknisk granskning med beaktande av ä ndringarna i den luxemburgska lagstiftningen. 
 FRANKRIKE 
System som tillämpas av franska ins titutioner för vilka beslutet är binda nde då överensstämmelse föreligger 
Allmänt system System för jordbrukare System för gruvarbetare System för sjömän Medlems-
stater System som tillämpas av 
medlemsstaters institutioner 
som har fattat beslut om 
invaliditetsgraden Grupp I Grupp II Grupp III 
Ständig 
tillsyn 2/3 
invaliditet Total 
invaliditet Ständig 
tillsyn 2/3 allmän 
invaliditet Ständig 
tillsyn Arbets-
invaliditet 2/3 allmän 
invaliditet Total 
arbets-
invaliditet Ständig 
tillsyn 
BELGIEN 1. Allmänt system Överens-
stämmelse Inte 
överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse 
 2. System för gruvarbetare             
  – Partiell allmän 
invaliditet Överens-stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte 
överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte 
överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte 
överens-
stämmelse Inte 
överens-
stämmelse 
  – Arbetsinvaliditet Inte överens-
stämmelse Inte 
överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Överens-stämmelse 
(2)    
 3. System för sjömän Överens-
stämmelse (1) Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Överens-stämmelse 
(1) Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Överens-stämmelse 
(1) Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse 
ITALIEN 1. Allmänt system             
  – Invaliditet –  
arbetare Överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte 
överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte 
överens-
stämmelse Överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte 
överens-
stämmelse Inte 
överens-
stämmelse 
  – Invaliditet –  
tjänstemän Överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse 
 2. System för sjömän             
  – Arbetsoförmåga för 
arbete till sjöss Inte överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte 
överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte 
överens-
stämmelse Inte 
överens-
stämmelse Inte 
överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte överens-
stämmelse Inte 
överens-
stämmelse Inte 
överens-
stämmelse 
LUXEM-BURG 
(3) Invaliditet – arbetare Överens-
stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse 
 Invaliditet – tjänstemän Inte överens-
stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse Inte överens-stämmelse 
(1) I den mån den invaliditet som den belgiska institutionen erkänner är allmän invaliditet. 
(2) Endast om den belgiska institutionen har medgett att arbetaren inte är i stånd att arbeta under jorden eller på marknivå. 
(3) Uppgifterna om överensstämmelse mellan å ena sidan Luxemburg oc h å andra sidan Frankrike och Belgien kommer att bli föremål fö r förnyad teknisk granskning med beaktande av ändringarna i den luxem burgska lagstiftningen.
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 113
ITALIEN 
 
System som tillämpas av italienska instituti oner för vilka beslutet är bindande då 
överensstämmelse föreligger 
Allmänt system Medlems-
stater System som tillämpas av medlemsstaters 
institutioner som har fattat beslut om 
invaliditetsgraden 
Arbetare Tjänstemän System för sjömän − 
Arbetsoförmåga för arbete 
till sjöss 
BELGIEN 1. Allmänt system Inte överensstämmelse In te överensstämmelse Inte överensstämmelse 
 2. System för gruvarbetare    
  – Partiell allmän invaliditet Överensstämme lse Överensstämmelse Inte överensstämmelse 
  – Arbetsinvaliditet Inte överensstämmelse Inte överensstämmelse Inte överensstämmelse 
 3. System för sjömän Inte överensstämmelse Inte överensstämmelse Inte överensstämmelse 
FRANK-
RIKE 1. Allmänt system    
  – Grupp III (ständig tillsyn) Överensstämmels e Överensstämmelse Inte överensstämmelse 
  – Grupp II Överensstämmelse Överensstämmelse Inte överensstämmelse 
  – Grupp I Överensstämmelse Överensstämmelse Inte överensstämmelse 
 2. System för jordbrukare    
  – Total allmän invaliditet Överensstämme lse Överensstämmelse Inte överensstämmelse 
  – Partiell allmän invaliditet Överensstämme lse Överensstämmelse Inte överensstämmelse 
  – Ständig tillsyn Överensstämmelse Öv erensstämmelse Inte överensstämmelse 
 3. System för gruvarbetare    
  – Partiell allmän invaliditet Överensstämme lse Överensstämmelse Inte överensstämmelse 
  – Ständig tillsyn Överensstämmelse Öv erensstämmelse Inte överensstämmelse 
  – Arbetsinvaliditet Inte överensstämmelse Inte överensstämmelse Inte överensstämmelse 
 4. System för sjömän    
  – Partiell allmän invaliditet Inte överensstämme lse Inte överensstämmelse Inte överensstämmelse 
  – Ständig tillsyn Inte överensstämmelse In te överensstämmelse Inte överensstämmelse 
  – Arbetsinvaliditet    
 
  
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 114
LUXEMBURG1 
 
System som tillämpas av luxemburgska institutioner för vilka beslutet 
är bindande då överen sstämmelse föreligger Medlemsstater System som tillämpas av medlemsstaters institutioner 
som har fattat beslut om invaliditetsgraden 
Invaliditet − arbetare Invaliditet − tjänstemän 
 
BELGIEN  
1. Allmänt system  2. System för gruvarbetare: 
 − Partiell allmän invaliditet 
 − Arbetsinvaliditet 
 
3. System för sjömän  
Överensstämmelse   
Inte överensstämmelse 
Inte överensstämmelse  Överensstämmelse 
(1)  
Överensstämmelse   
Inte överensstämmelse 
Inte överensstämmelse  Inte överensstämmelse 
(1) 
 FRANKRIKE  
1. Allmänt system:  – Grupp III (ständig tillsyn)   – Grupp II  – Grupp I   2. System för jordbrukare:  – Total allmän invaliditet  – 2/3 allmän invaliditet  – Ständig tillsyn  3. System för gruvarbetare:  – 2/3 allmän invaliditet  – Ständig tillsyn 
 – Total allmän invaliditet 
 4. System för sjömän:  – Partiell allmän invaliditet  – Ständig tillsyn  – Arbetsinvaliditet  
 Överensstämmelse Överensstämmelse Överensstämmelse   Överensstämmelse Överensstämmelse Överensstämmelse    Överensstämmelse 
Överensstämmelse 
Inte överensstämmelse   Överensstämmelse Överensstämmelse Inte överensstämmelse  
 Överensstämmelse Överensstämmelse Överensstämmelse   Överensstämmelse Överensstämmelse Överensstämmelse    Överensstämmelse 
Överensstämmelse 
Inte överensstämmelse   Överensstämmelse Överensstämmelse Inte överensstämmelse 
(1) I den mån den invaliditet som den belgiska institutionen erkänner är allmän invaliditet. 
 
                                                 
1  Uppgifterna om överensstämmelse mellan å ena sidan Luxemburg och å andra sidan Frankrike och Belgien 
kommer att bli föremål för förnyad teknisk granskning med beaktande av ändringarna i den luxemburgska lagstiftningen. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 115
BILAGA VIII  
FALL DÅ DEN OBEROENDE FÖ RMÅNEN ÄR LIKA MED ELLER ÖVERSTIGER DEN 
PROPORTIONELLT BERÄKNADE FÖRMÅNEN 
(Artikel 52.4 ) 
 
A. DANMARK  
 
Alla ansökningar om pensioner som anges i lage n om social pension, med undantag för pensioner 
som anges i bilaga IX.  
B. FRANKRIKE  
 
Alla ansökningar om pensionsförmåner el ler förmåner till efterlevande enligt 
tilläggspensionssystem för anställd a eller egenföretagare, med undant ag för ansökningar om ålders- 
eller änkepension enligt tilläggspensionssyst emet för kabinpersonal inom civil luftfart. 
 
C. IRLAND  
 
Alla ansökningar om avgångspension, ålderspe nsion (avgiftsfinansierad) samt pension till 
efterlevande make (avgiftsfinansierad).  
D. NEDERLÄNDERNA  
 
I det fall då en person är berät tigad till pension i enlighet med de n nederländska lagen om allmän 
pensionsförsäkring (AOW). 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 116
E. PORTUGAL  
 
Ansökningar om invaliditets-, ålders- och efterl evandepension, med undantag för de fall då de 
sammanlagda försäkringsperioder som har fullgjorts enligt lagstiftningen i mer än en medlemsstat uppgår till minst 21 kalenderår, de nationella fö rsäkringsperioderna uppgår till högst 20 år och 
beräkningen görs enligt artikel 11 i lagdekret nr 35/2002 av  den 19 februari, i v ilken det fastställs 
regler för bestämning av pensionsbe lopp. Genom att tillämpa förmånligare 
pensionsberäkningssatser kan i sådana fall beloppet  enligt den proportionella  beräkningen överstiga 
beloppet enligt den oberoende beräkningen.  
F. SVERIGE  
 
Inkomstgrundad ålderspension (lag  1998:674), inkomstgrundad efte rlevandepension i form av 
omställningspension och barnpension när dödsfall et inträffade före den 1 januari 2003 samt 
änkepension (lag 2000:461 och lag 2000:462). 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 117
G. FÖRENADE KUNGARIKET  
 
Alla ansökningar om avgångspension, förmåner ti ll änkor och efterl evande som fastställs enligt 
bestämmelserna i avdelning III kapitel 5 i förordningen, med undantag för sådana där 
 a) under ett skatteår som börjar  den 6 april 1975 eller senare 
 
i) den berörda parten hade fullgjort försäk rings-, anställnings- e ller bosättningsperioder 
enligt lagstiftningen i Fö renade kungariket och en annan medlemsstat, och 
 
ii) ett (eller flera) av de skatteår som avses i led i inte betraktades som kvalifikationsår 
enligt lagstiftningen i Förenade kungariket, 
 b) de försäkringsperioder som fullgjorts enligt den gällande lagstiftninge n i Förenade kungariket 
för perioder före den 5 juli 1948 skulle b eaktas vid tillämpningen av artikel 52.1 b i 
förordningen genom tillämpning av försäkrings-, anställnings- eller bosättningsperioder enligt lagstiftningen i en annan medlemsstat. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 118
BILAGA IX  
FÖRMÅNER OCH ÖVERENSKOMMELSER PÅ VILKA ARTIKEL 54 FÅR TILLÄMPAS 
 
I. Förmåner som avses i artikel 54.2 a i förordningen, vars storlek är oberoende av de 
fullgjorda försäkrings- eller bosättningsperiodernas längd  
 
A. BELGIEN  
 
Förmåner inom det allmänna invaliditetssystemet, det särskilda invaliditetssystemet för gruvarbetare och det särskilda systemet för sjömän i handelsflottan.  Förmåner inom försäkringen mot arbetsoförmåga för egenföretagare.  Invaliditetsförmåner inom systemet för social tr ygghet utanför Europa och invaliditetssystemet för 
f.d. anställda i Belgiska Kongo och Rwanda-Urundi.  
B. DANMARK  
 
Full dansk åldersrelaterad folkpens ion som förvärvats efter tio års bosättning av personer som har 
beviljats pension se nast den 1 oktober 1989. 
 
C. GREKLAND  
 
Förmåner enligt bestämmelserna i lag nr 4169/1961 om försäkringssystemet för jordbruket (OGA).  
D. SPANIEN  
 
Efterlevandepensioner som beviljas inom det allmä nna systemet och inom de särskilda systemen, 
med undantag för det särskilda systemet för offentligt anställda. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 119
E. FRANKRIKE  
 
Invaliditetspension enligt det allmänna systemet för social trygghet eller enlig t systemet för arbetare 
inom jordbruket.  Invaliditetspension till efterlev ande make enligt det allmänna sy stemet för social trygghet eller 
enligt systemet för arbetare inom jordbruket, när den beräknas på grundval av den avlidne makens 
invaliditetspension som faststäl lts i enlighet med artikel 52.1 a. 
 
F. IRLAND  
 
Invaliditetspension av typ A.  
G. NEDERLÄNDERNA  
 
Lagen av den 18 februari 1966 om invaliditetsförs äkring för anställda, med senare ändringar 
(WAO).  Lagen av den 24 april 1997 om i nvaliditetsförsäkring för egenföre tagare, med senare ändringar 
(WAZ).  Lagen av den 21 december 1995 om allmän försäk ring för efterlevande underhållsberättigade 
personer (ANW).  
H. FINLAND  
 
Folkpension till personer som föds med funktionshi nder eller som blir funktionshindrade vid tidig 
ålder (folkpensionslagen 547/93).  Folkpension som fastställs i enlighet med folkpe nsionslagen av den 8 juni 1956 och som beviljas 
enligt övergångsreglerna i fo lkpensionslagen (547/93). 
 Barnpensionens kompletteringsbelopp i enlighet med familjepensionslagen av den 17 januari 1969. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 120
I. SVERIGE  
 
Inkomstgrundad efterlevandepension i form av bar npension och omställningspension när dödsfallet 
inträffade den 1 januari 2003 eller senare och den avlidne var född år 1938 eller senare 
(lag 2000:461).  
II. Förmåner som avses i artikel 54.2 b i förordni ngen, vars storlek bestäms på grundval av 
en tillgodoräknad period som anses vara fullg jord mellan den dag då försäkringsfallet 
inträffade och en senare dag  
 
A. TYSKLAND  
 
Invaliditets- och efterlevandepensioner so m beviljas med hänsyn till en tilläggsperiod. 
 Ålderspension som beviljas med hänsyn till en redan fullgjord tilläggsperiod. 
 
B. SPANIEN  
 
Avgångspension eller pension vid bestående arbetsoförmåga (inva liditet) enligt det särskilda 
systemet för offentligt anställda vilken beviljas enligt avdelning I i den ko nsoliderade texten till 
lagen om statliga pensionstagare, om mottagaren vid den tidpunkt då försäkringsfallet inträffade var 
verksam som offentligt anställd eller behandlades som sådan, samt efterlevandepensioner (till maka/make, barn och föräldrar) som beviljas enligt  avdelning I i den konsoliderade texten till lagen 
om statliga pensionstagare, om personen vid de n tidpunkt då dödsfallet inträffade var verksam som 
offentligt anställd eller behandlades som sådan.  
C. ITALIEN  
 
Italiensk pension vid fullständi g arbetsoförmåga (inabilità). 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 121
D. LUXEMBURG  
 
Invaliditets- och efterlevandepensioner.  
E. FINLAND  
 
Tjänstepension som beviljas med hänsyn till framtid a perioder i enlighet med nationell lagstiftning. 
 
F. SVERIGE  
 
Sjukpenning och aktivitetsersättning i form  av garantiersättn ing (lag 1962:381). 
 Efterlevandepension som beräknas på grundva l av tillgodoräknade försäkringsperioder 
(lagarna 2000:461 och 2000:462).  Ålderspension i form av garantipension som be räknas på grundval av tidigare tillgodoräknade 
perioder (lag 1998:702).  
III. Överenskommelser som avses i artikel 54.2 b i i förordningen, som syftar till att undvika 
att samma tillgodoräknade period  beaktas två eller flera gånger  
 
Överenskommelsen om social trygghet av den 28 april 1997 mellan Republiken Finland och 
Förbundsrepubliken Tyskland.  Överenskommelsen om social trygghet av de n 10 november 2000 mellan Republiken Finland och 
Storhertigdömet Luxemburg.  Den nordiska konventionen av den 15  juni 1992 om social trygghet. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 122
BILAGA X  
SÄRSKILDA ICKE AVGIFTSFINANSIERADE KONTANTA FÖRMÅNER 
(Artikel 70.2 c ) 
 Innehållet i denna bilaga skall fastställas av Europaparlamentet och rådet i enlighet med fördraget 
snarast möjligt och senast före den tillämpningsdag för den här förordningen som avses i artikel 91. 
30.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning L 166/ 
_______________________________________________________________________________ 
 123
BILAGA XI  
SÄRSKILDA BESTÄMMELSER OM TILLÄ MPNINGEN AV MEDLEMSSTATERNAS 
LAGSTIFTNING 
(Artikel 51.3, artikel 56.1 och artikel 83 ) 
 Innehållet i denna bilaga skall fastställas av Europaparlamentet och rådet i enlighet med fördraget 
snarast möjligt och senast före den tillämpningsdag för den här förordningen som avses i artikel 91.