KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2020/776

av den 12 juni 2020

om införande av slutgiltiga utjämningstullar på import av vissa vävda och/eller sydda glasfibermaterial med ursprung i Folkrepubliken Kina och Egypten och om ändring av kommissionens genomförandeförordning (EU) 2020/492 om införande av slutgiltiga antidumpningstullar beträffande import av vissa vävda och/eller sydda glasfibermaterial med ursprung i Folkrepubliken Kina och Egypten

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1037 av den 8 juni 2016 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artiklarna 15 och 24.1,

av följande skäl:

1. FÖRFARANDE

1.1 Inledande

(1) Den 16 maj 2019 inledde Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) på grundval av artikel 10 i grundförordningen en antisubventionsundersökning beträffande import till unionen av vissa vävda och/eller sydda glasfibermaterial (nedan kallade GFM) med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad Kina) och Egypten (tillsammans kallade de berörda länderna). Kommissionen offentliggjorde ett tillkännagivande om inledande (nedan kallat tillkännagivandet om inledande) (2) i Europeiska unionens officiella tidning den 16 maj 2019.

(2) Kommissionen inledde undersökningen till följd av ett klagomål som ingavs den 1 april 2019 av Tech-Fab Europe (nedan kallad klaganden) såsom företrädare för tillverkare som svarar för mer än 25 % av unionens sammanlagda tillverkning av vissa vävda och/eller sydda glasfibermaterial. Klagomålet innehöll bevisning för subventionering och därav följande skada som var tillräcklig för att motivera inledandet av en undersökning.

(3) Innan kommissionen inledde antisubventionsundersökningen underrättade den de kinesiska (3) och de egyptiska (4) myndigheterna om att den hade mottagit ett korrekt underbyggt klagomål och uppmanade de kinesiska och egyptiska myndigheterna att inleda ett samråd i enlighet med artikel 10.7 i grundförordningen. Samråd hölls med de kinesiska och egyptiska myndigheterna den 13 maj 2019. Man fann emellertid ingen lösning som kunde godtas av båda parter.

(4) Den 21 februari 2019 inledde kommissionen en separat antidumpningsundersökning beträffande import av samma produkt med ursprung i Kina och Egypten (5) (nedan kallad den separata antidumpningsundersökningen). Den 7 april 2020 införde kommissionen slutgiltiga antidumpningstullar på import av den berörda produkten med ursprung i Kina och Egypten (6) (nedan kallad förordningen om slutgiltig antidumpningstull). De analyser av skada, orsakssamband och unionens intresse som genomförts inom ramen för denna antisubventionsundersökning och den separata antidumpningsundersökningen är i tillämpliga delar identiska, eftersom definitionerna av unionsindustrin, de unionstillverkare som ingår i urvalet, skadeundersökningsperiod och undersökningsperioden är desamma i båda undersökningarna.

1.1.1 Synpunkter från de kinesiska myndigheterna rörande inledandet

(5) De kinesiska myndigheterna hävdade att undersökningen inte borde inledas eftersom klagomålet inte uppfyllde de krav vad gäller bevisning som anges i artikel 11.2 och 11.3 i WTO-avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder (subventionsavtalet) och artikel 10.2 i grundförordningen. Enligt de kinesiska myndigheterna fanns det inte tillräcklig bevisning om utjämningsbara subventioner, skada och orsakssamband mellan den subventionerade importen och skadan.

(6) Kommissionen avvisade detta påstående. Den bevisning som lämnats i klagomålet utgjordes av de uppgifter som rimligen fanns tillgängliga för klaganden vid den tidpunkten. Såsom framgår av promemorian om tillräcklig bevisning, vilken innehåller kommissionens bedömning av all bevisning rörande Kina och Egypten som står till kommissionens förfogande och på grundval av vilken kommissionen inledde undersökningen, fanns det tillräcklig bevisning i det inledande skedet för att de påstådda subventionerna var utjämningsbara med hänsyn till förekomst, storlek och art. Klagomålet innehöll även tillräcklig bevisning för förekomsten av skada för unionsindustrin som vållats av den subventionerade importen.

(7) Närmare bestämt uppgav de kinesiska myndigheterna i samband med samråden inför inledandet att klagandens hänvisningar till alla kinesiska planer, program och rekommendationer var irrelevanta, eftersom dessa inte är bindande och GFM-industrin inte nämns vare sig i Kinas trettonde femårsplan eller i den trettonde femårsplanen för byggnadsmaterialindustrin (2016–2020). Efter inledandet uppgav de kinesiska myndigheterna även att GFM inte omfattas av dokumentet ”Made in China 2025”. Kommissionen noterade att de kinesiska myndigheterna inte förnekade att dessa planer, program och rekommendationer finns, utan endast hade invändningar vad gäller i vilken utsträckning dessa kan anses vara bindande för eller i vilken utsträckning de täcker GFM-industrin. Kommissionen noterade vidare att klagomålet innehöll bevisning som tyder på att ”nya material” nämns i ett flertal statliga dokument, samtidigt som ”glasbaserade material” nämns i den trettonde femårsplanen för byggnadsmaterialindustrin (2016–2020). De kinesiska myndigheterna kunde inte framlägga någon bevisning för att dessa konstateranden inte skulle vara tillämpliga på den berörda produkten.

(8) De kinesiska myndigheterna påpekade även att varken Chinese Export & Credit Insurance Corporation (”Sinosure”) eller de statsägda affärsbankerna är offentliga organ och att de kinesiska myndigheterna inte anförtror eller ålägger privata banker att utföra funktioner. Kommissionen noterade att detta påstående sammanhänger med det påstående som det hänvisas till ovan och att klagomålet bland annat nämner den kinesiska banklagen, vilken obestridligen ingår i den kinesiska lagstiftningen enligt de kinesiska myndigheterna. Kommissionen framhöll även att EU i sina senaste antisubventionsundersökningar dragit en annan slutsats i denna fråga (7).

(9) De kinesiska myndigheterna hävdade vidare att köparkrediter för export tillhandahålls till utländska företag och därmed inte medför en förmån för de kinesiska GFM-tillverkarna. Kommissionen fann emellertid att förmåner som beviljats utländska företag som ägs av kinesiska GFM-tillverkare medför en förmån för de sistnämnda.

(10) De kinesiska myndigheterna uppgav att skatteordningen för snabbare avskrivning av utrustning som används av högteknologiska företag för utveckling och produktion av högteknologi samt vissa av de bidragsprogram som nämnts hade avslutats. Kommissionen noterade denna kommentar, men framhöll att detta inte är tillämpligt för alla program och för alla de förvaltningsnivåer (dvs. nationell, regional och lokal nivå) som nämns i klagomålet. Dessutom kan skatteordningen för snabbare avskrivning fortsätta att ge förmåner såsom avskrivning över den relevanta utrustningens livslängd, eventuellt under undersökningsperioden.

(11) Efter inledandet hävdade de kinesiska myndigheterna vidare att klaganden inte fastställde villkoren för tillämpningen av ett referensvärde utanför landet för lån och markanvändningsrättigheter. Kommissionen fann emellertid att påståendena i klagomålet får stöd av antisubventionsundersökningar som genomförts av EU nyligen, i vilka det i denna fråga dras slutsatsen att det är nödvändigt med externa referensvärden anpassade till de förhållanden som råder i Kina (8).

(12) De kinesiska myndigheterna menade vidare att klagomålet inte innehöll tillräcklig bevisning, eftersom det främst stödde sig på tidigare EU-förordningar där produktdefinitionen är en annan. Kommissionen noterade emellertid att undersökningsresultaten i tidigare och den senaste tidens antisubventionsundersökningar avser samma subventionsprogram som de påstådda subventionsprogrammen i klagomålet. Efter inledandet hävdade de kinesiska myndigheterna dessutom att finanssektorn genomgått betydande ändringar och reformer under åren 2016–2018 och att det därför inte gick att grunda klagomålet på en situation som gällde tidigare. Kommissionen noterade emellertid att sökanden även lämnat ytterligare bevisning i klagomålet för att subventionsprogrammen fortfarande existerade och inte hade ändrats väsentligt. Kommissionen erinrade vidare om att de kinesiska myndigheterna inte lämnat någon bevisning för att de relevanta programmen inte längre existerade. I det inledande skedet tydde således den tillgängliga bevisningen på att det inte förekommit några betydande ändringar av subventionsprogrammen i fråga. Detta bekräftades slutligen i denna undersökningen.

(13) De kinesiska myndigheterna hävdade även att sökanden inte lämnat någon bevisning vad gäller förmån och selektivitet för olika subventioner. Kommissionen anser att klaganden har lämnat tillräcklig bevisning vad gäller förmån och selektivitet med hänsyn till de uppgifter som denne rimligen hade tillgång till. Hursomhelst så undersökte kommissionen bevisningen i klagomålet och gjorde sin egen bedömning av alla relevanta faktorer i promemorian om tillräcklig bevisning, vilken vid inledandet fogades till de ärendehandlingar som berörda parter kan begära att få ta del av. De kinesiska myndigheterna framförde sina kommentarer på nytt efter inledandet, men lämnade ingen ytterligare bevisning.

(14) Kommissionen drog därför slutsatsen att det finns tillräcklig bevisning i klagomålet som tyder på att de kinesiska myndigheternas påstådda subventionering förekommer.

(15) Ett särskilt inslag i detta ärende är dessutom att den påstådda subventioneringen i Egypten rör två företag i China-Egypt Suez Economic and Trade Cooperation Zone (”SETC-zonen”) som är en särskild ekonomisk zon som inrättats gemensamt av Kina och Egypten, dvs. de två länder som klagomålet gäller. Kommissionen uppgav att den hade för avsikt att undersöka alla subventioner som mottagits av dessa företag i SETC-zonen, oavsett deras ursprung.

(16) I samband med samråden inför inledandet menade de kinesiska myndigheterna att klagomålet inte innehöll någon rättslig grund för att ifrågasätta Kina via den berörda produkten med ursprung i eller exporterade från Egypten. Kommissionen noterade Kinas synpunkt, men ansåg ändå att det fanns tillräcklig bevisning för att motivera inledandet av en undersökning beträffande de påstådda utjämningsbara subventionerna till företagen i SETC-zonen, oavsett deras ursprung.

(17) Efter inledandet hävdade de kinesiska myndigheterna att den justering som gjordes av importuppgifterna från Kina i samband med fastställandet av förbrukningen i unionen var orättvis jämfört med den justering som gjordes av importuppgifterna från andra tredjeländer såsom Ryssland. De kinesiska myndigheterna hävdade vidare att dessa justeringar inte dubbelkontrollerats av kommissionen. De kinesiska myndigheterna hävdade även att det inte finns någon information om vad som anses utgöra marknadsinformation / marknadskunnande i samband med justeringen av importuppgifter.

(18) Såsom anges i skäl 937 så följdes klagandens importanalys på KN-basis av en bedömning på grundval av importstatistik på Taric-nivå som dubbelkontrollerats mot andra källor och justerats där så var lämpligt. Vad gäller Ryssland dubbelkontrollerades importuppgifterna och justerades på grundval av importuppgifterna från GFM-tillverkare som var närstående till unionstillverkarna, eftersom dessa var de enda kända GFM-tillverkarna i Ryssland. Denna metod kan anses vara rimlig och leda till en korrekt uppskattning av importen av den berörda produkten från Ryssland. På samma sätt dubbelkontrollerade kommissionen (se skäl 937) under undersökningen Eurostat-uppgifterna på Taric-nivå mot de uppgifter som lämnats av de kända tillverkare i Kina som gav sig till känna under stickprovsförfarandet. Den exportvolym av GFM som rapporterats av de samarbetsvilliga kinesiska exporterande tillverkarna motsvarade hela den import som registrerats av Eurostat under de relevanta Taric-numren och all export ansågs därför bestå av den berörda produkten. Tvärtemot vad som hävdats av de kinesiska myndigheterna hade klaganden dessutom förklarat hur marknadsinformation / marknadskunnande använts vid justeringen av importuppgifter. Detta påstående avvisas därför.

(19) I sina synpunkter i samband med inledandet hävdade de kinesiska myndigheterna att GFM-marknaden är segmenterad och att prisintervallen skiljer sig åt betydligt mellan de olika marknadssegmenten. De kinesiska myndigheterna hävdade att de tre huvudsakliga produkttyperna, dvs. rovingväv, trikåvävnad av icke-krusad fiber och komplexa material, har olika sammansättning och produktionssteg och produktionsprocesser och därmed också olika produktionskostnader och försäljningspriser. Dessa produkttyper har dessutom olika fysiska och tekniska egenskaper, vilka i sin tur avgör deras slutanvändning. Enligt de kinesiska myndigheterna är den prisjämförelse/den bedömning av prisunderskridandet och den bedömning av den kinesiska importens påstådda skadevållande verkningar som görs i klagomålet på en aggregerad nivå både missvisande och otillräcklig och mäter inte heller vilken närvaro de kinesiska tillverkarna och unionstillverkarna verkligen har i vart och ett av produktsegmenten, dvs. vilken volym och marknadsandel de har.

(20) Kommissionen ansåg att de kinesiska myndigheterna inte hade lämnat någon bevisning till stöd för dessa påståenden. Klaganden hade lämnat tillräcklig bevisning vad gäller kostnader och priser för den undersökta produkten vid inledandet. Det faktum att det finns olika produkttyper och att dessa kan ha olika produktionsprocesser, kostnader och försäljningspriser innebär inte automatiskt att det finns en marknadssegmentering. Det bör även noteras att i enlighet med artikel 10.2 i grundförordningen måste klaganden lämna den information som den rimligen har tillgång till. Eftersom kostnader och priser för de produkttyper som tillverkas i Kina till sin natur är konfidentiella och inte tillgängliga för klaganden ansåg kommissionen att klagomålet innehöll tillräcklig information, som klaganden rimligen hade tillgång till, för att motivera inledandet av en undersökning.

(21) Den information som inhämtats och mottagits av kommissionen under undersökningen visade på att unionens marknad för GFM inte är segmenterad. Påståendet att de tre produkttyperna – rovingväv, trikåvävnad av icke-krusad fiber och komplexa material – har olika fysiska och tekniska egenskaper och därmed också olika slutanvändningar är fel ur saklig synpunkt. Såsom förklaras i klagomålet och skälen 129–138, och i vilket de kinesiska myndigheterna också instämmer i, används den berörda produkten som förstärkning i termoplastiska och värmehärdande hartser i kompositindustrin. När det gäller användningen finns det mycket överlappning. Vilken typ av material som väljs beror på ytans utseende, hartsflödet, vilken spänning som den färdiga produkten kommer att utsättas för och appliceringsmetoden. Vissa produkttyper är särskilt ägnade för tekniker med sluten form eller handuppläggning.

(22) De tre produkttyperna har följande huvudsakliga och överlappande användningar: Rovingväv används till värmehärdande tillämpningar, särskilt handuppläggning, för marina produkter (båtskrov och däck), karosseridelar till fordon (t.ex. lastbilar och tåg), vindturbinblad, rör och tankar. Trikåvävnad av icke-krusad fiber används för tillverkning av marina produkter (båtskrov och däck), karosseridelar till fordon (t.ex. lastbilar och tåg), vindturbinblad och gondoler till vindturbiner, skidor och snowboardar, rör och tankar. Komplexa material används i tillämpningar med sluten form för karosseridelar till fordon, marina produkter (båtskrov och däck), gondoler till vindturbiner och fritidsfordon.

(23) Kommissionen noterar även att det inte är ovanligt att en berörda produkt utgörs av produkttyper som har olika kostnadsstruktur och priser. Detta är också anledningen till att kommissionen inhämtar uppgifter på grundval av detaljerade produkttypsklassificeringar. Klassificeringen gör, förutom materialform, åtskillnad på försäljningsform, typ av glas som används, vikten per ytenhet och densiteten för roving. Beräkningen av prisunderskridandet grundade sig på en jämförelse produkttyp för produkttyp och alla dessa egenskaper beaktades således när importen från Kina jämfördes med unionstillverkarnas GFM-produktion. Detta argument avvisas därför.

(24) I sina synpunkter i samband med inledandet hävdade de kinesiska myndigheterna dessutom att det faktum att importpriset för GFM varierade betydligt beroende på källa tydligt visar att unionens marknad för de olika produkttyperna är segmenterad och att importen från olika länder är avsedd för olika marknadssegment.

(25) Såsom konstateras ovan bekräftar den information som inhämtats av kommissionen under undersökningen att unionens marknad för GFM inte är segmenterad. Det framgår dessutom av undersökningen att de kinesiska exporterande tillverkarna och de egyptiska exporterande tillverkarna inte exporterar helt olika former av GFM. Överensstämmelsen mellan de produkter som såldes av de exporterande tillverkarna i Kina och i Egypten var ungefär 90 %. Detta argument avvisas därför.

(26) I sina synpunkter i samband med inledandet hävdade de kinesiska myndigheterna även att jämförelsen när det gäller de kinesiska importpriserna och beräkningen av prisunderskridandet i klagomålet grundade sig på uppgifter som inte gick att jämföra och som valts ut selektivt och justerats på felaktigt sätt.

(27) Såsom anges ovan fastställs det i artikel 10.2 i grundförordningen villkoren för den bevisning som klaganden ska lämna i klagomålet. Uppgifterna måste således inte bara vara tillräckliga, utan även vara rimligen tillgängliga för klaganden Eftersom kostnads- och prisuppgifter till sin natur är konfidentiella hade klaganden i det inledande skedet inte rimlig tillgång till exakta uppgifter om kostnader och priser för de produkttyper som exporterades av företag i tredjeländer. De uppgifter som tillhandahölls ansågs dock vara tillräckliga för att motivera inledandet av en undersökning eftersom de grundade sig på statistik från Eurostat om de kinesiska importpriserna.

(28) Kommissionen noterade vidare att beräkningen av prisunderskridandet under undersökningen (se skäl 965) huvudsakligen grundade sig på faktiska och detaljerade uppgifter från unionstillverkarna i urvalet och de exporterande tillverkarna i urvalet, vilket bekräftade påståendena om prisundersridande i klagomålet som grundade sig på statistik från Eurostat. Detta argument ansågs därför vara utan relevans även när det gäller de uppgifter som användes i undersökningen.

(29) I sina synpunkter i samband med inledandet hävdade de kinesiska myndigheterna att GFM-importen från Kina inte orsakade något pristryck. Detta påstående styrktes inte med någon bevisning.

(30) Däremot innehöll klagomålet information om den subventionerade importens inverkan på priserna för den likadana produkten på unionens marknad och de därav följande verkningarna av importen på unionsindustrin, vilken ansågs vara tillräcklig för inledandet av en undersökning. Det framgick av bevisningen i klagomålet att både de kinesiska och de egyptiska importpriserna underskred priserna i unionen i betydande utsträckning.

(31) Dessutom är påståendet fel ur saklig synpunkt. Såsom kommissionen konstaterat vid undersökningen och såsom förklaras i skäl 966 underskred de kinesiska exporterande tillverkarna i betydande utsträckning unionsindustrins priser under undersökningsperioden. Detta argument avvisas därför.

(32) I sina synpunkter i samband med inledandet hävdade de kinesiska myndigheterna att det inte är berättigat att göra en sammantagen bedömning av importen från Kina och Egypten vid skadeanalysen i det aktuella ärendet. Skälet till detta är att det är en mycket stor skillnad på konkurrensvillkoren mellan importen från dessa länder och mellan importen från dessa länder och den likadana produkt som tillverkas och säljs av unionsindustrin på unionens marknad. De kinesiska myndigheterna hävdade att kinesiskt GFM inte konkurrerar med egyptiskt GFM eftersom i) det praktiskt taget inte förekom någon egyptisk GFM-import före 2017, ii) GFM-importen från Kina och Egypten har utvecklats på helt olika sätt, iii) den egyptiska importen har en annan prisbild och iv) den egyptiska importen endast utgörs av trikåvävnad av icke-krusad fiber enligt klagandens egna beräkningar och därför inte konkurrerar med GFM-försäljningen från unionen och Kina på unionens marknad.

(33) Kommissionen konstaterade för det första att klagomålet innehöll tillräcklig bevisning som tydde på att importen av den berörda produkten var subventionerad och att importvolymerna var betydande och vållade unionsindustrin skada. Klagomålet innehöll även en rad uppgifter rörande den sammantagna bedömningen av importen från de två berörda länderna (bland annat att de uppskattade subventionernas storlek inte understeg miniminivån (9) för något av länderna, att importvolymerna är betydande (10) och att de berörda länderna konkurrerar med varandra, med den likadana produkten och med tredjeländer och att de produkter som exporteras av dessa länder har samma egenskaper och slutanvändningar (11) som den likadana produkten) för vilka det i det inledande skedet konstaterades att de uppfyllde beviskraven. Denna bevisning analyserades ytterligare under undersökningen och kommissionen bekräftade att villkoren för en sammantagen bedömning var uppfyllda såsom beskrivs i detalj i skälen 947–950.

(34) De kinesiska myndigheterna menade vidare att den kinesiska importvolymen hade minskat under skadeundersökningsperioden och därför inte kunde ha vållat unionstillverkarna någon skada.

(35) Såsom diskuterats ovan innehöll klagomålet tillräcklig bevisning för att den kinesiska och den egyptiska GFM-importen borde bedömas sammantaget. Enligt bevisningen i klagomålet konkurrerar GFM-importen från de båda länderna med varandra och med den likadana produkten samt med importen från tredjeländer. Importen från Kina och Egypten har samma egenskaper och användningsområden och säljs till kunder över hela unionen i direkt konkurrens med GFM tillverkat av unionsindustrin och tredjeländer.

(36) I sina synpunkter i samband med inledandet hävdade de kinesiska myndigheterna att klagomålet inte innehöll tillförlitliga uppgifter vad gäller unionsindustrin i dess helhet i och med att uppgifterna för dem som inte tillhörde de klagande var otillförlitliga. Klaganden lämnade dessutom inte heller några uppgifter för flera av skadeindikatorerna.

(37) De kinesiska myndigheterna förklarade inte på vilket sätt uppgifterna skulle vara otillförlitliga. Klaganden hade emellertid inte tillgång till de konfidentiella uppgifterna om försäljning och tillverkning för de tillverkare som inte tillhörde klagandena. Klaganden tillhandahöll därför uppskattningar som ansågs vara rimliga och tillräckligt korrekta och förenliga med artikel 10.2 i grundförordningen. För att bevisningen om skada ska anses vara tillräcklig krävs det inte att uppgifter lämnats om alla de skadeindikatorer som nämns i artikel 8.4 i grundförordningen och inte heller att alla skadeindikatorer uppvisar en negativ utveckling.

(38) Kommissionen noterade att det urval av unionstillverkare som gjorts för undersökningen omfattade den största tillverkaren som inte tillhörde de klagande, vilket gjorde det möjligt för kommissionen att dubbelkontrollera de makrouppgifter som klaganden lämnat. Dessutom har kommissionen i undersökningen beaktat alla relevanta skadeindikatorer. Detta argument avvisas därför.

(39) I sina synpunkter i samband med inledandet hävdade de kinesiska myndigheterna att unionstillverkarna inte vållats skada och i synnerhet inte till följd av importen från Kina. Enligt de kinesiska myndigheterna gick det bra för unionsindustrin mellan 2015 och undersökningsperioden för klagomålet och alla skadeindikatorer utvecklades positivt eller låg kvar på samma nivå.

(40) Det framgår tydligt av klagomålet att unionsindustrin vållats väsentlig skada till följd av den subventionerade importen av GFM från de berörda länderna, vilken skedde till priser som kraftigt underskred unionsindustrins priser. Unionsindustrins tillverkning, försäljning och marknadsandel minskade betydligt. Klagandena tvingades minska sina investeringar och sin sysselsättning. Lagren för de unionstillverkare som stödde klagomålet ökade och deras lönsamhet minskade.

(41) Kommissionen noterade att det framkom av undersökningen att de skadeindikatorer som fastställts på grundval av kontrollerade uppgifter som lämnats av unionstillverkare i urvalet visade på förekomsten av väsentlig skada som vållats av import från de berörda länderna. De kinesiska myndigheterna lämnade synpunkter på dessa indikatorer i sina synpunkter på det slutliga utlämnandet av uppgifter (12). Dessa synpunkter behandlas i avsnitt 5.4 i denna förordning.

(42) I sina synpunkter i samband med inledandet hävdade de kinesiska myndigheterna att unionsindustrin lidit skada till följd av den närstående importen från tredjeländer och den minskande efterfrågan på unionsmarknaden.

(43) Kommissionen instämde inte i detta. Det framgick av klagomålet att den närstående importen från tredjeländer var så liten volymmässigt att den inte kunde ha vållat den väsentliga skadan. Klagandens analys av skadeindikatorerna visade dessutom att skadan inte kunde förklaras av den minskade efterfrågan på unionsmarknaden, eftersom den marknadsandel som klaganden förlorat helt klart var större än minskningen av förbrukningen.

(44) Klaganden lämnade tillräcklig bevisning för att det fanns ett orsakssamband mellan importen från de berörda länderna och skadan. Klaganden analyserade dessutom andra potentiella orsaker till skadan såsom unionstillverkarnas resultat, unionstillverkarnas exportresultat och importen från andra tredjeländer.

(45) Under undersökningen undersöktes importen från tredjeländer och minskningen av efterfrågan på unionens marknad (se avsnitt 6.2). Efter det slutliga utlämnandet tillkom inga nya argument till de kinesiska myndigheternas synpunkter i samband med inledandet. Detta argument avvisas därför.

(46) I sina synpunkter i samband med inledandet hävdade de kinesiska myndigheterna att de vertikalt integrerade unionstillverkarna lidit skada på grund av kostnader för ”integration med tidigare led” och en minskad förmåga att sälja på den öppna marknaden till följd av ”integration med senare led”.

(47) I undersökningens inledningsskede fanns det inte några uppgifter från unionsindustrin om att den skulle ha någon uppenbar konkurrensnackdel. Dessutom är unionsindustrin till största del inte vertikalt integrerad.

(48) Kommissionen noterade vidare att undersökningen inte visat på några onormala kostnader på grund av vertikal integration. Dessutom sålde alla unionstillverkarna i urvalet främst till oberoende kunder. Detta argument avvisas därför.

(49) I sina synpunkter i samband med inledandet hävdade de kinesiska myndigheterna att olikheterna i försäljningsutvecklingen för klaganden och de tillverkare som inte tillhörde klagandena mellan 2015 och undersökningsperioden för klagomålet visar på att dessa två olika tillverkargrupper konkurrerar med varandra om försäljning och kunder. Klagandens försäljningsminskning och förlusten av marknadsandelar till de tillverkare som inte tillhörde klagandena var således också en sannolik förklaring till att klaganden drabbats av en minskad försäljning och inte hade kunnat öka sina priser under undersökningsperioden klagomålet.

(50) Konkurrensen mellan unionstillverkarna är en konsekvens av den fria marknaden och det är normalt sett den situation man utgår från (såvida det inte finns bevisning för t.ex. konkurrensbegränsande beteenden, vilket inte är fallet här) och inte en faktor för att förklara förekomsten av skada. Således konkurrera inte bara de klagande och de icke-klagande unionstillverkarna med varandra på unionens marknad, utan de klagande unionstillverkarna konkurrerar dessutom sinsemellan. Detta kan inte anses försvaga orsakssambandet mellan den subventionerade importen och den väsentliga skada som hela unionsindustrin lidit. Slutsatserna om väsentlig skada grundar sig på ett giltigt urval och en bedömning av unionsindustrin i dess helhet, vilken inbegriper uppgifter från både klagande och icke-klagande unionstillverkare (mikro- och makrouppgifter).

(51) Urvalet av unionstillverkare i undersökningen bestod av både klagande och icke-klagande unionstillverkare, precis såsom anges i den notering av den 21 juni 2019 i de ärendehandlingar som berörda parter kan begära att få ta del av som rör det slutliga urvalet av unionstillverkare. Fastställandet av skada var dessutom inte begränsat endast till de klagande unionstillverkarna utan omfattade unionsindustrin i dess helhet. Detta påstående avvisas därför.

(52) I sina synpunkter efter inledandet hävdade de kinesiska myndigheterna att det i för stor utsträckning beviljats konfidentiell behandling för viktig information såsom uppgifter om vilka som stödjer klagomålet och de viktigaste skaderelaterade uppgifterna. De kinesiska myndigheterna menade att detta hade hindrat dem från att motbevisa påståendena om skada i klagomålet.

(53) Kommissionen ansåg att den version som berörda parter kan begära att få ta del av som finns i klagomålet innehöll all väsentlig bevisning och icke-konfidentiella sammanfattningar av de uppgifter som beviljats konfidentiell behandling, vilket innebär att berörda parter hade möjlighet att utöva sin rätt till försvar under hela förfarandets gång.. Det erinras om att det enligt artikel 29 i grundförordningen är möjligt att skydda konfidentiella uppgifter i det fall ett utlämnande skulle medföra en klar konkurrensfördel för en konkurrent eller innebära en påtaglig nackdel för den person som lämnar uppgifterna, eller för den person från vilken den person som lämnar uppgifterna har erhållit uppgifterna. De kinesiska myndigheternas påståenden i detta avseende avvisas därför.

1.1.2 Synpunkter från de egyptiska myndigheterna rörande inledandet

(54) De egyptiska myndigheterna hävdade att undersökningen inte borde inledas eftersom klagomålet inte uppfyllde de krav vad gäller bevisning som anges i artikel 11.2 i WTO-avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder och artikel 10.2 i grundförordningen. Enligt de egyptiska myndigheterna fanns det inte tillräcklig bevisning om utjämningsbara subventioner, skada och orsakssamband mellan den subventionerade importen och skadan. Kommissionen avvisar detta påstående av samma orsaker som i skäl 6.

(55) I samband med samråden inför inledandet menade de egyptiska myndigheterna att klagomålet inte innehöll någon bevisning för att de påstådda förmånliga lånen beviljats av de egyptiska myndigheterna. Med hänsyn till det bevismaterial som klaganden lämnat, särskilt om arrangemanget mellan Kina och Egypten, samt målen för dessa arrangemang, anser kommissionen att klaganden lämnat tillräcklig bevisning, med hänsyn till de uppgifter som denne rimligen hade tillgång till, för att beviljandet av förmånliga lån kunde tillskrivas de egyptiska myndigheterna.

(56) De egyptiska myndigheterna hävdade vidare att de påstådda skatteförmånerna togs bort ur lagstiftningen 2015 och att klaganden inte lämnat någon bevisning för att de är fortsatt tillämpliga för befintliga projekt. Kommissionen fann emellertid att sökanden har lämnat tillräcklig bevisning, med hänsyn till de uppgifter som denne rimligen hade tillgång till, för att dessa skatteförmåner tillämpas enligt äldre regler.

(57) De egyptiska myndigheterna menade även att eftergiften av importtullar på råvaror inte utgör en subvention i den mån som dessa importerade produkter återexporteras, antingen i oförändrad form eller som en förädlad produkt i ett senare led. Kommissionen instämde i att endast den överskridande delen av eftergiften av importtullar på råvaror utgör en utjämningsbar subvention och tog således särskild hänsyn till detta under undersökningen. Kommissionen noterade vidare att de egyptiska myndigheternas synpunkt inte är tillämplig på produktionsutrustning.

(58) De egyptiska myndigheterna hävdade att klagomålet inte innehöll någon bevisning för att en förmån beviljats genom tillhandahållande av mark till för låg ersättning. Kommissionen fann emellertid att klaganden hade lämnat tillräcklig bevisning för förekomsten av en förmån med hänsyn till de uppgifter som denne rimligen hade tillgång till.

(59) De egyptiska myndigheterna menade även att klagomålet inte innehöll någon bevisning för selektivitet vad gäller tillhandahållande av elektricitet till för låg ersättning, eftersom det inte är fråga om selektivitet när var och en som uppfyller de objektiva villkoren för att erhålla en subvention också får den. Kommissionen noterade att de egyptiska myndigheterna inte lämnat någon bevisning för några sådana objektiva villkor i samband med samråden inför inledandet.

(60) Kommissionen drar därför slutsatsen att klagomålet innehåller tillräcklig bevisning för att motivera inledandet av en undersökning beträffande de påstådda utjämningsbara subventionerna som beviljats direkt eller indirekt av de egyptiska myndigheterna.

1.1.3 Synpunkter rörande den separata antidumpningsundersökningen

(61) Efter det slutgiltiga utlämnandet hävdade Yuntianhua Group att det inte var lämpligt att ersätta produktionsfaktorerna på det sätt som skett i den separata antidumpningsundersökningen och begärde att kommissionen i stället skulle beräkna dumpningsmarginalen för de exporterande tillverkarna i gruppen utan tillämpning av artikel 2.6a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036 av den 8 juni 2016 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen (nedan kallad den grundläggande antidumpningsförordningen) (13). Enligt Yuntianhua Group framkom det ingen bevisning i antisubventionsundersökningen för att GFM-insatsvarorna skulle ha tillhandahållits mot för låg ersättning. Det hävdade vidare att man i antisubventionsförordningen kan anses ha godtagit att GFM-insatsvarorna hade köpts till icke-snedvridna marknadspriser, eftersom man använt sig av omsättningen för leverantörer av insatsvaror och råmaterial vid beräkningen av subventionsförmånen.

(62) Kommissionen noterade för det första att synpunkter rörande den beräkningsmetod som använts i den separata antidumpningsundersökningen inte faller inom ramen för den här undersökningen. Synpunkter rörande den beräkningsmetod som använts för fastställandet av dumpning bör således lämnas inom ramen för den undersökningen.

(63) För det andra framgick det av undersökningen (se avsnitt 3) att de exporterande tillverkarnas viktigaste leverantör i mycket stor omfattning hade förmån av statliga subventioner. Kommissionen erinrade om att det faktum att man använt sig av omsättningen för närstående företag som tillhandahåller insatsvaror och råmaterial inte i sig innebär att man godtagit att dessa leveranser skett till icke snedvridna marknadspriser. Omsättningen är tvärtom en fördelningsnyckel som används för att fördela de fastställda subventioner som de exporterande tillverkarna haft förmån av på ett korrekt sätt.

(64) Till sist noterade kommissionen att de undersökningsresultat som fastställts i enlighet med artikel 2.6a i den grundläggande antidumpningsförordningen rör betydande snedvridningar när priser eller kostnader påverkats av ett betydande statligt inflytande. En rad olika faktorer undersöks i detta sammanhang holistiskt. Följaktligen utgör det faktum att en antidumpningsundersökning enligt artikel 2.6a inte grundar sig på bevisning rörande subventionering av råmaterial eller av den berörda produkten inte ett hinder för kommissionen att företa en separat undersökning, i enlighet med tillämpliga bestämmelser i grundförordningen, för att undersöka om det förekommer subventionering. Yuntianhua Groups argument avvisas därför.

(65) Efter det ytterligare slutgiltiga utlämnandet hävdade Yuntianhua Group att utlämnandet innehöll nya undersökningsresultat rörande i) bristen på segmentering av GFM-marknaden, ii) de fysiska och tekniska produktegenskaperna, iii) kostnads- och prisstrukturen, iv) dubbelräkning till följd av att införandet av antidumpnings- och utjämningstullarna inföll samtidigt, vilket påverkat nivån på de slutgiltiga antidumpningstullar som infördes den 7 april 2020, och v) det faktum att den dumpningsmarginal som fastställts i antidumpningsundersökningen för denna part inte var korrekt och borde minskas med hela det subventionsbelopp som fastställts i Kina för att undvika dubbelräkning. Dessa element ingick inte i det slutliga utlämnandet i den parallella antidumpningsundersökningen, vilken därmed inte innehöll dessa viktiga undersökningsresultat och överväganden. Enligt denna part innebar detta att förordning (EU) 2020/492 om slutgiltig antidumpningstull följaktligen var uppenbart omotiverad och inte lagenlig och att den dumpningsmarginal på 64,7 % som fastställs i antidumpningsförordning (EU) 2020/492 är felaktig.

(66) Kommissionen noterade inledningsvis att förklaringarna i det ytterligare slutgiltiga utlämnandet i detta förfarande utgör en reaktion på de synpunkter som parterna lämnat till följd av detta utlämnande och således innehöll närmare detaljer kommissionens slutsatser. De utgör därför inte nya undersökningsresultat utan utgör endast kommentarer till de berörda parternas synpunkter.

(67) Vad gäller punkterna i–iii som togs upp av denna part, dvs. bristen på segmentering av GFM-marknaden, produktegenskaperna och kostnads- och prisstrukturen, noterade kommissionen dessutom att anmärkningarna i det ytterligare utlämnandet rörande dessa punkter endast utgör kommentarer till de nya påståenden som framförts av parterna. Dessa nya påståenden lämnades enbart inom ramen för denna antisubventionsundersökning. Det enda påstående som gjordes om segmentering i antidumpningsundersökningen var att unionstillverkarna endast tillverkade OEM-produkter som är kundanpassade och att inga åtgärder borde införas för OEM-segmentet. Dessa argument behandlas till fullo i skäl 409 i antidumpningsförordningen (14). Kommissionen kan därför omöjligen ha behandlat dessa nya kommentarer redan i samband med antidumpningsutlämnandet. Förordningen om slutgiltig antidumpningstull innehåller alla de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för kommissionen beslut i samband med det förfarandet och den behandlade även till fullo alla argument som framförts inom ramen för den undersökningen. Undersökningsresultaten i antisubventionsförfarandet har ingen inverkan på resonemanget i förordningen om slutgiltig antidumpningstull.

(68) Rent materiellt påverkar eller ändrar dessa punkter dessutom inte heller undersökningsresultaten, varken vad gäller antidumpningsundersökningen eller antisubventionsundersökningen. Dessa punkter har således ingen som helst inverkan när det gäller situationen vare sig för den part som framfört påståendet eller för andra parter. Trots detta beslutade kommissionen att ge parterna en ytterligare möjlighet att lämna synpunkter på dessa punkter. Även om de inte innebar några ändringar i sig själva (vilket innebär att det i princip inte fanns någon skyldighet för kommissionen att ta upp dem i det ytterligare utlämnandet utan bara i förordningen om slutgiltig tull) togs de ändå med i det ytterligare slutgiltiga utlämnandet. Av alla dessa orsaker avvisas dessa påståenden.

(69) Hursomhelst strider inte undersökningsresultaten från de två undersökningarna inte mot varandra. Den enda skillnaden är att parterna i detta förfarande hade möjlighet att lämna synpunkter i ett senare skede och lämnade ytterligare synpunkter. Kommissionen var skyldig att besvara dessa synpunkter, vilket den gjort i den här förordningen.

(70) Vad gäller särskilt de två sista frågorna, dvs. iv) och v) i skäl 67 rörande eventuell dubbelräkning och dumpningsmarginalen, konstaterar kommissionen följande. För det första, såsom redan förklarats i svaren på parternas synpunkter på det slutgiltiga utlämnandet i det här förfarandet (se särskilt skäl 1137), har kommissionen till fullo behandlat frågan om eventuell dubbelräkning och gett alla parter gott om möjlighet att lämna synpunkter under hela detta förfarande. Den hade omöjligtvis kunnat göra detta i samband med det då pågående antidumpningsförfarandet. För det andra konstaterar kommissionen att det när det gäller separata antidumpnings- och antisubventionsförfaranden rörande samma produkt med ursprung i samma länder där införandet av utjämningstullar inträffar senare än införandet av antidumpningstullar inte finns något annat alternativ än att ändra de tidigare införda antidumpningstullarna. Detta är nödvändigt för att man ska kunna beakta de nya utjämningstullarna samtidigt som man förhindrar dubbelräkning och respektera regeln om lägsta tull om denna är tillämplig och relevant. Av denna anledning är den lagstiftningsmetod man använder sig av i dessa fall att man samtidigt som man inför utjämningstullarna i fråga även ändrar de relevanta tillämpliga antidumpningstullarna i enlighet därmed genom samma förordning. Följaktligen är antidumpningsförordning (EU) 2020/492 inte uppenbart felaktig och omotiverad såsom denna part hävdat. De relevanta bedömningarna och påståendena har behandlats fullt ut i denna förordning, och detta utgör också grunden för ändringen av förordningen om slutgiltig antidumpningstull. Eftersom den relevanta antidumpningstull som är tillämplig på Yuntianhua Group också ändras i enlighet därmed genom denna förordning (se närmare förklaring i avsnitt 8) är således denna parts påstående att nivån på antidumpningstullen i förordning (EU) 2020/492 är oriktig både sakligt och rättsligt felaktigt. Av alla dessa orsaker avvisas Yuntianhua Groups påståenden.

1.2 Registrering av import

(71) Den 31 juli 2019 lämnade klaganden in en begäran om registrering av import av GFM med ursprung i de berörda länderna i enlighet med artikel 24.5 i grundförordningen. Den 21 november 2019 lämnade klaganden in en ny begäran om registrering i enlighet med artikel 24.5 i grundförordningen med uppdaterade importsiffror.

(72) Enligt artikel 24.5 i grundförordningen ska importen av den berörda produkten göras till föremål för registrering så att tullar, om de nödvändiga villkoren är uppfyllda, kan tas ut retroaktivt på den registrerade importen i enlighet med tillämpliga rättsliga bestämmelser, om undersökningen leder till att slutgiltiga utjämningstullar införs.

(73) Berörda parter lämnade synpunkter till följd av begäran om registrering, vilka behandlades av kommissionen i förordningen om registrering. Kommissionen hade tillgång till tillräcklig bevisning för att motivera registrering av importen.

(74) Den 21 januari 2020 offentliggjorde kommissionen genomförandeförordning (EU) 2020/44 (nedan kallad förordningen om registrering) (15) enligt vilken import av GFM med ursprung i Kina och Egypten görs till föremål för registrering från och med den 22 januari 2020.

1.3 Förtydligande av produktdefinitionen

(75) Det framkom under undersökningen att vissa ekonomiska aktörer kan ha låtit bli att ge sig till känna på grund av att de inte förstått definitionen av den undersökta produkten rätt. Av denna anledning förtydligade kommissionen den 18 september 2019 produktdefinitionen i tillkännagivandet om inledande genom offentliggörandet av ett tillkännagivande (nedan kallat tillkännagivandet om förtydligande) (16). I tillkännagivandet om förtydligande angavs att parterna kunde ge sig till känna inom en viss fastställd tid och begära ett frågeformulär om de så önskar. Ingen berörd part lämnade synpunkter på tillkännagivandet om förtydligande eller begärde att få ett frågeformulär.

(76) Efter offentliggörandet av tillkännagivandet om förtydligande och i den därpå följande undersökningen bekräftades det att inga ekonomiska aktörer låtit bli att ge sig till känna på grund av att de eventuellt missförstått definitionen av den berörda produkten i tillkännagivandet om inledande.

1.4 Undersökningsperiod och skadeundersökningsperiod

(77) Undersökningen av subventionering och skada omfattar perioden 1 januari 2018 – 31 december 2018 (nedan kallad undersökningsperioden). Undersökningen av de utvecklingstendenser som är relevanta för bedömningen av skada omfattar perioden från och med den 1 januari 2015 till och med slutet av undersökningsperioden (nedan kallad skadeundersökningsperioden).

(78) Både den nu aktuella antisubventionsundersökningen och den antidumpningsundersökning som nämns i skäl 4 har samma undersökningsperiod och samma skadeundersökningsperiod.

1.5 Berörda parter

(79) I tillkännagivandet om inledande uppmanade kommissionen berörda parter att kontakta kommissionen för att delta i undersökningen. Dessutom informerade kommissionen uttryckligen klaganden, de egyptiska myndigheterna, de kinesiska myndigheterna, andra kända unionstillverkare, de kända exporterande tillverkarna samt kända importörer och användare om inledandet av undersökningen och uppmanade dem att delta.

(80) De berörda parterna gavs möjlighet att lämna synpunkter på inledandet av undersökningen och att begära att bli hörda av kommissionen och/eller förhörsombudet för handelspolitiska förfaranden. Yuntianhua Group begärde att förhörsombudet skulle ingripa, eftersom företaget önskade ta upp problem rörande den tidsfrist som fastställts för att besvara en skrivelse med begäran om komplettering. Företaget hävdade att det inte hade lagt märke till skrivelsen eftersom dess server av misstag hade klassat kommissionens e-postmeddelande som skräppost och begärde därför en förlängning med 18 dagar. Förhörsombudet uppmanade kommissionen att förlänga tidsfristen med 6 dagar.

(81) Såsom nämns i avsnitt 1.3 förtydligade kommissionen produktdefinitionen under undersökningen och gav de berörda parter som berördes av klargörandet, eller som inte hade gett sig till känna eftersom de inte var medvetna om att de var berörda av förfarandet, möjlighet att ge sig till känna och begära ett frågeformulär inom en fastställd tidsfrist. Inga ytterligare parter gav sig till känna.

1.6 Stickprovsförfarande

(82) I tillkännagivandet om inledande angav kommissionen att ett stickprovsförfarande skulle kunna komma att tillämpas för de berörda parterna i enlighet med artikel 27 i grundförordningen.

1.6.1 Stickprovsförfarande avseende unionstillverkare

(83) I tillkännagivandet om inledande meddelade kommissionen att den hade beslutat att göra ett urval genom att endast låta ett begränsat antal unionstillverkare ingå i undersökningen (s.k. stickprovsförfarande). Den tillade att den hade gjort ett preliminärt urval av unionstillverkare på grundval av den rapporterade produktionsvolymen av den likadana produkten i unionen mellan oktober 2017 och september 2018, varvid hänsyn tagits även till den geografiska spridningen. Urvalet utgjordes av fyra unionstillverkare som tillsammans svarar för mer än 40 % av unionens uppskattade sammanlagda tillverkning av GFM. Ingen av de berörda parterna lämnade synpunkter och det preliminära urvalet bekräftades därför. Urvalet är representativt för unionsindustrin.

1.6.2 Stickprovsförfarande avseende importörer

(84) För att kunna avgöra om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval, bad kommissionen de icke-närstående importörerna att lämna de uppgifter som anges i tillkännagivandet om inledande.

(85) Endast en icke-närstående importör (Euroresins UK Ltd) lämnade de begärda uppgifterna och samtyckte till att ingå i urvalet. Med hänsyn till att det endast fanns ett litet antal samarbetsvilliga importörer beslutade kommissionen att ett stickprovsförfarande inte var nödvändigt.

1.6.3 Stickprovsförfarande avseende exporterande tillverkare i Kina

(86) För att avgöra om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval, bad kommissionen alla kända exporterande tillverkare i Kina att lämna de uppgifter som anges i tillkännagivandet om inledande. Kommissionen bad dessutom Kinas delegation vid Europeiska unionen att identifiera och/eller kontakta eventuella andra exporterande tillverkare som skulle kunna vara intresserade av att delta i undersökningen.

(87) Åtta exporterande tillverkare eller grupper av exporterande tillverkare i Kina lämnade de begärda uppgifterna och samtyckte till att ingå i urvalet. I enlighet med artikel 27.1 i grundförordningen gjorde kommissionen ett urval av bestående av två grupper av exporterande tillverkare på grundval av den största representativa exportvolym till unionen som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Grupperna av exporterande tillverkare i urvalet svarade för mer än 79 % av den rapporterade exporten till unionen av GFM under undersökningsperioden.

(88) Urvalet består av följande exporterande tillverkare och grupper av exporterande tillverkare: — China National Building Materials Group (’CNBM Group’), som omfattar — Jushi Group Co. Ltd (”Jushi” eller ”Jushi China”), — Zhejiang Hengshi Fiberglass Fabrics Co. Ltd (”Hengshi”), — Taishan Fiberglass Inc (”Taishan”). — Yuntianhua Group (’Yuntianhua Group’), som omfattar — PGTEX China Co. Ltd (”PGTEX”), — Chongqing Tenways Material Corp. (”CTM”).

(89) I enlighet med artikel 27.2 i grundförordningen hölls ett samråd om urvalet med alla kända berörda exporterande tillverkare och de kinesiska myndigheterna.

(90) Synpunkter på urvalet mottogs från två exporterande tillverkare i urvalet, nämligen Jushi och Hengshi som ingår i CNBM Group. Jushi och Hengshi höll visserligen med om att de är närstående företag, men hävdade samtidigt att de inte var närstående till Taishan. Jushi hävdade att kommissionen inte kunde behandla Hengshi, Jushi och Taishan som en enda enhet genom att endast mekaniskt åberopa artikel 127.1 d eller f i kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/2447 (17) (”genomförandeförordningen för unionens tullkodex”). Till stöd för detta påstående hänvisade Jushi till WTO-panelen om Sydkorea – visst papper (18) och riktlinjerna för transaktioner mellan närstående parter när det gäller börsnoterade företag på Shanghaibörsen.

(91) De framhöll att i) de inte hade något gemensamt direkt aktieägande, ii) att det inte fanns några styrelseledamöter som satt i bägge företagens styrelse, iii) att det inte fanns några transaktioner mellan närstående parter mellan Hengshi/Jushi och Taishan och iv) att de konkurrerade på marknaden.

(92) Efter stickprovsförfarandet hölls ett hörande med Taishan den 13 november 2019 där de ovan nämnda argumenten togs upp igen.

(93) Det framgick av undersökningen att China National Building Material (”CNBM”) är ett kinesiskt statsägt företag som ägs direkt och indirekt till 41,27 % av moderbolaget CNBM, vilket i sin tur är helägt av statsrådets kommission för tillsyn och förvaltning av statsägda tillgångar (Assets Supervision and Administration Commission of the State Council, ”SASAC”). CNBM äger 26,97 % av China Jushi Co., Ltd (”China Jushi”) som är enda aktieägare i Jushi (19).

(94) I september 2017 ingick CNBM ett fusionsavtal (20) med Sinoma som slutfördes i maj 2018. Sinoma var ägare till Taishan genom sitt dotterbolag Sinoma Science & Technology Co. Efter sammanslagningen slogs Sinoma ihop med och gick upp i CNBM. Detta innebär att CNBM har en andel på 26,97 % i China Jushi (som är enda aktieägare i Jushi) och en andel på 60,24 % i Sinoma Science & Technology Co., Ltd (som är enda aktieägare i Taishan).

(95) I artikel 127.1 d i genomförandeförordningen för tullkodexen fastställs att två personer ska anses vara närstående om en tredje part äger, kontrollerar eller innehar direkt eller indirekt minst 5 % av utestående röstberättigande aktier eller andelar hos båda personerna. Detta innebär att CNBM har en andel på 26,97 % i China Jushi (som är enda aktieägare i Jushi) och en andel på 60,24 % i Sinoma Science & Technology Co., Ltd (som är enda aktieägare i Taishan). Företagen konstaterades därför vara varandra närstående.

(96) Enligt en rapport från det kinesiska mäklarföretaget Guotai Junan Securities som kom 2019 (21) har CNBM sedan 2017 dessutom omorganiserat sina operativa enheter i syfte att förbättra den regionala samordningen och hindra horisontell konkurrens mellan de börsnoterade dotterbolagen. CNBM har även för avsikt att lösa frågan om horisontell konkurrens till 2020. Enligt den offentliga informationen i rapporten planerade CNBM att inleda denna process med en konsolidera sin glasfiberverksamhet genom tillskott av tillgångar mellan China Jushi och Sinoma Science & Technology (som är enda aktieägare i Taishan). Den bevisning som samlats in i samband med undersökningen ger således inget stöd för företagens argument att det gemensamma aktieägandet inte har någon inverkan i praktiken och att företagens verksamheter är oberoende av varandra. Tvärtom tyder bevisningen på att förutom aktieägandet (vilket i sig skulle kunna räcka för att dra slutsatsen att företagen är varandra närstående) kan de tre företagen dessutom även i betydande utsträckning påverka varandras affärsbeslut samt på att det företag som kontrollerar dem (CNBM) har för avsikt att samordna, eller till och med integrera, deras verksamheter (”lösa frågan om horisontell konkurrens”). Detta betyder att de subventioner som mottagits av något av dessa företag kan användas till förmån för den berörda produkten utan åtskillnad. Kommissionen avvisade således påståendet om att dess slutsats att de tre företagen var att anse som varandra närstående inte grundade sig på faktiska och ekonomiska realiteter.

(97) Vad gäller argumentet att kommissionen inte borde behandla Hengshi, Jushi och Taishan som en enda grupp i samband med fastställandet av storleken på den subvention som beviljats den berörda produkten erinrade kommissionen om att den i syfte att säkerställa att åtgärderna kan tillämpas på ett effektivt sätt, och särskilt för att undvika att exporten leds om via ett närstående företag som tillämpar den lägsta tullsatsen, har som praxis att fastställa förhållandet mellan exporterande tillverkare med hjälp av de kriterier som fastställs i artikel 127 i genomförandeförordningen för unionens tullkodex. Detta meddelades tydligt till alla parter i tillkännagivandet av inledande när förfarandet inleddes. Artikel 2.1 i den grundläggande antidumpningsförordningen (22) innehåller dessutom en tydlig hänvisning till artikel 127 i genomförandeförordningen för unionens tullkodex och kommissionen bör behandla parter i antidumpningsärenden och i antisubventionsärenden på samma sätt (23). Enligt artikel 7.1 i grundförordningen ska subventionsbeloppet beräknas per enhet av den subventionerade produkt som exporteras till unionen. Beräkningen av de utjämningsbara subventionernas storlek på grundval av den berörda produkten som exporteras till unionen innebär att företag som är varandra närstående, eftersom pengar är fungibla, kan använda dessa förmåner för den berörda produkten utan åtskillnad, dvs. oavsett vilken den exporterande tillverkaren är. Eftersom Henghsi, Jushi och Taishan tillverkar och exporterar den berörda produkten bör man i detta fall när det gäller storleken på de utjämningsbara subventioner som beviljats dessa företag ta hänsyn till att de på grund av sitt inbördes förhållande kan kanalisera dessa förmåner till den berörda produkten som exporteras till unionen så som de önskar. Följaktligen bör de förmåner som beviljats dessa exporterande för den berörda produkten behandlas som ett enda belopp som avser hela gruppen.

(98) Inte heller det WTO-ärende (24) som Jushi hänvisar till i skäl 90 ger stöd för företagets påstående. Tvärtemot vad Jushi låter förstå så fastställde WTO-panelen i detta ärende att när det gäller fastställandet av dumpning i antidumpningsundersökningar är regeln i artikel 6.10 i WTO:s antidumpningsavtal (där det anges att det ska fastställas en dumpningsmarginal för var och en av de exporterande tillverkarna) inte nödvändigtvis ett hinder för att behandla separata juridiska enheter som en enda exportör eller tillverkare. Panelen noterade att en sådan behandling skulle vara tillåten ”när de strukturella och affärsmässiga banden mellan företagen i fråga är tillräckligt nära för att de ska kunna anses vara en enda exportör” (25). I samband med att den tillämpade detta resonemang angav panelen inte vilka kriterier som de undersökande myndigheterna måste använda sig av vid sin bedömning av huruvida företag är att anse såsom varande varandra närstående. Panelen undersökte endast vissa specifika faktorer (såsom aktieägande, styrelse och försäljningskanaler) som den undersökande myndigheten hade tillgång till i detta ärende. Överprövningsorganet bekräftade i EC – Fasteners att det är möjligt att behandla flera exportörer som en enda enhet och angav även de faktorer som kan vara relevanta, till exempel att det finns organisatoriska eller strukturella kopplingar mellan exportörerna såsom i) gemensam kontroll, gemensam ledning och gemensamt aktieägande, ii) att det finns organisatoriska och strukturella kopplingar mellan staten och exportörerna såsom gemensam kontroll, gemensam ledning och gemensamt aktieägande och iii) att staten utövar kontroll eller har ett väsentligt inflytande över prissättning och produktion (26). Det framgår dessutom av de rättsliga och faktiska omständigheterna i ärendet att det obestridligen finns organisatoriska kopplingar mellan Jushi, Hengshi och Taishan.

(99) Mot bakgrund av ovanstående drog kommissionen slutsatsen att de var varandra närstående företag med avseende på denna undersökning och alla påståenden om motsatsen avvisas därför.

(100) Efter det slutgiltiga utlämnandet invände Taishan mot tillämpningen av en utjämningstull som är gemensam med Hengshi/Jushi. Denna berörda part hävdade att den gemensamma verkliga aktieägaren CNBM endast utövade en mycket begränsad kontroll över Jushis och Hengshis affärs- och verksamhetsbeslut. De framhöll på nytt att Taishan och Hengshi/Jushi konkurrerade med varandra på marknaden och noterade att de tidigare lämnat bevisning till stöd för dessa påståenden. Taishan erbjöd ett skriftligt åtaganden som innebär att den affärsmässiga kopplingen mellan Taishan och Hengshi/Jushi bryts och att det därmed inte är möjligt att leda om GFM-export till unionen från Hengshi/Jushi via Taishan.

(101) Såsom anges i skäl 96 framgick det av undersökningen att de tre företagen genom sina gemensamma aktieägare kan påverka varandras affärsbeslut i betydande utsträckning. Bevisningen i ärendet visar att företagen håller på att konsolidera och samordna glasfiberverksamheten. Det har inte lämnat några nya uppgifter eller någon ny information som vederlägger dessa slutsatser. Taishan har faktiskt inte bestridit att dess största aktieägare planerar att konsolidera sin glasfiberverksamhet. Dessa planer är helt klart inte förenliga med åtagandet att bryta den affärsmässiga kopplingen mellan Taishan och Hengshi/Jushi. För övrigt, och utan att ta ställning till huruvida kommissionen kan godta ett sådant åtagande, står det helt klart att företaget inte kan göra någon som helst form av åtagande utan att först ha fått ett godkännande från sina verkliga ägare. Följaktligen avvisas Taishans påstående och begäran om ett åtagande.

(102) Efter det slutgiltiga utlämnandet hävdade CNBM Group att de subventioner som erhållits från den närstående handlaren Jushi Hongkong Co. Ltd inte kunde utjämnas eftersom företaget var baserat i Hongkong och inte i Kina. Hongkong är en oberoende WTO-medlem och anses därför vara en oberoende jurisdiktion i samband med WTO:s regelverk och unionens undersökningar avseende handelspolitiska skyddsåtgärder. Eftersom det nu aktuella antisubventionsförfarandet inte inletts mot Hongkong bör inga subventioner som påståtts ha mottagits av Jushi Hongkong beaktas. Kommissionen noterade att CNBM Group inte ifrågasatte kommissionens slutsatser beträffande subventionering när det gäller denna handlare. Oavsett Hongkongs status i denna undersökning så var det verkliga centrumet för verksamheten och kontrollen för företaget Jushi Hongkong i själva verket beläget i Fastlandskina. Såsom företaget självt konstaterat ”Jushi Hongkong är ett brevlådeföretag som inte har vare sig egen personal, mark, fysiskt kontor och vinst eller några skatteprogram eller bidrag”. Företagets bokföring fanns hos Jushi Group Co. Ltd, där även den personal som ansvarar för granskningen av dessa uppgifter finns, och de subventioner som erhållits till förmån för den berörda produkten beviljades av kinesiska enheter. Såsom bekräftats av överprövningsorganet i ärendet Förenta staterna – antidumpnings- och utjämningsåtgärder i fråga om stora hushållstvättmaskiner från Korea, kan subventioner som beviljats en mottagare i ett land som inte är detsamma som det där den subventionerande medlemmen finns vara relevanta vid beräkningen av storleken på subventioneringens värde (27). Företagets påstående avvisades därför.

(103) Efter det slutgiltiga utlämnandet hävdade Yuntianhua Group att dess subventionsmarginal var för hög på grund av att den omfattar subventioner som beviljats företag som inte tillhandahållit insatsvaror som används för tillverkningen av den berörda produkten, och begärde därför att subventionerna till dessa företag inte skulle beaktas vid beräkningen av utjämningstullen.

(104) I artikel 1 i grundförordningen fastställs det att en utjämningstull får införas för att kompensera för en subvention som direkt eller indirekt har beviljats för tillverkning, export eller transport av en produkt vars övergång till fri omsättning inom unionen vållar skada. Kommissionen har bevisning som visar att de företag som ingår i undersökningen och vars subventionsförmåner bidragit till tullen för gruppen har deltagit direkt eller indirekt med insatsvaror, tjänster, material eller tillgångar som används i tillverkningen av den berörda produkten i enlighet med artikel 1. Yuntianhua Groups synpunkter i detta hänseende stöddes inte av någon konkret bevisning.

(105) Kommissionen konstaterade dock att ett av de närstående företagen, vars subventioner utjämnats, ursprungligen uppmanats att delta i undersökningen eftersom det hyrde ut maskiner till en av de exporterande tillverkarna. Till följd av de synpunkter som lämnats reviderade kommissionen emellertid fördelningsnyckeln när det gäller företagets uthyrningsverksamhet med koppling till den berörda produkten. Eftersom de förmåner som kunde fördelas via uthyrningsverksamheten var försumbara beslutade kommissionen att inte ta dem i beaktande.

1.7 Individuell undersökning

(106) Fem kinesiska exporterande tillverkare som besvarade frågeformuläret för urvalet underrättade kommissionen om att de hade för avsikt att begära en individuell undersökning enligt artikel 27.3 i grundförordningen. Kommissionen gjorde frågeformuläret tillgängligt via internet samma dag som undersökningen inleddes. Kommissionen underrättade vidare de exporterande tillverkare som inte ingick i urvalet att de måste besvara frågeformuläret om de önskade en individuell undersökning. Ingen av dem besvarade emellertid frågeformuläret. Det var följaktligen inte möjligt att företa några individuella undersökningar.

1.8 Samarbetsvilliga exporterande tillverkare i Egypten

(107) I tillkännagivandet om inledande uppmanade kommissionen alla exporterande tillverkare i Egypten att kontakta kommissionen. Två närstående exporterande tillverkare som tillsammans svarar för 100 % av exporten till unionen och 100 % av GFM-tillverkningen i Egypten, gav sig till känna, nämligen — Jushi Egypt For Fiberglass Industry S.A.E (”Jushi Egypt”), The third Sector of North-West Gulf of Suez Economic Zone, Egypten, och — Hengshi Egypt Fiberglass Fabrics S.A.E (”Hengshi Egypt”), The third Sector of North-West Gulf of Suez Economic Zone, Egypten.

1.9 Frågeformulärssvar och kontrollbesök

(108) Frågeformulären för unionstillverkare, importörer, användare och exporterande tillverkare i Kina och Egypten gjordes tillgängliga på internet (28) den dag då undersökningen inleddes.

(109) Kommissionen mottog svar på frågeformuläret från de två kinesiska grupperna av exporterande tillverkare som ingick i urvalet, de två egyptiska exporterande tillverkarna, de fyra unionstillverkarna i urvalet, fem användare och en icke-närstående importör. Ingen av de kinesiska exporterande tillverkarna som inte ingick i urvalet besvarade frågeformuläret.

(110) Kommissionen sände även ett frågeformulär till de kinesiska och de egyptiska myndigheterna. Frågeformuläret till de kinesiska myndigheterna innehöll särskilda frågeformulär för China Development Bank (”CDB”), Export Import Bank of China (”EXIM”), och Sinosure. Dessa finansinstitut angavs uttryckligen i klagomålet som offentliga organ eller organ som anförtrotts eller ålagts att bevilja subventioner. Dessutom ombads de kinesiska myndigheterna att sända det särskilda frågeformuläret för finansinstitut till alla andra finansinstitut som tillhandahöll lån eller exportkrediter till företagen i urvalet eller till kunder till företagen i urvalet. För underlätta administrationen ombads de kinesiska myndigheterna även att samla in alla svar från dessa finansinstitut och vidarebefordra dem direkt till kommissionen.

(111) Frågeformuläret till de egyptiska myndigheterna innehöll särskilda frågeformulär till National Bank of Egypt, Ahli Bank och Bank Misr. Dessa finansinstitut angavs uttryckligen i klagomålet som offentliga organ eller organ som anförtrotts eller ålagts att bevilja subventioner. För underlätta administrationen ombads dessutom de egyptiska myndigheterna att sända det särskilda frågeformuläret för finansinstitut till alla andra finansinstitut som tillhandahöll lån eller exportkrediter till företagen i urvalet. Dessutom innehöll frågeformuläret till de egyptiska myndigheterna särskilda frågeformulär till Egypt-TEDA Investment Company (”Egypt TEDA”) och Egyptian Chinese JV Company for Investment (”ECCI”) som i klagomålet hade identifierats som statsägda enheter som bedriver verksamhet i SETC-zonen. De egyptiska myndigheterna ombads att samla in alla svar från av dessa finansinstitut och vidarebefordra dem direkt till kommissionen.

(112) Kommissionen mottog besvarade frågeformulär från de kinesiska myndigheterna, vilka även innehöll svar på det särskilda frågeformuläret från EXIM och Sinosure, samt från de egyptiska myndigheterna, vilka även innehöll svar på det särskilda frågeformuläret från National Bank of Egypt, Bank Misr och Egypt TEDA.

(113) Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 28 i grundförordningen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för fastställandet av subventionering, skada och unionens intresse och som parterna gjort tillgängliga i tid. Det genomfördes ett kontrollbesök på plats hos det kinesiska handelsministeriet, i vilket även tjänstemän från andra relevanta ministerier deltog. Dessutom deltog även företrädare för EXIM, CDB och Sinosure vid detta kontrollbesök.

(114) Det genomfördes även ett kontrollbesök på plats hos Egypt TEDA samt hos följande egyptiska myndigheter: — General Authority for Investment (”GAFI”), Kairo, Egypten. — General Authority of the Suez Canal Economic Zone (”General Authority of the SCZone”), Suez Canal Economic Zone, Egypten. — Egypt Gas Holding (”EGAS”), Kairo, Egypten. — Egyptian Electric Utility and Consumer Protection Regulatory Agency (”EgyptERA”), Kairo, Egypten.

(115) Kommissionen genomförde även kontrollbesök på plats enligt artikel 26 i grundförordningen hos följande företag: Unionstillverkare — European Owens Corning Fiberglas, Sprl (”OC”). — Chomarat Textiles Industries S.A.S. (”Comarat”). — Saertex GmbH & Co. KG (”Saertex”). — Ahlstrom-Munksjö Glassfibre Oy (”Ahlstrom”). Tillverkare i Kina som ingår i urvalet (29) — China National Building Materials Group (”CNBM group”). — Jushi Group Co., Ltd, Tongxiang, Kina. — Zhejiang Hengshi Fiberglass Fabrics Co., Ltd, Tongxiang, Kina. — China Jushi Co., Ltd, Tongxiang, Kina. — Jushi Group Hongkong Co., Limited, Tongxiang, Kina. — Tongxiang Leishi Mineral Powder Co., Ltd, Tongxiang, Kina. — Tongxiang Jinshi Precious Metal Equipment Co., Ltd, Tongxiang, Kina. — Huajin Capital Limited, Hongkong, Kina. — Jushi Group (HK) Sinosia Composite Materials Co., Ltd, Hongkong, Kina. — Taishan Fiberglass Inc., Taian, Kina. — China National Building Material Group finance Co., Ltd, Peking, Kina. — Sinoma Science & Technology Co., Ltd, Peking och Nanjing, Kina. — Huatai Non-Metallic Powder Co., Ltd, Taian, Kina. — Taian Antai Gas Co., Ltd, Taian, Kina. — Taishan Fiberglass Zoucheng Co., Ltd, Zoucheng, Kina. — Sinoma Jinjing Fiber Glass (Zibo) Co., Ltd, Zibo, Kina. — Shandong Linyi Shanqi Mining Co., Ltd, Station of Sunzu Town, Kina. — Yuntianhua Group (”Yuntianhua Group”): — PGTEX China Co., Ltd, Changzhou, Kina. — Chongqing Tenways Material Corp.Ltd, Chongqing, Kina. — Chongqing Polycomp International Corporation (CPIC), Chongqing, Kina. — CPIC International Co., Limited (CPIC HK), Chongqing, Kina. — Changzhou Diba Textile Machinery Co., Ltd, Changzhou, Kina. — Changzhou Newtry Co., Ltd, Changzhou, Kina. — Chongqing Tianze New Material Co., Ltd, Chongqing, Kina. — Wenzhou Jinhui Nonmetallic Mining Co., Ltd, Chongqing, Kina. — Chongqing Yuanjia Mining Co., Ltd (Chongqing Wingreat), Chongqing, Kina. — Yunnan Yuntianhua Group Co., Ltd, Kunming, Kina. — Yunnan Yuntianhua Financial Co., Ltd, Kunming, Kina. Exporterande tillverkare i Egypten — Jushi Egypt For Fiberglass Industry S.A.E, Suez. — Hengshi Egypt Fiberglass Fabrics S.A.E., Suez. Användare — Siemens Gamesa Renewable Energy GmbH&Co KG (”SGRE”). — Vestas Wind Systems A/S (”Vestas”).

(116) På grund av risken för spridning av Covid-19 och de åtgärder som vidtagits för att hantera utbrottet (30) kunde kommissionen inte kontrollera de uppgifter som lämnats av ett antal företag som ingår i en grupp av exporterande tillverkare i Kina. Med tanke på att denna oförutsedda situation uppstod i ett mycket sent skede av undersökningen och eftersom det inte fanns någon annan lösning använde sig kommissionen undantagsvis av de uppgifter som dessa företag lämnat för beräkningen av subventionsbeloppet, vilka kontrollerades mot tillgängliga uppgifter.

1.10 Avstående från införande av provisoriska tullar och efterföljande förfarande

(117) Den 24 januari 2020 underrättade kommissionen i enlighet med artikel 29a.2 i grundförordningen berörda parter om att den inte hade för avsikt att införa provisoriska åtgärder utan i stället avsåg att fortsätta undersökningen.

(118) Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för sina slutgiltiga avgöranden.

1.11 Slutgiltigt utlämnande

(119) Den 27 februari 2020 underrättade kommissionen alla parter om de viktigaste omständigheter och överväganden på grundval av vilka den avsåg att införa en slutgiltig utjämningstull på import av den berörda produkten till unionen (”det slutgiltiga utlämnandet”).

(120) Alla parter beviljades en tidsfrist på 15 dagar inom vilken de kunde lämna synpunkter på det slutgiltiga utlämnandet. Flera berörda parter begärde en förlängning av tidsfristen. Kommissionen beviljade dessa parter en förlängning till den 20 mars och 23 mars 2020 för att lämna synpunkter. De berörda parterna gavs möjlighet att lämna synpunkter på inledandet av undersökningen och att begära att bli hörda av kommissionen och/eller förhörsombudet för handelspolitiska förfaranden.

(121) I den separata antidumpningsundersökningen erhöll alla parter den 19 december 2019 ett slutligt utlämnande av de viktigaste omständigheter och överväganden på grundval av vilka kommissionen avsåg att införa en slutgiltig antidumpningstull på import av den berörda produkten till unionen. Dessutom erhöll berörda parter ett ytterligare utlämnande den 10 februari 2020.

(122) Kommissionen behandlar i denna förordning de synpunkter som lämnats inom ramen för antisubventionsförfarandet. Synpunkter som lämnats inom ramen för den separata antidumpningsundersökningen har inte behandlats i denna förordning, såvida inte parterna uttryckligen angivit att de synpunkter de lämnat avser båda undersökningarna.

(123) Ingen part begärde att bli hörd av förhörsombudet efter det slutgiltiga utlämnandet.

(124) Vidare erhöll berörda parter ett ytterligare slutgiltigt utlämnande den 17 april 2020 och beviljades en tidsfrist till den 22 april 2020 för att lämna synpunkter (”det ytterligare slutgiltiga utlämnandet”).

(125) Berörda parter erhöll även ett andra ytterligare slutgiltigt utlämnande den 24 april 2020 och beviljades en tidsfrist till den 27 april 2020 för att lämna synpunkter (”det andra ytterligare slutgiltiga utlämnandet”).

(126) Kommissionen anordnade höranden med unionsindustrin, de exporterande tillverkarna Jushi/Hengshi China och med de egyptiska exporterande tillverkarna Jushi/Hengshi Egypt samt med de egyptiska myndigheterna.

2. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT

2.1 Berörd produkt

(127) Den produkt som berörs (31) är vävda och/eller sydda material av ändlösa glasfiberfilament i form av roving och/eller garn men som också kan innehålla andra ämnen, med undantag av produkter som är impregnerade eller förimpregnerade och med undantag av material med öppna maskor med en maskstorlek på mer än 1,8 mm i både längd och bredd och med en vikt på mer än 35 g/m2 (GFM) med ursprung i Kina och Egypten och som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 7019 39 00, ex 7019 40 00, ex 7019 59 00 och ex 7019 90 00 (Taric-nummer 7019390080, 7019400080, 7019590080 och 7019900080) (nedan kallad den berörda produkten).

(128) GFM används inom en rad olika tillämpningsområden, till exempel för tillverkning av vindturbinblad, i tillverkningen av båtar, lastbilar och sportutrustning samt i system för rörreparation.

2.2 Likadan produkt

(129) Det framgick av undersökningen att följande produkter har samma grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper samt samma användningsområden: — den berörda produkten, — den produkt som tillverkas och säljs på den inhemska marknaden i de berörda länderna och — den produkt som tillverkas och säljs i unionen av unionsindustrin.

(130) Kommissionen beslutade att dessa produkter således är likadana produkter i den mening som avses i artikel 2 c i grundförordningen.

2.3 Påståenden gällande produktdefinitionen

(131) En exporterande tillverkare och Egyptens handelsministerium hävdade att tillskurna GFM-satser inte borde omfattas av undersökningen. De hävdade att tillskurna GFM-satser ska ses som en produkt i ett senare led i förädlingskedjan som kräver ytterligare produktionssteg och uppvisar skillnader i de fysiska egenskaperna, till exempel mycket mindre storlek. Dessa satser har olika former och förpackningar och består av flera mindre materialstycken som kviltats samman. De hävdade vidare att uteslutandet av satser inte medförde någon risk för kringgående eftersom tillskärningsprocessen är irreversibel och produkten inte är utbytbar mot icke tillskurna GFM.

(132) Klaganden menade att tillskurna GFM-satser och icke tillskurna GFM har samma egenskaper och slutanvändningar. Eftersom GFM är ett förstärkningsmaterial är det nödvändigt med en tillskärning för att få en anpassning till formen på den produkt som ska förstärkas, vilket dock inte ändrar på de grundläggande egenskaperna som sådana. Tillskärningsprocessen kan utföras av GFM-tillverkaren, en oberoende industriell tillskärare eller kunden själv. Det är en mycket enkel och billig operation. Klaganden hävdade vidare att användare inte uppfattar någon skillnad mellan tillskurna GFM-satser och annan GFM, eftersom GFM normalt sett tillverkas enligt användarens specifikationer. Om tillskärningsprocessen skulle ändra GFM:ens egenskaper skulle de bli oanvändbart för kunden i fråga.

(133) Det framgick av undersökningen att tillskärningsprocessen och processen för att sammanföra GFM i satser inte ändrar GFM:s grundläggande fysiska, tekniska eller kemiska egenskaper eller grundläggande slutanvändningar. Bägge produkterna har i stort sett samma kunder och de säljs via samma distributionskanaler.

(134) Undersökningen bekräftade även att för de flesta av tillverkningsområdena tillverkas GFM på beställning i enlighet med kundens specifikationer. Tillskurna GFM-satser utgör endast ytterligare en specifikation som kan finnas på en kundorder. Det faktum att tillskurna GFM-satser har en annan förpackning ändrar inte i sig på deras egenskaper. Eftersom GFM i allt större utsträckning beställs i form av tillskurna GFM-satser och man allt oftare använder sig av externa uppdragstagare för sammanförandet i satser skulle ett uteslutande av tillskurna GFM ur undersökningen leda till att man får en hög risk för kringgående. Kommissionen drog därför slutsatsen att det inte var lämpligt att utesluta tillskurna GFM från undersökningen.

(135) En annan exporterande tillverkare hävdade att glasfibergarn inte borde anses vara omfattat av undersökningen. Denna exporterande tillverkare menade att glasfibergarn inte uttryckligen nämns vare sig i frågeformuläret, klagomålet eller tillkännagivandet om inledande och att detta visar att glasfibergarn inte omfattas av undersökningen. Samma tillverkare hävdade vidare att GFM från garn inte kunde klassificeras enligt de egenskaper som anges i produktkontrollnumret, att GFM från garn importeras under andra KN-nummer än de som nämns i klagomålet och att glasfibergarn inte heller i andra förfaranden omfattas av åtgärder mot roving av glasfiber.

(136) Klaganden och en annan unionstillverkare (som inte är part i klagomålet) hävdade att endast GFM från icke-snodda eller snoddlösa glasfibergarner skulle omfattas av undersökningen, under det att tvinnade garner inte borde omfattas av undersökningen. Klaganden hävdade att icke-snodda och snoddlösa glasfibergarner har samma egenskaper som glasfiber i form av roving då de består av en bunt otvinnade filament eller trådar och dessutom används för samma ändamål som roving och typiskt sett har en diameter på 13–24 mikrometer och en densitet på 300–4 800 tex.

(137) Vad gäller huruvida GFM av glasfibergarn ska omfattas så definieras den undersökta produkten i tillkännagivandet om inledande som ”vävda och/eller sydda material av ändlösa glasfiberfilament i form av roving och/eller garn […]” (32). Det framgår av undersökningen att icke-snodda eller snoddlösa glasfibergarner har samma egenskaper som glasfiberrovings, dvs. de består av en bunt otvinnade filament eller trådar samt används för samma ändamål. Bägge har typiskt en diameter på 13–24 mikrometer och en densitet på 300–4 800 tex. Det är således inte lämpligt att utesluta dessa produkttyper från undersökningen.

(138) Vad gäller GFM som huvudsakligen framställts av tvinnat glasfibergarn noterar kommissionen att denna produkt som har andra grundläggande egenskaper och andra slutanvändningar, dvs. mönsterkort, aldrig ingått i den berörda produkten. Kommissionen klargjorde detta uttryckligen denna punkt i tillkännagivandet om förtydligande.

3. SUBVENTIONERING: KINA

3.1 Inledning: Presentation av statliga planer, projekt och andra dokument

(139) Innan kommissionen påbörjade sin analys av den påstådda subventioneringen i form av subventioner eller subventionsprogram gjorde den först en bedömning av de statliga planer, projekt och dokument som var relevanta för fler än en subvention eller än ett subventionsprogram. Den konstaterade att alla subventioner och subventionsprogram som bedömts ingår som ett led i den kinesiska statens centralplanering för att främja GFM-industrin av de skäl som anges nedan.

(140) I den tolfte femårsplanen för Kinas nationella ekonomiska och sociala utveckling (nedan kallad den tolfte femårsplanen) framhålls det att industrin för nya material, vilket inbegriper GFM, är viktig i sin egenskap av ”en strategisk framväxande industri” och det fastställs vidare att denna industri ska utvecklas till ”en ledande pelarindustri” genom ett brett politiskt stöd och vägledning (33). Den trettonde femårsplanen för Kinas nationella ekonomiska och sociala utveckling (nedan kallad den trettonde femårsplanen) som omfattar perioden 2016–2020 har dessutom till syfte att ytterligare främja industrin för nya material genom ökad forskning och utveckling och stärkt innovantionskapacitet i tillverkningsindustrin (34).

(141) I den trettonde femårsplanen framhålls den kinesiska statens strategiska vision att förbättra och främja nyckelindustrier. Det understryks att teknisk innovations spelar en viktig roll för Kinas ekonomiska utveckling och att det är fortsatt viktigt med ”gröna” utvecklingsprinciper. Enligt kapitel 5 i denna plan är en av de viktigaste utvecklingslinjerna att främja en modernisering av den traditionella industristrukturen, vilket även var fallet i den tolfte femårsplanen. I kapitel 22 utvecklas denna idé ytterligare och det förklaras att strategin är att modernisera den traditionella industrin i Kina genom att främja en teknisk omställning av denna. När det gäller detta anges det i den trettonde femårsplanen att företagen kommer att ges stöd för att ”genomföra en generell förbättring inom områden såsom produktteknik, industriutrustning, miljöskydd och energieffektivitet”.

(142) I den trettonde femårsplanen nämns nya material i några fall: ”vi kommer att påskynda vårt arbete för att göra genombrott när det gäller kärnteknologier på områden såsom nästa generationen av informations- och kommunikationsteknik, ny energi, nya material […] (35). I planen anges det vidare att det kommer att genomföras projekt som rör forskning, utveckling och tillämpning av viktiga nya material (36).

(143) Efter det slutgiltiga utlämnandet framförde de kinesiska myndigheterna på nytt sin grunduppfattning om Kinas femårsplaner, nämligen att de vare sig är obligatoriska eller rättsligt bindande utan endast utgör vägledande dokument i och med att de inte innehåller några faktiska rättsliga bestämmelser, sanktioner eller regler om tillämplighet. De kinesiska myndigheterna uppgav vidare att den tolfte femårsplanen inte längre är tillämplig och att även om den den trettonde femårsplanen vore rättsligt bindande, vilket inte är fallet, så nämner den hursomhelst inte GFM. Dessutom är det så att man visserligen hänvisar till ”nya material” i planen, men man definierar inte denna term. Den trettonde femårsplanen är dessutom inte heller specifik för GFM-industrin eller ”industrin för nya material” utan täcker nästan hela ekonomin.

(144) Kommissionen instämde inte i detta. I kapitel 17 i den trettonde femårsplanen anges det att ”den nationella utvecklingsstrategin och planen kommer att ha en ledande och begränsande roll”. Denna plan använder sig således inte av allmänna uppmaningar utan har snarare formuleringar som visar på att den är av en bindande natur.

(145) Även om den tolfte femårsplanen inte längre är tillämplig så är den den föregående plan i vilken det framhålls att industrin för nya material är en viktig ”strategisk framväxande industri”, vilket utvecklades ytterligare i den trettonde femårsplanen. Såsom anges i skälen 148 och 149 ingår GFM-industrin i industrin för nya material. Såsom nämns i skäl 141 framhålls i den trettonde femårsplanen den kinesiska statens strategiska vision att förbättra och främja nyckelindustrier, vilket innebär att den prioriterar vissa sektorer och teknologier, bland annat GFM.

(146) Följaktligen avvisas de kinesiska myndigheternas påståenden i detta avseende.

(147) Eftersom industrin för nya material även är en främjad industri i initiativet ”Made in China 2025” (37) är den berättigad att söka betydande statlig finansiering. Det har inrättats ett antal fonder för att stödja initiativet “Made in China 2025” och därmed också indirekt GFM-industrin, t.ex. nationella fonden för integrerade kretsar, fonden för avancerad tillverkning och investeringsfonden för framväxande industrier (38).

(148) GFM hänförs dessutom ofta till gruppen “nya material”. I färdplanen för ”Made in China 2025” (39) anges tio strategiska sektorer som den kinesiska staten anser vara nyckelindustrier. I avsnitt 9 beskrivs ”nya material” och underkategorierna till dessa, bl.a. avancerade basmaterial (punkt 9.1) viktiga strategiska material (punkt 9.2), bl.a. högprestandafibrer och kompositmaterial och nya energimaterial (40). Nya material omfattas således av de fördelar som de stödmekanismer som förtecknas i dokumentet ger, bl.a. ekonomiska och skattemässiga stödåtgärder och statsrådets tillsyn och stöd (41).

(149) Till följd av färdplanen för ”Made in China 2025” kom i november 2016 dessutom en vidareindelning av förteckningen över de tio strategiska sektorerna i form av en katalog med de fyra viktigaste elementen, vilken publicerades av den nationella rådgivande kommittén för tillverkningsstrategin som är rådgivande grupp till den nationella särskilda ledningsgruppen för uppbyggnaden till en ledande tillverkningsnation. I denna katalog delas var och en av de tio strategiska sektorerna in i fyra kapitel, nämligen i) viktiga reservdelar, ii) viktiga nödvändiga material, iii) avancerade viktiga processer/teknik och iv) industriella teknikplattformar. Glasfibrer återfinns i sektor 7: Elektrisk utrustning, punkt II viktiga nödvändiga material: underpunkt 16 isoleringsplattor av glasfiber, och sektor 9: nya material, punkt III viktiga nödvändiga material, underpunkt 10 högprestandafibrer, monomer och kompositmaterial, och underpunkt 24 glasbaserade material.

(150) Efter det slutgiltiga utlämnandet hävdade de kinesiska myndigheterna att GFM inte nämns i initiativet “Made in China 2025”, vilket är tillämpligt för i stort sett hela ekonomin, och att Made in China 2025 inte är obligatoriskt utan endast vägledande.

(151) I detta hänseende framhöll kommissionen på nytt att det står helt klart att initiativet “Made in China 2025” riktar sig även till industrin för nya material, vilken såsom tidigare visats omfattar GFM-industrin. Initiativet innehåller bestämmelser om strategiskt stöd och garantier, bl.a. genom förbättrade ekonomiska och skattemässiga stödåtgärder. Det fastställs till exempel tydligt att ”ökat stöd till den nya generationen informationsteknik, utrustning i det övre segmentet, nya material etc.”.

(152) I initiativet ”Made in China 2025” anges det att det är ”handlingsplanen för de tio första åren av genomförandet av strategin för att bli en ledande tillverkningsnation” och det fastställer även tydliga strategier och mål. Vidare anges det i initiativet ”Made in China 2025” att ”olika regioner ska utarbeta särskilda genomförandeprogram och precisera sina strategier för att garantera genomförandet av olika uppgifter” samt dessutom att ”ministeriet för industri och informationsteknik i samarbete med relevanta avdelningar ska stärka spårning, övervakningen och styrningen och rapportera viktigare händelser i god tid till statsrådet”. Initiativet ”Made in China 2025” stöds dessutom av genomförandeåtgärder såsom färdplanen för ”Made in China 2025” och tillkännagivandet av ministeriet för industri och informationsteknik (generalsekretariatet) om publiceringen av 2017 års finansieringsvägledning för omvandlingen och moderniseringen av industrin (Made in China 2025) (42), vilken innehåller bestämmelser om sådana medel som vissa samarbetsvilliga exporterande GFM-tillverkare hade förmån av. Dessutom har utvecklingsplanen för byggnadsmaterialindustrin (2016–2020) som nämns i skäl 153 ”utarbetats på grundval av de allmänna principerna i den trettonde femårsplanen för Kinas nationella ekonomiska och sociala utveckling och Made in China 2025-strategin”. Mot denna bakgrund verkar Made in China 2025-initiativet inte vara endast är av en rent vägledande karaktär utan det verkar tvärtom de facto ha en obligatoriskkaraktär och tillämpas brett. Följaktligen avvisas de kinesiska myndigheternas påståenden.

(153) Dessutom främjas GFM-industrin även i utvecklingsplanen för byggnadsmaterialindustrin (2016–2020). I denna plan anges det att industristrukturen måste optimeras, bland annat genom en utökning av de framväxande industrierna, t.ex. glasbaserade material, industrikeramik, intraokulära linser, högprestandafibrer och kompositer samt grafen och modifierade material. Detta ska uppnås genom statlig finansiering, strategier på områdena beskattning, finansiella frågor, prissättning, energi och miljöskydd samt stöd till kapital för att delta i företagssammanslagningar, förvärv och omstruktureringar av byggnadsmaterialföretag med hjälp av olika medel, bl.a. lån (43).

(154) Efter det slutgiltiga utlämnandet hävdade de kinesiska myndigheterna att utvecklingsplanen för byggnadsmaterialindustrin är tillämplig på alla byggnadsmaterial och således är tillämplig för i stort sett hela ekonomin. Denna plan innehåller bara allmän information om regeringens politik.

(155) Utvecklingsplanen för byggnadsmaterialindustrin innehåller åtgärder som är specifikt riktade mot byggnadsmaterialindustrin, vilken omfattar GFM-industrin såsom förklaras i skäl 166. Kommissionen instämmer därför inte i de kinesiska myndigheternas påstående att planen avser ekonomin i dess helhet.

(156) Även om utvecklingsplanen för byggnadsmaterialindustrin kan förefalla att vara endast ett vägledande dokument såsom nämns i skäl 152 utgör det faktiskt en tillämpning av den trettonde femårsplanen och Made in China 2025-strategin. Den har till syfte att ”främja en omvandlingen och moderniseringen av byggnadsmaterialindustrin, underlätta byggnadsmaterialindustrin övergång från att vara en stor industri till att bli en stark industri och se till att man når en hållbar utveckling under perioden för den trettonde femårsplanen” och den anger även tydliga uppgifter och projekt för att uppnå de fastställda målen under en avgränsad femårsperiod (44). Det är således diskutabelt om den ska anses vara vägledande, särskilt när ser till dess bredare sammanhang.

(157) GFM-industrin omfattas även av utvecklingsplanen för intelligent tillverkning (2016–2020), vilken offentliggjorts av Kinas ministerium för industri och informationsteknik (”MIIT”) och i vilken det fastställs tio centrala uppgifter som syftar till att förkorta produktutvecklingscykeln, göra produktionen effektivare, förbättra produktkvaliteten, minska driftskostnaderna och resurs- och energiförbrukningen samt påskynda utvecklingen av intelligent tillverkning. Statsrådet meddelade 2018 att Kina planerar att utöka sitt program för smart tillverkning genom att lägga till ungefär 100 pilotprojekt det året och enligt offentligt tillgänglig information togs en av de samarbetsvilliga exporterande tillverkarna (Taishan Fiberglass, Inc.) upp av MIIT i 2015 års förteckning över anläggningar med intelligent tillverkning (45).

(158) Enligt de kinesiska myndigheterna är utvecklingsplanen för intelligent tillverkning (2016–2020) irrelevant eftersom det inte är specifik för GFM-industrin utan avser tillverkningsindustrin i dess helhet. De kinesiska myndigheterna hävdade dessutom även att planen inte är dokument med obligatorisk tillämpning utan bara ett vägledande dokument.

(159) Utvecklingsplanen för intelligent tillverkning (2016–2020) har ”utarbetats på grundval av de allmänna principerna i den trettonde femårsplanen för Kinas nationella ekonomiska och sociala utveckling och Made in China 2025-strategin” (46). Den genomför således den strategi som fastställs i dessa dokument. Såsom redan förklarats är den trettonde femårsplanen och Made in China 2025-strategin specifikt inriktade på vissa industrier, bland annat GFM-industrin som ingår i industrin för nya material. Dessutom hänvisas det på ett flertal ställen i utvecklingsplanen för intelligent tillverkning till de tio nyckelområdena i Made in China 2025-strategin. I ”särskild kolumn 6 – omvandling till intelligent tillverkning – nyckelområden” anges det att ”när det gäller den nya generationen av informationsteknik, (…) nya material, (…) byggnadsmaterial (…), ska man främja en långtgående användning av intelligent och digital teknik på områdena forskning och utveckling och konstruktion, tillverkning, logistik och lagerhållning, drift och ledning, eftermarknadsservice och andra viktiga länkar i ett företag”. Detta innebär att utvecklingsplanen för intelligent tillverkning är specifik för de nyckelindustrier som anges i Made in China 2025-strategin och att den omfattar bl.a. sektorerna för nya material och byggnadsmaterial där GFM-industrin ingår.

(160) Kommissionen noterar att formuleringarna i utvecklingsplanen för intelligent tillverkning (2016–2020) tyder på att det är ett dokument av obligatorisk karaktär. I avsnitt II (III) ”Utvecklingsmål” fastställs det att ”före 2025 ska tvåstegsstrategin ha börjat genomföras i syfte att främja utvecklingen av intelligent tillverkning: Steg ett består i att till 2020 väsentligt ha förstärkt grunden för utvecklingen av intelligent tillverkning och stödkapaciteten för detta, i princip ha infört digital tillverkning inom nyckelområdet traditionell tillverkningsindustri och att ha gjort betydande framsteg i den intelligenta omvandlingen av nyckelindustrin i enlighet med fastställa villkor och på en fastställd grund. Steg två består i att till 2025 i princip ha infört ett stödsystem för intelligent tillverkning och att inledningsvis ha genomfört den intelligenta omvandlingen i nyckelindustrin”. I avsnitt V ”Organisation och genomförande” står det dessutom att ”ministeriet för industri och informationsteknik och finansministeriet ska ansvarar för organisationen och genomförandet av planen och för ett starkt ledarskap, en noggrann organisation, en snabb lösning på de problem som uppstår i samband med genomförandet av planen samt för att främja genomförandet av olika uppgifter och åtgärder” och att ”behöriga avdelningar för industri och informationsteknik och finanserna i olika regioner ska snabbt utforma en genomförandeplan i samband med planen, genomföra relevanta stödstrategier och fullfölja återkopplingsarbetet i enlighet ansvarsfördelningen”. Kommissionen drog slutsatsen att utvecklingsplanen för intelligent tillverkning innehåller tydligt angivna mål som är obligatoriska för berörda företag.

(161) Mot bakgrund av ovanstående undersökningsresultat avvisas de kinesiska myndigheternas påståenden.

(162) Kinas katalog över högteknologiska produkter som ges ut av ministeriet för vetenskap och teknik, utrikeshandelsministeriet och Kinas allmänna tullförvaltning, innehåller dessutom en förteckning över 1900 högteknologiska exportprodukter i 8 kategorier som de kinesiska myndigheterna valt ut för en förmånlig exportstrategi. En av dessa kategorier är kategorin ”nya material”, vilken även omfattar GFM (47). Dessutom hänvisas det i Kinas katalog över högteknologiska produkter som ges ut av ministeriet för vetenskap och teknik, finansministeriet till 11 områden, vilka omfattar bland annat ”kategorin nya material”. Enligt Kinas lag om vetenskapliga och tekniska framsteg är dessutom högteknologiska företag etablerade i högteknologiska utvecklingszoner berättigade till en rad förmånliga strategier såsom i) en bolagsskatt på 15 % i stället för den normala bolagsskattesatsen på 25 %, ii) en ytterligare minskning med 10 % av bolagsskatten om exportprodukternas produktionsvärde utgör 70 % av det totala produktionsvärdet året i fråga, iii) befrielse från bolagsskatt för nyetablerade högteknologiska företag under de första två åren, räknat från den dag då produktionen startar, iv) befrielse från byggskatt för nyetablerade högtekologiska företag, v) skattebefrielse för FoU-mark som används i samband med utveckling, produktion samt drift av ny teknik, vi) överavskrivning för utrustning som används av högteknologiska företag för högteknologisk produktion och utveckling, och vii) befrielse från exporttullar för exportprodukter som produceras av högteknologiska företag, med undantag av de exportprodukter som begränsas av staten eller vissa specifika produkter osv (48).

(163) Efter det slutgiltiga utlämnandet hävdade de kinesiska myndigheterna att Kinas katalog över högteknologiska produkter, jämförd med Kinas lag om vetenskapliga och tekniska framsteg, inte är specifik för vissa industrier eftersom dessa dokument fastställer objektiva krav för berättigande som tillämpas automatiskt.

(164) I detta hänseende är det att märka (se skäl 162) att Kinas katalog över högteknologiska produkter innehåller åtta kategorier, varav en är ”nya material”. Kommissionen noterar vidare att Kinas katalog över högteknologiska produkter hänvisar till 11 områden, vilka omfattar bland annat ”6. Nya material”. Eftersom båda katalogerna endast omfattar ett begränsat antal områden kan man inte dra slutsatsen att de är tillämpliga på alla industrier. Följaktligen avvisas de kinesiska myndigheternas påståenden.

(165) De tillfälliga bestämmelserna om främjande av industriell strukturanpassning (statsrådets beslut nr 40/2005) nedan kallat beslut nr 40) i kapitel III hänvisar till den vägledande katalogen för industriell strukturanpassning som består av tre olika typer av kategorier, nämligen främjade, begränsade och avskaffade projekt. I artikel XVII i beslutet fastställs att om ”investeringsprojektet tillhör kategorin främjade ska det undersökas och godkännas och registreras i enlighet med de relevanta nationella bestämmelserna om investeringar; alla finansinstitut ska tillhandahålla kreditstöd i enlighet med principerna för kreditgivning; utrustning som importerats för eget bruk och som ingår i beloppet för den totala investeringen, med undantag för varor som ingår i den förteckning över icke tullbefriade importerade varor i inhemska investeringsprojekt (ändrad 2000) som publiceras av finansministeriets, kan befrias från importtullar och importrelaterad moms, såvida inte det antas nya bestämmelser om icke tullbefriat innehåll i inhemska investeringsprojekt. Andra favoriseringsstrategier för främjade industriprojekt ska genomföras i enlighet med relevanta nationella bestämmelser”.

(166) I den vägledande katalogen för industriell strukturanpassning (2011 års version) (2013 års ändring) (49) förtecknas under kategori I Främjande: ”XII. Byggnadsmaterial: […] 6. Teknisk utveckling och produktion av alkalifritt glasfiber som dras och torkas i vanna och högpresterande glasfiber och produkter med en årlig produktion av 50 000 ton ”

(167) Enligt de kinesiska myndigheterna är beslut nr 40 inte specifikt för ett visst företag eller en viss industri, såsom krävs i artikel 2.1 i WTO:s subventionsavtal, utan för vissa främjade projekt. Beslut nr 40 är dessutom inte obligatoriskt. De kinesiska myndigheterna menade att den vägledande katalogen för industriell strukturanpassning som kommissionen hänvisar till är irrelevant, eftersom kommissionen hänvisar till 2011 års version av denna katalog, vilken redan upphört att gälla. Enligt de kinesiska myndigheterna nämns inte GFM i den nya versionen av katalogen.

(168) För det första påpekar kommissionen att den hänvisat till den vägledande katalogen för industriell strukturanpassning (2011 års version) (2013 års ändring), vilket innebär att den inte hänvisade till 2011 års version utan till den ändrade versionen från 2013. Enligt vad kommissionen erfar godkändes den senaste ändringen av katalogen genom dekret nr 29 av den 27 augusti 2019 från Kinas nationella utvecklings- och reformkommission, vilken trädde i kraft den 1 januari 2020 (50). Denna nya vägledande katalog för industriell strukturanpassning (2019 års version) upphävde förvisso den vägledande katalogen för industriell strukturanpassning (2011 års version) (ändring). Den antogs och trädde i kraft efter undersökningsperioden dock. Följaktligen var den vägledande katalogen för industriell strukturanpassning (2011 års version) (2013 års ändring) tillämplig under undersökning