ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(10)

På grundval av bedömningen av stabilitetsprogrammet enligt förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för de finanspolitiska beräkningarna i programmet är rimligt för åren 2012 och 2013 och optimistiskt för åren 2014 och 2015 då BNP-tillväxten väntas vara betydligt högre än enligt de senaste beräkningarna av potentiell tillväxt i kommissionens avdelningars vårprognos 2012. Målet för den finanspolitiska strategin enligt stabilitetsprogrammet är att få ned underskottet under 3 % av BNP under 2012 (till 2,8 % av BNP, ned från 3,7 % av BNP 2011) och till noll 2015. Stabilitetsprogrammet bekräftar det tidigare medelfristiga budgetmålet för den finanspolitiska strategin, det vill säga ett överskott på 0,5 % av BNP i strukturella termer, som på ett adekvat sätt speglar kraven enligt stabilitets- och tillväxtpakten. Det planerade nominella underskottet är förenligt med den tidsfrist som rådet fastställt för korrigeringen av det alltför stora underskottet och den planerade finanspolitiska insatsen följer rekommendationen inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott om en lägsta genomsnittlig årlig insats på ¾ % av BNP i strukturella termer. Den planerade tillväxttakten för de offentliga utgifterna är, med beaktande av diskretionära åtgärder på inkomstsidan, förenlig med riktvärdet för utgifter i stabilitets- och tillväxtpakten under perioden 2013–2015, men inte under 2012. Utgående från det (omräknade) strukturella budgetsaldot (5) väntas enligt beräkningarna i stabilitetsprogrammet det strukturella saldot förbättras med 1,1 procentenheter av BNP 2012 och med i genomsnitt omkring 0,8 % av BNP under perioden 2013–2015. Det finns dock vissa risker med tanke på att de kompletterande åtgärder som ska vidtas från 2013 och framåt ännu inte specificerats och att det makroekonomiska scenariot från 2014 och framåt är för optimistiskt. Enligt stabilitetsprogrammets beräkningar planeras den offentliga skulden som uppgick till 98,0 % av BNP under 2011 och därmed ligger långt över 60 %-tröskeln stabiliseras och sedan minska till 92,3 % under 2015, vilket skulle innebära tillräckliga framsteg i förhållande till stabilitets- och tillväxtpaktens riktvärde för skuldminskning. Vidare är de implicita skulderna knutna till de garantier som beviljats banksektorn synnerligen stora. De regelbaserade fleråriga ramarna för de offentliga finanserna skulle, särskilt vad avser utgiftssidan, befrämjas av tillsynsmekanismer och/eller åtaganden från Belgiens regioners och gemenskapers sida, även från lokal nivå, i syfte att klara de fastställda underskottsmålen.
(10)

Mot bakgrund av bedömningen av stabilitetsprogrammet enligt förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmets beräkningar av de offentliga finanserna är försiktigt för åren 2012 och 2013. För 2014–2016 är scenariot mer optimistiskt, med en beräknad genomsnittlig BNP-tillväxt på 2,1 %, vilket genomgående är högre än nuvarande uppskattningar av potentiell tillväxt. Syftet med den finanspolitiska strategi som beskrivs i stabilitetsprogrammet är att senast 2013 korrigera det alltför stora underskottet och att senast 2016 nå det medelfristiga budgetmålet för de offentliga finanserna. I stabilitetsprogrammet har det medelfristiga budgetmålet ändrats från att nå en balanserad budget över en konjunkturcykel till ett strukturellt underskott på 0,45 % av BNP, vilket korrekt återspeglar stabilitets- och tillväxtpaktens krav. Den planerade korrigeringen av det alltför stora underskottet är i linje med tidsfristen som fastställdes i den rekommendation som rådet utfärdade i december 2009 inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott. Den årliga genomsnittliga finanspolitiska insatsen på 0,5 % av BNP under perioden 2011–2013, som baseras på det (omräknade) strukturella saldot i de offentliga finanserna (5), är dock lägre än den insats på 0,75 % av BNP som rekommenderats av rådet. De planerade strukturella framstegen mot det medelfristiga budgetmålet är tillräckliga för 2015, men lägre än det årliga riktmärke på 0,5 % av BNP som anges i stabilitets- och tillväxtpakten för 2014 och 2016. Den beräknade tillväxttakten för de offentliga utgifterna för 2014–2015 ligger dock i linje med riktmärket för utgifter i stabilitets- och tillväxtpakten, om man tar hänsyn till diskretionära åtgärder på inkomstsidan. Det finns dock risker i anslutning till de finanspolitiska målen, både på inkomst- och utgiftssidan. Det är t.ex. svårt att kvantifiera effekten på de offentliga finanserna av vissa åtgärder eftersom den beror på utfallet i det enskilda fallet. Det finns ännu inga detaljuppgifter om skatten på finansiella transaktioner eftersom lagstiftningen ännu inte har antagits. De planerade besparingarna på nivåerna under nationell nivå har inte fastställts. Enligt stabilitetsprogrammet kommer skuldkvoten, som uppgick till 72,2 % i slutet av 2011, att öka till 75,3 % 2013 för att därefter gradvis sjunka till 70,6 % 2016. När det gäller det riktmärke för skuldminskning som anges i stabilitets- och tillväxtpakten kommer Österrike att befinna sig i en övergångsperiod under åren 2014–2016, och de planer som presenteras i stabilitetsprogrammet verkar innebära tillräckliga framsteg i riktning mot uppfyllande av riktmärket för skuldminskning. Denna prognos är dock förknippad med risker, dels till följd av de växande skulderna i statsägda företag som inte räknas till den offentliga sektorn, dels på grund av eventuella ytterligare belastningar till följd av offentliga stödåtgärder för banksektorn.
(10)

Mot bakgrund av bedömningen av konvergensprogrammet enligt förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmets beräkningar av de offentliga finanserna är optimistiskt. Kommissionens avdelningars vårprognos 2012 beräknade BNP-tillväxten till 0,5 % år 2012 och 1,3 % 2013, mot 0,7 % respektive 1,75 % enligt stabilitetsprogrammet. Eftersom underskottet blev bättre än väntat, med 5,2 % av BNP 2011, planeras det i stabilitetsprogrammet att sänka det till 3 % av BNP under 2013, vilket är den tidsgräns som fastställts av rådet för att korrigera det alltför stora underskottet, och att därefter fortsätta konsolideringen, med en balanserad budget som mål senast 2016. Det medelfristiga budgetmålet i strukturella termer är balans i de offentliga finanserna på medellång sikt, vilket troligen kommer att uppnås under stabilitetsprogramperioden. Det medelfristiga budgetmålet återspeglar adekvat kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Med beaktande av det (omräknade) strukturella budgetsaldot (5) är den planerade genomsnittliga årliga finanspolitiska insatsen 2010–2013 i linje med rådets rekommendation av den 2 december 2009. Under 2014–2016 förväntas årliga framsteg i strukturella termer motsvarande ytterligare 0,7 % av BNP göras för att uppnå det medelfristiga budgetmålet. Enligt stabilitetsprogrammet ligger tillväxttakten för de offentliga utgifterna, med hänsyn tagen till diskretionära åtgärder på inkomstsidan, i linje med riktmärket för utgifter i stabilitets- och tillväxtpakten. Den anpassningsbana som presenteras i stabilitetsprogrammet är förenad med risker. Det makroekonomiska scenariot kan komma att bli mindre gynnsamt, såsom anges i kommissionens avdelningars vårprognos 2012. Åtgärderna är inte tillräckligt specificerade för att man ska kunna uppnå målen från och med 2013 eller för att man ska kunna klara den rekommenderade genomsnittliga årliga finanspolitiska insatsen. Dessutom är Frankrikes resultat blandat när det gäller att uppnå utgiftsmålen. Därför kan det inte säkerställas att det alltför stora underskottet kommer att korrigeras till 2013 om inte de planerade åtgärderna är tillräckligt specificerade och nya åtgärder vidtas vid behov. Skuldkvoten, som låg på 85,8 % av BNP 2011, förväntas uppgå till 89,2 % 2013 och därefter minska till 83,2 % 2016. Enligt stabilitetsprogrammet kommer skuldminskningsriktmärket att uppnås till utgången av övergångsperioden (2016).
(10)

Mot bakgrund av bedömningen av konvergensprogrammet i enlighet med förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmets beräkningar av de offentliga finanserna är trovärdigt och i linje med kommissionens avdelningars vårprognos 2012. Konvergensprogrammets finanspolitiska strategi har som mål att korrigera det alltför stora underskottet under 2012 och att senast 2015 uppnå det medelfristiga budgetmålet. I konvergensprogrammet bekräftas det medelfristiga budgetmålet i form av ett underskott på 1 % av BNP, vilket i tillräcklig mån uppfyller kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Den planerade korrigeringen av underskottet är i linje med rådets tidsfrist och den planerade finanspolitiska insatsen motsvarar rekommendationen enligt förfarandet vid alltför stora underskott. Med utgångspunkt i det (omräknade) strukturella saldot (5) ligger den planerade årliga utvecklingen mot det medelfristiga budgetmålet över 0,5 % av BNP (i strukturella termer). Tillväxttakten för de offentliga utgifterna, med beaktande av diskretionära åtgärder på inkomstsidan, är i linje med stabilitets- och tillväxtpaktens riktmärke under hela programperioden, men kommer enligt kommissionens avdelningars vårprognos 2012 att överstiga utgiftsriktmärket med en liten marginal under 2013. Tillräckliga framsteg mot det medelfristiga budgetmålet kan kräva ytterligare insatser, eftersom målet till övervägande del bygger på stora nedskärningar av de offentliga investeringarna och inte i tillräcklig utsträckning understöds av detaljerade åtgärder under konvergensprogramperiodens senare år. Den offentliga skulden beräknas ligga kvar på en nivå under 60 % av BNP under hela programperioden. Enligt de nationella myndigheterna beräknas den sjunka gradvis från 56,3 % av BNP under 2011 till 49,7 % av BNP under 2015, medan kommissionen med hänsyn till de potentiella riskerna för konsolideringsplanerna beräknar att den inte kommer att sjunka i lika hög grad.
(11)

På grundval en bedömning av stabilitetsprogrammet enligt förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmets beräkningar av de offentliga finanserna framstår som rimligt. Stabilitetsprogrammets prognoser för 2012–2013 är i stora drag i linje med kommissionens avdelningars vårprognos 2012 när det gäller den ekonomiska tillväxtens hastighet och mönster och utvecklingarna på arbetsmarknaden. Stabilitetsprogrammets prognoser för ekonomisk tillväxt under de senare åren är i stort sett i linje med kommissionens beräkningar av Tysklands potentiella tillväxt på medellång sikt. Målet med den budgetstrategi som anges i stabilitetsprogrammet är att uppnå det medelfristiga budgetmålet redan 2012 och att uppnå i stort sett balanserade nominella budgetar från och med 2014, utgående från ett nominellt underskott på 1,0 % av BNP 2011, dvs. under fördragets referensvärde på 3 % av BNP mycket tidigare än tidsfristen 2013. I stabilitetsprogrammet definieras det föregående medelfristiga budgetmålet med ett strukturellt underskott på ½ % av BNP (tolkat som en smal marginal kring 0,5 % av BNP), som korrekt återger kraven i stabilitets- och tillväxtpakten, så att det innebär att underskottet inte överstiger 0,5 % av BNP. Underskotts- och skuldmålen kan hotas särskilt om det visar sig att det krävs ytterligare insatser för att stabilisera finanssektorn. Utgående från det (omräknade) strukturella budgetsaldot (6) planerar Tyskland att respektera sitt medelfristiga budgetmål under hela programperioden för stabilitetsprogrammet, vilket också bör vara fallet om man tar hänsyn till riskbedömningen. Enligt de uppgifter som ingår i stabilitetsprogrammet och med beaktande av riskbedömningen skulle tillväxttakten för de offentliga utgifterna, med hänsyn tagen till diskretionära åtgärder på inkomstsidan, överstiga riktmärket för utgifter i stabilitets- och tillväxttakten 2012, men respektera dessa riktmärken 2013. Bruttoskulden beräknas öka med 0,8 procentenheter till 82,0 % av BNP under 2012, och sedan falla till 80 % av BNP 2013 och därefter fortsätta minska. Efter korrigeringen av det alltför stora underskottet befinner sig Tyskland i en övergångsperiod och gör planenligt tillräckliga framsteg på vägen mot överensstämmelse med riktmärket för skuldminskning i stabilitets- och tillväxtpakten.
(10)

Mot bakgrund av bedömningen av stabilitetsprogrammet i enlighet med förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för stabilitetsprogrammets finanspolitiska beräkningar är rimligt. I synnerhet ligger stabilitetsprogrammets scenario för 2012 och 2013 mycket nära kommissionens avdelningars vårprognos 2012. Beräkningar av underskott på medellång sikt genomförs enligt ett något optimistiskt tillväxtscenario, över den potentiella tillväxten men ändå klart under genomsnittliga historiska nivåer. Syftet med den finanspolitiska strategi som skisseras i stabilitetsprogrammet är att få ned underskottet från 1,5 % år 2012 till 0,9 % år 2014, med ett konsolideringspaket motsvarande cirka 1,2 % av BNP, och ge ett större handlingsutrymme i händelse av negativa störningar. Stabilitetsprogrammet bekräftar det tidigare medelfristiga budgetmålet avseende ett strukturellt överskott på 0,5 %. Detta medelfristiga budgetmål kan dock inte anses vara lämpligt enligt bestämmelserna i stabilitets- och tillväxtpakten eftersom det, på grundval av nuvarande politik och beräkningar, inte förefaller ta tillräcklig hänsyn till de implicita skulder som är kopplade till den åldrande befolkningen, trots att skulden ligger under fördragets referensvärde. Dessutom skulle Luxemburg – baserat på både kommissionens avdelningars vårprognos för 2012 och det (omräknade) strukturella saldot i de offentliga finanserna enligt stabilitetsprogrammet – påtagligt avvika från sitt eget medelfristiga budgetmål från och med 2012. Ökningstakten för de offentliga utgifterna, efter diskretionära åtgärder på inkomstsidan, väntas påtagligt överstiga riktmärket för utgifter enligt definitionen i stabilitets- och tillväxtpakten. Den offentliga bruttoskulden – 20 % av BNP – ligger under fördragets referensvärde.
(9)

Mot bakgrund av bedömningen av konvergensprogrammet i enlighet med artikel 5.1 i förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenariot bakom de finanspolitiska beräkningarna i programmet är rimligt för 2012 och optimistiskt för 2013–2015, då BNP-tillväxten förväntas ligga på i genomsnitt 3,5 %. Kommissionens avdelningars vårprognos 2012 förutser en BNP-tillväxt på 2,1 % för 2013. Målet för den finanspolitiska strategi som beskrivs i konvergensprogrammet är att säkerställa långsiktig hållbarhet genom att iaktta reglerna i det svenska finanspolitiska ramverket, inbegripet målet att uppnå ett överskott i den offentliga nettoutlåningen på 1 % av BNP över konjunkturcykeln. Strategin syftar också till att uppfylla kraven i stabilitets- och tillväxtpakten, särskilt att iaktta referensvärdet på 3 % av BNP. Konvergensprogrammet har ändrat det medelfristiga budgetmålet från ett överskott i den offentliga sektorn på 1,0 % av BNP till ett underskott på 1,0 % av BNP. Det nya medelfristiga budgetmålet avspeglar på ett adekvat sätt kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. På grund av denna ändring bygger det medelfristiga budgetmålet på den (omräknade) strukturella budgetbalans som sannolikt kommer att uppnås under programperioden, även med beaktande av sannolikheten för ytterligare expansiva diskretionära åtgärder under 2013 eller 2014. Vissa nedåtrisker för de finanspolitiska beräkningarna från och med 2013 kan hänföras till de optimistiska makroekonomiska antagandena. Den planerade tillväxten i de offentliga utgifterna, med beaktande av diskretionära åtgärder på inkomstsidan, iakttar utgiftsmålen i stabilitets- och tillväxtpakten. Skuldkvoten är lägre än 60 % av BNP och beräknas enligt konvergensprogrammet att fortsätta att minska under programperioden.
(10)

Mot bakgrund av bedömningen av stabilitetsprogrammet i enlighet med förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för stabilitetsprogrammets beräkningar av de offentliga finanserna framstår som optimistiskt. För 2013 förutses det i stabilitetsprogrammet en ekonomisk tillväxt på 1¼ % utan att ta hänsyn till de negativa effekterna av ytterligare konsolideringsåtgärder för tillväxt, samtidigt som kommissionen förutser en lägre tillväxt på 0,7 %. Det syfte som anges i stabilitetsprogrammet är att följa rådets rekommendationer om korrigering av det alltför stora underskottet och att försöka förbättra de offentliga finanserna ytterligare för att uppnå det medelfristiga budgetmålet genom att sträva efter en strukturell anpassning på minst 0,5 % per år. Stabilitetsprogrammet syftar till ett nominellt underskott i den offentliga sektorns finanser på 3 % av BNP år 2013 och bekräftar det tidigare medelfristiga budgetmålet med ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP, som korrekt återspeglar kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Den genomsnittliga årliga finanspolitiska insatsen på 0,75 % av BNP under perioden 2010–2013, utgående från det (omräknade) strukturella budgetsaldot (5), är förenligt med den strukturella anpassning på ¾ % av BNP som rekommenderas av rådet. Eftersom stabilitetsprogrammet inte omfattar några budgetmål efter 2013 går det inte att bedöma hållbarheten hos budgetkorrigeringen 2013 och framstegen på väg mot de medelfristiga budgetmålen under de senare åren, inbegripet överensstämmelse med stabilitets- och tillväxtpaktens riktmärke för utgifter. Beräkningarna av de offentliga finanserna under programperioden omfattas av genomföranderisker. Dessa är inte uteslutande begränsade till de nyanmälda konsolideringsåtgärderna, utan har också att göra med genomförandet av vissa åtgärder som överenskommits tidigare av den avgående regeringen. De ytterligare åtgärder för 2013 som regeringen föreslog i april 2012 och deras budgetkonsekvenser specificerades och kvantifierades ytterligare den 25 maj efter slutdatum för bedömningen. Budgetanpassningarna har hittills främst tagit formen av utgiftsnedskärningar, som också kan påverka tillväxtfrämjande utgifter. Enligt 2012 års stabilitetsprogram förväntas förhållandet mellan skuld och BNP att fortsätta att öka ganska starkt under 2012, till 70,2 % av BNP, och att fortsätta att öka en aning till 70,7 % av BNP 2013, med beaktande av effekterna av de ytterligare konsolideringsåtgärderna. Skuldkvoten förväntas således ligga kvar en bra bit över fördragets referensvärde på 60 %. För 2014 och 2015 specificeras inga skuldmål i stabilitetsprogrammet, och därför går det inte att bedöma huruvida skuldminskningsriktmärket i stabilitets- och tillväxtpakten kommer att respekteras efter 2013.
(10)

Mot bakgrund av bedömningen av stabilitetsprogrammet enligt förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmets beräkningar av de offentliga finanserna förefaller optimistiskt för 2012–2014. I det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmets budgetberäkningar finns det fortfarande betydande nedåtrisker, främst i förhållande till utvecklingen av den inhemska efterfrågan under 2012–2013, även om scenariot innehåller en stor nedrevidering av tillväxtutsikterna. Den i programmet beskrivna strategin för de offentliga finanserna syftar till att korrigera det alltför stora underskottet under 2012 och senast 2014 uppnå det medelfristiga budgetmålet för de offentliga finanserna och hålla fast vid det under 2015. I stabilitetsprogrammet bekräftas det tidigare medelfristiga budgetmålet för de offentliga finanserna som går ut på att uppnå ett saldo i balans i strukturella termer, vilket på ett adekvat sätt avspeglar stabilitets- och tillväxtpaktens krav. Den planerade korrigeringen av det alltför stora underskottet är i linje med den tidsfrist som fastställs i den rekommendation som rådet utfärdade den 13 juli 2010 inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott. Med beaktande av det (omräknade) strukturella budgetsaldot (5) motsvarar den planerade genomsnittliga årliga finanspolitiska insatsen på 1,5 % av BNP för perioden 2011–2012 den insats som rekommenderades av rådet. Den förutsedda takten i ansträngningarna att nå det planerade medelfristiga budgetmålet 2013 är tillräcklig eftersom den överstiger stabilitets- och tillväxtpaktens riktvärde på 0,5 % av BNP enligt både 2012 års vårprognos från kommissionens avdelningar och stabilitetsprogrammet. Ökningstakten i de offentliga utgifterna, med beaktande av diskretionära åtgärder på inkomstsidan, ligger i linje med stabilitets- och tillväxtpaktens utgiftsriktmärke för 2013–2014, men inte för 2015. Programmets mål för de offentliga finanserna är förenade med risker som sammanhänger med att det makroekonomiska scenariot förefaller optimistiskt för 2012–2014 och att den planerade konsolideringsansträngningen under 2013 delvis bygger på inte fullt specificerade åtgärder. Enligt stabilitetsprogrammet kommer skuldkvoten, som uppgick till 71,6 % 2011, att öka till 72,1 % 2012 för att därefter gradvis sjunka till 65,4 % 2015. Vad gäller riktmärket för skuldminskning i stabilitets- och tillväxtpakten kommer Cypern att vara i en övergångsperiod under åren 2013–2015 och de planer som beskrivs i programmet säkerställer tillräckliga framsteg mot efterlevnad av skuldminskningsriktmärket. Denna beräkning är emellertid förenad med risker som sammanhänger med de eventuella insatserna för att rädda finansiella företag.
(11)

Mot bakgrund av bedömningen av konvergensprogrammet enligt förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmets beräkningar av de offentliga finanserna är något optimistiskt. De ungerska myndigheternas tillväxtprognoser för 2012 och 2013 ligger omkring en halv procentenhet högre än kommissionens avdelningars vårprognos 2012 på grund av mer optimistiska offentliga antaganden om inhemsk efterfrågan, särskilt under 2013. Syftet med den finanspolitiska strategi som beskrivs i konvergensprogrammet är att säkerställa en varaktig korrigering av det alltför stora underskottet senast 2012, som är den tidsfrist som fastställts av rådet i linje med rådets rekommendation inom ramen för förfarandet vid alltför stora underskott av den 13 mars 2012. De offentliga underskottsmålen och de planerade finanspolitiska insatserna stämmer överens med den rekommendationen. I konvergensprogrammet bekräftas det tidigare medelfristiga budgetmålet på 1,5 % av BNP, som enligt planerna ska uppnås senast 2013. Det medelfristiga budgetmålet återspeglar på ett adekvat sätt kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Med beaktande av det (omräknade) strukturella budgetsaldot (5) förefaller framstegen i riktning mot det medelfristiga budgetmålet inte bli tillräckliga 2013 i förhållande till bedömningen i kommissionens avdelningars vårprognos 2012, som tar hänsyn till de risker som är förenade med genomförandet av vissa besparingsåtgärder och ett mindre optimistiskt makroekonomiskt scenario. Ökningen av de offentliga utgifterna, med beaktande av diskretionära åtgärder på inkomstsidan, ligger visserligen i linje med riktmärket för utgifter i stabilitets- och tillväxtpakten under 2013, men inte under 2014 och 2015. Enligt regeringens planer minskar den offentliga skulden kontinuerligt under hela programperioden till under 73 % av BNP 2015, men den kommer fortfarande att ligga över referensvärdet på 60 % av BNP. Vad beträffar riktmärket för skuldminskningen kommer Ungern att gå igenom en övergångsperiod under 2013–2014, och konvergensprogrammet torde säkerställa tillräckliga framsteg så att riktmärket uppnås. Enligt konvergensprogrammet kommer riktmärket för skuldminskningen att uppnås i slutet av övergångsperioden, dvs. under 2015, vilket bör bidra till att minska den ackumulerade externa och interna skuldsättningen.