SV Europeiska unionens officiella tidning L 160/11

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 21 oktober 2008

om det statliga stöd C 44/07 (ex N 460/07) som Frankrike planerar att genomföra till förmån för företaget FagorBrandt

[delgivet med nr K(2008) 5995]

(Endast den franska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2009/485/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1), och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

1. FÖRFARANDE

(1) Genom en skrivelse av den 6 augusti 2007 anmälde Frankrike till kommissionen omstruktureringsstödet till förmån för företagsgruppen FagorBrandt.

(2) Genom en skrivelse av den 10 oktober 2007 underrättade kommissionen Frankrike om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget avseende detta stöd.

(3) Kommissionens beslut att inleda förfarandet (nedan kallat beslutet att inleda förfarandet) har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (2). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på stödet i fråga.

(4) Kommissionen har mottagit synpunkter från tre berörda parter, närmare bestämt två konkurrenter och det stödmottagande företaget. Electrolux översände sina synpunkter i en skrivelse av den 14 december 2007. Efter ett möte med kommissionen översände företaget ytterligare synpunkter i skrivelser av den 26 februari 2008 och 12 mars 2008. En konkurrent som har begärt att få vara anonym översände sina synpunkter i en skrivelse av den 17 december 2007 (3). FagorBrandt översände sina synpunkter i en skrivelse av den 17 december 2007. Kommissionen har översänt dessa synpunkter till Frankrike i skrivelser av den 15 januari 2008 och 13 mars 2008. Frankrike har givits tillfälle att bemöta dem. Dess kommentarer mottogs i en skrivelse av den 15 februari 2008 och i ett dokument som överlämnades vid mötet den 18 mars 2008 (se nedan).

(5) Genom en skrivelse av den 13 november 2007 översände Frankrike sina synpunkter om beslutet att inleda förfarandet. Den 18 mars 2008 hölls ett möte mellan kommissionen, de franska myndigheterna och FagorBrandt. Efter detta möte översände de franska myndigheterna upplysningar i skrivelser av den 24 april 2008 och 7 maj 2008. Samma parter höll ett andra möte den 12 juni 2008. Efter detta möte översände de franska myndigheterna upplysningar i en skrivelse av den 9 juli 2008. Den 15 juli 2008 begärde kommissionen kompletterade upplysningar, vilka de franska myndigheterna inkom med den 16 juli 2008.

2. BESKRIVNING

(6) Stödet i fråga är ett omstruktureringsstöd. Stödbeloppet är på 31 miljoner euro. Anslaget kommer från det franska ministeriet för ekonomi, finanspolitik och sysselsättning.

(7) Det stödmottagande företaget är FagorBrandt SA, som äger flera dotterbolag som sysslar med produktion och saluföring. Denna företagsgrupp (nedan kallad FagorBrandt) ingår indirekt i företaget Fagor Electrodomésticos S. Coop (nedan kallat Fagor), ett kooperativ bildat enligt spansk rätt. Kapitalet i detta spanska kooperativ är fördelat bland de ca 3 500 medlemmarna (anställda). Ingen av dessa får äga mer än 25 % av kooperativets kapital.

(8) Fagor ingår i sin tur i en grupp av kooperativ som heter Mondragón Corporación Cooperativa (nedan kallad MCC). Varje kooperativ inom gruppen har kvar sin rättsliga och finansiella autonomi. Fagor ingår i sektorsgruppen för industri inom MCC:s hushållsdivision.

(9) FagorBrandt omsatte 903 miljoner euro 2007. Gruppen är verksam inom alla kategorier av stora hushållsapparater. Dessa omfattar tre stora produktfamiljer, nämligen tvätt (diskmaskiner, tvättmaskiner, torktumlare och kombinerade tvättmaskiner/torktumlare), kyl och frys (kylar, frysboxar och frysskåp) samt matlagning (traditionella ugnar, mikrovågsugnar, spisar, spisplattor och spisfläktar).

(10) I avsnitt 2.1 i beslutet att inleda förfarandet tillhandahåller kommissionen ytterligare upplysningar om det stödmottagande företaget och förklarar skälen till varför detta befinner sig i svårigheter.

3. SKÄL TILL ATT FÖRFARANDET INLEDS

(11) Kommissionen har angett följande fem skäl till varför den tvivlar på att stödet är förenligt med riktlinjerna: i) risk för att förbudet mot omstruktureringsstöd till nybildade företag kringgås, ii) risk för att skyldigheten att betala tillbaka oförenligt stöd kringgås, iii) tvivel om att företaget kommer att återställa sin långsiktiga lönsamhet, iv) otillräckliga kompensationsåtgärder, v) tvivel om att stödet begränsas till vad som är absolut nödvändigt, särskilt när det gäller det stödmottagande företagets bidrag.

3.1 Risk för att förbudet mot stöd till nybildade företag kringgås

(12) FagorBrandt bildades i januari 2002. Enligt punkt 12 i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (nedan kallade omstruktureringsriktlinjerna) (4) betraktas det som ett nybildat företag fram till januari 2005, dvs. tre år efter det att det bildades. Detta är samma period som företag undantas från skatt enligt artikel 44f i den allmänna skattelagen (nedan kallat stödet enligt artikel 44f). När kommissionen i december 2003 förklarade att detta stöd var oförenligt och krävde att det skulle betalas tillbaka (5) var FagorBrandt ett nybildat företag. Enligt artikel 12 i omstruktureringsriktlinjerna var det vid denna tidpunkt därför inte berättigat till omstruktureringsstöd. Frankrikes dröjsmål med att betala tillbaka det stöd som förklarades oförenligt i december 2003 tills företaget inte längre utgjorde ett nybildat företag, och följaktligen hade blivit berättigat att motta omstruktureringsstöd, skulle därför kunna anses som ett sätt att kringgå förbudet i punkt 12 i omstruktureringsriktlinjerna.

3.2 Risk för att skyldigheten att betala tillbaka oförenligt stöd kringgås

(13) Kommissionen konstaterar att det anmälda stödet till stor del verkar ha till syfte att finansiera återbetalningen av stödet enligt artikel 44f. Kommissionen har därför uttryckt tvivel beträffande detta stöd och frågar sig om det anmälda stödet inte är ett sätt att kringgå skyldigheten att betala tillbaka det oförenliga stödet och således göra återvinningen av detta stöd helt verkningslös.

3.3 Tvivel om företagets långsiktiga lönsamhet

(14) När det gäller om företaget kan återställa sin långsiktiga lönsamhet är kommissionen tveksam på två punkter. Dels konstaterar kommissionen att omsättningen för 2007 beräknas öka med ca 20 % jämfört med föregående år och begär att få veta vad denna prognos grundas på, dels noterar kommissionen att omstruktureringsplanen inte anger hur FagorBrandt ska göra för att betala tillbaka det oförenliga stöd som dess italienska dotterbolag har mottagit.

3.4 Otillräckliga kompensationsåtgärder

(15) Kommissionen betvivlar dessutom att man kan acceptera att det inte har genomförts några ytterligare kompensationsåtgärder utöver dem som redan anges i omstruktureringsplanen. Kommissionen påpekar följande: i) Enligt omstruktureringsriktlinjerna (punkterna 38–41) är stödmottagande företag som uppfyller kriteriet ”stora företag” skyldiga att vidta kompenserande åtgärder. ii) Å ena sidan skulle FagorBrandt försvinna från marknaden utan stöd. Å andra sidan är FagorBrandts konkurrenter i huvudsak europeiska företag. Om FagorBrandt skulle försvinna skulle deras europeiska konkurrenter därför kunna öka sin försäljning och produktion betydligt. iii) De åtgärder som redan har vidtagits kan inte betraktas som kompenserande åtgärder på grundval av punkt 40 i omstruktureringsriktlinjerna. iv) Avslutningsvis har kommissionen framhållit att det i de omstruktureringsriktlinjer som var i kraft när ärendena Bull (6) och Euromoteurs (7) behandlades, vilka Frankrike anför som argument, inte fanns någon skyldighet att vidta kompenserande åtgärder. Kommissionen har även framhållit andra avgörande skillnader mellan dessa ärenden och det aktuella ärendet.

3.5 Tvivel när det gäller det stödmottagande företagets bidrag

(16) Avslutningsvis har kommissionen uttryckt att den tvivlar på att villkoren i artiklarna 43 och 44 i omstruktureringsriktlinjerna har uppfyllts. Dels har de franska myndigheterna inte inkluderat återbetalningen av stödet enligt artikel 44f i omstruktureringskostnaderna, dels har de franska myndigheterna inte förklarat varifrån vissa belopp som räknas som ”stödmottagarens egen insats” kommer ifrån.

4. SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

4.1 Synpunkter från företaget Electrolux

(17) Electrolux anger att det för att möta den globala konkurrensens utmaningar har genomfört omfattande och kostsamma omstruktureringsplaner. För att fortsätta vara konkurrenskraftigt har företaget varit tvunget att vidta drastiska åtgärder, däribland stängningen av åtta fabriker i Västeuropa, och har i huvudsak omlokaliserat produktionen till andra befintliga fabriker i Europa och de nya fabrikerna i Polen och Ungern. De flesta företag inom sektorn för stora hushållsapparater har genomfört liknande omstruktureringar. Detta företag protesterar därför mot att FagorBrandt ges stöd för att klara av en situation som resten av sektorn har varit tvungen att lösa utan liknande stöd. Stödet snedvrider konkurrensen i förhållande till andra företag.

4.2 Synpunkter från den andra konkurrenten

(18) För det första anser denna konkurrent, som önskar vara anonym, att det planerade stödet inte gör det möjligt för företaget att återställa sin lönsamhet på lång sikt. Den anser att det krävs en omfattande industriell omorganisation för att företaget ska överleva. Denna konkurrent anser emellertid att FagorBrandt inte förfogar över de medel som krävs för de nödvändiga investeringarna. Stödet kommer heller inte att hjälpa FagorBrandt att nå den storlek som krävs för att förbättra sin position vid förhandlingarna gentemot de stora detaljhandlarna, vilka föredrar leverantörer med en betydande närvaro i Europeiska unionen.

(19) För det andra anser konkurrenten att stödet inte begränsas till vad som är absolut nödvändigt eftersom FagorBrandt skulle kunna hitta nödvändig finansiering för sin omstrukturering bland sina aktieägare och det kooperativ (dvs. MCC, däribland banken Caja Laboral) som det ingår i.

(20) För det tredje anser konkurrenten att stödet riskerar att påverka konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna. Dels har de flesta av företagen inom denna sektor sin tillverkning i Europa och kan därför betraktas som europeiska (de asiatiska och turkiska konkurrenterna har bara en betydande närvaro när det gäller vissa produkter), dels är FagorBrandt den femte största aktören på den europeiska marknaden och har en stark ställning på de franska, spanska och polska marknaderna. I avsaknad av kompenserade åtgärder anser konkurrenten därför att kommissionen inte borde kunna förklara att stödet är förenligt med riktlinjerna.

(21) För det fjärde leder det olagliga stöd som Frankrike och Italien har betalat ut fram till två slutsatser. Dels är FagorBrandts svårigheter återkommande, vilket gör att dess långsiktiga lönsamhet kan ifrågasättas, dels kommer det anmälda stödet förmodligen att användas för att betala tillbaka olagligt stöd och på så sätt kringgå kravet på återbetalning.

4.3 Synpunkter från FagorBrandt

(22) FagorBrandts synpunkter är snarlika de franska myndigheternas synpunkter, vilka återges nedan.

5. KOMMENTARER FRÅN FRANKRIKE

5.1 Frankrikes kommentarer om beslutet att inleda förfarandet

(23) När det gäller ett eventuellt kringgående av förbudet mot omstruktureringsstöd till nybildade företag bestrider inte de franska myndigheterna att FagorBrandt måste betraktas som ett nybildat företag under de tre år som följer på dess bildande i enlighet med punkt 12 i omstruktureringsriktlinjerna. De konstaterar emellertid att frågan om ett eventuellt omstruktureringsstöd till förmån för FagorBrandt endast började diskuteras under 2006 till följd av de svårigheter företaget hade haft från och med 2004 och med hänsyn till den försämrade finansiella situationen sedan 2005, dvs. under dess femte år. Företaget hade med andra ord inte några skäl att begära omstruktureringsstöd innan det befann sig i en situation som motiverade ett sådant stöd, dvs. under 2006. Frågan om ett eventuellt kringgående av ”treårsregeln” är därför ointressant.

(24) När det gäller påståendet att det anmälda stödet skulle göra återbetalningskravet verkningslöst påpekar Frankrike att företaget inte befinner sig i svårigheter enbart på grund av återbetalningen av detta stöd. De finansiella svårigheterna började i själva verket 2004 och situationen förvärrades kraftigt 2005 och 2006. Som kommissionen konstaterade i beslutet att inleda förfarandet befinner sig företaget verkligen i svårigheter i den mening som avses i omstruktureringsriktlinjerna. Frankrike har kommit fram till att företaget därför är berättigat till ett omstruktureringsstöd, om övriga villkor för ett sådant stöd i övrigt är uppfyllda. Frågan om företaget hade eller inte hade passerat kulmen på sina svårigheter 2007 eller 2008 om det inte skulle ha behövt betala tillbaka stödet är ointressant eftersom återbetalningen av stödet är obligatoriskt, vilket också framgår av kommissionens negativa beslut från 2003 om ordningen enligt artikel 44f. Det är således de allt större finansiella svårigheterna som motiverar begäran om stöd, svårigheter som härrör från kostnaderna för den omstrukturering som företaget redan har genomfört, den omständighet att omstruktureringen inte har slutförts samt alla övriga utgifter som företaget måste ta hänsyn till, inklusive återbetalningen av stödet.

(25) När det gäller återställandet av den långsiktiga lönsamheten och de två tvivel som anges i beslutet att inleda förfarandet konstaterar de franska myndigheterna följande: När det gäller prognosen om att omsättningen 2007 ska öka 20 % i förhållande till omsättningen 2006 beror detta främst på förändringen av de verksamheter som FagorBrandt var inblandad i 2006. När det gäller påståendet att man inte har tagit hänsyn till återbetalningen av det olagliga stöd som det italienska dotterbolaget har mottagit (beviljat inom ramen för Brandt Italias övertagande av Ocean Spas verksamheter för hushållsapparater) anger de franska myndigheterna att denna återbetalning inte borde påverka företagets lönsamhet, med tanke på att det belopp som till sist betalades ut till Brandt Italia understeg [< 1 miljon] (8) euro. Återstoden stod säljaren av de aktuella verksamheterna står för.

(26) När det gäller avsaknaden av kompenserande åtgärder upprepar Frankrike att företaget redan 2004 avyttrade företaget Brandt Components (anläggningen i Nevers). Företaget har dessutom minskat sin produktionskapacitet genom att stoppa produktionen av frysboxar och fristående mikrovågsugnar. De franska myndigheterna påpekar dessutom att stödet innebär en mycket liten risk för att konkurrensen ska snedvridas, vilket minskar behovet av kompenserande åtgärder. FagorBrandt har i själva verket bara [0–5] % av marknaden på Europanivå, vilket är mycket lite i förhållande till dess viktigaste konkurrenter. De franska myndigheterna anser dessutom att företagets närvaro på marknaden minskar risken för oligopol. Under det formella granskningsförfarandet har de franska myndigheterna föreslagit ytterligare kompenserande åtgärder.

(27) När det gäller kommissionens tvivel om att stödet är begränsat till ett minimum och det stödmottagande företagets eget bidrag konstaterar de franska myndigheterna följande: När det gäller påståendet att man inte har tagit hänsyn till återbetalning av stödet i kostnaderna för omstruktureringen anger de att återbetalning av ett oförenligt stöd inte på förhand kan betecknas som omstruktureringskostnader. När det gäller det stödmottagande företagets egen insats, som det kallas i anmälan, förklarar de franska myndigheterna att det rör sig om banklån.

5.2 Frankrikes kommentarer om de berörda parternas synpunkter

(28) När det gäller Electrolux kommentarer framhåller Frankrike att de omstruktureringsåtgärder som Electrolux och andra konkurrenter har vidtagit inte hade som mål att avhjälpa en svår ekonomisk situation utan i stället att stärka företagens position på marknaden för stora hushållsapparater. Frankrike anser följaktligen att dessa förhållanden inte är jämförbara med förhållandena i FagorBrandts fall och att dessa konkurrenter för övrigt har betydligt större finansiella resurser eftersom de är mycket större.

(29) När det gäller de kommentarer om FagorBrandts långsiktiga lönsamhet som lämnades av det företag som har begärt att få vara anonymt framhåller de franska myndigheterna för det första att FagorBrandt har vidtagit åtgärder för att i första hand hejda förlusterna och stärka marginalen för att så småningom kunna nå en bättre position på marknaden, framför allt genom att utveckla […]. De franska myndigheterna anser dessutom att FagorBrandt fortfarande kommer att ha en ordentlig forsknings- och utvecklingskapacitet ”som gör det möjligt för företaget att släppa ut produkter som är innovativa och har ett stort mervärde på marknaden”.

(30) När det gäller påståendet att stödet inte begränsas till ett minimum eftersom FagorBrandt skulle kunna finansieras av sina aktieägare framhåller de franska myndigheterna att MCC inte är ett holdingbolag utan en kooperativ rörelse. Inom denna kooperativa rörelse är varje kooperativ, inklusive Fagor och banken Caja Laboral, oberoende och beroende av besluten från sina egna anställda/medlemmar, vilka är företagets ägare. FagorBrandt kan därför bara räkna med finansiellt stöd från Fagor, begränsat till dess aktuella kapacitet. Förvärvet av FagorBrandt har minskat Fagors finansiella handlingsutrymme och Fagor kan i dagsläget inte bevilja finansiering över ett visst tröskelvärde.

(31) Som svar på de påstådda negativa konsekvenserna för konkurrensen noterar de franska myndigheterna för det tredje vissa motsägelser i synpunkterna från den berörda part som har begärt att vara anonym. Å ena sidan påstår denna part att stödet kommer att påverka konkurrensförhållandena på den europeiska marknaden, å andra sidan bekräftar den att FagorBrandt är alltför litet i förhållande till sina viktigaste konkurrenter, vilket hotar dess lönsamhet. När det gäller avsaknaden av kompenserande åtgärder påpekar de franska myndigheterna dessutom att de redan genomfört betydande kompenserande åtgärder och att de föreslår att nya ska genomföras.

(32) När det gäller de påståenden som baseras på tidigare beviljat olagligt stöd från Frankrike och Italien påpekar Frankrike för det fjärde att syftet med detta olagliga stöd inte var ett omstruktureringsprogram för företaget utan ett system för att behålla arbetstillfällen inom landet. Frankrike framhåller dessutom, på grundval av de upplysningar som FagorBrandt översände till kommissionen den 17 december 2007, att det inte finns något samband mellan det beviljade stödet (ca 20 miljoner euro i nettostöd efter skatt) och det oförenliga stödet (ca [25–30] miljoner euro inklusive ränta). Omstruktureringskostnaderna beräknas dessutom till [50–90] miljoner euro och är därmed betydligt högre än det begärda omstruktureringsstödet. Avslutningsvis framhåller de franska myndigheterna att utgifterna tar ut varandra.

(33) När det gäller de kommentarer som FagorBrandt har översänt till kommissionen anger de franska myndigheterna att de håller med om dessa klargöranden, framför allt eftersom de kompletterar deras egna synpunkter.

6. BEDÖMNING AV STÖDET

6.1 Förekomsten av stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget

(34) I avsnitt 3.1 i beslutet att inleda förfarandet drar kommissionen slutsatsen att åtgärden utgör statligt stöd enligt 87.1 i EG-fördraget. Ingen av parterna bestrider detta.

6.2 Rättslig grund för bedömningen

(35) I artikel 87.2 och 87.3 i fördraget anges undantag från den generella oförenlighet som anges i punkt 1 i denna artikel. Undantagen i artikel 87.2 i fördraget kan inte tillämpas i det aktuella fallet.

(36) Vad gäller undantagen i artikel 87.3 i fördraget konstaterar kommissionen att eftersom stödet inte har något regionalt syfte och undantaget i led b i denna punkt inte är tillämpligt kan endast undantaget i led c tillämpas. I detta led anges att stöd kan godkännas för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. I detta fall har stöden beviljats i syfte att återställa den långsiktiga lönsamheten för ett företag som befinner sig i svårigheter. I omstruktureringsriktlinjerna har kommissionen redogjort för hur den bedömer ett sådant stöds förenlighet. Det är följaktligen riktlinjerna som fungerar som rättlig grund för bedömningen. Kommissionen anser att inga andra gemenskapsbestämmelser skulle kunna tillämpas i det aktuella fallet. Frankrike har dessutom inte anfört något annat undantag i fördraget. Ingen av de andra berörda parterna har heller kritiserat valet av denna rättsliga grund, vilken redan meddelats i beslutet att inleda förfarandet.

6.3 Företagets berättigande till omstruktureringsstöd

(37) För att kunna komma i fråga för omstruktureringsstöd måste företaget först och främst kunna betraktas som ett företag i svårigheter enligt avsnitt 2.1 i omstruktureringsriktlinjerna.

(38) I punkt 24 i beslutet att inleda förfarandet angav kommissionen att företaget verkade vara i svårigheter i den mening som avses i punkt 11 i omstruktureringsriktlinjerna. I punkt 27 i beslutet att inleda förfarandet angav kommissionen dessutom att företagets svårigheter, i enlighet med punkt 13 i omstruktureringsriktlinjerna, hade blivit för allvarliga för att det skulle kunna finansieras av sina spanska aktieägare. Tvärtemot denna bedömning anser den konkurrent som har begärt att få vara anonym att FagorBrandt skulle ha kunnat få det nödvändiga finansiella stöd som behövdes för att klara av sina svårigheter av Fagor och MCC. Frågan är därför om den preliminära bedömning som gjordes i beslutet att inleda förfarandet måste ändras. Kommissionen konstaterar att konkurrenten baserar sitt påstående på en pressartikel (9) av vilken det framgår att Fagor enkelt kan frigöra medel till de finansiella marknaderna. Kommissionen konstaterar emellertid att denna artikel är från april 2005 och att Fagors finansiella situation kraftigt har försämrats sedan dess. De franska myndigheterna påpekar i detta sammanhang att Fagors finansiella skuld (utan konsolidering av FagorBrandts skulder) har […] (10) 2005, framför allt efter förvärvet av FagorBrandts aktier och de tunga industriinvesteringarna hos Fagor. Utöver detta sköt Fagor till 26,9 miljoner euro till FagorBrandt 2006. Sammantaget har detta i praktiken tömt kooperativets skuldsättningskapacitet och skuldsättningsnivåerna överstiger klart de tröskelvärden som generellt är tillåtna. Kommissionen anser därför inte att man behöver se över den bedömning som gjordes i beslutet att inleda förfarandet när det gäller företagets rätt till stöd på grundval av punkterna 11 och 13 i omstruktureringsriktlinjerna.

(39) När det gäller företagets rätt till stöd på grundval av de villkor som anges i avsnitt 2.1 i omstruktureringsriktlinjerna betvivlas denna bara på en punkt i beslutet att inleda förfarandet, närmare bestämt när det gäller ett eventuellt kringgående av förbudet mot omstruktureringsstöd till nybildade företag (se punkt 3 ovan, ”Skäl till att förfarandet inleds”).

(40) Kommissionen har granskat företagets finansiella situation. Resultatet visas i tabell 1 nedan. Det framgår tydligt att företaget under sina tre första år, även om det hade betalat tillbaka stödet enligt artikel 44f, inte uppfyllde de kriterier som anges i punkterna 10 och 11 i omstruktureringsriktlinjerna för att kunna betraktas som ett företag i svårigheter. När det gäller punkt 10 i omstruktureringsriktlinjerna framgår det att även om företaget hade betalat tillbaka stödet på 22,5 miljoner euro med start 2004 (dvs. månaden efter kommissionens slutliga negativa beslut) skulle det fortfarande inte ha förlorat hälften av sitt egna kapital 2004. När det gäller punkt 11 i omstruktureringsriktlinjerna skulle företaget, även om det hade betalat tillbaka stödet på 22,5 miljoner euro med start 2004, bara ha fått ett enda förlustår (2004), vilket inte räcker för att betraktas som ett företag i svårigheter enligt denna punkt. Det måste därför konstateras att företagsgruppen FagorBrandts finansiella svårigheter förvärrades från och med 2005, på ett sådant sätt att företaget utan tvekan skulle kunna betraktas som ett företag i svårigheter i den mening som avses i omstruktureringsriktlinjerna (dvs. ett företag som ”utan ingripanden från de offentliga myndigheterna /…/ med största sannolikhet försätts i konkurs på kort eller medellång sikt”), från och med det påföljande året (med hänsyn till skyldigheten att betala tillbaka stödet enligt artikel 44f) och tveklöst 2007. Tabell 1 (miljoner euro) 2002 2003 2004 2005 2006 2007 Omsättning 847,1 857,6 813,2 743,6 779,7 903,0 Kassaflöde 205,2 215,1 207,0 […] […] […] Nettoresultat 15,5 13,8 (3,6) […] […] […] Eget kapital 69,8 83,4 79,8 […] […] […]

(41) Kommissionen noterar dessutom att Fagor-gruppen under det tredje kvartalet 2005 beslutade att köpa 90 % av aktierna i företaget till en kostnad av [150–200] miljoner euro. Detta visar att marknaden inte betraktade företaget som ett företag i svårigheter i den mening som avses i omstruktureringslinjerna, dvs. ett företag som utan ingripanden från de offentliga myndigheterna med största sannolikhet försätts i konkurs på kort eller medellång sikt.

(42) Mot bakgrund av ovanstående anser kommissionen att företaget, som bildades i januari 2002, inte kunde betraktas som ett företag i svårigheter under sina tre första år, även om det omedelbart hade betalat tillbaka stödet enligt artikel 44f. Den anser följaktligen att den omständighet att Frankrikes dröjde till januari 2005 med att betala tillbaka stödet enligt artikel 44f – dvs. tre år efter bildandet av FagorBrandt – inte har medfört att man på konstgjord väg har hållit liv i ett företag som annars skulle ha försvunnit från marknaden. Kommissionen anser också att företaget under denna period inte hade några skäl att begära omstruktureringsstöd. Mot bakgrund av ovanstående anser kommissionen att den omständighet att Frankrike dröjde till januari 2005 med att betala tillbaka stödet enligt artikel 44f inte utgör ett kringgående av förbudet mot omstruktureringsstöd till förmån för nybildade företag i den mening som avses i punkt 12 i omstruktureringsriktlinjerna.

(43) Sammanfattningsvis har tvivlen kring företagets rätt till stöd skingrats och kommissionen anser att företaget uppfyller villkoren i avsnitt 2.1 i omstruktureringsriktlinjerna.

6.4 Bestämmelser som rör mottagare av tidigare olagligt stöd

(44) På grundval av punkt 23 i omstruktureringsriktlinjerna, och med tanke på att det anmälda stödet i huvudsak verkar vara inriktat på att finansiera återbetalningen av stödet enligt artikel 44f, framför kommissionen i punkt 30 i beslutet att inleda förfarandet vissa tvivel avseende huruvida det anmälda stödet innebär att återbetalningsskyldigheten kringgås och görs verkningslös.

(45) Vid sin bedömning av denna fråga har kommissionen tagit hänsyn till följande:

(46) För det första är det enligt fast rättspraxis så att återbetalning av oförenligt stöd inklusive ränta gör det möjligt att återupprätta situationen så som den såg ut innan stödet betalades ut och på sätt undanröja den snedvridning av konkurrensen som stödet orsakar. I det aktuella fallet är syftet med återbetalningen av stödet enligt artikel 44f inklusive ränta – som är ett villkor för utbetalningen av det nya stödet – följaktligen att återupprätta situationen så som den såg ut innan detta stöd betalades ut.

(47) För det andra är företaget berättigat till omstruktureringsstöd. Först och främst härrör företagets finansiella svårigheter inte från återbetalningen av det oförenliga stödet. De beror på andra saker, vilka har orsakat förlusterna sedan 2004 (se tabell 1 ovan). Den framtida återbetalningen av det oförenliga stödet kommer bara att förvärra dessa svårigheter så att företaget når en punkt där det inte kan klara sig utan statligt stöd. För det andra har det genomförts en omstrukturering av verksamheten till en kostnad av [50–90] miljoner euro. Detta visar att den operationella omstrukturering som krävs för att återställa lönsamheten kommer att medföra stora kostnader som är väsentligt högre än återbetalningen av stödet enligt artikel 44f, som uppgår till 22,5 miljoner euro exklusive ränta. Allt detta visar att FagorBrandt är ett företag i svårigheter och att dess existens hotas. Som alla företag i en sådan situation är det därför berättigat till omstruktureringsstöd om det uppfyller de övriga villkor som anges i omstruktureringsriktlinjerna.

(48) För det tredje konstaterar kommissionen i sitt beslut från 1991 om målet Deggendorf (11) att ”det olagliga stöd som Deggendorf har vägrat att betala tillbaka sedan 1986 (…) kommer att bidra till att ge detta företag en oberättigad fördel och ändra handelsvillkoren på ett sätt som strider mot det gemensamma intresset”. Kommissionen ansåg att de nya stöden var förenliga under förutsättning att ”(…) myndigheterna avbryter utbetalningen av stödet till företaget Deggendorf (…) tills de har drivit in återbetalningen av det stöd som är oförenligt (…)”. I sin dom av den 15 maj 1997 (12) har EG-domstolen bekräftat kommissionens syn. Kommissionen har därför antagit flera beslut där den följer samma synsätt, dvs. den anser ett nytt stöd är förenligt samtidigt som den kräver att utbetalningen av stödet ska skjutas upp tills det olagliga stödet har betalats tillbaka (13). Kommissionen konstaterar att det i det aktuella fallet – från den tidpunkt som det nya stödet uppfyller de villkor som anges i omstruktureringsriktlinjerna – inte finns något som hindrar att samma synsätt kan tillämpas som i målet Deggendorf, dvs. att det nya stödet kan anses förenligt på villkor att utbetalningen av stödet skjuts upp tills stödet enligt artikel 44f har betalats tillbaka.

(49) Mot bakgrund av ovanstående har kommissionens tvivel skingrats.

(50) Inom ramen för detta skulle kommissionen vilja lägga till följande precisering. I punkt 23 i omstruktureringsriktlinjerna åläggs kommissionen att inom ramen för prövningen av ett omstruktureringsstöd ”för det första beakta den kumulativa effekten av det gamla och det nya stödet och för det andra det faktum att det gamla stödet inte har betalats tillbaka”. Som anges i fotnoten i omstruktureringsriktlinjerna baseras denna bestämmelse på ovannämnda dom i målet Deggendorf. I det aktuella fallet åtar sig Frankrike att betala tillbaka stödet enligt artikel 44f innan man börjar betala ut det nya stödet. I detta beslut är kommissionen, med stöd av domen i målet Deggendorf, skyldig att fullgöra detta åtagande på villkor att det anmälda stödet är förenligt. På så sätt ser den till att det inte blir någon kumulativ effekt av det gamla och det nya stödet och att det gamla stödet betalas tillbaka. På så sätt är det inte nödvändigt att ta hänsyn till vare sig stödets kumulativa effekt eller avsaknaden av återbetalning vid resten av bedömningen av det nya stödet.

6.5 Återställande av företagets lönsamhet

6.5.1 Marknadsperspektiv och trovärdigheten hos prognoserna i omstruktureringsplanen

(51) I avsnitt 2.2 i beslutet att inleda förfarandet beskriver kommissionen de viktigaste åtgärderna i omstruktureringsplanen (14). I avsnitt 3.3.3 i beslutet att inleda förfarandet ansåg kommissionen att denna plan verkar motsvara kraven i punkterna 35–37 i omstruktureringsriktlinjerna. Med andra ord verkar omstruktureringsplanen göra det möjligt att återställa företagets långsiktiga lönsamhet. Inom ramen för det formella granskningsförfarande som avslutas i och med detta beslut har kommissionen närmare granskat de element som planen baseras på för att kunna bekräfta eller inte bekräfta sin ursprungliga bedömning.

(52) Kommissionen har utvärderat prognoserna i omstruktureringsplanen, särskilt när det gäller tillväxtperspektiven, och jämfört dessa med den senaste utvecklingen.

(53) Enligt Ceced (15) visar den volymmässiga utvecklingen av den europeiska marknaden mellan 2005 och 2007 en svag tillväxt i Västeuropa (ca 2 % per år) och en kraftig tillväxt i Östeuropa (ca 7 % per år). Den sistnämnda tillväxtsiffran är emellertid osäker eftersom de ekonomiska svängningarna gör att en tvåsiffrig tillväxt lätt kan följas av en tvåsiffrig nedgång.

(54) Även om det på lång sikt är önskvärt att köpbeteendet i Östeuropa ska likna det i Västeuropa leder den svaga köpkraften i dessa länder till att efterfrågan koncentreras på de allra viktigaste produkterna (tvättmaskiner och kylskåp) och importprodukter. Det är emellertid just på dessa marknader som de asiatiska och turkiska konkurrenterna har gjort sina insteg på marknaden.

(55) FagorBrandts potentiella marknader är följaktligen i Västeuropa eftersom dessa är de viktigaste marknaderna rent värdemässigt, men även volymmässigt, och mindre utsatta för de lågprisprodukter som FagorBrandt inte kan konkurrera med längre och som har sitt ursprung i den snabba tillväxttakten i Östeuropa.

(56) Närmare bestämt är FagorBrandts referensmarknad den franska marknaden där företagsgruppen har [50–80] % av sin försäljning, tillverkar [75–100] % av sina produkter och har [75–100] % av sina anställda. Enligt GIFAM (16) växte den franska marknaden för stora hushållsapparater med 1 % 2007 i förhållande till 2006, när det gäller både volym och omsättning. På ett mer specifikt sätt har marknaden för […], som FagorBrandt vill koncentrera sig på, ökat med […] % per år jämfört med 2006 trots att försäljningen av […] har minskat med […] %.

(57) Utvecklingen per produkttyp visar att de marknader som växer i Europa, och särskilt Frankrike, i huvudsak är marknaderna för […]. Tillväxten för […] är betydande, även om kyl- och frysmarknaden håller på att stagnera, vilket framgår av följande tabell ur en undersökning som GIFAM har gjort: (…)

(58) FagorBrandts val att dels ställa om sin produktion, särskilt mot […], dels att utveckla […], verkar gå ihop med de olika segmentens och produkterna utveckling.

(59) Kommissionen har granskat de övriga huvuddelarna i omstruktureringsplanen för att avgöra hur relevanta prognoserna om FagorBrandts lönsamhet är på kort sikt. Kommissionen anser att dessa prognoser är realistiska. Resten av analysen begränsas därför till de två tvivel i beslutet att inleda förfarandet som rör huruvida omstruktureringsplanen är realistisk och tillräcklig.

(60) För det första begärde kommissionen en förklaring till att omsättningen ökade med 20 % 2007. De franska myndigheterna har förklarat att FagorBrandts verksamhetsområde ändrades 2006 genom att Fagor överlät distributionen av märket Fagor på de engelska och franska marknaderna till FagorBrandt, och därefter hela Fagors franska verksamhet (17). Omsättningen för dessa verksamheter beräknas uppgå till [50–100] miljoner euro för 2007 och har inkluderats i FagorBrandts omsättning 2007. Om man bortser från ändringen av verksamhetsområdet var omsättningsökningen bara [5–10] %. Frankrike har därför meddelat kommissionen den faktiska omsättningen för 2007. Denna uppgår till 903 miljoner euro, jämfört med 779,7 miljoner 2006, vilket ger en ökning på ca 16 % från det ena till det andra året.

(61) För det andra konstaterade kommissionen att omstruktureringsplanen inte angav hur FagorBrandt skulle göra för att betala tillbaka det oförenliga stöd som dess italienska dotterbolag hade mottagit, och som också hotade återställandet av företagets lönsamhet. De franska myndigheterna har angett att de italienska myndigheternas återbetalning av det oförenliga stödet inte borde påverka gruppens finansiella situation. Det pris som Brandt Italia betalade för att förvärva Ocean SpA:s hushållsapparatverksamheter ökades med det stödbelopp som Brandt beräknas motta, närmare bestämt [5–10] miljoner euro (till ett stödbelopp på [5–10 miljoner] euro som Brandt Italia faktiskt har mottagit). De franska myndigheterna konstaterar därför att det olagliga stödets förmåner nästan helt har övergått till säljaren Ocean SpA (med en återstod av [<1 miljoner] euro). De franska myndigheterna tillägger att detta påstående styrks av en dom från domstolen i Brescia av den 5 juli 2004, där domstolen, efter en talan från Brandt Italia efter kommissionen negativa beslut av den 30 mars 2004 om den italienska stödordningen, beslutade att upphäva den sista delbetalningen av Brandt Italias anskaffningspris på [5–10] miljoner euro. Troligtvis borde det italienska stöd som Brandt Italia ska betala tillbaka bli mindre än [< 1 miljoner] euro.

(62) Mot bakgrund av ovanstående anser kommissionen att de tvivel avseende återställandet av lönsamheten som restes i beslutet att inleda förfarandet har skingrats.

6.5.2 En av de berörda parternas tvivel avseende återställandet av lönsamheten

(63) Som angetts tidigare bestrider den konkurrent som har begärt att få vara anonym att omstruktureringen skulle kunna återställa företagets långsiktiga lönsamhet. För det första anser parten att företaget skulle ha utlokaliserat en del av sin produktion till produktionsområden med lägre kostnader, där företaget kan dra fördel av stordrift. För det andra kommer företaget inte att kunna göra de investeringar som behövs för att förbättra sina produkter inom en industri som varje år kräver betydande investeringar i industriverktyg, konstruktion, forskning och utveckling. Till sist framhåller parten att företaget fortfarande är alltför litet i förhållande till sina konkurrenter. I de följande punkterna kommer kommissionen att försöka kontrollera om dessa synpunkter från den konkurrent som har begärt att få vara anonym motsäger kommissionens slutsatser om återställandet av lönsamheten.

(64) När det gäller nödvändigheten att utlokalisera en del av produktionen till lågkostnadsländer konstaterar kommissionen att de franska myndigheterna har gett ett detaljerat svar på den punkten. De påpekar att den utveckling som FagorBrandt eftersträvar (produkter med ett större mervärde och nyskapande produkter), i likhet med vissa av sina helt europeiska konkurrenter, inte går ihop med att systematiskt förlägga sin produktion till de länder som har lägst kostnader. […]. För de största företagen motsvaras etableringen av produktionsenheter i lågkostnadsländer dessutom av en vilja att utveckla försäljningen där.

(65) När det gäller påståendena från den konkurrent som har begärt att få vara anonym om att FagorBrandt inte kan göra de betydande investeringar som krävs för att fortsätta vara konkurrenskraftigt och att företaget är alltför litet i förhållande till de främsta konkurrenterna konstaterar kommissionen att den själv i punkt 8 i beslutet att inleda förfarandet anger att detta har bidragit till företagets svårigheter. Kommissionen konstaterar därför att omstruktureringsplanen verkar vara ett svar på dessa utmaningar. Företaget avser faktiskt […]. Kommissionen konstaterar dessutom att vissa företag inom sektorn, trots deras ringa storlek i förhållande till de främsta aktörerna och deras betydande produktion i de västeuropeiska länderna, lyckas hålla sig konkurrenskraftiga genom att koncentrera sig på vissa produkter och segment. Kommissionen konstaterar för övrigt att det allt starkare införlivandet av FagorBrandt i Fagor-gruppen också bidrar till att lösa de problem som rör storleken. För att sammanfatta medger kommissionen att de punkter som konkurrenten tar upp utgör utmaningar för FagorBrandt, men anser att omstruktureringsplanen är sådan att dessa kan lösas och den tillräckligt trovärdigt anger hur företaget kan återställa sin lönsamhet.

(66) Mot bakgrund av ovanstående anser kommissionen att synpunkterna från den konkurrent som har begärt att få vara anonym inte motsäger kommissionens bedömning att omstruktureringsplanen gör det möjligt för FagorBrandt att återställa sin långsiktiga lönsamhet.

6.5.3 De ytterligare kompenserande åtgärdernas effekt för att återställa lönsamheten

(67) Avslutningsvis måste kommissionen – som alltid när det gäller återställandet av den långsiktiga lönsamheten – i enlighet med den sista meningen i punkt 38 i omstruktureringslinjerna avgöra om de planerade kompenserande åtgärderna hotar företagets lönsamhet. Som visas nedan har de franska myndigheterna efter inledandet av förfarandet föreslagit ytterligare kompenserande åtgärder som följaktligen inte fanns med i de finansiella prognoser som bifogades anmälan. Kommissionen bedömer att dessa ytterligare åtgärder är nödvändiga och att de därför bör genomföras. Eftersom dessa åtgärder – stopp för att saluföra kyl- och frysprodukter, matlagningsprodukter och diskmaskiner under varumärket Vedette under fem år – kommer att leda till ett försämrat ekonomiskt resultat för företaget gäller det att se till att företaget kan klara av dem.

(68) Enligt de franska myndigheterna anger följande två tabeller företagets ekonomiska resultat, med hänsyn till genomförandet av de ytterligare kompenserande åtgärder som beskrivs ovan. Den första tabellen beskriver ett optimistiskt scenario och den andra tabellen ett pessimistiskt scenario. (miljoner euro) Upphörande av saluföring av kyl- och frysprodukter, matlagningsprodukter och diskmaskiner under varumärket Vedette Optimistiskt scenario 2007 2008 2009 2010 2011 2012 Omsättning 903,0 […] […] […] […] […] Kassaflöde […] […] […] […] […] […] Driftsresultat före icke-återvinningsbara fordringar […] […] […] […] […] […] Rörelseresultat (EBIT) […] […] […] […] […] […] Resultat före skatt […] […] […] […] […] […] Nettoresultat […] […] […] […] […] […] Fritt kassaflöde […] […] […] […] […] […] Ackumulerat kassaflöde […] […] […] […] […] […]

(miljoner euro) Upphörande av saluföring av kyl- och frysprodukter, köksprodukter och diskmaskiner under varumärket Vedette Pessimistiskt scenario 2007 2008 2009 2010 2011 2012 Omsättning 903,0 […] […] […] […] […] Kassaflöde […] […] […] […] […] […] Driftsresultat före icke-återvinningsbara fordringar […] […] […] […] […] […] Rörelseresultat (EBIT) […] […] […] […] […] […] Resultat före skatt […] […] […] […] […] […] Nettoresultat […] […] […] […] […] […] Fritt kassaflöde […] […] […] […] […] […] Ackumulerat kassaflöde […] […] […] […] […] […]

(69) Dessa tabeller bygger på nedanstående antaganden om minskad omsättning till följd av att flera produktfamiljer upphör att saluföras under varumärket Vedette. Ett sådant upphörande skulle kunna leda till a) minskad försäljning av de produkter av varumärket Vedette vars saluföring avbryts, b) minskad försäljning av andra produkter som saluförs under varumärket Vedette (18) (negativ produktsortimentseffekt på produkter av märket Vedette), c) minskad försäljning av andra märken (negativ portföljeffekt på samtliga varumärken inom FagorBrandt-gruppen).

(70) I det optimistiska scenariot tas endast hänsyn till effekterna a och b ovan och den förlust som kan kopplas till upphörandet av saluföringen av en produkt motsvarar en förlust på [60–90] % av omsättningen för den produktlinje som upphör […] och [20–30] % av omsättningen för de övriga produkter som saluförs under varumärket Vedette. I det pessimistiska scenariot tas hänsyn till effekt c ovan genom att förutspå en förlust på [110–140] % för den produktlinje som upphör (förlusten skulle inte bara kunna påverka […] och […]. De franska myndigheterna förklarar att ett sådant pessimistiskt antagande motsvarar en av företagets tidigare erfarenheter. År 2003 beslutade företaget att upphöra med […] i Frankrike för att helt koncentrera sig på […], där försäljningen gick extra bra. Detta fick mycket negativa effekter eftersom inte bara den totala omsättningen […] minskade utan förlusten uppgick även till […] (den samlade förlusten för de två märkena […] på två år i förhållande till den ursprungliga försäljningen på […] enheter, varav […] […], en förlust på [120–140] % av de volymer som upphörde) (19).

(71) På grundval av analysen av uppgifterna i de två tabellerna ovan och de övriga uppgifter som de franska myndigheterna har tillhandahållit konstaterar kommissionen att de kompenserande åtgärder som finns kvar försvagar företaget, eftersom de leder till försämrat resultat från och med 2009, då de kommer att genomföras. Företaget kommer emellertid att komma tillbaka till ett positivt nettoresultat från och med 2010 och resultatet kommer att stiga de följande åren. Även om de kompenserande åtgärderna försvagar företaget anser kommissionen därför att de inte hotar återställandet av lönsamheten.

6.6 Stödet ska förhindra otillbörlig snedvridning av konkurrensen

6.6.1 Analys av nödvändigheten av de kompenserande åtgärderna

(72) I punkt 38 i omstruktureringsriktlinjerna anges att för att omstruktureringsstöd ska kunna godkännas av kommissionen måste kompenserande åtgärder vidtas för att mildra stödets negativa effekter på handelsvillkoren. I annat fall måste stödet anses ”strida mot det gemensamma intresset” och förklaras oförenligt med den gemensamma marknaden. Detta villkor yttrar sig ofta i en begränsning av den närvaro som företaget får ha kvar på sin eller sina marknader under omstruktureringsperioden.

(73) I sin anmälan påstod Frankrike att det i det aktuella fallet inte verkade nödvändigt med kompenserande åtgärder, framför allt eftersom stödet inte skulle leda till otillbörlig snedvridning. I punkterna 37, 38 och 40 i beslutet att inleda förfarandet förklarar kommissionen kort varför den avvisar detta påstående.

(74) I följande punkter kommer kommissionen mer i detalj att förklara varför den anser att stödet leder till en snedvridning och varför det – tvärtemot vad de franska myndigheterna påstår – är nödvändigt att genomföra de kompenserande åtgärderna.

(75) Som redan har angetts är FagorBrandt verksamt inom sektorn för tillverkning och saluföring av stora hushållsapparater till detaljhandlare (till skillnad från distribution och försäljning till privatpersoner). När det gäller den geografiska dimensionen för stora hushållsapparater har kommissionen tidigare ansett att det åtminstone fanns en gemenskapsdimension, framför allt på grund av avsaknaden av hinder för tillträde till marknaden, teknisk harmonisering och de relativt låga transportkostnaderna (20). Uppgifterna från FagorBrandt och de två konkurrenter som har inkommit med synpunkter bekräftar att marknaden har en gemenskapsdimension.

(76) Kommissionen anser att ett omstruktureringsstöd automatiskt snedvrider konkurrensen genom att stödmottagaren kan stanna kvar på marknaden och genom att de konkurrerande företagens utveckling bromsas av detta. Det motverkar därför att de minst effektiva företagen försvinner från marknaden, vilket enligt punkt 4 i omstruktureringsriktlinjerna ”är ett normalt inslag i marknadsekonomin”. Det anmälda stödet till förmån för FagorBrandt leder därför till att konkurrensen snedvrids enligt ovan. Kommissionen konstaterar dock att följande aspekter tenderar att begränsa de negativa konsekvenserna av denna snedvridning av konkurrensen. För det första har FagorBrandt en marknadsandel på högst 5 % av marknaden för stora hushållsapparater (21). För det andra finns det på denna marknad fyra konkurrenter som har en marknadsandel på 10 % eller mer (Indesit, Whirlpool, BSH och Electrolux) (22). Den konkurrent som har begärt att få vara anonym medger dessutom att FagorBrandt är en relativt liten aktör på den europeiska marknaden (se ovan för de tvivel som konkurrenten har framfört när det gäller återställandet av företagets lönsamhet och som är kopplade till företagets ringa storlek), och att dess del av marknaden minskar (23). För det tredje är stödbeloppet begränsat i förhållande till FagorBrandts omsättning i Europa (stödet motsvarar mindre än 4 % av omsättningen 2007), och ännu mer i förhållande till omsättningen för de fyra främsta aktörerna på marknaden, vars omsättning är större än FagorBrandts (24).

(77) Även om det i föregående punkt görs en granskning av den snedvridning av konkurrensen som stödet skapar är det – vilket anges i punkt 38 i omstruktureringsriktlinjerna, som i sin tur grundar sig på artikel 87.3 c i fördraget – även nödvändigt att analysera hur stora ”de negativa effekterna på handelsvillkoren” mellan medlemsstaterna är. Såsom redan har konstaterats i punkt 38 i beslutet att inleda förfarandet snedvrider stödet lokaliseringen av ekonomiska verksamheter mellan medlemsstater, och därigenom handelsutbytet mellan dessa. FagorBrandt är ett företag som har större delen av sin produktion och merparten av sina anställda i Frankrike ([75–100] % av företagets produkter tillverkas i Frankrike). Utan statligt stöd från Frankrike skulle FagorBrandt snabbt försvinna från marknaden. De produkter som tillverkas vid FagorBrandts anläggningar konkurrerar emellertid främst med produkter som konkurrenterna tillverkar i andra medlemsstater (25). Om FagorBrandt skulle försvinna från marknaden skulle därför dess europeiska konkurrenter väsentligt kunna öka sin försäljning och följaktligen även sin tillverkning. Stödet får till effekt att verksamheter blir kvar i Frankrike i stället för att flyttas till andra medlemsstater. Genom att det minskar exportmöjligheterna till Frankrike för de konkurrenter som finns i andra medlemsstater får detta därför en negativ effekt på handelsvillkoren (26). Stödet minskar dessutom försäljningsmöjligheterna till de länder dit FagorBrandt kommer att fortsätta att exportera sina produkter. Med tanke på hur stor FagorBrandts försäljning är och hur många anställda företaget har är de negativa effekterna på handelsvillkoren inte obetydliga.

(78) Mot bakgrund av ovanstående analys anser kommissionen att det är nödvändigt med rejäla (dvs. inte obetydliga), men trots det begränsade, kompenserande åtgärder.

6.6.2 Analys av de åtgärder som redan har vidtagits

(79) I punkt 39 i beslutet att inleda förfarandet framförde kommissionen tvivel om huruvida de åtgärder som de franska myndigheterna har anmält kan betraktas som kompenserande åtgärder. I punkt 40 i omstruktureringsriktlinjerna anges följande: ”Avskrivningar och nedläggning av förlustbringande verksamhet som under alla omständigheter är nödvändiga för att återställa lönsamheten kommer inte att bedömas som en minskning av kapaciteten eller marknadsnärvaron vid bedömningen av kompensationsåtgärderna.” Det verkar som om alla åtgärder som de franska myndigheterna beskriver faller inom tillämpningsområdet för detta undantag. Inom ramen för det formella granskningsförfarandet har Frankrike upprepat att man ansåg att upphörandet av tillverkningen av frysboxar och fristående mikrovågsugnar samt försäljningen av Brandt Components utgjorde tre betydande kompensationsåtgärder. Kommissionen har därför gjort en närmare analys av dessa åtgärder och kommit fram till följande slutsatser:

(80) När det gäller nedläggningen under 2005 av fabriken för tillverkning av frysboxar (Lesquin-anläggningen) har Frankrike i sin anmälan av den 6 augusti 2007 angett att denna anläggning ”som tillverkade frysboxar och vinskåp för hela FagorBrandt-gruppen, hade nått en storlek […] som inte gör det möjligt för den att vare sig täcka sina rörliga eller fasta kostnader och hade en driftsförlust på [5–10] miljoner 2004”. Det råder därför inget tvivel om att det i det aktuella fallet rör sig om nedläggning av en förlustbringande verksamhet som är nödvändig för att återställa lönsamheten (27) och att den inte kan betraktas som en kompensationsåtgärd enligt punkt 40 i omstruktureringsriktlinjerna.

(81) När det gäller upphörandet av tillverkningen av fristående mikrovågsugnar vid anläggningen i Azenay, rör det sig också om nedläggning av en förlustbringande verksamhet som är nödvändig för att återställa lönsamheten, vilket de franska myndigheterna för övrigt har medgett i de dokument som de har översänt (28). Det är inte förvånande att denna verksamhet inte är lönsam eftersom fristående mikrovågsugnar är ett av de marknadssegment där produkter från lågkostnadsländer har störst marknadspenetration (29). Azenay-fabriken hade förlorat viktiga kontrakt för tillverkning av mikrovågsugnar till andra grupper (30). På grundval av punkt 40 i omstruktureringslinjerna kan denna åtgärd sammanfattningsvis inte betraktas som en kompenserande åtgärd.

(82) I mars 2004 avyttrade företaget följaktligen sitt dotterbolag Brandt Components (Nevers-fabriken) till den österrikiska gruppen ATB för [2–5] miljoner euro. Det rör sig därför varken om en avskrivning i räkenskaperna (31) eller om en nedläggning av en verksamhet. Denna åtgärd är därför inte undantagen ovannämnda bestämmelse i punkt 40 i omstruktureringsriktlinjerna. Den verksamhet som avyttrades i mars 2004 (32) hade 2003 en omsättning på [25–45] miljoner euro – motsvarande [2–5] % av företagets omsättning 2003 – och omfattade [250–500] anställda – motsvarande [5–10] % av företagets personal. Verksamheten omfattade konstruktion, utveckling, tillverkning och saluföring av elmotorer för tvättmaskiner. Avyttringen har därför lett till minskad närvaro för företaget på tvättmaskinsmarknaden.

(83) Samtidigt som kommissionen accepterar att denna åtgärd utgör en kompenserande åtgärd anser den inte att denna i sig själv kan uppväga de negativa effekter av stödet som tidigare beskrivits. Kommissionen konstaterar framför allt att denna åtgärd inte minskar FagorBrandts närvaro på marknaden för stora hushållsapparater (33), som är den viktigaste marknad där FagorBrandt fortfarande finns kvar.

6.6.3 Ytterligare kompensationsåtgärder som de franska myndigheterna har föreslagit

(84) Som reaktion på de tvivel som framfördes i beslutet att inleda förfarandet när det gäller huruvida de anmälda åtgärderna var otillräckliga föreslår de franska myndigheterna att saluföringen av kyl- och frysprodukter och matlagningsprodukter under varumärket Vedette ska upphöra under fem år. Dessutom föreslår de franska myndigheterna antingen att saluföringen av diskmaskiner under varumärket Vedette ska upphöra eller att varumärket […] ska avyttras.

(85) Som tidigare angetts sker [50–80] % av FagorBrandts försäljning på den franska marknaden, där företaget 2006 hade en marknadsandel på [10–20] % räknat i värde och [10–20] % räknat i volym. Detta innebär att om FagorBrandt hade avyttrat dessa verksamheter skulle det främst ha varit deras konkurrenter på den franska marknaden som skulle ha gynnats av detta och som skulle ha kunnat öka sin försäljning. Det är således dessa företag som påverkas mest av att FagorBrandt tack vare stödet tillåts överleva. Däremot är FagorBrandts försäljning på den italienska marknaden mycket begränsad. Som kompenserande åtgärd föredrar därför kommissionen att saluföringen av diskmaskiner under varumärket Vedette upphör snarare än att varumärket […] avyttras, eftersom varumärket Vedette (34) endast saluförs på den franska marknaden medan produkterna […] främst säljs […].

(86) För att avgöra om dessa kompenserande åtgärder är tillräckliga är det därför nödvändigt att analysera hur kraftfulla de är.

(87) Försäljningen av kyl- och frysprodukter (kylskåp och frysar) under varumärket Vedette uppgick 2007 till [10–20] miljoner euro, [1–3] % av FagorBrandt-gruppens omsättning.

(88) Upphörandet av saluföringen av kyl- och frysprodukter under fem år skulle göra det möjligt för konkurrenterna på den franska marknaden att stärka sin position inom kyl- och fryssektorn. Enligt GfK:s undersökning från 2007 är de främsta konkurrenterna till FagorBrandt – som har en marknadsandel på […] % – på kylskåpsmarknaden i Frankrike Whirlpool ([…] %), Indesit ([…] %) och Electrolux ([…] %). På frysmarknaden är de främsta konkurrenterna till FagorBrandt ([…] %) Whirlpool ([…] %), Liebherr ([…] %) och Electrolux ([…] %).

(89) Försäljningen av matlagningsprodukter under varumärket Vedette uppgick 2007 till [5–10] miljoner euro, [0,5–1,5] % av FagorBrandt-gruppens omsättning.

(90) Upphörandet av saluföringen av matlagningsprodukter under fem år skulle därför göra det möjligt för konkurrenterna på den franska marknaden att stärka sin position på matlagningsmarknaden. Enligt GfK:s undersökning från 2007 är de främsta konkurrenterna till FagorBrandt (som har en marknadsandel på […] %) på matlagningsmarknaden i Frankrike Indesit ([…] %), Electrolux ([…] %) och Candy ([…] %).

(91) Försäljningen av diskmaskiner under varumärket Vedette uppgick 2007 till [5–10] miljoner euro, [0,5–1,5] % av FagorBrandt-gruppens omsättning.

(92) Enligt GfK:s undersökning från 2007 är de främsta konkurrenterna till FagorBrandt (som har en marknadsandel på […] %) på diskmaskinsmarknaden i Frankrike BSH ([…] %), Whirlpool ([…] %) och Electrolux ([…] %). Upphörandet av saluföringen av matlagningsprodukter skulle därför göra det möjligt för konkurrenterna stärka sin position på denna marknad.

(93) Sammanfattningsvis står produkterna under varumärket Vedette, vars saluföring ska upphöra, för [3–5] % av företagsgruppens omsättning (35). De franska myndigheterna anger att detta kommer att kräva betydande förändringar inom företaget […].

6.6.4 Slutsatser om de samlade kompensationsåtgärderna

(94) Kompensationsåtgärderna innefattar att under fem år upphöra att saluföra vissa produkter (matlagningsprodukter, kyl- och frysprodukter och diskmaskiner) under varumärket Vedette (36) och att avyttra Brandt Components. Det rör sig om en rejäl (dvs. inte obetydlig) minskning av marknadsnärvaron, men i begränsad skala. Minskningen står således i proportion till den grad av snedvridning av konkurrensen och handeln som anges i analysen ovan.

(95) Kommissionen anser därför att dessa åtgärder gör det möjligt att undvika otillbörlig snedvridning av konkurrensen i den mening som avses i punkterna 38–40 i omstruktureringslinjerna.

6.7 Stöd begränsat till ett minimum: faktiskt bidrag fritt från stöd

(96) För att stödet ska kunna godkännas är det enligt punkterna 43–45 i omstruktureringsriktlinjerna nödvändigt att stödbeloppet och stödnivån begränsas till vad som är absolut nödvändigt för att möjliggöra en omstrukturering med hänsyn till de finansiella resurserna hos företaget, aktieägarna eller den företagsgrupp som företaget tillhör. Därför ska de stödmottagande företagen i väsentlig utsträckning bidra till omstruktureringen med egna medel, inbegripet genom försäljning av tillgångar som inte är oundgängliga för företagets överlevnad, eller genom extern finansiering på marknadsmässiga villkor.

(97) Som anges i punkt 43 i beslutet att inleda förfarandet uppgår kostnaderna för omstruktureringen, enligt beskrivningen i de franska myndigheternas anmälan, till [50–90] miljoner euro. De finansieras på följande sätt (37): Miljoner euro % Omstruktureringskostnader [50-90] 100 Finansieras av: Det stödmottagande företagets egen insats [0-10] […] Aktieägarna 26,9 […] Statligt stöd 31 [40-50]

(98) I punkt 44 i beslutet att inleda förfarandet framför kommissionen två tvivel när det gäller dessa uppgifter. Dels begär kommissionen att de franska myndigheterna ska motivera varför de inte har inkluderat återbetalningen av stödet i omstruktureringskostnaderna, dels begär kommissionen en förklaring av vad ”det stödmottagande företagets egen insats” betyder.

(99) De franska myndigheterna har besvarat det andra tvivlet genom att ange att ”det stödmottagande företagets egen insats” består av banklån som FagorBrandt har tagit på marknaden. De specificerar att företaget 2006 tog banklån på [25–30] miljoner euro, som ökade till [30–35] miljoner euro 2007 (38). Som säkerhet lämnades lager av färdigvaror. Kommissionen konstaterar att det rör sig om en ”extern finansiering på marknadsmässiga villkor” i enlighet med definitionen i punkt 43 i omstruktureringsriktlinjerna och att det således utgör ett betydande bidrag.

(100) När det gäller kommissionens första tvivel anger de franska myndigheterna att återbetalningen av ett oförenligt stöd inte på förhand kan betraktas som omstruktureringskostnader (eller det stödmottagande företagets egen insats i den mening som avses i punkterna 43 och 44 i omstruktureringslinjerna). Det är därför den inte räknats med i omstruktureringskostnaderna. Myndigheterna anger emellertid att denna återbetalning, som uppskattas till [25–30] miljoner euro (inklusive ränta), naturligtvis har inkluderats i den affärsplan som bifogas anmälan, i likhet med andra normala finansiella kostnader. Kommissionen anser att det är nödvändigt att ta hänsyn till återbetalningen i affärsplanen, vilket är fallet här (39). När det gäller frågan huruvida denna återbetalning formellt sett ska betraktas som en omstruktureringskostnad i den mening som avses i punkt 43 i riktlinjerna konstaterar kommissionen att även om så vore fallet skulle det inte ha fått till effekt att det stödmottagande företagets eget bidrag minskade till under de 50 % som krävs i punkt 44 i riktlinjerna. Även om återbetalningen av stödet inklusive ränta hade inkluderats som en omstruktureringskostnad – och dessa därmed skulle ha ökat till [75–100] miljoner euro – skulle detta inte ha minskat den del av omstruktureringskostnaderna som finansierades av stödet eller ökat den del av kostnaderna som finansierades av det stödmottagande företaget (40) och dess aktieägare. Kommissionen behöver därför inte uttala sig i denna fråga.

(101) De tvivel som kommissionen framför i beslutet att inleda förfarandet har därför skingrats och kommissionen anser att ”det stödmottagande företagets egen insats”, och dess aktieägares insats utgör mer än 50 % av omstruktureringskostnaderna, vilket krävs av stora företag enligt artikel 44 i riktlinjerna.

(102) När det gäller påståendet från den konkurrent som har begärt att få vara anonym att stödet inte begränsas till vad som är absolut nödvändigt, eftersom FagorBrandt kan motta finansiering från sina aktieägare och den företagsgrupp som det tillhör, har kommissionen redan besvarat detta i analysen av huruvida företaget är stödberättigat.

(103) Utöver att kontrollera att det formella kriteriet om att det egna bidraget måste överstiga 50 % respekteras har kommissionen avslutningsvis även bedömt huruvida stödet är begränsat till vad som är absolut nödvändigt, särskilt på grundval av de kriterier som anges i punkt 45 i riktlinjerna. Kommissionen anser att så är fallet och att stödbeloppet inte förser företaget med ”ett överskott av likvida medel som skulle kunna användas för aggressiva verksamheter som snedvrider marknaden och som inte har anknytning till omstruktureringen”. Kommissionen konstaterar att efter beviljandet av stödet och vid avslutningen av omstruktureringen hade företaget fortfarande betydande skulder.

6.8 Fullt genomförande av planen

(104) FagorBrandts omstruktureringsplan, inklusive Frankrikes samtliga åtaganden, måste utföras till fullo (41). Kommissionen begär att bli underrättad om hur arbetet med att genomföra planen fortskrider samt åtaganden i samband med detta.

7. SLUTSATSER

(105) Stödet kan förklaras förenligt med den gemensamma marknaden under förutsättning att alla villkor uppfylls.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det statliga stöd som Frankrike planerar att genomföra till förmån för företaget FagorBrandt, till ett belopp av 31 miljoner euro, är förenligt med den gemensamma marknaden på de villkor som anges i artikel 2.

Artikel 2

1. De franska myndigheterna ska skjuta upp betalningen av det stöd till FagorBrandt som anges i artikel 1 i detta beslut så länge FagorBrandt inte har återbetalat det oförenliga stöd som avses i beslut 2004/343/EG.

2. FagorBrandts omstruktureringsplan, som Frankrike översände till kommissionen den 6 augusti 2006 (42), ska genomföras till fullo.

3. FagorBrandt ska upphöra att saluföra kyl- och frysprodukter, matlagningsprodukter och diskmaskiner under varumärket Vedette under fem år. Denna period ska inledas senast sju månader efter det datum då detta beslut anmäldes.

4. För att se till att villkoren i punkterna 1–3 i denna artikel följs ska Frankrike genom årliga rapporter underrätta kommissionen om hur omstruktureringen av FagorBrandt fortskrider, om återbetalningen av det oförenliga stöd som beskrivs i punkt 1, om betalningen av det förenliga stödet och om genomförandet av de kompenserande åtgärderna.

Artikel 3

Frankrike ska inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Republiken Frankrike.

Utfärdat i Bryssel den 21 oktober 2008. På kommissionens vägnar Neelie KROES Ledamot av kommissionen

(1) EUT C 275, 16.11.2007, s. 18.

(2) Se fotnot 1.

(3) Den berörda parten i fråga begärde per telefon och genom en skrivelse av den 16 december 2007 en förlängning av tidsfristen för att inkomma med synpunkter, vilket kommissionen beviljade.

(4) EUT C 244, 1.10.2004, s. 2.

(5) Kommissionens beslut 2004/343/EG av den 16 december 2003 om det statliga stöd som Frankrike genomfört för övertagande av verksamhet från företag i svårigheter (EUT L 108, 16.4.2004, s. 38).

(6) Kommissionens beslut 2005/941/EG av den 1 december 2004 om det statliga stöd som Frankrike planerar att genomföra till förmån för företaget Bull (EUT L 342, 24.12.2005, s. 81, punkterna 55–63).

(7) Kommissionens beslut 2006/747/EG av den 26 april 2006 om det statliga stöd som Frankrike planerar att genomföra till förmån för Euromoteurs (C 1/2005 (f.d. N 426/2004)) (EUT L 307, 7.11.2006, s. 213, punkterna 30–31 och 42).

(8) Omfattas av tystnadsplikt.

(9) Tidningen La Tribune av den 14 april 2005.

(10) Läs ”ökat markant”.

(11) Kommissionens beslut 91/391/EEG av den 26 mars 1991 angående stöd som beviljats av den tyska regeringen till bolaget Deggendorf GmbH (EGT L 215, 2.8.1991, s. 16).

(12) Domstolens dom av den 15 maj 1997 i mål C-355/95 P, TWD mot kommissionen, REG 1995, s. I-2549, punkterna 25–26 (nedan kallad domen i målet Deggendorf). Denna dom stöder förstainstansrättens dom av den 13 september 1995 i de förenade målen T-244/93 och T-486/93, TWD mot kommissionen, REG 1995, s. II-2265.

(13) I samband med detta anges följande i kommissionens tillkännagivande ”Effektivare verkställande av kommissionsbeslut som ålägger medlemsstater att återkräva olagligt och oförenligt statligt stöd” (EUT C 272, 15.11.2007, s. 4): ”Kommissionen har (…) mer systematiskt börjat tillämpa rättspraxis från Deggendorf-målet. Denna rättspraxis ger kommissionen möjlighet att, om vissa villkor är uppfyllda, uppmana medlemsstater att skjuta upp betalningen av nytt förenligt stöd till ett företag tills företaget har betalat tillbaka gammalt olagligt och oförenligt stöd som omfattas av ett beslut om återkrav”.

(14) I omstruktureringsplanen planeras, i huvudsak, en omläggning och en utveckling som inriktas på de produkter som har störst mervärde och som är mest nyskapande, liksom en rationaliserad inköpspolitik samt utläggning av verksamhet på entreprenad (produkter tillverkade av tredje part för FagorBrandt). FagorBrandt har vidtagit tre typer av omstruktureringsåtgärder: a) avyttring av verksamheter och nedläggning av anläggningar, b) personalnedskärningar, och c) åtgärder för att öka företagets livslängd.

(15) Ceced (Conseil européen de la construction d'appareils domestiques), Europeiska kommittén för tillverkare av elektriska hushållsapparater, är en organisation som består av 15 europeiska tillverkare och 26 branschorganisationer som finns i flera europeiska länder (både EU-länder och länder som inte är med i EU).

(16) GIFAM (Groupement interprofessionnel des fabricants d'appareils d'équipements ménagers), en sammanslutning som består av ett femtiotal företag på marknaden för hushållsapparater.

(17) Kommissionen har granskat om FagorBrandts införlivande i Fagor motsäger slutsatserna i punkt 27 i beslutet att inleda förfarandet, när det gäller huruvida FagorBrandt är stödberättigat. Kommissionen har kommit fram till att så inte är fallet eftersom merparten av det som anförs i denna punkt fortfarande kvarstår.

(18) Denna minskning beror på de effekter som upphörandet av saluföringen av produkterna ovan får för varumärket Vedettes synlighet gentemot detaljhandlarna.

(19) På grundval av de uppgifter som de franska myndigheterna har tillhandahållit anser kommissionen att det är föga troligt att det pessimistiska scenariot kommer att bli verklighet. De franska myndigheterna grundar detta scenario på erfarenheterna från mikrovågsugnar av varumärket Vedette. Som anges är detta dock en produkt där FagorBrandt inte längre var konkurrenskraftigt (varför den beslutade att upphöra med den egna produktionen) och där produkter från lågkostnadsländer har en stark marknadspenetration. De franska myndigheternas antagande, dvs. att hela den minskade försäljning av mikrovågsugnar som har konstaterats under dessa två år enbart beror på beslutet att upphöra att saluföra mikrovågsugnar under varumärket Vedette, verkar därför något extremt.

(20) I kommissionens beslut av den 21 juni 1994declaring a concentration to be compatible with the common market (Case No IV/M.458 – ELECTROLUX/AEG) according to Council Regulation (EEC) No 4064/89 (EGT C 187, 9.7.1994), anges att den geografiska dimensionen för stora hushållsapparater är Västeuropa. I kommissionens beslut 2000/475/EG av den 24 januari 1999 om ett förfarande enligt artikel 81 i EG-fördraget och artikel 53 i EES-avtalet (Ärende IV.F.1/36.718 – Ceced) (EGT L 187, 26.7.2000, s. 47) anges att den geografiska dimensionen är EES. Det sistnämna beslutet rör tvättmaskinssektorn.

(21) FagorBrandt och Fagor Electrodomesticos har tillsammans en marknadsandel på högst 8 %.

(22) Kommissionen kan inte ställa sig bakom Frankrikes argument att FagorBrandts närvaro på marknaden har en positiv effekt eftersom den undviker att det skapas en oligopolistisk situation. De franska myndigheterna har inte motiverat sitt påstående närmare. Påståendet är dessutom motsägelsefullt i förhållande till myndigheternas anmälan, där marknaden beskrivs som mycket konkurrensutsatt, med en omfattande konkurrens, särskilt från detaljhandlares varumärken. I punkt 39 i omstruktureringsriktlinjerna anges slutligen att man måste ta hänsyn till att åtgärderna inte får leda till ”ett monopol eller strikt oligopolsituation”. Detta är inte fallet här eftersom det finns fyra konkurrenter, även om man bara räknar med de största.

(23) […]

(24) Om analysen utvidgas till att gälla hela världen är skillnaden ännu större eftersom företagsgrupper som Electrolux och Whirlpool bedriver mycket stor verksamhet utanför Europa. År 2005 hade exempelvis FagorBrandt och Fagor Electrodomesticos tillsammans en omsättning på minst 2 miljarder euro, medan den globala omsättningen inom segmentet stora hushållsapparater för Whirlpool, Electrolux, BSH och Indesit var 11,8 miljarder, 10,8 miljarder, 7,3 miljarder respektive 3,1 miljarder, uttryckt i euro.

(25) […]

(26) [50–80] % av FagorBrandts försäljning sker på den franska marknaden. I detta sammanhang har domstolen vid upprepade tillfällen angett följande: ”När en medlemsstat beviljar stöd till ett företag kan nämligen den inhemska produktionen upprätthållas eller öka på grund av detta, vilket leder till att möjligheterna för företag i andra medlemsstater att exportera sina produkter till denna medlemsstats marknad minskar.” Domstolens dom av den 13 juli 1988 i mål C-102/87, Frankrike mot kommissionen, REG 1988, s. 4067 (se punkt 19), domstolens dom av den 14 september 1994 i de förenade målen C-278/92, C-279/92 och C-280/92, Spanien mot kommissionen, REG 1994, s. I-4103 (se punkt 40), domstolens dom av den 7 mars 2002 i mål C-310/99, Italien mot kommissionen, REG 1999, s. I-2289 (se punkterna 84–86) och förstainstansrättens dom av den 11 juli 2002 i mål T-152/99, HAMSA mot kommissionen, REG 2002, s. II-3049 (se punkterna 220–221).

(27) Den franska pressen har rapporterat mycket om den bristande lönsamheten inom frysverksamheten. I en artikel i tidningen Ouest France den 8 juli 2004 anges exempelvis följande: ”Den franska hushållsapparatgruppen ElcoBrandt kommer 2005 stänga sin fabrik i Lesquin (Nord), som är specialiserad på tillverkning av kylskåp, eftersom den ’inte längre är lönsam’. Elco förvärvade Brandt för två år sedan. De 600 anställda hade accepterat en social åtgärdsplan där det planerades att 150 personer skulle behållas, men denna ströks senare”. De ansvariga hos Brandt angav i en artikel i tidningen Les Echos den 7 juli 2004 dessutom följande: ”Trots stora ansträngningar för att öka konkurrenskraften genom att köpa 35 % av komponenterna i Kina och förbättra kvaliteten och produktiviteten har kostnadsnedgången på marknaden varit snabbare än vi” och ”Bevarandet av en verksamhet för att tillverka frysboxar är inte längre ekonomiskt meningsfullt inom ElcoBrandt-gruppen. Varje gång vi säljer en av dessa produkter skapar vi i själva verket senare en förlust på 25 %.”

(28) I sin anmälan anger de franska myndigheterna att ett av målen med planen är att ”rationalisera produktionen, genom att upphöra med vissa produktsortimentsegment som har blivit strukturellt förlustbringande, för att på så sätt minimera förlusterna kopplade till de ökande marknadsandelar som tillverkare från lågkostnadsländer har tagit (fristående mikrovågsugnar, frysar och små kylskåp)”. I sin skrivelse av den 15 februari 2008 kommenterade de franska myndigheterna de berörda parternas synpunkter och angav följande: ”De franska myndigheterna påpekar att … de åtgärder som redan har vidtagits för att i första hand dämpa förlusterna (nedläggning av en förlustbringande produktionsenhet, Lesquin, och upphörande av viss olönsam tillverkning, fristående mikrovågar).” Dessa två utdrag bekräftar också tidigare slutsatser om nedläggningen av Lesquin-fabriken.

(29) De franska myndigheterna har framhållit detta faktum, framför allt i bilaga 7 i anmälan.

(30) Se exempelvis artikeln ”Brandt: fin du contrat Miele confirmée. Après le retrait d'Electrolux, autre coup dur à Aizenay” (Brandt: Uppsägningen av Miele-kontraktet bekräftat. Efter Electrolux försvinnande, ett nytt hårt slag för Aizenay), som publicerades i tidningen Ouest France den 3 mars 2005.

(31) Och än mindre om att företaget har gjort en realisationsvinst på [0–1 miljoner] euro.

(32) Som anges i avsnitt 2.2 i beslutet att inleda förfarandet påbörjade FagorBrandt sin omstrukturering från och med 2004, när den bristande konkurrenskraften och de första svårigheterna visade sig. Kommissionen anser därför att denna avyttring ”utgör en del av samma omstrukturering” i enlighet med kraven i punkt 40 i omstruktureringsriktlinjerna.

(33) De franska myndigheterna anger att Brandt Components verksamhet gjorde det möjligt för företaget att dra fördel av en stark integration av tillverkningen av kvalitetstvättmaskiner, där FagorBrandt-gruppen historiskt sett är stark. Enligt de franska myndigheterna är denna typ av integration framför allt lämpad för nyskapande produkter eller produkter som kräver särskild expertis och praktiseras av de stora aktörerna inom sektorn (exempelvis BSH eller Miele). Kommissionen konstaterar emellertid att utöver ovanstående påståenden har de franska myndigheterna inte presenterat uppgifter som gör det möjligt för kommissionen att säkert fastställa – och än mindre att kvantifiera denna effekt – att avyttringen av Brandt Components kommer att minska FagorBrandts möjlighet att utveckla konkurrenskraftiga tvättmaskiner och därför kommer att minska FagorBrandts närvaro på marknaden för tvättmaskiner. Kommissionen kan därför inte anse att avyttringen av Brandt Components har en reell effekt på marknaden för stora hushållsapparater.

(34) På den franska marknaden är Vedette ett varumärke som återfinns på övre delen av den andra kvartilen och på den tredje kvartilen på marknaden för fristående produkter. De föreslagna åtgärderna minskar inte FagorBrandts närvaro på marknaden för produkter som kan byggas in. De flesta företagsgrupper som är konkurrenter till FagorBrandt på marknaden för produkter som kan byggas in har emellertid även varumärken som är konkurrenter till Vedette på marknaden för fristående produkter. De gynnas därför av att Vedettes produkter försvinner från marknaden.

(35) År 2007 stod de för [30–40] % av varumärket Vedettes omsättning och [4–6] % av FagorBrandts försäljning av stora hushållsapparater på den franska marknaden.

(36) Syftet med denna åtgärd är att de berörda Vedetteprodukterna ska dras in från marknaden. Det är därför uppenbart att åtgärdernas effekt kommer att utebli om FagorBrandt ger ett annat företag licens att tillverka och/eller saluföra dessa produkter under märket Vedette.

(37) I beslutet att inleda förfarandet anges felaktigt att ”det stödmottagande företagets egen insats” uppgår till 4,6 %, medan det i anmälan tydligt anges att det rör sig om 4,6 miljoner euro.

(38) De franska myndigheternas skrivelse av den 15 februari 2008.

(39) I sitt beslut 2006/747/EG ansåg kommissionen att det faktum att den framlagda omstruktureringsplanen inte tar hänsyn till återbetalningen av ett oförenligt stöd som företaget har mottagit bekräftade slutsatsen att denna plan inte gör det möjligt att återställa företagets långsiktiga lönsamhet.

(40) Det totala beloppet av ovanstående banklån [30–35] miljoner euro ska alltså betraktas som eget bidrag.

(41) Som tidigare angetts inleddes omstruktureringsplanen 2004 och de flesta omstruktureringsåtgärderna har redan genomförts.

(42) Skrivfel: läs ”2007” i stället för ”2006”.