ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.3

Att vidta verkningsfulla åtgärder för att garantera likabehandling och fullt tillträde för romska pojkar och flickor till ordinarie utbildning av kvalitet och se till att alla romska elever slutför åtminstone obligatorisk utbildning (6). Detta mål skulle kunna nås genom åtgärder som att a) undanröja all eventuell skolsegregation, b) sätta stopp för all eventuell olämplig placering av romska elever i särskolor, c) minska skolavhoppen (7) på alla utbildningsnivåer, även på högstadie- och gymnasienivå och på yrkesutbildningar, d) öka tillträdet till och kvaliteten på förskoleverksamhet och barnomsorg, bl.a. genom riktat stöd om så är nödvändigt, e) i nära samarbete med enskilda elevers familjer beakta elevernas behov och därefter svara på dessa behov, f) använda integrerande och personanpassade undervisnings- och inlärningsmetoder, bl.a. inlärningsstöd för elever som har svårigheter och åtgärder för att bekämpa analfabetism, och främja tillgängligheten till och utnyttjandet av fritidsaktiviteter, g) uppmuntra ett ökat föräldraengagemang och förbättra lärarutbildningen, i tillämpliga fall, h) uppmuntra romska elever att följa och slutföra såväl högstadie- och gymnasieutbildning som eftergymnasial utbildning, i) öka tillträdet till utbildning i ett senare skede av livet och vuxenutbildning samt att ge stöd till övergången mellan olika stadier och utbildningar och stöd till förvärvande av kompetens som är lämpad för arbetsmarknadens behov.
5. Särskilt avsatta medel för HFA-främjande Per sektor (hälsa, idrott, transport etc.): — Total finansiering. — Per capita. — I BNP vid köpkraftsparitet per capita, i euro
Baserat på en bedömning av konvergensprogrammet enligt förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att Tjeckien har minskat det totala underskottet med 1,4 % (5) av BNP mellan 2009 och 2012 till följd av avsevärda konsolideringsansträngningar och att landet enligt nuvarande förväntningar är på väg att korrigera det alltför stora underskottet. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för konvergensprogrammets beräkningar av de offentliga finanserna är rimligt. Enligt konvergensprogrammet väntas den reala BNP-ökningen motsvara 0 % under 2013 och 1,2 % under 2014, att jämföra med de siffror på -0,4 % under 2013 och 1,6 % under 2014 som nämns i kommissionens avdelningars vårprognos 2013. Målet med budgetstrategin enligt konvergensprogrammet är att hålla det offentliga underskottet under tröskelvärdet på 3 % av BNP. Det offentliga underskottsmålet på 2,8 % av BNP för 2013 är i linje med den tidsfrist för korrigering av det alltför stora underskottet som anges i rådets rekommendation av den 2 december 2009. Enligt kommissionens avdelningars vårprognos 2013 beräknas det offentliga underskottet uppgå till 2,9 % av BNP under 2013 och 3 % av BNP under 2014. Det finns en risk för att budgetutfallet för 2013 blir värre än väntat på grund av ytterligare korrigeringar av återbetalningar av EU-medel. En positiv sak är att engångsintäkter i samband med den planerade auktionen av nya frekvensband inom telekommunikation skulle kunna ge ett bättre budgetutfall än väntat för 2013.

I konvergensprogrammet bekräftas det tidigare medelfristiga budgetmålet om ett underskott på 1 % av BNP, vilket i tillfredsställande mån avspeglar kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Det (omräknade) strukturella budgetunderskottet beräknas öka med 0,3 % av BNP under 2014, 0,2 % av BNP under 2015 och 0,5 % av BNP under 2016. Enligt konvergensprogrammet väntas således ingen justering i riktning mot det medelfristiga budgetmålet äga rum, vilket inte är i linje med stabilitets- och tillväxtpakten. Ökningstakten för offentliga utgifter är förenlig med stabilitets- och tillväxtpaktens utgiftsriktmärke under 2014 men avviker från detta med 0,3 % av BNP under 2015 och 0,5 % av BNP under 2016 under antagande av en förbättring av BNP med 0,5 % mot det medelfristiga budgetmål som kommissionen bedömt vara lämpligt. Enligt konvergensprogrammet beräknas skuldkvoten fortsätta att stiga under programperioden, även om takten mattas av, och uppgå till 51,9 % av BNP för 2016.
(9)

Baserat på bedömningen av konvergensprogrammet enligt förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmets beräkningar av de offentliga finanserna är rimligt. Den ekonomiska tillväxten väntas avta något till omkring 4 % per år under programperioden, medan inflationen beräknas bli måttlig. Det offentliga underskottet sjönk under 2012 till en nivå långt under fördragets referensvärde om 3 % av BNP och det medelfristiga budgetmålet uppnåddes redan 2012, långt tidigare än vad som förutsågs i Lettlands konvergensprogram för 2012–2015. I konvergensprogrammet bekräftas det tidigare fastställda medelfristiga budgetmålet på -0,5 %, vilket i tillräcklig mån återspeglar paktens mål. Den budgetstrategi som beskrivs i konvergensprogrammet har som mål att upprätthålla ett strukturellt budgetsaldo som baseras på det medelfristiga budgetmålet och där eventuella avvikelser är begränsade till de ytterligare effekter som följer av den systemomfattande pensionsreformen. Denna reform innebär en gradvis höjning av den andel av socialförsäkringsavgifterna som går till ett fonderat pensionssystem och ska genomföras under 2013, 2015 och 2016. En övergripande bedömning med utgångspunkt i det omräknade strukturella saldot och innefattande en analys av utgifterna exklusive diskretionära åtgärder visar emellertid att det strukturella saldot under 2013 kommer att avvika från det medelfristiga budgetmålet med 1,0 % av BNP, vilket motsvarar betydligt mer än de ytterligare effekterna av den systemomfattande pensionsreformen, och under 2014 är avvikelsen ytterligare 0,2 procentenheter. Statsskulden beräknas ligga klart under 60 % under hela programperioden, den beräknas stiga från 40,7 % av BNP 2012 till 44,5 % av BNP under 2013, i takt med att staten ackumulerar tillgångar för att kunna återbetala skulden, och från och med 2014, när väl återbetalningarna börjar märkas, sjunka till en nivå på 34,6 % av BNP vid utgången av programperioden. En lag om budgetdisciplin antogs av det lettiska parlamentet i januari 2013 och trädde i kraft i mars 2013. Om den genomförs effektivt skulle denna nya lag avsevärt stärka landets finanspolitiska ramverk och utgöra en effektiv mekanism för att begränsa utgiftsökningar i goda ekonomiska tider samt en grund för regelbaserad flerårig budgetplanering.
(9)

Baserat på en bedömning av stabilitetsprogrammet enligt förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att Tysklands offentliga finanser på det hela taget varit sunda och att det medelfristiga budgetmålet har uppnåtts. Det makroekonomiska scenariot för budgetprognoserna i programmet är trovärdigt. De makroekonomiska prognoserna i stabilitetsprogrammet är i stora drag i linje med kommissionens avdelningars vårprognos 2013 vad gäller den ekonomiska tillväxtens tempo och mönster under 2013 och 2014, samt med kommissionens uppskattning av Tysklands potentiella tillväxttakt på medellång sikt. Syftet med den budgetstrategi som beskrivs i stabilitetsprogrammet är att säkerställa att det medelfristiga budgetmålet uppnås även framöver. Stabilitetsprogrammet bekräftar det tidigare medelfristiga budgetmålet på -0,5 % av BNP. Det medelfristiga budgetmålet är i linje med kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Tyskland uppnådde ett strukturellt budgetöverskott, och därmed sitt medelfristiga budgetmål, under 2012. Enligt stabilitetsprogrammet kommer det (omräknade) strukturella saldot (5) att förbli positivt under 2013 och 2014, vilket i stora drag överensstämmer med kommissionens avdelningars vårprognos 2013, och därmed ges utrymme för automatiska stabilisatorer att komma till sin rätt. Tyskland efterlevde även utgiftsriktmärket för stabilitets- och tillväxtpakten under 2012. Enligt föreliggande uppgifter från stabilitetsprogrammet kommer tillväxten av de offentliga utgifterna, efter diskretionära åtgärder på inkomstsidan, att överstiga utgiftsriktmärket under 2013, men efterleva det under 2014. Enligt stabilitetsprogrammet planeras bruttoskulden sjunka till 80½ % av BNP under 2013 och fortsätta att sjunka därefter. Efter korrigering av det alltför stora underskottet 2011 befinner sig Tyskland i en övergångsperiod i fråga om efterlevnad av skuldkriteriet, och har gjort tillräckliga framsteg mot att uppfylla skuldkriteriet under 2012. Om stabilitetsprogrammet genomförs som planerat gör landet också tillräckliga framsteg mot uppfyllandet av skuldkriteriet under 2013 och skuldriktmärket kommer att uppnås i slutet av övergångsperioden 2014. På det hela taget förefaller målen för underskott och skuld realistiska.
(9)

Baserat på bedömningen av stabilitetsprogrammet i enlighet med förordning (EG) nr 1466/97, anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmets beräkningar av de offentliga finanserna är trovärdigt. I synnerhet ligger programmets scenario för 2013 mycket nära kommissionens avdelningars vårprognos för 2013, medan det för 2014 är något mer optimistiskt. Beräkningarna av underskottet på medelfristig sikt görs enligt ett lätt optimistiskt tillväxtscenario, som ligger över den potentiella tillväxten. Målet med den finanspolitiska strategi som beskrivs i stabilitetsprogrammet är att få ned underskottet från 0,8 % av BNP år 2012 till 0,6 % av BNP år 2014. Under de sista åren av programperioden beräknas underskottet dock försämras till 1,3 % av BNP under både 2015 och 2016. Detta är resultatet av de nya mervärdesskattreglerna för elektroniska tjänster som träder i kraft den 1 januari 2015. Enligt bestämmelserna ska de mervärdesskatteinkomster som genereras från e-handeln överföras från det land där leverantören är lokaliserad till kundens hemland. Myndigheterna uppskattar att de nya bestämmelserna kommer att leda till att mervärdesskatteinkomsterna minskar med 1,4 % av BNP. Regeringen har redan tillkännagivit att normalskattesatsen för mervärdesskatt kommer att öka för att kompensera en del av inkomstförlusten. I stabilitetsprogrammet bekräftas det tidigare medelfristiga budgetmålet om ett strukturellt överskott på 0,5 % av BNP. Det medelfristiga budgetmålet överensstämmer med kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. På grundval av både kommissionens avdelningars vårprognos för 2013 och stabilitetsprogrammets (omräknade) strukturella balans i de offentliga finanserna förväntas Luxemburg få ett strukturellt överskott på 0,1 % av BNP. Detta ligger under det medelfristiga budgetmålet för 2012 och landet beräknas nå sitt medelfristiga budgetmål under 2013. Luxemburg beräknas dock återigen avvika från sitt medelfristiga budgetmål med början år 2014, med 0,3 % av BNP och ännu mer under 2015 och 2016. De nationella myndigheterna har återupprepat sitt mål om att återgå till det medelfristiga budgetmålet senast 2017 för att få större manöverutrymme. Den offentliga bruttoskulden – 20,8 % av BNP 2012 – ligger långt under fördragets referensvärde.
(9)

Baserat på bedömningen av konvergensprogrammet i enlighet med förordning (EG) nr 1466/97 anser rådet att det makroekonomiska scenario som ligger till grund för programmets beräkningar av de offentliga finanserna är trovärdigt och i linje med bedömningen i kommissionens avdelningars vårprognos 2013. Till följd av en långtgående ambitiös finanspolitisk konsolidering sedan 2009 sjönk underskottet i de offentliga finanserna till 3,2 % av BNP under 2012, vilket anses tillräckligt för att upphäva beslutet om förekomsten av ett alltför stort underskott, kostnaderna för den systemiska pensionsreformen inberäknade. Till grund för det minskade underskottet låg också en robust ekonomisk tillväxt och temporära utgiftstak. I konvergensprogrammet har det medelfristiga budgetmålet ändrats från 0,5 % till – 1,0 %, vilket fortfarande är i linje med stabilitets- och tillväxtpaktens mål. Konvergensprogrammets strategi för de offentliga finanserna siktar till att uppnå det medelfristiga budgetmålet senast 2016. Med utgångspunkt i det (omräknade) strukturella saldot ligger den planerade årliga utvecklingen mot det medelfristiga budgetmålet i strukturella termer över 0,5 % av BNP. Riktmärket i stabilitets- och tillväxtpakten för utgifter under programperioden har nåtts. Strukturanpassningen har lagts i programperiodens början och genomförs främst med hjälp av utgiftsåtstramning, men stöttas endast delvis av konkreta åtgärder, däribland engångsåtgärder som inte alltid specificeras. Enligt kommissionens avdelningars vårprognos 2013 väntas strukturanpassningen under 2013 och 2014 vara 0,3 % respektive 0,0 % av BNP och hamnar därmed under den utveckling mot 0,5 % av BNP som krävs, vilket också väcker tvivel avseende konvergensprogrammets anpassningsstrategi. Än har inga ytterligare konsolideringsåtgärder specificerats, och strukturreformer som innebär en övergång till åtgärder på inkomstsidan bör beaktas. Den offentliga skulden fortsätter att ligga under 60 % av BNP med 40,7 % under 2012, och förväntas sjunka något under hela programperioden. I konvergensprogrammet väntas skulden minska till 39,7 % under 2013 och sedan ytterligare till 34,5 % till 2016, men i kommissionens avdelningars vårprognos 2013 beräknas den minska till 40,1 % av BNP under 2013 och 39,4 % under 2014. Skillnaderna beror framför allt på konvergensprogrammets antagande om lägre underskott.
56.

En nationell regleringsmyndighet anses ha infört krav på ekonomisk replikerbarhet enligt punkterna 48 c och 49 c när den inför de delar som anges i leden a, b och c som har omfattats av samråd enligt artikel 7 i direktiv 2002/21/EG i samma slutliga åtgärd som den i vilken den nationella regleringsmyndigheten beslutar att inte införa eller upprätthålla reglerade tillträdespriser i grossistledet för NGA-resurser i grossistledet. a) Beskrivningen av det ex ante-test av ekonomisk replikerbarhet som den nationella regleringsmyndigheten kommer att tillämpa bör minst innehålla följande parametrar enligt vägledningen i bilaga II: i) De berörda kostnader i efterföljande led som ska beaktas. ii) Den relevanta kostnadsstandarden. iii) De relevanta reglerade resurserna i grossistledet och de relevanta referenspriserna. iv) De relevanta produkterna i detaljistledet. v) Den relevanta tidsperioden när testet ska genomföras. b) Det förfarande som den nationella regleringsmyndigheten kommer att följa vid ett ex ante-test av ekonomisk replikerbarhet, där det anges att den nationella regleringsmyndigheten får inleda förfarandet på eget initiativ eller på begäran av tredje part när som helst, dock senast tre månader efter lanseringen av den berörda produkten i detaljistledet, och ska avsluta förfarandet så snabbt som möjligt och under alla omständigheter inom fyra månader från det att förfarandet inleddes. Av förfarandet bör det framgå att det ex ante-test av ekonomisk replikerbarhet som de nationella regleringsmyndigheterna ska göra enligt punkterna 48 c och 49 c skiljer sig från och inte påverkar de marginalklämningstester som kan göras i efterhand i enlighet med konkurrenslagstiftningen. c) De skyldigheter som den nationella regleringsmyndigheten kommer att införa om testet inte ger tillfredsställande resultat med hjälp av de verktyg för genomförande som fastställs i regelverket för att säkerställa efterlevnaden, bland annat genom att när så är lämpligt begära att SMP-operatören löser problemet med ekonomisk replikerbarhet i enlighet med den nationella regleringsmyndighetens vägledning och med utgångspunkt i resultatet av ex ante-testet av den ekonomiska replikerbarheten. Om den nationella regleringsmyndigheten anser att ett erbjudande i detaljistledet som inte är ekonomiskt replikerbart allvarligt skulle skada konkurrensen bör den använda sina befogenheter enligt artikel 10 i direktiv 2002/20/EG för att begära att SMP-operatören ska upphöra med eller senarelägga tillhandahållandet av det berörda erbjudandet i detaljistledet tills kravet på ekonomisk replikerbarhet är uppfyllt.
(3)

Kommissionen antog 2005 en grönbok om skadeståndstalan vid brott mot EG:s antitrustregler (1). Under 2008 antogs en vitbok med förslag rörande kollektiv prövning i antitrustsammanhang (2). År 2008 offentliggjorde kommissionen också en grönbok om kollektiva prövningsmöjligheter för konsumenter (3). Under 2011 genomförde kommissionen ett offentligt samråd under rubriken ”Mot en enhetlig EU-strategi för kollektiv prövning” (4).
Barnadödlighet

Andelen dödsfall bland barn under ett års ålder i förhållandet till det totala antalet levande födda under samma år (uttryckt per 1 000 levande födda)

Efter föräldrarnas inkomststruktur (under utarbetande)

Eurostat
1.

De behöriga myndigheterna bör rapportera en sammanställning av följande uppgifter för varje åtgärd som avses i avsnitt I i denna bilaga: a) Antal prov som tagits per kategori av produkt. b) Den eller de metoder som använts för analysen och typ av analys som utförts. c) Antal positiva fynd. d) Uppföljande kontroller som gjorts i fråga om positiva fynd i de produkter som avses i punkt A under åtgärd 1 i de fall då den påvisade förekomsten av hästkött överstiger 1 %. e) Uppföljande kontroller som gjorts i fråga om positiva fynd i de produkter som avses i punkt A under åtgärd 2. f) Resultat från de uppföljande kontrollerna. g) När det gäller positiva fynd i de produkter som avses i punkt A under åtgärd 2, uppgift om i vilket land det berörda djuret godkänts för slakt. Rapporten bör överlämnas till kommissionen senast 15 dagar efter utgången av den period av en månad som avses i avsnitt II. Rapporten bör utformas i enlighet med det format som kommissionen kommer att tillhandahålla.
(13)

Lönenivåerna har stigit under de senaste åren efter en längre periods återhållsam löneutveckling, men under 2013 var reallöneökningarna måttligare än under 2012. Tyskland planerar att införa en allmän minimilön på 8,50 euro i timmen under 2015, med full effekt från och med 2017. Effekterna av införandet av en allmän minimilön i syfte att garantera en adekvat minimiinkomst för arbetare måste övervakas noggrant, särskilt vad gäller sysselsättning. Begränsade ansträngningar har gjorts för att minska den höga skattekilen, särskilt för låginkomsttagare. Den antagna pensionsreformen och de aktuella reformplanerna när det gäller vård och omsorg för personer med långvarigt vårdbehov, som omfattar en höjning av socialförsäkringsavgifterna, skulle kunna öka skattekilen igen. Tyskland har gjort vissa framsteg med att förbättra mindre gynnade personers utbildningsresultat, men sambandet mellan utbildningsresultat och socioekonomisk bakgrund förblir starkt och håller i sig under hela yrkeslivet. Trots vissa framsteg mot lämpliga åtgärder för aktivering och integration förblir långtidsarbetslöshet ett problem, vilket signalerar ett behov av fler åtgärder. Endast begränsade framsteg har gjorts mot att vidta åtgärder för att underlätta övergången från minijobb till anställningsformer som omfattas av fullständiga obligatoriska socialförsäkringsavgifter. Det har inte gjorts några framsteg för att begränsa de skattemässiga hinder som avskräcker hushållens andra försörjare från att arbeta. Tyskland har gjort vissa framsteg i fråga om att öka tillgängligheten till förskoleverksamhet och barnomsorg på heltid, samt vad gäller utökningen av heldagsskolorna. Samtidigt finns det fortfarande kvalitetsproblem och regionala skillnader i fråga om barnomsorg och heldagsskolor.
(8)

Syftet med den finanspolitiska strategin i stabilitetsprogrammet 2014 är att korrigera det alltför stora underskottet på ett hållbart sätt och att uppnå det medelfristiga budgetmålet om ett strukturellt underskott på cirka 0,5 % av BNP 2017. Detta medelfristiga budgetmål är striktare än vad stabilitets- och tillväxtpakten kräver. Slovakiens totala offentliga underskott minskades på ett hållbart sätt till under 3 % av BNP under 2013. Den planerade (omräknade) förändringen av den strukturella balansen för 2014 skulle betyda att Slovakien avsevärt avviker från anpassningsbanan till det medelfristiga budgetmålet. Den planerade förbättringen på 0,3 % av BNP under 2015 skulle överensstämma med stabilitets- och tillväxtpaktens regler. Under de följande åren skulle dock stabilitetsprogrammet inte säkerställa en tillräcklig anpassning till det medelfristiga budgetmålet. Utgifterna skulle växa i en takt som överensstämmer med utgiftsriktmärket både 2014 och 2015. Enligt stabilitetsprogrammet kommer den största delen av konsolideringsinsatserna för att nå det medelfristiga budgetmålet att göras 2016 och 2017. Totalt sett medför anpassningsbanan till det medelfristiga budgetmålet att det finns risk för att kraven i stabilitets- och tillväxtpakten inte uppfylls. Enligt stabilitetsprogrammet väntas den totala offentliga skulden ligga kvar under referensvärdet på 60 % av BNP under hela programperioden. Det makroekonomiska scenario som har framtagits av ett oberoende organ (kommittén för makroekonomiska prognoser) och som ligger till grund för budgetprognoserna i stabilitetsprogrammet är rimligt. De åtgärder som redan har kvantifierats garanterar inte att de finanspolitiska mål som myndigheterna fastställt kommer att uppnås. Dessutom är inte alla åtgärder på inkomstsidan tillräckligt specificerade och det finns risker i samband med genomförandet av de kostnadsbesparande reformerna av den statliga förvaltningen, medan de offentliga lönekostnaderna kan överskrida de budgeterade nivåerna på samma sätt som har skett tidigare. Å andra sidan tar de beräkningar som anges i stabilitetsprogrammet ännu inte hänsyn till de besparingarna från aktiverandet av den nationella skuldbromsen. Enligt 2014 års vårprognos från kommissionens avdelningar, som innefattar effekten av utgiftsbesparingar på grund av skuldbromsen, skulle avvikelsen från anpassningsbanan bli mindre under 2014 än vad som antas i stabilitetsprogrammet, medan en tillräcklig strukturell anpassning förväntas under 2015 och utgiftsriktmärket skulle uppnås både 2014 och 2015.
(8)

Målet med budgetstrategin enligt konvergensprogrammet 2014 är att hålla det offentliga underskottet under referensvärdet på 3 % av BNP under programperioden. I konvergensprogrammet anges det medelfristiga budgetmålet till 1 % av BNP, vilket speglar kraven i stabilitets- och tillväxtpakten. Budgetstrategin överensstämmer med stabilitets- och tillväxtpakten under 2014, men den nödvändiga strukturella anpassningen förväntas dock inte uppnås under 2015 eftersom den omräknade strukturella balansen beräknas försämras med 0,6 procentenheter. Dessutom förväntas de offentliga utgifterna öka i en takt som inte är förenlig med utgiftsriktmärket. Dessutom förväntas de offentliga utgifterna öka i en takt som inte är förenlig med utgiftsriktmärket. Den omräknade strukturella balansen antas avvika från den nödvändiga anpassningsbanan också 2016 och 2017, då den omräknade strukturella balansen beräknas till 1,6 % respektive 1,9 % av BNP. Sammantaget riskerar man en avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga målet från och med 2015. Skuldkvoten, som ligger under referensvärdet på 60 % av BNP, beräknas enligt konvergensprogrammet tillfälligt sjunka med 1,1 procentenheter till 45 % av BNP 2014 och öka till 46 % av BNP 2015. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för de finanspolitiska beräkningarna i konvergensprogrammet är rimligt. Den tjeckiska ekonomin förväntas enligt konvergensprogrammet växa med 1,7 % 2014 och 2 % 2015, jämfört med de 2 respektive 2,4 % som förutspåddes i vårprognosen från kommissionens avdelningar för 2014. De största riskerna för de offentliga finanserna härrör från den höga osäkerheten angående den framtida utvecklingen av de offentliga investeringarna och från den eventuella engångsutgiften för ett planerat leasingavtal för stridsflygplan som förväntas öka underskottet med 0,5 % av BNP 2015. Enligt kommissionens prognos finns det en risk för en betydande avvikelse från det medelfristiga budgetmålet 2015. Skillnaden gentemot scenariot i konvergensprogrammet bygger framför allt på olika antaganden om politik och diskretionära åtgärder under 2015. Baserat på en bedömning av konvergensprogrammet och kommissionens prognos, enligt förordning (EG) nr 1466/97, anser rådet att underskottet på ett hållbart sätt har minskats till under 3 % av BNP 2013 i linje med rådets rekommendation, och att medan det medelfristiga budgetmålet kan förväntas uppnås 2014 finns det en risk för en betydande avvikelse från och med 2015.