RÅDETS DIREKTIV av den 30 maj 1978 om samordning av lagar och andra författningar som avser koassuransverksamhet inom gemenskapen (78/473/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 57.2 och 66 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), och

med beaktande av följande:Det faktiska bedrivandet av koassuransverksamhet inom gemenskapen bör underlättas genom en viss minsta samordning för att undvika störningar i konkurrensen och ojämlik behandling; dock utan att det påverkar den frihet som råder i flera av medlemsstaterna.

Denna samordning gäller endast de ekonomiskt viktigaste formerna för koassuransverksamhet, dvs. de som på grund av sin art eller storlek skall kunna täckas av internationell koassurans.

Detta direktiv utgör således ett första steg i riktning mot samordning av alla de former av verksamhet som får bedrivas inom ramen för friheten att tillhandahålla tjänster. En sådan samordning är också syftet med förslaget till ett andra rådsdirektiv om samordning av lagar och andra författningar som avser direkt försäkring annan än livförsäkring samt bestämmelser för att underlätta ett effektivt utnyttjande av friheten att tillhandahålla tjänster, vilket förslag kommissionen överlämnade till rådet den 30 december 1975 (3).

Den ledande försäkringsgivaren är bättre skickad än övriga koassuradörer att värdera försäkringsskador och fastställa minsta storlek på reserver för ej reglerade försäkringsfall.

Regler om likvidation av försäkringsföretag är under utarbetande. Redan på detta stadium bör emellertid föreskrifter ges för att, i händelse av likvidation, säkerställa att förmånstagare till koassuransavtal inom gemenskapen erhåller en behandling som är likvärdig den som ges förmånstagare till annan försäkring, oavsett dessa personers nationalitet.

Ett särskilt samarbete bör komma till stånd beträffande koassuransverksamheten inom gemenskapen, både mellan medlemsstaternas behöriga tillsynsmyndigheter och mellan dessa myndigheter och kommissionen. Som ett led i detta samarbete bör sådana verksamhetsmetoder granskas som tyder på att direktivet inte tillämpas enligt sitt syfte.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVDELNING I

Allmänna bestämmelser

Artikel 1

1. Detta direktiv gäller sådan koassuransverksamhet inom gemenskapen som avses i artikel 2 och som omfattar de risker som anges i punkterna A. 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 13 och 16 i bilagan till rådets första direktiv av den 24 juli 1973 om samordning av lagar och andra författningar angående rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring (4), i fortsättningen kallat "första samordningsdirektivet".

Det gäller dock inte koassuransverksamhet inom gemenskapen som täcker sådana risker angivna i punkt A.13 som rör skador orsakade av atomkraft eller medicinalprodukter. Undantaget rörande försäkring mot skador orsakade av medicinalprodukter skall följas upp av rådet inom fem år efter anmälan av detta direktiv.

2. Detta direktiv skall tillämpas på de risker som nämns i punkt 1 första stycket och som genom sin art eller storlek föranleder medverkan av flera assuradörer.

Svårigheter som kan uppkomma vid genomförandet av denna regel skall behandlas enligt artikel 8.

Artikel 2

1. Detta direktiv omfattar endast koassuransverksamhet inom gemenskapen som uppfyller följande villkor:a) Sådan risk som avses i artikel 1.1, skall genom ett enda avtal med en samlad premie och för samma termin täckas av två eller flera försäkringsgivare, här nedan kallade koassuradörer, som var och en ansvarar för sin del, och av vilka en skall vara ledande assuradör.

b) Risken skall finnas inom gemenskapen.

c) För att kunna täcka denna risk skall den ledande assuradören vara auktoriserad enligt villkoren i första samordningsdirektivet, dvs. han skall behandlas som om han är den assuradör som täcker hela risken.

d) Minst en av koassuradörerna skall delta i avtalet genom ett huvudkontor, en agentur eller en filial etablerad i en annan medlemsstat än den där den ledande assuradören är etablerad.

e) Den ledande assuradören skall till fullo åta sig den roll som tillkommer honom enligt gällande praxis för koassuransverksamhet och särskilt fastställa försäkringsvillkor och tariffer.

2. För sådan koassuransverksamhet som inte uppfyller villkoren i punkt 1 eller som täcker andra risker än sådana som anges i artikel 1, skall de nationella bestämmelser tillämpas som gäller när detta direktiv träder i kraft.

Artikel 3

Den rätt att delta i koassuransverksamhet inom gemenskapen som gäller för företag som har huvudkontor i en medlemsstat och som omfattas av och uppfyller bestämmelserna i första samordningsdirektivet, får inte villkoras av andra bestämmelser än dem som föreskrivs i detta direktiv.

AVDELNING II

Villkor och rörelseregler för koassurans inom gemenskapen

Artikel 4

1. Storleken på de tekniska reserverna skall bestämmas av de olika koassuradörerna enligt de regler som gäller i den medlemsstat där koassuradörerna är etablerade eller, om sådana regler saknas, enligt gällande praxis i denna medlemsstat. Reserven för ej reglerade försäkringsfall skall dock vara minst lika stor som den som fastställts av den ledande assuradören enligt de regler eller den praxis som gäller i den medlemsstat där denne är etablerad.

2. De tekniska reserver som upprättats av de olika koassuradörerna skall motsvaras av valutamatchande tillgångar. Lättnader i fråga om valutamatchning får dock, med hänsyn tagen till de krav som gäller i fråga om en ansvarsfull ledning av försäkringsföretag, medges av de medlemsstater där de enskilda koassuradörerna är etablerade. Sådana tillgångar skall, efter koassuradörens eget val, finnas antingen i de medlemsstater där koassuradörerna är etablerade eller i den medlemsstat där den ledande assuradören är etablerad.

Artikel 5

Medlemsstaterna skall se till att de koassuradörer som är etablerade inom deras territorier för statistik över koassuransverksamheten inom gemenskapen, med angivande av vilka länder som omfattas.

Artikel 6

Medlemsstaternas tillsynsmyndigheter skall verka i nära samarbete vid genomförandet av detta direktiv och skall utväxla all information som erfordras för detta.

Artikel 7

Om ett försäkringsföretag träder i likvidation, skall de åtaganden som följer av koassuransavtal inom gemenskapen, infrias på samma sätt som de åtaganden som hänför sig till försäkringsföretagets övriga försäkringsavtal, oavsett försäkringstagarens eller förmånstagarnas nationalitet.

AVDELNING III

Slutbestämmelser

Artikel 8

Kommissionen och medlemsstaternas behöriga myndigheter skall i nära samarbete följa upp de svårigheter som kan uppkomma vid genomförandet av detta direktiv.

Inom ramen för detta samarbete skall de uppmärksamma särskilt sådan tillämpning som tyder på att detta direktiv, i synnerhet artikel 1.2 och artikel 2, inte tillämpas enligt sitt syfte, antingen genom att den ledande assuradören inte fullgör sitt åtagande enligt inom koassuranssektorn gällande praxis eller genom att täckningen av föreliggande risker uppenbart inte kräver deltagande av två eller flera assuradörer.

Artikel 9

Kommissionen skall inom sex år från anmälan av detta direktiv till rådet överlämna en rapport över utvecklingen av koassuransverksamheten inom gemenskapen.

Artikel 10

Medlemsstaterna skall inom 18 månader från anmälan av detta direktiv vidta de ändringar i sina nationella bestämmelser som behövs för att följa detta direktiv och skall genast underrätta kommissionen om detta.

De sålunda ändrade bestämmelserna skall börja tillämpas inom 24 månader efter sådan anmälan.

Artikel 11

Efter anmälan av detta direktiv skall medlemsstaterna se till att till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i lagar och andra författningar som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 12

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 30 maj 1978.

På rådets vägnar

I. NØRGAARD

Ordförande

(1) EGT nr C 60, 13.3.1975, s. 16.

(2) EGT nr C 47, 27.2.1975, s. 40.

(3) EGT nr C 32, 12.2.1976, s. 2.

(4) EGT nr L 228, 16.8.1973, s. 3.