Kommissionens beslut

av den 14 december 1999

om fastställande av böter på grund av oriktiga och vilseledande uppgifter i en anmälan och oriktiga uppgifter i ett svar på begäran om upplysningar enligt artikel 14 i rådets förordning (EEG) nr 4064/89

[delgivet med nr K(1999) 4502]

(Ärende IV/M.1610 - Deutsche Post/trans-o-flex

(Endast den tyska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2001/271/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av upprättandet av Fördraget om Europeiska gemenskapen,

med beaktande av Avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer(1), senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 1310/97(2), särskilt artikel 14. b och 14.1 c första alternativet,

efter att ha givit Deutsche Post möjlighet att lämna synpunkter på kommissionens invändningar,

med beaktande av yttrandet från Rådgivande kommittén för kontroll av företagskoncentrationer(3), och

av följande skäl:

A. INLEDNING

I. ÄRENDE

(1) Kommissionens undersökningar har visat att Deutsche Post AG (Deutsche Post) i sin anmälan av den 4 februari 1999 i ärende IV/M.1447 - Deutsche Post/trans-o-flex tillhandahållit oriktiga och vilseledande uppgifter om förvärvet av trans-o-flex Schnell-Lieferdienst GmbH (trans-o-flex). Deutsche Post tillhandahöll också oriktiga uppgifter i sitt svar på kommissionens begäran om uppgifter av den 23 februari 1999 (regnr 1999), den 26 mars 1999 (regnr 3359) och den 22 april 1999 (regnr 4350).

(2) Därigenom har Deutsche Post brutit mot artikel 14.1 b och 14.1 c första alternativet i förordning (EEG) nr 4064/89 om kontroll av företagskoncentrationer (nedan kallad koncentrationsförordningen).

(3) Därför fastslår kommissionen ett bötesbelopp för Deutsche Post i båda fallen.

II. ANMÄLNINGSFÖRFARANDE IV/M.1147 DEUTSCHE POST/TRANS-O-FLEX

(4) Den 4 februari 1999 anmälde Deutsche Post till kommissionen förvärvet av 50,4 % av andelarna i trans-o-flex från Industrial Information GmbH (Industrial Information) som en koncentration enligt artikel 4 i koncentrationsförordningen.

(5) Enligt Deutsche Post utgör det planerade majoritetsförvärvet en strukturell förändring som gör att företaget ensamt får kontrollen över trans-o-flex. I anmälan anger man att väsentliga beslut i de beslutsfattande organen inom trans-o-flex fattas med enkel majoritet, en majoritet som Deutsche Post kommer att förfoga över först genom förvärvet av en majoritet av andelarna.

(6) Kommissionen beslöt den 4 mars 1999 i enlighet med artikel 6.1 c i koncentrationsförordningen och artikel 57 i EES-avtalet att inleda ett förfarande i ärendet. Den 5 maj 1999 drog Deutsche Post tillbaka sin anmälan. Som skäl till detta angav Deutsche Post att man avsåg att upplösa de avtal som utgjorde grunden för transaktionen. Detta skedde den 7 maj 1999. Vid den tidpunkten ställdes förfarandet in med hänsyn till att ändamålet med förfarandet hade förlorat sin betydelse.

III. BÖTESFÖRFARANDE IV/M.1610 DEUTSCHE POST/TRANS-O-FLEX

(7) Eftersom redogörelserna från Deutsche Post i anmälan för bedömning av den anmälda transaktionen lämnade en rad frågor obesvarade, riktade kommissionen ett flertal förfrågningar om uppgifter till såväl Deutsche Post som andra delaktiga i 1997 års transaktion, för att på så sätt bringa klarhet i sakförhållandet. Denna undersökning gav följande resultat:

(8) Deutsche Post hade brutit mot meddelandeplikten i koncentrationsförordningen såväl i sin anmälan som i sina svar på kommissionens begäran om uppgifter. I sin anmälan av de omständigheter som är avgörande för bedömningen huruvida den transaktion som anmäldes 1999 leder till ändrade kontrollförhållanden lämnade Deutsche Post oriktiga och vilseledande uppgifter. I sina svar på kommissionens frågor, som delvis inkom först efter upprepade krav, gav Deutsche Post oriktiga svar också på denna punkt. De frågor som ställdes besvarades ofta först genom kommissionens egna undersökningar.

(9) De oriktiga och vilseledande uppgifterna från Deutsche Post gäller fakta i samband med transaktionen från 1997. I motsats till den uppfattning som Deutsche Post företräder i sitt svar på kommissionens meddelande om invändningar är kännedom om alla de omständigheter som rör denna transaktion avgörande för bedömningen av den transaktion som anmäldes 1999. En koncentration enligt artikel 3 i koncentrationsförordningen, som skulle ge kommissionen befogenhet att bedöma transaktionen, föreligger endast om kontrollförhållandena i företaget ändras. Om Deutsche Post skulle ha förvärvat kontrollen över trans-o-flex redan 1997, vore en ändring av kontrollförhållandena i trans-o-flex genom ett förvärv av majoriteten av andelarna 1999 omöjlig. Således är god kännedom om alla omständigheter i samband med transaktionen 1997 avgörande för bedömningen av denna fråga.

(10) Först genom sin undersökning fick kommissionen kännedom om fakta som innehöll väsentliga indikatorer på att Deutsche Post redan 1997 kan ha haft kontrollen över trans-o-flex. Med vetskap om dessa fakta ligger slutsatsen nära till hands att Deutsche Post 1997 faktiskt förvärvade en minoritetspost med kontrollmöjligheter i Hanna 95 Beteiligungs-Verwaltungs GmbH, München (Hanna 95) och därigenom i trans-o-flex AG. Omständigheterna kring andelsförvärvet i Hanna 95 år 1997, hastigheten i de enskilda transaktionerna liksom omständigheterna och den sorts transaktioner som gjordes vid andelsförvärvet talar för att ett sådant kontrollförvärv förelåg.

(11) Undersökningens resultat bygger på svaren från andra deltagare i transaktionen på de förfrågningar som sänts ut av kommissionen. De bygger också på en genomgång av mötesprotokoll från tillsyns- och ledningsorganen i Deutsche Post och trans-o-flex som tillhandahållits på kommissionens uppmaning. Dessutom bygger resultaten också på svar från Deutsche Post, särskilt efter kommissionens uppmaning från den 22 april 1999, varigenom svar krävdes på en rad frågor som ställts till Deutsche Post redan genom förfrågningar den 23 februari 1999 och 26 mars 1999.

(12) I detta sammanhang hänvisas det till att också Bundeskartellamt redan har inlett ett administrativt förfarande rörande transaktionen 1997 under aktnummer B9-88/99.

B. SAKFÖRHÅLLANDE

I. INNEHÅLLET I ANMÄLAN

(13) I anmälan av den 4 februari 1992 lämnar Deutsche Post följande redogörelse för den anmälda koncentrationen:

(14)

"Deutsche Post avser förvärva den andel på 50,4 % i trans-o-flex som ägs av Industrial Information, för att sålunda ensam erhålla kontrollen över trans-o-flex efter det att posten redan i juni 1997 förvärvat 24,8 % av andelarna.

Den nuvarande koncentrationsplanen har följande bakgrund:

Genom köpeavtalet av den 21 november 1995 förvärvade Hanna 95 Beteiligungs-Verwaltung GmbH, München, samtliga 1 miljon stamaktier i trans-o-flex AG till ett nominellt värde av 50 tyska mark från Franz Haniel & Cie. GmbH, Duisburg, med verkan från och med den 30 december 1995.

Hanna 95 Beteiligung-Verwaltung GmbH var - precis som Industrial Information GmbH - ett holdingbolag, som ägdes av advokatbyrån Openhoff & Rädler. Andelarna i företaget övertogs av en rad privata investerare. År 1997 ville dessa investerare avyttra majoriteten av sina andelar i Hanna 95. Huvudintressenterna för ett eventuellt köp var enligt dem ett av de holländska och tyska postverken. För säljaren gällde det att omgående realisera minst tre fjärdedelar av andelarna mot omedelbar betalning av den förhandlade köpeskillingen. Till följd av den dåvarande konstellationen (omsättningsgränserna) var Bundeskartellamt ansvarigt för Deutsche Posts förvärv av andelarna i Hanna 95. Likaledes hade transaktionen måst anmälas till respektive kartellmyndigheter i de EU-länder där trans-o-flex var verksamt. På grund av dessa omständigheter skulle genomförandet av Deutsche Posts majoritetsförvärv i Hanna 95 ha tagit flera månader. Säljarna var inte redo att vänta så länge. De kunde dock tänka sig att bevilja Deutsche Post en minoritetspost utan kontrollbefogenheter, om man kunde finna ytterligare en investerare som genast kunde avsluta transaktionen. Det gällde alltså att hitta en investerare som tillsammans med omsättningen i trans-o-flex inte nådde gränsen på 2 miljarder mark som enligt tysk kartellagstiftning gör att en förhandsanmälan krävs. Herr R [...](4), Barcelona, var beredd att förvärva en majoritet av andelarna i företaget, då han räknade med att kunna göra en rimlig vinst genom försäljning vid ett senare tillfälle. Därigenom genomförde Industrial Information förvärvet av 50,4 % av andelarna i Hanna 95 som övergått i R[...](5)s ägo."

(15) Här hänvisas det till bilaga 5 i anmälan. Denna innehåller det köpeavtal som slöts mellan säljarna och Industrial Information den 10 juli 1997 om de 50,4 % av andelarna i Hanna 95. Som företrädare för köparen Industrial Information uppträdde herr H [...](6) som i egenskap av advokat företräder Deutsche Post i detta fall.

(16) Anmälan innehåller vidare följande: "Genom koncentrationsavtalet av den 26 september 1997 (bilaga 6) genomfördes en koncentration mellan trans-o-flex Schnell-Lieferdienst AG och Hanna 95 Beteiligungs-Verwaltung GmbH. I samband därmed ändrades företagsnamnet Hanna 95 Beteiligungs-Verwaltung GmbH till trans-o-flex Schnell-Lieferdienst GmbH."

(17) Anmälan har bifogats som ett avtal med beteckningen bilaga 6 som under överinseende av notarius publicus slöts den 25 september 1997 mellan Hanna 95 GmbH och trans-o-flex AG, varigenom Hanna 95 GmbH och trans-o-flex AG slås samman. Detta avtal bygger på samtycke från de nämnda organen i de båda företagen. Något samtycke från dessa organ bifogades inte handlingarna.

(18) Anmälan fortsätter på följande sätt: "Industrial Information får full kontroll över trans-o-flex GmbH, eftersom alla beslut fattas med enkel majoritet och Industrial Information innehar 50,4 % av andelarna. (I fråga om detaljerna hänvisar jag till min skrivelse av den 22 januari 1999 til [namn på kommissionstjänsteman](7) (bilaga 6). Skrivelsen har också infogats i trans-o-flex Schnell-Lieferdienst GmbH:s bolagsordning, där det av § 16.6 framgår att den enkla majoriteten gäller för alla företagets beslut. Alla viktiga beslut fattas i företagsledningen, eftersom styrelsen är partssammansatt och därför endast ansvarar för de uppgifter som enligt lagen åligger den.) R[...](8) har också tillvaratagit de rättigheter han har i egenskap av kompanjon."

(19) I den skrivelse av den 22 januari 1999 som bifogats anmälan som bilaga 6a beskrivs bakgrunden till den som koncentration definierade transaktionen av Deutsche Posts advokat, H[...](9), på ett liknande men mer detaljerat sätt än i anmälan. Där hänvisas också till informella kontakter med Bundeskartellamt, som skall ha givit vid handen att något snabbt beslut inte kunde väntas därifrån. Eftersom säljarna insisterade på en omedelbar försäljning, var Deutsche Posts enda chans mot det likaledes intresserade nederländska postverket att det blev en snabb och slutgiltig överenskommelse. H[...](10) föreslog därför att Deutsche Post från trans-o-flex skulle förvärva en minoritetspost som inte gav kontroll och att man skulle leta fram en investerare som förvärvade majoriteten i Hanna 95 och därigenom i trans-o-flex AG. Denna investerare var R[...](11). Han var en i Spanien bosatt industriman som ägde en andel i ett spanskt aluminiumföretag. R[...](12) begärde att hela transaktionen skulle ske utan inblandning från det spanska företaget. På grund av den påbjudna brådskan i ärendet, föreslog H[...](13) att R[...](14) skulle förvärva det schweiziska holdingbolaget Industrial Information som tillhörde H[...](15)s advokatbyrå, eftersom det saknades tid att grunda ett nytt företag. Advokatbyråer använder sig ofta av holdingbolag. R[...](16) var precis som säljarna införstådd med detta förfarande efter det att finansieringen av köpeskillingen var säkrad.

(20) I skrivelsen av den 22 januari 1999 heter det vidare att båda transaktionerna, dvs. Deutsche Posts minoritetsförvärv och Industrial Informations majoritetsförvärv skall ha ägt rum på samma dag, den 10 juli 1997. De kvarvarande andelarna på 24,8 % behölls gemensamt av herr A[...](17) och herr Sch[...](18). Det var från början klart att Deutsche Post skulle förvärva en minoritetspost i Hanna 95 som inte innebar någon kontroll. Dessa minoritetsrättigheter skulle inte tillförsäkra Deutsche Post några rättigheter att påverka strategiska beslut eller den dagliga ledningen av trans-o-flex.

(21) I detta sammanhang hänvisar H[...](19) åter till trans-o-flex GmbH:s bolagsordning och drar därav slutsatsen att trans-o-flex endast kontrollerades av Industrial Information. Eftersom det var klart att Industrial Information skulle inneha andelarna i trans-o-flex endast under en begränsad period och att R[...](20) skulle försöka sälja andelarna med en rimlig vinst, beslöt Deutsche Post och Industrial Information om en säljoption, varigenom Deutsche Post förpliktades att förvärva andelarna i trans-o-flex så snart Industrial Information ville det. Denna säljoption tillät ingen köpoption för Deutsche Post, varför det uteslutande var Industrial Informations sak att besluta när köpet av andelarna skulle ske.

(22) Den bolagsordning som är bifogad skrivelsen är daterad den 27 augusti 1998 och gäller trans-o-flex GmbH.

II. RESULTATET AV UNDERSÖKNINGARNA

1. Bakgrund till transaktionen 1997

(23) Deutsche Post avsåg redan i juli 1997 att förvärva kontrollen över trans-o-flex. Enligt de uppgifter som Deutsche Post lämnade i sin anmälan och som återges i B.I skulle ett majoritetsförvärv genom Deutsche Post vid den tidpunkten ha tagit flera månader på grund av att Bundeskartellamt och en rad koncentrationsmyndigheter i andra medlemsstater skull ha behövt yttra sig i frågan. Säljarna var inte beredda att vänta så länge utan ville i så fall sälja till andra intressenter. Nederländska postverket hade visat intresse för att förvärva trans-o-flex.

(24) Säljarna, som ville avyttra minst tre fjärdedelar av andelarna i trans-o-flex, var dock villiga att sälja ett minoritetsinnehav på 24,8 % av andelarna till Deutsche Post, under förutsättning att den kunde hitta en köpare till resten av andelarna. Deutsche Post gav sin advokat H[...](21) i uppdrag att finna en sådan investerare. Försäljningen av majoritetsposten på 50,4 % skedde till ett holdingbolag som kontrollerades av advokat H[...](22), nämligen Industrial Information, så att totalt 75,2 % av andelarna kunde säljas till trans-o-flex den 10 juli 1997. Andelarna i Industrial Information överfördes vidare elva dager senare till R[...](23). Deutsche Post nöjde sig därför med blott en minoritetspost, för att kunna försäkra sig om ett senare förvärv av majoritetsandelarna.

2. Rättsligt bindande transaktioner den 10 juli 1997

(25) Försäljningen av minoritetsposten i Hanna 95 till Deutsche Post skedde den 10 juli 1997. Samma dag förvärvade Industrial Information en majoritetspost i detta företag och en rad andra avtal slöts i anslutning till dessa försäljningar.

a) Deutsche Posts förvärv av en minoritetspost

(26) Av ett köpeavtal från den 1 mars 1999 som presenterades i ett svar från Deutsche Post på en begäran om uppgifter framgår det att Deutsche Post förvärvade en minoritetspost i trans-o-flex den 10 juli 1997. Köpeavtalet från den 10 juli 1997 mellan säljarna och köparna gäller förvärvet av 24,8 % av andelarna i Hanna 95. Deutsche Post erlade en köpeskilling på [motsvarar den köpeskilling per andel som Industrial Information betalat. Se punkt 30](24) miljoner mark för sin post i Hanna 95.

(27) Säljarna var ett antal privata investerare som 1995 hade förvärvat alla andelar i trans-o-flex av Franz Haniel & Cie. GmbH (Haniel) genom Hanna 95. Dessa säljare ville 1997 avyttra majoritetsposten i Hanna 95 och därigenom också i sitt - enda - dotterföretag trans-o-flex.

(28) Köpare var Deutsche Post Express und Transport GmbH, som är ett dotterföretag till Deutsche Post som grundades den 1 juli 1997 som holdingbolag, vilket framgår av den företagsrapport som bifogats anmälan.

(29) Genom förvärvet av minoritetsposten i Hanna 95 GmbH förvärvade Deutsche Post indirekt en motsvarande post i trans-o-flex AG, vars enda ägare var Hanna 95.

b) Industrial Informations förvärv av en majoritetspost

(30) Av det avtal som bifogas anmälan framgår det att säljarna av Hanna 95 den 10 juli 1997 slöt ett avtal med det schweiziska företaget Industrial Information om försäljning av 50,4 % av andelarna i Hanna 95 för [motsvarar lånet i punkt 45](25) miljoner mark.

(31) Deutsche Posts advokat, H[...](26), företrädde i detta sammanhang Industrial Information. Som framgår av det registerutdrag som kommissionen begärt från Handelsregister Zürich var Industrial Information ett schweiziskt Gesellschaft mit beschränkter Haftung, som H[...](27) vid denna tidpunkt kontrollerade genom två tredjedelars majoritet. Herr G[...](28) som endast var vid för bolaget ägde den resterande tredjedelen av Industrial Information.

(32) Resterande 24,8 % av andelarna i Hanna 95 behölls enligt uppgift från Deutsche Post av två (enligt konsortieavtalet(29) tre) medlemmar i den säljande investerargruppen, nämligen [Sch](30) och [A](31) (A[...](32)-gruppen). Det är bestämt(33) att de endast kan utöva sin rösträtt gemensamt.

(33) Eftersom Hanna 95 var ensam ägare till trans-o-flex, förvärvade Industrial Information genom sina andelar i Hanna 95 indirekt 50,4 % av andelarna i trans-o-flex.

c) Konsortieavtalet

(34) Den 10 juli 1997 slöts ett så kallat konsortieavtal mellan Industrial Information, Deutsche Post och säljarna av Hanna 95 om bl.a. tillsättningen av tjänster i lednings- och kontrollorganen inom Hanna 95 och trans-o-flex. Det innehåller särskilt detaljerade regler om vilket antal styrelseposter som varje affärspart skall ha rätt att utse. Deutsche Post skickade inte detta avtal till kommissionen förrän den 27 april 1999 i samband med att företaget svarade på en påminnelse från kommissionen av den 22 april 1999 om dess begäran om upplysningar av den 26 mars 1999. I sin skrivelse av den 6 april 1999 förklarade Deutsche Post fortfarande på frågan om ett avtal om fördelningen av poster i ledningen och styrelsen inom trans-o-flex att det ännu inte fanns något skriftligt underlag för tillsättandet av styrelsen i trans-o-flex. Samma fråga angående tillsättandet av företagets ledning lämnade Deutsche Post obesvarad.

(35) I och med konsortieavtalet utvidgas ledningen i Hanna 95. Dessutom skall styrelsen i trans-o-flex tillsättas i samförstånd med affärsparterna. A[...](34)-gruppen får rätt att utse åtminstone en av styrelsemedlemmarna, såvida inte antalet styrelsemedlemmar minskas.

(36) Styrelsen för trans-o-flex som enligt medbestämmandereglerna består av tolv ledamöter kommer att utökas till 16 personer(35), varvid A[...](36)-gruppens andelsägare och Deutsche Post har rätt att utse två styrelseledamöter var och Industrial Information fyra ledamöter.

(37) Vidare omfattar avtalet regleringar av kapitaltillskottet i trans-o-flex AG. Där finns en skyldighet att tillhandahålla en egenkapitalkvot på minst [...](37) %. Kapitalökningar kräver ett bolagsbeslut med en majoritet på 80 % av rösterna. Däremot kräver inneslutande, förvärv eller avyttrande av affärsområden - dock inte förvärv av icke kostnadstäckande affärsområden - endast en majoritet om 75 %.

(38) Den fortfarande gällande bolagsordningen för Hanna 95 i dess version av den 22 december 1995/28 februari 1996 som omnämns i konsortieavtalet har inte förelagts kommissionen.

d) Optionsavtalet

(39) Den 10 juli 1997 slöts ett avtal mellan Deutsche Post och Industrial Information som kallas optionsavtalet. Det översändes till kommissionen den 1 mars 1999 som svar på en förfrågan om upplysningar från kommissionen. I detta avtal förpliktar sig Deutsche Post att förvärva Industrial Informations andelar i trans-o-flex, om Industrial Information utnyttjar denna rättighet den 31 juli 1998. Den köpeskilling man kommit överens om för ett sådant fall är beräknad på uppgifter från Industrial Information om det pris som Industrial betalade för andelarna i trans-o-flex plus de omkostnader som företaget fått bestrida och minus de vinster som kommit Industrial Information till godo. Detta avtal gäller oavsett andelarnas värde.

(40) Om Industrial Information säljer företagsandelarna till tredje part, garanteras Deutsche Post en så kallad förköpsrätt som berättigar företaget till att köpa andelarna till samma inköpspris som man kom överens om i fall den option som garanterades Industrial Information skulle utnyttjas.

(41) I avtalet anges det också att Industrial Information skall befrias från allt ansvar och alla förpliktelser som ålåg ledningen för Hanna 95.

(42) Den 7 juli 1998 slöt Deutsche Post och Industrial Information ett nytt optionsavtal. Detta skiljer sig från det första optionavtalet genom att tidpunkten för utnyttjandet av optionsrätten har ändrats, så att den kunde utövas till och med 30 juni 1999.

(43) Den 23 december 1998 slöt Deutsche Post och Industrial Information ett tilläggsavtal till detta optionsavtal, som innebär en höjning av den avtalade köpeskillingen med ett belopp [motsvarande ökningen av beloppet i punkt 82](38) miljoner mark som den 30 december 1998 överförs från Industrial Information till företaget (trans-o-flex) för att höja kapitalreserven(39).

(44) Enligt uppgifter från Deutsche Post i anmälan (bilaga 6) inrättades säljoptionen i R[...](40)s intresse för att han när som helst till Deutsche Post skulle kunna sälja sina andelar med en rimlig vinst(41). I sin skrivelse av den 1 mars 1999 och i sitt svar på meddelandet om invändningar förklarar Deutsche Post däremot att optionsavtalet tjänar det säkerhetsbehov som krävs av den bank som finansierar förvärvet av posten i Hanna 95. Detta påstående bekräftas av en analys av därmed sammanhängande avtal(43)

e) Finansieringen av förvärvet av andelar i Industrial Information

(45) För att finansiera köpeskillingen för 50,4 % av andelarna i Hanna 95 beviljade den schweiziska banken Julius Bär Bank + Co AG (Julius Bär Bank) Industrial Information en ramkredit på [motsvarar köpeskillingen i punkt 30](44). Det skriftliga avtalet för detta lån som undertecknades av Julius Bär Bank tillställdes kommissionen den 22 april 1999 av Industrial Information som ett svar på en begäran om upplysningar från kommissionen.

(46) Julius Bär Bank godtog genom ett avtal med Industrial Information av den 15 juli 1997, som Deutsche Post presenterat för kommissionen i ett svar på en begäran om upplysningar, panträttigheter på Industrial Informations andelar i Hanna 95 som säkerhet. Avtalet som ingicks under överinseende av notarius publicus undertecknades av advokat H[...](45) i egenskap av företrädare för Industrial Information och företrädare utan fullmakt för Julius Bär Bank. Genom en överlåtelseförklaring av den 10 juli 1997, presenterad av Deutsche Post den 1 mars 1999, överlät dessutom Industrial Information de rättigheter som företaget hade enligt optionsavtalet till Julius Bär Bank. Ett avtal som skulle ha medfört att Industrial Information befriades från sina åligganden gentemot Deutsche Post har, trots antydningar om detta i svaret på meddelandet om invändningar från Deutsche Post, inte ingåtts. För övrigt har Industrial Information åtagit sig att höja kapitalet med minst [beloppet är i överensstämmelse med beloppen i punkterna 43 och 82](46) miljoner schweiziska franc.

f) Betalningsgaranti

(47) Deutsche Post övertog också den 10 juli 1997 en betalningsgaranti på [beloppet motsvarar den köpeskilling som Hanna 95 var skyldigt Haniel i enlighet med vad som anges i punkterna 49 och 50](47) miljoner mark till förmån för Hanna 95. Det dokument som bekräftar detta - men som inte är undertecknat - översändes till kommissionen som svar på dess begäran om upplysningar av den 23 februari 1999. Svaret som alltså skickades den 1 mars 1999 innehöll detta dokument som en del av avtalet om förvärv av Deutsche Posts minoritetspost i Hanna 95. I följeskrivelsen från Deutsche Post av den 1 mars 1999 saknas emellertid hänvisningar till denna betalningsgaranti. Frågan i kommissionens begäran om upplysningar om möjlig kreditering av trans-o-flex, Industrial Information eller samarbetsparter till dessa företag genom insatser från Deutsche Post såsom friställande eller övertagande av förbindelser förnekas i följeskrivelsen.

(48) Bakgrunden till betalningsgarantin var nedan angivna sakförhållande som kommissionen fick bekräftat den 26 april 1999 genom en förklaring från trans-o-flex. Deutsche Post inkom den 22 april 1999 med en liknande, men mindre detaljerad beskrivning av dessa förhållanden som svar på en upprepad begäran om upplysningar från kommissionen av den 26 mars 1999. Deutsche Post hänvisar i detta sammanhang precis som i sitt svar på meddelandet om invändningar till det köpeavtal som översändes den 1 mars 1999 om förvärvet av 24,8 % av andelarna i Hanna 95. Där saknas dock en beskrivning av de förhållanden som beskrivs nedan.

(49) Under 1995 pantsatte Hanna 95 alla stamaktier i trans-o-flex hos Haniel. Därigenom fick Haniel, som hade sålt aktierna i trans-o-flex till Hanna 95, en säkerhet för betalningen av köpeskillingen på [beloppet motsvarar omfattningen av betalningsgarantin i punkt 47 och det belopp som avser betalningen av köpeskillingen i punkt 50](48) miljoner mark, som skulle vara erlagd den 31 december 2007. I samband med Deutsche Posts förvärv av minoritetsposten i trans-o-flex slöt Haniel och Hanna 95 den 10 juli 1997 ett tilläggsavtal till köpe- och pantavtalet av den 21 november 1995(49), enligt vilket köpeskillingen skulle vara erlagd den 30 september 1997 mot att de pantsatta andelarna i trans-o-flex frigjordes. Deutsche Posts betalningsgaranti utgjorde en säkerhet för betalningen av denna köpeskilling. Omständigheterna kring Deutsche Posts förmedling av tilläggsavtalet är identiska med de i föregående avsnitt beskrivna omständigheterna kring förmedlingen av betalningsgarantin.

g) Lån för att lösa åtagandena gentemot Haniel

(50) Från och med den 30 september 1997 ställde Deutsche Post ett lån på [beloppet är identiskt med det belopp som nämns i punkterna 86, 164 och 167 och som var avsett att lösa de åtaganden som Hanna 95 har gentemot Haniel](50) miljoner mark (två delbetalningar på [beloppet motsvarar köpeskillingen i punkterna 49 och 50 samt betalningsgarantin i punkt 47](51) miljoner mark respektive [17 % av det förutnämnda beloppet](52) miljoner mark) med en räntesats på [< 5 %](53) till förfogande för Hanna 95. Det avtalades att [beloppet motsvarar köpeskillingen i punkt 49 och betalningsgarantin i punkt 47](54) miljoner mark skulle användas till betalning av den köpeskilling som Hanna 95 var skyldig Haniel [17 % av det förutnämnda beloppet](55) miljoner mark skulle användas till balansering av företagslånen inom Hanna 95.

(51) Den skrivelse till Hanna 95 med vilken Deutsche Post bekräftade detta avtal den 13 oktober 1997 översändes till kommissionen från Deutsche Post den 27 april 1999 i ett svar på en uppmaning att besvara en begäran om upplysningar av den 26 mars 1999. I sin tidigare skrivelse av den 30 mars 1999 hänvisar Deutsche Post bara till ett inte närmare specificerat lån på [storleken motsvarar lånebeloppet i punkt 50 plus den del av lånet i punkt 83 som utnyttjades](56) miljoner mark som man till lägre ränta än marknadens kunde bevilja trans-o-flex för att företaget skulle kunna lösa befintliga åtaganden. Denna skrivelse av den 30 mars 1999 inkom som svar på en uppmaning från Deutsche Post som ställdes i begäran om upplysningar av den 23 februari 1992 (se B.II.2.f). I sin skrivelse av den 1 mars 1999 besvarade Deutsche Post dessa frågor utan närmare förklaring nekande (se B.II.2.f).

3. Ändringar i Industrial Information

a) Utställande av generalfullmakt för advokat H[...](57)

(52) Den 11 juli 1997 tilldelade Industrial Information Deutsche Posts rättslige företrädare, advokat H[...](58), som vid denna tidpunkt kontrollerade företaget(59), en fullmakt att utan begränsningar företräda företaget vid varje affärsuppgörelse. Denna fullmakt undertecknades av G[...](60) i hans egenskap av verkställande direktör för Industrial Information.

(53) Kommissionen fick kännedom om denna generalfullmakt den 7 maj 1999. Deutsche Post översände den först i samband med överföringen av de avtal som ogiltigförklarade den anmälda transaktionen. Fullmakten presenterades inte i samband med anmälan.

b) Ökning av stamkapitalet och ändringar av bolagsordningen

(54) I samband med Industrial Informations förvärv av majoritetsposten i trans-o-flex avträdde G[...](61) sina andelar till advokat H[...](62) den 14 juli 1997. Han fortsatte att vara vd med obegränsad fullmakt att underteckna avtal.

(55) I anslutning till detta skedde samma dag, den 14 juli 1997, en höjning av stamkapitalet och en ändring av Industrial Informations bolagsordning.

(56) Före denna tidpunkt förfogade Industrial Information över ett stamkapital på 21000 schweiziska franc, varav H[...](63) innehade 14000 schweiziska franc och G[...](64), 7000 schweiziska franc. G[...](65) var dessutom ensam vd och den ende med befogenhet att teckna firma.

(57) Vid ett extra styrelsemöte i Industrial Information den 14 juli 1997 under ledning av advokat H[...](66), beslöts en höjning av stamkapitalet från 21000 schweiziska franc till 2000000 schweiziska franc. Detta skedde genom att advokat H[...](67) ökade sitt staminnehav till 1999000 schweiziska franc och att herr T[...](68) gick in i företaget med 1000 schweiziska franc. Advokat H[...](69) och T[...](70) stod var och en för sina åtaganden.

(58) H[...](71) och T[...](72) blev vid sidan av G[...](73) också verkställande direktörer för Industrial Information med rätt att två och två kollektivt teckna firma.

(59) De dokument där dessa transaktioner beskrivs översändes till kommissionen från advokat H[...](74) den 6 april 1999 som svar på en begäran om upplysningar från kommissionen av den 26 mars 1999.

(60) Enligt T[...](75)s redogörelse i dennes skrivelse av den 6 april 1999 skedde hans inträde i Industrial Information på initiativ av R[...](76). Vid den tidpunkten var denne inte involverad i Industrial Information.

c) R[...](77)s inträde i Industrial Information

(61) I R[...](78) fann advokat H[...](79) en investerare som var redo att köpa 50,4 % av andelarna i Hanna 95. Enligt uppgifter i anmälan från Deutsche Post övertog R[...](80) denna majoritetspost för att genom en senare försäljning av andelarna kunna göra en rimlig vinst. R[...](81) var en investerare som, enligt uppgift från Deutsche Post, tillsammans med trans-o-flex uppnådde en omsättning som var lägre än 2 miljarder mark. Om denna omsättningsgräns hade överskridits, hade man enligt tysk kartellagstiftning varit tvungen att anmäla transaktionen till Bundeskartellamt.

(62) Elva dagar efter förvärvet av Hanna 95:s majoritetspost i Industrial Information trädde R[...](82) in i Industrial Information. Genom ett avtal av den 21 juli 1997 övertog han advokat H[...](83)s stampost på 1999000 schweiziska franc. Den 6 april 1999 fick kommissionen del av detta avtal genom advokat H[...](84)s svar på kommissionens begäran om uppgifter av den 26 mars 1999.

(63) Av de registerutdrag som kommissionen begärt från Handelsregister i Zürich framgår det att advokat H[...](85) upphörde att vara både kompanjon och vd i Industrial Information. R[...](86) blev emellertid varken vd eller firmatecknare.

(64) Köpeskillingen för stamposten uppgick till [motsvaras av beloppet för H[...](87)s stampost i punkt 57, vilket motsvarar omkring 4 % av det belopp som Deutsche Post betalat för sin andel på 24,8 % i Hanna 95. Se punkt 26] schweiziska franc. Enligt uppgift från advokat H[...](88) i dennes skrivelse av den 6 april 1999 fick R[...](89) av West-Treuhand GmbH, vars enda ägare är advokat H[...](90)s hustru, ett lån för att finansiera köpeskillingen - ett lån som kommissionen inte fått någon skriftlig dokumentation om.

4. Trans-o-flex efter Deutsche Posts och Industrial Informations inträde

a) Koncentrationsavtal

(65) På förfrågan försåg tingsrätten (Amtsgericht) i Mannheim kommissionen med ett koncentrationsavtal som slöts mellan Hanna 95 Beteiligungs-Verwaltung GmbH och trans-o-flex Schnell-Lieferdienst AG den 27 augusti 1998. Denna koncentration infördes i företagsregistret. Därigenom upplöstes trans-o-flex AG. Av registret framgår också att Hanna 95 döptes om och numera går under firmanamnet "trans-o-flex Schnell-Lieferdienst GmbH".

(66) Av registret framgår det vidare att herr A[...](91) och herr B[...](92) registrerades som verkställande direktörer i Hanna 95 den 3 juli 1997 och behöll dessa poster fram till koncentrationens genomförande. B[...](93) är medarbetare vid Deutsche Post och han företrädde företaget och dess dotterföretag, Deutsche Post Express und Transport GmbH, vid förvärvet av minoritetsposten i Hanna 95 och det var han som svarade på begäran om uppgifter av den 22 april 1999 och 26 april 1999. Efter koncentrationen inträdde herr P[...](94), herr L[...](95) och herr Br[...](96) i styrelsen.

(67) I anmälan meddelades kommissionen däremot att trans-o-flex AG slogs ihop med Hanna 95 GmbH och att detta skedde den 26 september 1997, dvs. ett år före den faktiskt genomförda koncentrationen. Kommissionen fick i samband med detta ett stödjande avtal som undertecknats under överinseende av notarius publicus den 25 september 1997. Enligt detta avtal är det emellertid Hanna 95 GmbH som slås ihop med trans-o-flex AG.

(68) Först genom en skrivelse av den 26 april 1999 meddelade trans-o-flex kommissionen att koncentrationsavtalet mellan Hanna 95 GmbH och trans-o-flex AG slöts den 25 september 1999, dvs. ett år senare. Tidigare hade trans-o-flex genom en skrivelse av den 29 mars 1999 försett kommissionen med protokollen från företagets styrelsemöten och bolagsstämmor. Genomgången av dessa dokument visade att Hanna 95 och trans-o-flex AG faktiskt slöt ett koncentrationsavtal hösten 1997 om en sammanslagning av Hanna 95 med trans-o-flex. Som framgår av protokollet från den extra bolagsstämman i trans-o-flex den 13 maj 1998 biföll stämman i trans-oflex detta avtal den 25 september 1997. Detta bifall upphävdes emellertid genom ett beslut av den extra bolagsstämman den 13 maj 1998 och ersattes genom omröstning med ett koncentrationsavtal som innebar att trans-o-flex slogs samman med Hanna 95.

(69) Deutsche Post har inte i någon av sina skrivelser gått in på denna förändring av läget. Därom yttrade man sig först i svaret på meddelandet om invändningar, där de förhållanden som undersöks av kommissionen bekräftas.

b) Ändringar i styrelsen

(70) Efter de nya kompanjonernas inträde genomfördes ändringar i trans-o-flex AG:s styrelse. En dag efter Industrial Informations och Deutsche Posts förvärv av andelarna i trans-o-flex, dvs. den 11 juli 1997, avgick talesmannen för trans-o-flex AG:s styrelse, E[...](97). Detta framgår av de dokument som Deutsche Post översände den 30 mars 1999 som svar på en uppmaning från kommissionen av den 26 mars 1999.

(71) Uppgifterna om bakgrunden till hans avgång är inte enhetliga. Deutsche Post anger i sin skrivelse av den 1 mars 1999 och i sitt svar meningsskiljaktigheter mellan E[...](98) och styrelsen. I protokollet från styrelsemötet i trans-o-flex den 11 juli 1997 heter det däremot att Deutsche Post fått rätt att till styrelsen utse en person som har företagets förtroende. E[...](99) kommer att avsäga sig sina uppgifter. P[...](100) föreslås bli ny styrelseledamot och talesman för styrelsen. Beslutet att utse honom till styrelseledamot och talesman för styrelsen fattades vid styrelsemötet i trans-o-flex den 28 juli 1997.

(72) Den 28 juli 1997 tog P[...](101) plats i styrelsen för trans-o-flex, vilket framgår av de dokument som Deutsche Post översände den 30 mars 1999. P[...](102) engagerades genom ett avtal av den 3 mars 1998 med retroaktiv verkan från den 28 juli 1997 till talesman för styrelsen i trans-o-flex AG. P[...](103) leder också trans-o-flex GmbH efter det att trans-o-flex slagits samman med Hanna 95 GmbH. P[...](104) är vd för trans-o-flex GmbH och talesman för företagsledningen, vilket också framgår av anmälan av den 4 februari 1999. B[...](105) och L[...](106), två tidigare styrelseledamöter från trans-o-flex AG är verkställande direktörer vid sidan av P[...](107), vilket också framgår av de dokument som översändes av Deutsche Post den 30 mars 1999.

(73) P[...](108) hade redan före sitt styrelseuppdrag täta kontakter med Deutsche Post. Enligt redogörelserna i hans skrivelse av den 6 april 1999 engagerades han av herr Bl[...](109) som senare (den 15 september 1997) blev styrelseledamot i trans-o-flex. P[...](110) och Bl[...](111) är delägare i LBMG (Logistik Management-Beteiligungs GmbH) som till 24,8 % ägs av Deutsche Post. Innan P[...](112) engagerades i trans-o-flex var han verksam i det av honom uppbyggda företaget TNT Netlog, vars enda kund när han verkade där var Deutsche Post.

c) Styrelsens sammansättning

(74) Enligt det under B.II.2.C beskrivna konsortieavtalet av den 10 juli 1997 har Industrial Information rätt att utse fyra ledamöter till styrelsen i trans-o-flex, medan Deutsche Post och Sch[...](113)/A[...](114)-gruppen har rätt att utse två ledamöter vardera. Man kan utgå ifrån att de övriga åtta styrelseledamöter som nämns i konsortieavtalet är företrädare för de anställda. Parterna har emellertid inte bekräftat detta. Deutsche Post anger förvisso att styrelsen i trans-o-flex är partssammansatt.

(75) Den 15 september 1997 utsåg Deutsche Post Bl[...](115) och herr D[...](116) till styrelseledamöter i trans-o-flex AG. Först den 27 augusti 1998 utnyttjade Industrial Information sin rätt att utse styrelseledamöter. Denna rättighet utnyttjades emellertid blott delvis, då företaget i stället för de fyra ledamöter som fick utses, endast utsåg herr B[...](117). Detta framgår av A[...](118)s redogörelse i dennes skrivelse av den 3 mars 1999. Det bekräftas också i punkt 3 i protokollet från styrelsemötet i trans-o-flex AG den 11 juli 1997, vilket tillsammans med andra protokoll från styrelsemöten i trans-o-flex översändes av Deutsche Post som svar på en begäran om upplysningar från kommissionen av den 1 mars 1999. Där heter det att Deutsche Post fått rätt att utse två styrelseledamöter och att två styrelseledamöter från andelsägarens sida skulle tvingas lämna styrelsen. De fyra styrelseledamöter som Industrial Information enligt konsortieavtalet har rätt att utse, är inte föremål för denna diskussion.

(76) Vad gäller personuppgifter om styrelseledamöterna översände Deutsche Post redan den 30 mars 1999 en förteckning över styrelseledamöterna i trans-o-flex AG och uppgifter om deras tillträdes- och avgångsdatum. Mot bakgrund av R[...](119)s redogörelse i dennes skrivelse av den 6 april 1999, där Bo[...](120) anges som den ledamot som utsetts av Industrial Information, kan man utifrån denna förteckning lätt dra slutsatsen att det i fråga om de båda ledamöter som utsågs den 15 september 1999, dvs. Bl[...](121) och D[...](122), rör sig om Deutsche Posts kandidater.

(77) Kommissionen har inte fått någon fullständig förteckning över ledamöterna i den nuvarande styrelsen i transo-flex GmbH och vilka som utsett dem. På begäran om uppgifter därom översände Deutsche Post den i föregående stycke nämnda förteckningen som börjar den 1 januari 1985 och slutar med koncentrationsavtalet och insättandet av herr B[...](123) som styrelseledamot den 27 augusti 1998. Därför kan den endast gälla det numera nedlagda trans-o-flex AG. (Det skall därtill uppmärksammas att förteckningen över ledamöter endast innehåller 12 namn, medan antalet ledamöter enligt konsortieavtalet skulle höjas till 16.)

(78) Deutsche Post har inte förklarat i vad mån sammansättningen av styrelsen i trans-o-flex AG överensstämmer med den i trans-o-flex GmbH. Deutsche Post hänvisade bara i sina skrivelser av den 6 april 1999 och 27 april 1999 till att sammansättningen av styrelsen vid det tillfället vilade på en muntlig överenskommelse mellan Industrial Information och minoritetsägarna. Först i sitt svar på kommissionens anmärkningar hänvisar Deutsche Post till att det inte ägt rum någon ändring av styrelsens sammansättning mellan förteckningens angivna slutdatum den 27 augusti 1998 och den dag då uppgifterna överlämnades.

d) Utnyttjande av rösträtten vid bolagsstämman

(79) Av den anmälan som gjordes av Deutsche Post den 4 februari 1999 kan man, utifrån den bifogade bolagsordningen samt den stadga som gäller företagsledningen och som översändes av trans-o-flex, utläsa att bolagsstämman är ledningsorganet i trans-o-flex GmbH. Företagsbeslut fattas i princip med enkel majoritet bland rösterna. Majoritetsägaren i trans-o-flex GmbH företräds enligt beskrivningen i R[...](124)s och T[...](125)s respektive skrivelser av den 6 april 1999 och i G[...](126)s skrivelse av den 26 april 1999 av advokat H[...](127). Detta bekräftar också Deutsche Post i sitt svar. G[...](128) förklarar dessutom i en skrivelse av den 26 april 1999 som svar på en påminnelse från kommissionen att advokat H[...](129) utförde detta representationsuppdrag på uppdrag av R[...](130). H[...](131) hade emellertid redan en generalfullmakt innan R[...](132) gick in i Industrial Information(133).

(80) I detta sammanhang bör det betonas att de redogörelser som lämnats av Deutsche Post och andra gäller utövandet av kontrollbefogenheterna i trans-o-flex. Kommissionen fick först mot slutet av sin undersökning upplysningar från trans-o-flex GmbH om att sammanslagningen av trans-o-flex AG med Hanna 95 GmbH skedde först ett år efter det datum som uppgavs i anmälan. För perioden fram till koncentrationen var det dock kontrollförhållandena i Hanna 95 GmbH och inte i trans-o-flex AG som var av avgörande betydelse - en mening som väl Deutsche Post inte delar i sitt svar. Deutsche Post har inte yttrat sig om kontrollförhållandena i Hanna 95 GmbH. Detta har inte undersökts, eftersom frågan var irrelevant mot bakgrund av uppgifterna från Deutsche Post. Enligt dessa uppgifter genomfördes koncentrationen den 26 september 1997 och hängde då tidsmässigt samman med rättshandlingarna den 10 juli 1997. Förvisso är Hanna 95 GmbH och trans-o-flex GmbH samma företag. Av de i föregående skäl nämnda dokumenten som presenterats om trans-o-flex GmbH kan dock inga slutsatser dras om Hanna 95 GmbH, eftersom dessa som tidigast är daterade den 27 augusti 1998. Först i sitt svar informerar Deutsche Post - dock utan att tillhandahålla relevanta dokument - kommissionen om att koncentrationen inte lett till några ändringar av kontrollförhållandena i det tidigare Hanna 95 GmbH och det nuvarande trans-o-flex GmbH. Deutsche Post översände dessutom med en skrivelse av den 31 mars 1999 dokument där det framgår vilka befogenheter olika organ inom trans-o-flex AG har, men de ger inga uppgifter om de i det aktuella sammanhanget relevanta kontrollförhållandena inom Hanna 95 som är ensam ägare till trans-o-flex AG. Dessutom är dessa dokument från mars och april 1998 och säger därför ingenting om tidpunkten för minoritetsförvärvet.

e) Kapitalökning

(81) Enligt uppgifter i en skrivelse från Deutsche Post av den 27 april 1999 beslutade man den 23 december 1998 om en kapitalökning för trans-o-flex GmbH. För närmare uppgifter, hänvisar Deutsche Post till ett bifogat delägarbeslut. Detta är dock endast undertecknat av delägarna A[...](134) och Sch[...](135) och inte av Industrial Information och Deutsche Post.

(82) Enligt detta beslut skall Industrial Information bidra med ett kontantbelopp på [detta motsvarar beloppet i tilläggsavtalet till optionsavtalet i punkt 43](136) miljoner mark. Detta motsvarar det belopp med vilket den i optionsavtalet mellan Industrial Information och Deutsche Post beslutade köpeskilling höjdes genom det extraavtal som ingicks samma dag (se B.II.2.d). Först i sitt svar på meddelandet om invändningar upplyser Deutsche Post kommissionen om att finansieringen av denna kapitalökning skedde med hjälp av Julius Bär Bank och ledde till en motsvarande höjning av Deutsche Posts säkerhet.

f) Lån till trans-o-flex

(83) I sitt svar av den 27 april 1999 på kommissionen påminnelse av den 22 april 1999 förklarar Deutsche Post att man har beviljat trans-o-flex en ramkredit på [detta belopp är dubbelt så stort som det utnyttjade belopp som åsyftas i nästa mening](137) miljoner mark. Trans-o-flex utnyttjade [detta belopp är hälften så stort som den beviljade krediten. Se även punkt 51](138) miljoner mark av krediten. För övrigt hänvisar Deutsche Post till avtalet bakom detta, vilket trans-o-flex tillhandahöll som bilaga till sin skrivelse av den 29 mars 1999.

(84) Enligt detta avtal av den 7 januari 1998 skall Deutsche Post bevilja trans-o-flex en ramkredit på [detta belopp är identiskt med det tidigare nämnda beloppet i punkt 83](139) miljoner mark med retroaktiv verkan från den 1 september 1997. Krediten gäller ett år och förlängs om den inte sägs upp. Räntesatsen beräknas på Fibor plus [< 1 %](140) per år. Krediten är till för att finansiera den normala driften av rörelsen, vilket framgår av skrivelsen av trans-o-flex av den 26 april 1999.

(85) Detta avtal översändes av trans-o-flex i ett svar på en uppmaning från kommissionen av den 29 mars 1999. Enligt följebrevet till avtalet är det fråga om det låneavtal som ligger till grund för det lån på [detta belopp är identiskt med det som nämns i punkt 51 som består av kreditbeloppet i punkt 50 plus så mycket som utnyttjas av lånet i punkt 83](141) miljoner mark som Deutsche Post beviljade trans-o-flex. Detta gjordes eftersom de villkor som Deutsche Post kunde erbjuda var betydligt bättre än de som bankerna erbjöd trans-o-flex. Dessa uppgifter stämmer överens med Deutsche Posts uppgifter i företagets svar av den 30 mars 1999 på en begäran om upplysningar från kommissionen.

(86) Eftersom de belopp som anges i skrivelserna från Deutsche Post och trans-o-flex inte stämde med dem i det översända avtalet, uppmanade kommissionen genom en skrivelse av den 22 april 1999 Deutsche Post och trans-o-flex att besvara den begäran om uppgifter som riktats till dem. Först i sitt svar av den 27 april 1999 förklarade Deutsche Post enskildheterna i sitt lån till trans-o-flex. Det gäller för det första det under B.II.2.g i detalj beskrivna lånet på [beloppet är identiskt med det kreditbelopp som nämns i punkt 50 och det i punkterna 164 och 167 nämnda åtagande som Hanna 95 hade gentemot Haniel](142) miljoner mark för att lösa Hanna 95:s åtaganden, särskilt gentemot Haniel. De resterande [detta belopp motsvarar storleken på det lån som utnyttjats till finansieringen av löpande affärsverksamhet. Se punkterna 83, 142 och 167](143) miljoner mark kommer för det andra från nyttjandet av den tidigare nämnda krediten på [detta belopp är lika stort som det lån som beviljats för finansieringen av den löpande affärsverksamheten. Se punkterna 83, 84, 86 och 142](144) miljoner mark.

5. Industrial Informations försäljning av sina andelar till Deutsche Post

(87) Den 12 februari 1999 slöts köpeavtalet mellan Industrial Information och Deutsche Post Express und Transport GmbH om försäljning av majoritetsposten i trans-o-flex. Köpeskillingen uppgick till [detta belopp motsvarar den köpeskilling som Industrial Information betalade, punkt 30, plus det belopp som kapitalhöjningen uppgår till, punkt 82, respektive beloppet i tilläggsavtalet till optionsavtalet, punkt 43, plus 5 % av den totala köpeskillingen](145) miljoner mark. Deutsche Post översände avtalet till kommissionen genom en skrivelse från advokat H[...](146) av den 16 februari 1999.

(88) Enligt uppgifter från R[...](147) och T[...](148) i deras respektive skrivelser av den 6 april 1999 skedde försäljningen efter en informell överenskommelse och utan att säljoptionen utnyttjades. Enligt R[...](149)s redogörelser behövde inte optionen utnyttjas efter det att advokat H[...](150) hade upplyst honom om Deutsche Posts förvärvsintresse och eftersom R[...](151) redan hade förklarat sig beredd att sälja till Deutsche Post.

(89) Den 7 maj 1999 upphävdes detta köpeavtal under överinseende av notarius publicus mellan Industrial Information, företrätt av advokat H[...](152) med stöd av generalfullmakten av den 11 juli 1997, och Deutsche Post Express und Transport GmbH, företrätt av företagsledningen.

C. JURIDISK BEDÖMNING

(90) Kommissionens undersökning har visat att Deutsche Post i sin anmälan och sitt svar på kommissionens begäran om uppgifter har brutit mot den meddelarplikt som enligt koncentrationförordningen åligger företaget. Först genom undersökningen har man kunnat uppdaga en rad viktiga fakta som varit mycket betydande för bedömningen av den 1999 anmälda förvärvstransaktionen som Deutsche Post genomförde för att få kontrollen över trans-o-flex. Dessa fakta framställdes på ett oriktigt eller vilseledande sätt i anmälan. Också svaren från Deutsche Post på kommissionens begäran om uppgifter innehåller såtillvida oriktiga uppgifter.

(91) Därigenom var kommissionen förhindrad att skapa sig en fullständig bild av den 1999 anmälda förvärvstransaktionen som Deutsche Post genomförde för att få kontrollen över trans-o-flex. Tvärtemot Deutsche Posts beskrivning i sitt svar på meddelandet om invändningar går kommissionens anklagelser inte ut på att Deutsche Post har bedömt de förändrade kontrollförhållandena på ett felaktigt sätt. Deutsche Post förebrås i stället för att inte ha tillhandahållit de uppgifter som kommissionen behövde för att själv bedöma frågan.

I. MEDDELARPLIKTEN I KONCENTRATIONSFÖRORDNINGEN OCH DEUTSCHE POSTS BROTT MOT DENNA

(92) Enligt CO-formuläret ålåg det Deutsche Post att tillhandahålla dessa uppgifter i anmälan. Tvärtemot vad Deutsche Post antar i sitt svar är inte denna meddelarplikt begränsad till en beskrivning av de omständigheter som omedelbart hänger samman med transaktionen 1999, utan den gäller alla omständigheter som kan leda till ett svar på frågan om det finns en koncentration enligt artikel 3 i koncentrationsförordningen. Sådana uppgifter är i detta fall också omständigheterna kring transaktionen 1997. Endast om dessa omständigheter visar att Deutsche Post med anledning av denna transaktion inte ensam förvärvat kontrollen över trans-o-flex, hade man kunnat utgå från ett kontrollförvärv och därigenom en koncentration 1999.

(93) Syftet med den nämnda meddelarplikten är att ge kommissionen alla uppgifter som gör att den inom de tidsfrister som föreskrivs i koncentrationsförordningen kan fatta ett beslut om den anmälda koncentrationen. I detta ingår inte blott konkurrensbedömningar av den anmälda transaktionen utan också bedömningen om kommissionens behörighet i frågan. Tidsfristerna är så tilltagna att det ekonomiska förfarandet skall hindras så litet som möjligt. Under dessa tvingande tidsfrister är det särskilt viktigt att genomföra en fullständig, riktig och genomgripande presentation av de uppgifter som parterna enligt koncentrationsförordningen skall förmedla. Hotet om böter på grund av brott mot meddelarplikten finns alltså för att denna viktiga princip som gäller för kommissionens kontrollverksamhet skall efterlevas och den innebär att de som anmäler ett koncentrationsförfarande skall lämna fullständiga och riktiga uppgifter. Denna princip gäller oavsett om ett brott mot meddelarplikten kan leda till en felaktig bedömning från kommissionens sida eller ej.

(94) I sin anmälan beskriver Deutsche Post transaktionen 1997. Emellertid lämnade man endast sådana uppgifter som stödjer den egna uppfattningen, enligt vilken Deutsche Post skulle få kontrollen över trans-o-flex först genom den anmälda transaktionen. Alla uppgifter och fakta som talar emot denna uppfattning meddelas inte. Denna presentation byggde på en rad oriktiga uppgifter.

(95) En liknande bild ges i analysen av svaren från Deutsche Post på en begäran om upplysningar. Också dessa svar innehåller oriktiga uppgifter till stöd för Deutsche Posts uppfattning om kontrollförvärvet. Det gäller svaren på frågor om tillsättningen av lednings- och kontrollorganen i trans-o-flex och Deutsche Posts finansiella åtaganden till förmån för Hanna 95/trans-o-flex. Först efter flerfaldiga påminnelser från kommissionen och efter det att den tagit del av innehållet i de dokument som begärts in, korrigerades en rad av dessa falska uppgifter.

II. SVAR FRÅN DEUTSCHE POST AV DEN 13 SEPTEMBER 1999

(96) I samband med att Deutsche Post lämnade in sina synpunkter hade man tillfälle att ta ställning till de påståenden som kommissionen lämnat i sitt meddelande om invändningar.

(97) I sitt svar av den 13 september 1999 bestred inte Deutsche Post de beskrivningar av förhållandena som framkommit genom kommissionens undersökning. I stället bekräftade man riktigheten i alla fakta som kommissionen lade fram.

(98) Deutsche Post hävdar emellertid att man i sin anmälan sanningsenligt och fullständigt beskrev förhållandena som de såg ut i början av 1999. Enligt CO-formuläret var Deutsche Post inte skyldig att beskriva omständigheterna kring transaktionen 1997, vilket kommissionen för övrigt också utgick ifrån. För den händelse kommissionen anser att dessa uppgifter ändå krävs, så bygger detta på en värdering som inte delas av Deutsche Post. Däri kan man emellertid inte se någon oriktig eller förfalskad beskrivning av fakta.

(99) Frågan om ett eventuellt förvärv av kontrollen 1997 var av avgörande betydelse för bedömningen av den transaktion som anmäldes 1999. Därmed måste omständigheterna kring detta tas upp i anmälan. Detta visste också Deutsche Post, eftersom man beskrev dessa omständigheter i anmälan, om än oriktigt och vilseledande.

(100) Skyldigheten att beskriva dessa omständigheter gäller oberoende av om kommissionen har upplyst anmälarna därom. I detta fall var hållpunkterna för möjligheten att genomföra ett kontrolförvärv 1997 emellertid så tydliga att kommissionen - i motsats till Deutsche Post påstående i sitt svar - redan före anmälan i januari 1999 hade upplyst Deutsche Post om att en omfattande beskrivning av dessa omständigheter krävdes. Detta gjordes i synnerhet med tanke på det samtal som föregick anmälan av Deutsche Posts planerade förvärv av en majoritetspost i trans-o-flex den 2 februari 1999.

(101) Deutsche Posts skyldighet att presentera detta förhållande gäller oberoende av de slutsatser som kan dras av det faktum att Deutsche Post kontrollerade trans-o-flex 1997. Därför stämmer inte Deutsche Posts påstående att anmälan är fullständig tack vare att den endast skulle ha behövt innehålla omständigheterna kring transaktionen 1999.

(102) Det brott mot meddelandeplikten som belagts med böter kan heller inte ogiltigförklaras genom att förehållanden ändras i efterhand. Således hävdade Deutsche Post vid en muntlig utfrågning att det saknas rättslig grund för det aktuella förfarandet, eftersom kommissionen inte skulle ha kunnat fatta något beslut på grundval av de uppgifter som presenterats av Deutsche Post. Därigenom skulle motivet till att tillämpa artikel 14 i koncentrationsförordningen falla bort. I detta sammanhang åberopar Deutsche Post delvis annulleringen av den anmälda transaktionen, varigenom anmälningsförfarandet avslutades. Dessutom gör företaget gällande att kommissionen inte hade några befogenheter i fråga om ett kontrollförvärv 1997.

(103) I enlighet med koncentrationsförordningen anmälde Deutsche Post sitt förvärv av majoritetsposten i trans-o-flex till kommissionen. Upplysningarna i anmälan översändes helt enligt bestämmelserna till kommissionen som underlag för ett beslut. Om denna anmälan innehåller oriktiga och vilseledande uppgifter, är redan detta ett brott mot meddelarplikten i koncentrationsförordningen. Ett sådant brott kan inte sonas i efterhand genom att inget beslut fattas i förfarandet. Så snart det står klart att ett brott har begåtts mot meddelarplikten, kan ett bötesförfarande inledas, oberoende av om en anmälan fortfarande gäller och kan leda till ett beslut.

(104) Om Deutsche Post åberopar bristande behörighet från kommissionens sida i samband med transaktionen 1997, hänvisas här till ovanstående redogörelser, enligt vilka omständigheterna kring transaktionen 1997 är av betydelse för bedömningen av kontrollförhållandena 1999.

(105) I samband med redogörelserna i sitt svar stödjer sig Deutsche Post på ytterligare en rad argument, som emellertid inte är genomgripande nog.

(106) Mot anklagelsen om brott mot meddelarplikten ställer Deutsche Post sin egen värdering av dessa fakta, som sedan får ligga till grund för företagets egen uppfattning om kontrollförvärvet. Deutsche Post har visserligen rätt att ge uttryck åt denna uppfattning, men detta kan inte inskränka meddelarplikterna i koncentrationsförordningen. Dessa gäller objektivt och oberoende av de möjliga slutsatser som kan dras av de fakta som tillhandahållits. De gäller hela det sakförhållande som enligt koncentrationsförordningen skall presenteras. Anmälarna har inte rätt att utifrån subjektiva tolkningar av detta förhållande göra ett urval av de fakta som skall förmedlas. Ett sådant förfarande utgör ett brott mot dessa meddelarplikter.

(107) Också i svaret på kommissionens begäran om upplysningar anser Deutsche Post att man besvarat alla de frågor som kommissionen ställt på ett riktigt och fullständigt sätt. Också i detta sammanhang bekräftar Deutsche Post att de fakta som framgår av kommissionens undersökning är riktiga.

(108) Deutsche Post klagar över att man inte hade tillräckligt med tid att besvara frågorna. I anslutning till detta påstående bör det noteras att Deutsche Post fick den tidsfrist för att besvara kommissionens begäran om upplysningar som vanligen lämnas. En kortare frist tilldelades förvisso den del av de frågor som inte alls eller inte helt besvarades efter den föregående begäran om upplysningar. För övrigt utnyttjade Deutsche Post inte möjligheten att be kommissionen om en förlängning av tidsfristerna.

(109) Deutsche Post menar för övrigt att kommissionens frågor delvis var missledande och att Deutsche Post därför inte kan beskyllas om företaget har besvarat dem på ett annat sätt än det som kommissionen väntat sig. Det svar som Deutsche Post gav på de frågor som kommissionen ställt är varken genom sin ordalydelse eller det sammanhang med undersökningen av kontrollförhållandena, i vilket de ställdes, heltäckande. I stället kan det förklaras genom Deutsche Posts strävan att undanhålla kommissionen alla upplysningar som skulle kunna skapa tvivel när det gäller den uppfattning som Deutsche Post företräder i kontrollfrågan. I själva verket har Deutsche Post blott i en enda fråga presenterat en egen utläggning som dock inte håller. Frågan om parternas överenskommelser om fördelningen av poster i de olika organen inom trans-o-flex, bygger enligt Deutsche Post på de utsedda personernas identitet och inte på parternas rätt att utse företrädare (se C.III.2.a.1).

(110) Deutsche Post bygger sin argumentation på bristfälliga orsakssammanhang mellan den felaktiga eller förfalskade beskrivningen av förhållandena och innehållet i kommissionens beslut. Kommissionen kan inte göra någon annan bedömning på grundval av fakta som den inte fått ta del av.

(111) Något sådant orsakssammanhang krävs inte för att ett brott mot meddelarplikten med böter som följd skall anses föreligga. De upplysningar som enligt koncentrationsförordningen skall lämnas får inte innehålla några falska uppgifter. Skyldigheten att i fullständig och riktig form tillhandahålla alla de upplysningar som krävs enligt koncentrationsförordningen tjänar ett objektivt syfte. Det skall göra det möjligt för kommissionen att fatta ett beslut på grundval av alla relevanta upplysningar inom den utmätta tidsfristen. Det är emellertid inte nödvändigtvis så att de oriktiga och vilseledande uppgifterna skall leda till en felbedömning.

(112) Av detta skäl håller inte Deutsche Posts försvar. Man hävdar att upplysningarna i fråga inte behövde tillhandahållas, eftersom kommissionen på grundval av dessa upplysningar inte hade kunnat komma till ett annorlunda resultat. Därigenom lägger Deutsche Post sin egen uppfattning om kontrollförvärvet till grundval för denna bedömning. Således missförstår Deutsche Post att företaget förvisso har rätt att göra dessa bedömningar, men att dessa inte ändrar det faktum att de uppgifter som skall ligga till grund för bedömningen utan undantag skall ställas till kommissionens förfogande, så att den kan skapa sig en egen bild. Ett urval av uppgifter till stöd för den egna uppfattningen till nackdel för sådana som eventuellt kan ifrågasätta dessa, ligger definitivt inte i linje med meddelarplikterna i koncentrationsförordningen.

(113) Inte heller den omständigheten att Deutsche Post i sitt svar på meddelandet om invändningar bekräftat riktigheten i de fakta som undersökts av kommissionen räcker till för att utesluta anklagelsen om brott mot meddelarplikterna i koncentrationsförordningen. Syftet med dessa meddelarplikter är just att kommissionen får dessa uppgifter från början och inte först efter omfattande och tidsödande undersökningar. Samma sak gäller för argumentet att Deutsche Post inte gjorde någon hemlighet av de fakta som enligt meddelarplikten skall presenteras. Om en presentation saknas i anmälan, är det ett brott mot meddelarplikten.

(114) Deutsche Post hänvisar till att kommissionen själv kunde få tillgång till dokument som inte presenterades, t.ex. ur företagsregistret. Där har Deutsche Post missförstått att meddelarplikten i koncentrationsförordningen inte inskränker sig till sådana fakta som endast anmälaren kan känna till utan omfattar alla relevanta uppgifter, även sådana som är tillgängliga för allmänheten.

(115) Deutsche Post gör gällande att en rad uppgifter som kommissionen kritiserat som felaktiga, kunde hämtas ur bilagorna till anmälan. Meddelarplikten i samband med anmälan gäller i första hand texten i anmälan, vilket också sägs i punkt B första stycket i CO-formuläret. Där skall alla viktiga uppgifter finnas. Anmälan måste kunna förstås i sig, medan bilagorna tjänar som illustration till eller bekräftelse av uppgifterna i anmälan. En anmälare kan inte uppfylla sin meddelarplikt genom att hänvisa till att fakta som inte alls nämns i anmälan, finns i bilagorna. I detta fall finns dessutom inte de relevanta uppgifterna i bilagorna.

(116) Inte heller i sina konkreta yttranden om de enskilda punkter, där Deutsche Post anklagas för oriktiga eller vilseledande uppgifter, presenterar företaget argument som tillbakavisar de anklagelser som är föremål för beslutet. Dessa enskildheter tas så långt det behövs upp i den anslutande detaljerade framställningen.

III. BROTT MOT KONCENTRATIONSFÖRORDNINGEN I DETALJ

1. Artikel 14.1 b

a) Brott mot villkoren i koncentrationsförordningen

(117) Av det tidigare beskrivna sakförhållande visar sig att Deutsche Post i sin anmälan av den 4 februari 1999, som gällde förvärvet av 50,4 % av Industrial Informations andelar i trans-o-flex GmbH, lämnat oriktiga och vilseledande uppgifter. Därigenom har Deutsche Post brutit mot villkoren i artikel 14.1 b i koncentrationsförordningen.

(118) I sin anmälan hävdade Deutsche Post att man skulle få kontrollen över trans-o-flex först genom förvärvet av majoritetsandelarna i företaget. Vidare hävdades det att Deutsche Post vid förvärvet av minoritetsposten i trans-o-flex den 10 juli 1997 inte fick kontrollen i företaget.

(119) Av den redan i detalj presenterade undersökningen och den därmed sammanhängande analysen av undersökningsresultaten framkommer dock uppgifter som tyder på att Deutsche Post förvärvade kontrollen över trans-o-flex redan den 10 juli 1997.

1) Oriktiga uppgifter

(120) För att underbygga sin presentation anger Deutsche Post en rad oriktiga uppgifter i sin anmälan.

a) Koncentrationen

(121) En sådan oriktig uppgift är presentationen av koncentrationen mellan trans-o-flex AG och Hanna 95 GmbH som, tvärtemot uppgifterna i anmälan, inte skedde den 26 september 1997 utan först ett år senare den 27 augusti 1998. Uppgifterna i anmälan kan heller inte vara följden av ett skrivfel, eftersom ett koncentrationsavtal för de båda företagen som undertecknats den 25 september 1997 under överinseende av notarius publicus bifogades anmälan. Först under loppet av undersökningen visade det sig att detta avtal hade ersatts av det avtal som undertecknades den 27 augusti 1998 som i själva verket redan gällde. Förvisso medger Deutsche Post i sitt svar att det översända avtalet inte är det slutgiltiga avtal som slöts mellan parterna. Härvidlag åberopar Deutsche Post ett förbiseende. Även om man skulle utgå ifrån ett sådant förbiseende, så förblir anmälan oriktig i fråga om datumet för koncentrationen, vilket också Deutsche Post själv tillstår i sitt svar. Det faktum att koncentrationen - i motsats till vad som hävdas i anmälan - inte skedde i samband med transaktionen 1997 utan först ett år senare är mycket betydelsefullt för undersökningen av kontrollförhållandena, vilket också förklaras i detalj ovan (B.II.4.d).

b) Vinstmöjlighet

(122) Enligt uppgifterna i anmälan övertog R[...](153) tillfälligt majoritetsposten i trans-o-flex från Industrial Information för att kunna göra en vinst efter en lovande investering. Också detta visade sig vid genomförandet av undersökningen vara oriktigt. I motsats till Deutsche Posts redogörelser ger dessa avtal inga utsikter till vinst i förbindelse med detta företags öde. Av överenskommelsen om köpeskillingen i optionsavtalet (B.II.2.d) framgår det att det inte finns något vinstutrymme för Industrial Information i samband med försäljningen till Deutsche Post. En eventuell ersättning, som skulle kunna betalas ut som ersättning för utgifterna, kan inte betecknas som vinst utan kunde i bästa fall betraktas som ersättning för en tjänst. Av Deutsche Posts rätt att gå in i trans-o-flex i samband med fastställandet av köpeskillingen (B.II.2.d) framgår det att Industrial Information inte kan räkna med vinst ens vid försäljning till tredje part.

(123) På grund av reglerna i optionsavtalet bortfaller också allt ekonomiskt intresse för Industrial Information och R[...](154). Genom Industrial Informations kompanjonskap ligger detta intresse uteslutande hos Deutsche Post.

c) Tillvaratagande av kompanjonens rättigheter

(124) I anmälan heter det vidare att R[...](155) också har utnyttjat de rättigheter han har som kompanjon. Undersökningarna har dock visat att R[...](156)'s roll uteslutande var att förvärva advokat H[...](157) andelar i Industrial Information elva dagar efter undertecknandet av de avtal som är relevanta för majoritetsförvärvet. Vid denna tidpunkt förfogade H[...](158) redan över en generalfullmakt från Industrial Information och på grundval av denna kunde han tillvarata Industrial Informations rättigheter som kompanjon och företräda företaget utåt. Deutsche Post hävdar i sitt svar att det hade förekommit ett livligt informationsutbyte mellan R[...](159) och H[...](160) i denna fråga samt att direktiv hade utgått. Dessa påståenden har Deutsche Post emellertid inte kunnat bestyrka, vare sig genom redogörelser eller genom presentation av dokument.

(125) Påståendet att R[...](161) tillvaratagit sina rättigheter som kompanjon är emellertid oriktigt redan på grund av att andra rättigheter i alla fall inte tillvaratagits. Detta bestrids inte av Deutsche Post. En av dessa outnyttjade rättigheter är den att utse fyra styrelseledamöter, då blott en av fyra möjliga utsågs. Inte heller majoritetsinnehavaren Industrial Information ingick i företagsledningen i Hanna 95 GmbH, trans-o-flex AG eller trans-o-flex GmbH.

d) Rätten att använda säljoptionen

(126) I anmälan hävdas det att Industrial Information ensamt beslutade om när majoritetsposten skulle säljas till trans-o-flex. I detta syfte beviljades Industrial Information en säljoption av Deutsche Post. Precis som Deutsche Post utförligt bekräftar i sitt svar, har det emellertid visat sig att säljoptionen användes som säkerhet för den bank som beviljade lånet och att banken fick rättighet att utnyttja säljoptionen. Därigenom avhände sig Industrial Information sin rättighet i säljoptionen, enligt vilken det enbart ålåg detta företag att bestämma tidpunkten för försäljningen av sina andelar i trans-o-flex till Deutsche Post. Påståendena om detta förhållande i anmälan är därför oriktiga.

2) Vilseledande uppgifter

(127) Vid sidan av de oriktiga uppgifterna lämnar Deutsche Post i sin anmälan dessutom ett antal vilseledande uppgifter för att underbygga sitt påstående att Industrial Information och inte Deutsche Post 1997 förvärvade kontrollen över trans-o-flex. Detta vilseledande består i att Deutsche Post i sin anmälan förtigit en rad uppgifter som möjliggör en bedömning av Deutsche Post kontrollförvärv 1999. Ett kontrollförvärv genom Deutsche Post 1999 är endast möjligt om företaget inte ensamt förvärvat kontrollen redan 1997. Därför skall alla fakta som gör att kommissionen kan bedöma de kontrollförhållanden som uppstod genom transaktionen 1997 tas med i anmälan.

(128) Enligt artikel 4 i koncentrationsförordningen i förening med artikel 3.1 i genomförandeförordningen(162) och särskilt stycke 2.1 i CO-formuläret var Deutsche Post skyldig att ange sådana uppgifter i sin anmälan. På grundval av presentationen av den anmälda koncentrationen måste kommissionen kunna fastställa, om det i fråga om den anmälda transaktionen faktisk rör sig om en koncentration enligt artikel 3 i koncentrationsförordningen. Denna bedömning, som skall göras av kommissionen, kan inte ersättas med en bedömning från anmälaren och ett urval av upplysningar som stödjer dennes uppfattning. Genom att inte tillhandahålla de upplysningar som är relevanta för bedömningen av kontrollförvärvet utgör de redogörelser som Deutsche Post gjort i sin anmälan de faktiska förhållandena. Tvärtemot Deutsche Posts uppfattning i dess svar på meddelandet om invändningar, kan ett sådant utelämnande leda till ett vilseledande av de förhållanden som skall beskrivas. För att presentationen av förhållandena i samband med kontrollförvärvet inte skulle bli vilseledande, hade en presentation av följande fakta varit nödvändig:

a) Advokat H[....](163)s kontroll över Industrial Information vid transaktionen 1997

(129) Vid förvärvet av andelarna i Hanna 95 kontrollerade advokat H[...](164) Industrial Information. Deutsche Post hade förvisso meddelat kommissionen att Industrial Information var ett holdingbolag som tillhörde H[...](165). Enligt den presentation som Deutsche Post gjorde i sin anmälan övertog sedan R[...](166) Industrial Information för att därigenom förvärva majoriteten av andelarna i trans-o-flex(167). I själva verket skedde alla rättshandlingar som hängde samman med detta förvärv vid en tidpunkt, då advokat H[...](169) fortfarande kontrollerade Industrial Information. Dessa fakta är betydelsefulla för bedömningen av kontrollförhållandena och måste därför presenteras.

b) Generalfullmakten

(130) Den 11 juli 1997 fick advokat H[...](170) en generalfullmakt för Industrial Information som gör att han fortfarande företräder företaget. Detta skedde en dag efter det att Industrial Information förvärvat majoriteten av andelarna i Hanna 95 och vid en tidpunkt då han som majoritetsägare inte alls behövde någon fullmakt. Denna upplysning är betydelsefull för bedömningen av kontrollförhållandena och därför har anmälaren skyldighet att presentera den, eftersom en sådan tilldelning av fullmakt kan ses som att en majoritetsägare som själv inte skall utöva något inflytande förbereder sig för ett inträde i företaget.

c) Tidpunkten för R[...](171)s inträde i företaget

(131) R[...](172) övertog Industrial Information först 11 dagar efter det att alla transaktioner som gäller trans-o-flex avslutats. Också detta är en viktig faktor för kommissionens bedömning som inte nämns i anmälan. Om det enda skälet till detta sena inträde från R[...](173)s sida faktiskt var att han hade åtaganden på annat håll, vilket första gången påstods i svaret på meddelandet om invändningar från Deutsche Post, hade det kunnat nämnas i detta sammanhang. Kommissionen skulle då ha tagit hänsyn till denna omständighet i sin bedömning. Detta ändrar dock ingenting i skyldigheten att lämna upplysningar om dessa fakta.

d) Köpeskillingen för Industrial Information

(132) Vid köpet av andelarna i Industrial Information betalade R[...](174) endast det nominella värdet för de förvärvade aktierna. Detta motsvarade ungefär 2 % av de andelar i Hanna 95/trans-o-flex som Industrial Information förvärvade (se B.II.3.c). Också dessa fakta skulle ha presenterats i anmälan. Särskilt i samband med övriga fakta som undersökts av kommissionen är det av yttersta vikt för bedömningen av kontrollförhållandena att den som investerare betecknade R[...](175) endast betalar en obetydlig del av det faktiska värdet.

e) Konsortieavtalet

(133) Konsortieavtalet borde ha översänts och förklarats. Det innehåller överenskommelser om tillsättningen av organ inom Hanna 95 GmbH och trans-o-flex AG och var därför betydelsefullt för bedömningen av kontrollförhållandena. Detta gäller också för det fall att konsortieavtalet, precis som Deutsche Post hävdar i sitt svar, endast bekräftande upprepar reglerna för de relevanta företagsavtalen, för att kommissionen över huvud taget skall kunna göra en sådan bedömning. För övrigt går argumentet från Deutsche Post på tomgång redan av det skälet att kommissionen inte fick ta del av bolagsordningen, vare sig för Hanna 95 eller trans-o-flex AG.

f) Optionsavtalet

(134) Optionsavtalet skulle ha presenterats fullständigt och skickats med som bilaga till anmälan. I anmälan förtigs den för bedömningen av kontrollförvärvet avgörande prisöverenskommelsen, det vill säga den så kallade förköpsrätten till förmån för Deutsche Post som finns i överenskommelsen, liksom fritagandet av Industrial Information från alla skyldigheter att leda förtaget Hanna 95. Reglerna i denna överenskommelse visar att Deutsche Post åtar sig den ekonomiska risken för de andelar i trans-o-flex som Industrial Information förvärvat (C.III.1.a.1b). Optionsavtalet är därigenom av avgörande betydelse för bedömningen av tidpunkten för förvärvet av kontrollen i företaget.

(135) I sitt svar på meddelandet om invändningar gör Deutsche Post gällande att optionsavtalet är betydelselöst i sammanhanget. Detta avtal innehåller varken rättigheter eller skyldigheter för Industrial Information, eftersom dessa genom fullständig överlåtelse övergått till banken. Därigenom stod det Industrial Information fritt att på nytt göra upp köpet och de villkor som gäller för det. Detta skedde också när köpeavtalet slöts med Deutsche Post 1999, så att det inte blott var möjligt att uppnå en vinst utan att detta också skedde.

(136) Av formuleringen om överlåtelse av skyldigheter i optionsavtalet liksom av skrivelsen av den 10 juli 1997 från den bank som beviljade krediten framgår det emellertid att föremålet för överlåtelsen till banken var utövandet av rättigheter i den säljoption som Industrial Information hade. Det är inte möjligt att befria sig själv från skyldigheter mot tredje part genom en överlåtelseförklaring. Detta betyder att det avtal om köpeskilling som utesluter vinst för Industrial Information, Deutsche Posts rätt att träda in i företaget och de slutsatser för kontrollförvärvet som dragits ovan ur detta faktum inte ifrågasätts. Det faktum att det två år senare - vilket också Deutsche Post förklarar i sitt svar på meddelandet om invändningar - slöts ett avtal som enligt uppgift från Deutsche Post utarbetades oberoende av dessa avtal är ovidkommande i detta sammanhang. Det avgörande är att Industrial Information vid övertagandet av majoritetsposten 1997 i optionsavtalet hade kommit överens med Deutsche Post om en reglering av köpeskillingen som inte kunde upplösas ensidigt. Enligt denna överenskommelse fanns det ingen vinstmöjlighet för Industrial Information.

(137) Därför är innehållet i optionavtalet av avgörande betydelse i detta sammanhang och skulle - tvärtemot vad Deutsche Post hävdar i sitt svar - ha presenterats i anmälan. Här skall det, mot bakgrund av den presentation som Deutsche Post ger i sitt svar, betonas att optionsavtalet inte var föremål för undersökningen utan att det översändes till kommissionen först efter en formell begäran om upplysningar.

g) Finansieringen av Industrial Informations köp av andelar i trans-o-flex

(138) Finansieringen av Industrial Informations förvärv av majoritetsposten i Hanna 95 genom Julius Bär Bank inklusive säkerheterna i sammanhanget skulle ha presenterats. Dessa fakta är betydelsefulla för kommissionens bedömning, eftersom Deutsche Post i egenskap av minoritetspart ensamt ställer de erforderliga kreditsäkerheterna. Julius Bär Bank, som beviljade krediten, fick överta Industrial Informations rättigheter i säljoptionen och fick Industrial Informations andelar i trans-o-flex i pant (se B.II.2.e). Tillsammans med regleringen av köpeskillingen genom att använda säljoptionen (se B.II.2.d) hade banken således säkerheten att när som helst och till fullo få tillbaka sitt insatta kapital från den solventa Deutsche Post.

h) Betalningsgarantin

(139) De betalningsgarantier som övertagits av Deutsche Post till förmån för Hanna 95 och de enskilda omständigheter som är relevanta för övertagandet av denna garanti och de relevanta skälen till detta, skulle ha presenterats i anmälan. Dessa omständigheter är inte enbart Haniels försäljning av trans-o-flex 1995 utan också övriga fakta under B.II.2.f i undersökningsresultaten, särskilt att det fanns en panträtt på stamaktierna till förmån för Haniel när avtalet slöts den 10 juli 1997. Garantiåtagandet var till för att undvika en realisering av denna panträtt.

(140) I motsats till påståendena i svaret på meddelandet om invändningar från Deutsche Post meddelades inte detta kommissionen. Den förekomst av ett köpeavtal som Deutsche Post hänvisar till här och i vilket olika panträttigheter nämns, räcker inte i sig utan särskilt omnämnande i anmälan. För övrigt förblir vid närmare läsning av köpeavtalet de omständigheter som hör samman med panträtten oklara. Enligt CO-formuläret skall dessa uppgifter redovisas. Som redan utförligt förklarats (se B.II.2.f), hade garrantiåtagandena syftet att undvika en fullständig förlust av förmögenheten för Hanna 95 genom realiseringen av de med panträtt försedda andelarna i trans-o-flex. Om en minoritetsägare som formellt inte är berättigad till kontroll övertar ett sådant åtagande som i första hand kommer den formellt kontrollberättigade majoritetsägaren till godo, är det en viktig aspekt för bedömningen av de frågor om kontroll som är relevanta här.

i) Lån till att lösa panträtten

(141) Av samma skäl skulle det också ha nämnts i anmälan att Deutsche Post beviljade Hanna 95 ett lån för att lösa panträtterna strax innan de fordringar som säkrades genom denna panträtt skulle förfalla. Som Deutsche Post bekräftar i sitt svar tjänade lånet samma syfte som betalningsgarantin. Detta lån kommer därigenom till största delen majoritetsägaren Industrial Information till godo. Deutsche Posts gynnande av majoritetsägaren Industrial Information är ett faktum - i motsats till redogörelserna i svaret på meddelandet om invändningar från Deutsche Post - oberoende av om Deutsche Post på nytt kunde finansiera detta lån till bättre villkor än de som man beviljade trans-o-flex. Det är själva beviljandet av en kredit för det nämnda ändamålet som utgör ett bidrag.

j) Lån till finansieringen av affärsverksamheten

(142) Deutsche Post beviljade trans-o-flex en ramkredit på [se punkterna 83, 84 och 86 ovan](176) miljoner mark för finansieringen av den normala driften, av vilken trans-o-flex tog [se punkterna 83, 86 och 167] miljoner mark i anspråk (B.II.4.f). I motsats till Deutsche Posts uppfattning skall ett sådant förfarande meddelas, eftersom det - oberoende av villkoren för en ny finansiering av lånet - är ett ensidigt åtagande från minoritetsägarens sida som dock kommer alla ägare till godo i förhållande till hur stora poster de har. Också detta förhållande är relevant för bedömningen av kontrollförhållandena.

k) Koncentrationsavtalet

(143) Det faktiskt gällande koncentrationsavtalet och de förklaringar om samtycke som det finns bestämmelser om i avtalet, liksom andra relevanta dokument skulle ha bifogats anmälan. Dessa dokument och tidpunkten för deras undertecknande är, som ovan förklarats (B.II.4.d), av avgörande betydelse för bedömningen av de rättsliga kontrollförhållandena i trans-o-flex.

(144) Hade de relevanta dokumenten överlämnats, hade för övrigt också överlämnandet av det falska koncentrationsavtalet avtecknat sig som ett förbiseende. I detta fall presenterades emellertid blott ett av notarius publicus intygat koncentrationsavtal som - vilket kommissionens undersökning visat - aldrig trätt i kraft, men som är daterat en dag före det datum för koncentrationen som nämns i anmälan. Dessa datum ligger ett år före den faktiska koncentrationen.

l) Bolagsordning

(145) De bolagsordningar som gällde för Hanna 95 och trans-o-flex AG vid tidpunkten för andelsförvärvet 1997 liksom andra dokument, av vilka kontrollförhållandena i detta företag framgår, skulle tvärtemot Deutsche Posts uppfattning ha presenterats, eftersom de, vilket framgår av genomgången ovan (B.II.4.d), är av avgörande betydelse för fastställandet av vilka kontrollförhållanden som skapades genom transaktionen 1997. Endast på detta sätt hade kommissionen kunnat skapa sig en bild av om kontrollförhållanden var de samma vid tidpunkten för transaktionen 1997 som vid den tidpunkt då den senare bolagsordningen som kommissionen hade tillgång till trädde i kraft. Påståendet i svaret från Deutsche Post att det är så kan inte vederlägga brotten mot meddelarplikten i sammanhanget. För övrigt presenterade Deutsche Post inte heller i detta fall några dokument som saknas i anmälan.

m) Ändringar i företagsledningen

(146) De ändringar i företagsledningarna inom trans-o-flex och Hanna 95 som i tid och/eller i sak sammanföll med att Deutsche Post gick in i Hanna 95, skulle ha krävt en presentation och förklaring (se B.II.4.b). I motsats till Deutsche Posts uppfattning rör det sig vid sådana ändringar om viktiga aspekter för bedömningen av kontrollförhållandena.

n) Ändringar i styrelsen

(147) Samma sak gäller för ändringarna av styrelsens sammansättning (se B.II.4.c). Också dessa skulle ha presenterats i anmälan.

o) Kapitalökningen

(148) Den 23 december 1998 beslutades det om en kapitalökning för trans-o-flex. Fastän det är Industrial Information som åtar sig den, beslutas det att Deutsche Post skall gottgöra Industrial Information för detta inom ramen för sin betalning av köpeskillingen. Inte heller dessa fakta finns med i anmälan, trots att de är väsentliga för bedömningen av kontrollförhållandena. De återfinns i anslutning till regleringen av köpeskillingen i optionsavtalet (B.II.4.e).

b) Uppsåt

(149) Deutsche Post har i sitt brott mot villkoren i artikel 14.1 b handlat uppsåtligt, eftersom man kände till eller inte kunde vara ovetande om att de uppgifter som angavs i anmälan var ett brott mot meddelarplikten på det sätt som anges i den artikeln.

(150) Undersökningsresultaten har visat att Deutsche Post var medveten om vilka relevanta fakta som krävdes för att inte bryta mot artikel 14.1 b. En väsentlig del av dessa uppgifter har översänts från Deutsche Post till kommissionen som svar på begäran om upplysningar eller påminnelser om svar på begäran om upplysningar. Deutsche Post visste därför att de uppgifter som lämnades i anmälan var oriktiga och vilseledande. Undersökningarna har vidare visat att Deutsche Post redan visste att dessa fakta var av avgörande betydelse för bedömningen av det kontrollförvärv som Deutsche Post genomförde i trans-o-flex 1999 och därför skulle de ha presenterats i anmälan.

(151) Deutsche Posts sätt att i sin anmälan presentera sakförhållandena visar just detta. Vad gäller de oriktiga och vilseledande uppgifterna, handlar det inte enbart om enstaka oriktiga och vilseledande uppgifter. De oriktiga och vilseledande uppgifter som lämnats i anmälan tjänade direkt till att stödja Deutsche Posts uppfattning om kontrollförvärvet och förhindrade målmedvetet och systematiskt kommissionen från att skapa sig en riktig och fullständig bild på denna punkt. Genom den uppsåtliga kombinationen av felaktiga uppgifter och utelämnandet av upplysningar som påverkar beslutet konstruerades ett sakförhållande som motsvarade alla kriterier som krävdes för ett kontrollförfarande. En del av denna strategi utgjordes också av en förskjutning av de faktiska tidsförloppen, som exempelvis tidpunkten då R[...](177) gick in i Industrial Information i förhållande till tidpunkten för förvärvet av posten i trans-o-flex. Dessutom översändes förlegade dokument som exempelvis koncentrationsavtalet av den 25 september 1997. Andra översända dokument var inte relevanta för den aktuella perioden, som exempelvis åtagandet i trans-o-flex och företagsavtalet från september 1998.

(152) Av detta följer att Deutsche Post försökte fara med osanning i presentationen i sin anmälan, vilket innebär ett brott mot artikel 14.1 i koncentrationsförordningen.

(153) Detta gäller också de oriktiga uppgifterna om koncentrationen. Eftersom det datum för koncentrationen som anges i anmälan stämmer med det som anges i det bifogade avtalet, medan den faktiska koncentrationen först skedde ett år senare, (se C.III.1.a.1a och C.III.1.a.2k), är ett överlämnande som enbart skett genom förbiseende utesluten.

c) Resultat

(154) Deutsche Post har lämnat en rad uppsåtligt oriktiga och vilseledande uppgifter i sin anmälan av den 4 februari 1999 i ärende IV/M.1447 Deutsche Post/trans-o-flex genom att underbygga sin presentation med en rad oriktiga påståenden och ett flertal vilseledande uppgifter.

2. Artikel 14.1 c

a) Brott mot villkoren i koncentrationsförordningen

(155) Av de ovan beskrivna sakförhållandena framgår det att Deutsche Post på begäran om uppgifter enligt artikel 11 i koncentrationsförordningen har tillhandahållit sådana som är oriktiga. Deutsche Post har därigenom brutit mot villkoren i artikel 14.1 c första alternativet i koncentrationsförordningen.

(156) Den 23 februari 1999 (regnr 1999), den 26 mars 1999 (regnr 3359) och den 22 april 1999 (regnr 4350) skickade kommissionen till Deutsche Post krav på upplysningar om Deutsche Posts kontrollförvärv i trans-o-flex. Begäran om upplysningar av den 26 mars 1999 innehåller vid sidan av en rad nya också en uppmaning att besvara frågor som ställdes redan i begäran om upplysningar av den 23 februari 1999. Begäran om upplysningar av den 22 april 1999 innehåller enbart uppmaningar att besvara frågor i de tidigare skrivelserna som inte besvarats.

(157) Deutsche Post besvarade dessa uppmaningar med skrivelser av den 1 mars 1999, 30 mars 1999, 6 april 1999 och 27 april 1999. Skrivelserna innehöll oriktiga svar. Dessutom lämnades en rad frågor obesvarade, vilket föranledde kommissionen att ställa dem på nytt - delvis preciserade genom undersökningsresultat som inhämtats under tiden - i de följande skrivelserna med begäran om upplysningar. Först i skrivelsen från Deutsche Post av den 27 april 1999, som inkom som svar på påminnelse av den 22 april 1999 om de tidigare kraven om upplysningar, fanns en rad tillrättalägganden av tidigare lämnade uppgifter och kompletteringar av tidigare begärda upplysningar.

(158) I detalj har undersökningarna visat att följande uppgifter i Deutsche Posts svar på begäran om upplysningar enligt artikel 11 var oriktiga:

1) Avtal om tilldelningen av antalet styrelseposter

(159) I sin skrivelse av den 6 april 1999 förklarade Deutsche Post som svar på frågan om avtalet om tillsättningen av posterna i ledningen och styrelsen i trans-o-flex, att det inte fanns någon skriftlig dokumentation om tilldelningen av poster i styrelsen för trans-o-flex. Denna uppgift är oriktig, eftersom detaljerade upplysningar om tilldelningen av poster i ledningsorganen för trans-o-flex AG och Hanna 95 finns i det konsortieavtal som slutits mellan parterna.

(160) Denna fråga kunde inte, vilket Deutsche Post hävdar i sitt svar, missförstås som en fråga om överenskommelser om de utvalda styrelseledamöternas identitet. Frågan gäller snarare delägarnas rätt att utse ledamöter till organen. Den begränsade förklaring som Deutsche Post lämnade på frågorna från kommissionen besvarar dem varken genom förklaringens formulering eller det sammanhang i vilket den infogas. Begreppet "poster" som används i frågan, liksom sammanhanget, där det gäller olika delägares utövande av kontroll, utesluter en inskränkning av frågan till enskilda personers identitet. Därför kunde Deutsche Post förstå att enbart personnamnsuppgifter inte sade kommissionen någonting. Den utläggning av den berörda frågan som Deutsche Post gjorde i sitt svar kan endast förklaras av att kommissionen skulle undanhållas alla uppgifter som kunde leda till tvivel på den uppfattning som Deutsche Post hade i kontrollfrågan. Dessutom inskränktes svaret från Deutsche Post till frågan om styrelsen, medan den i själva verket gällde både styrelsen och ledningen.

2) Deutsche Posts garantiåtagande

(161) Den fråga om Deutsche Posts direkta eller indirekta finansiering av andelarna i Industrial Information som ställdes i begäran om upplysningar av den 23 februari 1999 besvaras nekande i skrivelsen från Deutsche Post av den 1 mars 1999.

(162) Undersökningarna har dock visat att Deutsche Post indirekt har finansierat detta förvärv, eftersom man ställde säkerheten för beviljandet av krediten till Industrial Information (se B.II.2.e). Därigenom gav Deutsche Post ett oriktigt svar på frågan.

3) Deutsche Posts åtaganden

(163) De frågor som ställdes i begäran om upplysningar av den 23 september 1999 om en eventuell ansvarsfrihet för trans-o-flex, Industrial Information eller delägare i dessa företag genom ett åtagande från Deutsche Post, exempelvis genom överlåtelse eller övertagande av förbindelser, besvarades nekande av Deutsche Post i företagets skrivelse av den 1 mars 1999. Undersökningarna har visat att denna fråga borde ha besvarats jakande.

(164) Deutsche Post övertog först en betalningsgaranti till förmån för Hanna 95 som vid denna tidpunkt var den enda ägaren i trans-o-flex och i anslutning till detta beviljades också en kredit. Därigenom fick Hanna 95 möjlighet att uppfylla sina åtaganden på [motsvarar det belopp som beviljades för att lösa Hanna 95:s åtaganden gentemot Haniel. Se punkterna 50, 86 och 167](178) miljoner mark gentemot Haniel för den köpeskilling som företaget var skyldigt för sitt förvärv av andelar i trans-o-flex (se B.II.2.f och g). Därigenom befriade Deutsche Post Hanna 95 från åtagandet att tvingas betala detta i slutet av september 1997. Att fullständigt efterskänka denna skuld är, i motsats till hur Deutsche Post betraktar saken i sitt svar, inte nödvändigt för att genomföra ett befriande från åtaganden. Ett betalningsuppskov räcker, särskilt om det som i detta fall syftar till att skydda hela förmögenheten i det gynnade företaget, dvs. andelarna i trans-o-flex AG, från realisering och därigenom förlust. Således besvarades frågan oriktigt av Deutsche Post.

(165) Inte heller håller det argument som förs fram i svaret och som går ut på att frågan besvarades på ett riktigt sätt, eftersom omständigheterna kring garantiåtagandet och lånet fanns i bilagorna. Om dessa omständigheter hade framgått direkt av svaret, skulle det bara bekräftat att kommissionens fråga felaktigt besvarades nekande. Svaret från Deutsche Post är felaktigt och dess uppgifter dessutom motstridiga. Dessutom framgår de fakta, ur vilka felaktigheterna i svaret från Deutsche Post kan utläsas, inte av bilagorna, vilket framgår av följande skäl.

4) Omständigheterna kring betalningsgarantin och lånet från Deutsche Post

(166) I sin skrivelse av den 27 april 1999 förklarar Deutsche Post att omständigheter med relevans för betalningsgarantin och beviljandet av lånet redan fanns i bilagorna till företagets skrivelse av den 1 mars 1999. Så är inte fallet. Kommissionen kunde inte utläsa sakförhållandena i samband med betalningsgarantin och beviljandet av lånet ur bilagorna till skrivelsen av den 1 mars 1999. Låneavtalet hade inte bifogats dessa bilagor, betalningsgarantin fanns endast i utkastet. Dessutom saknas en presentation av de omständigheter som hängde samman med dessa avtal. Dessa uppgifter fick kommissionen tillgång till först genom sina egna undersökningar (se B.II.2.f och g). Därigenom är svaret från Deutsche Post oriktigt.

5) Skäl till att bevilja lånet

(167) I sin skrivelse av den 30 mars 1999 hävdade Deutsche Post att man hade beviljat trans-o-flex ett lån på [se punkt 85 och uppgifterna däri](179) miljoner mark. Skälet därtill var att ge trans-o-flex möjligheten att lösa befintliga åtaganden till en lägre ränta än de räntor som gäller på marknaden. Undersökningen visade emellertid att [se punkt 164 och uppgifterna däri](180) miljoner mark av denna krediet gällde att lösa Hanna 95:s åtaganden gentemot Haniel. Syftet med detta lån var att Haniel skulle kunna lösa ut de pantade aktierna i trans-o-flex. [se punkt 142 och uppgifterna däri](181) miljoner mark avsåg den löpande affärsverksamheten i trans-o-flex. Det främsta syftet med lånet var således inte, som Deutsche Post hävdar, att genom nya lågräntelån finansiera redan befintliga åtaganden. Således var svaret från Deutsche Post felaktigt.

6) Ändringar i personsammansättningen

(168) I sin skrivelse av den 1 mars 1999 förnekar Deutsche Post att ändringar i personsammansättningen i företagsledningen för trans-o-flex skulle ha skett på initiativ från Deutsche Post. Det svaret är oriktigt. Av protokollet från styrelsemötet i trans-o-flex av den 11 juli 1997, en dag efter transaktionen 1997, framgår det att P[...](182) som företrädare för Deutsche Post beretts plats i styrelse (som ordförande) och att E[...](183)s avgång blev den omedelbara följden därav. Huruvida spänningar fanns mellan E[...](184) och styrelsen redan innan Deutsche Post gick in i företaget, vilket hävdas av Deutsche Post, saknar betydelse i detta sammanhang, eftersom det inte var dessa som föranledde E[...](185) att avsäga sig sina uppdrag.

7) Tillsättningen av personer i organen inom trans-o-flex

(169) På kommissionens fråga om vilka ledamöterna i kontrollorganen inom trans-o-flex var, när de tillträdde respektive avgick från sina poster i organen, svarade Deutsche Post den 1 mars 1999 endast med att lägga fram förteckningar över styrelseledamöterna för 1995, 1996 och 1997. Först på uppmaning från kommissionens sida presenterade Deutsche Post den 30 mars 1999 en förteckning över alla företagsledningar och styrelser mellan den 1 januari 1985 och den 27 augusti 1998. Förteckningen är emellertid oriktig, eftersom den endast hänför sig till trans-o-flex AG, som ju upphörde att existera på grund av koncentrationen, och inte innehåller några upplysningar om vem som satt i motsvarande organ i trans-o-flex GmbH.

(170) De oriktiga svaren på kommissionens frågor kan heller inte gottgöras genom att Deutsche Post i sitt svar på meddelandet om invändningar meddelade att det inte skett några förändringar i dessa organ efter de angivna slutdatumen. Denna utsaga är dessutom oklar och tvetydig. Skulle den ha hänfört sig till trans-o-flex AG, kunde ingen förändring ske omedelbart efter det angivna slutdatumet, eftersom trans-o-flex AG till följd av koncentrationen upphörde att existera direkt efter slutdatumet. Skulle den ha hänfört sig till trans-o-flex GmbH, kunde den inte stämma, eftersom företaget visserligen har en styrelse men inte någon ledning i vanlig bemärkelse utan tre verkställande direktörer.

b) Uppsåt

(171) Undersökningsresultaten har visat att de relevanta uppgifterna för att uppfylla villkoren i artikel 14.1 c första alternativet i koncentrationsförordningen var kända av Deutsche Post. En väsentlig del av dessa upplysningar översändes till kommissionen från Deutsche Post som svar på en uppmaning från kommissionen. Därför visste Deutsche Post att de uppgifter som man lämnat var oriktiga. Med dessa oriktiga uppgifter arbetade Deutsche Post uppsåtligt vidare för att uppnå syftet att stödja sin uppfattning om kontrollförvärvet med hjälp av en oriktig framställning av fakta. Därav följer också att Deutsche Post i sin anmälan handlade i syfte att vilseleda i fråga om de oriktiga svaren på kommissionens begäran om upplysningar. Detta uppsåt innebär i varje fall ett brott enligt artikel 14.1 i koncentrationsförordningen. Därigenom har Deutsche Post handlat uppsåtligt enligt artikel 14.1 i koncentrationsförordningen.

c) Resultat

(172) Deutsche Post har alltså i sina skrivelser av den 1 mars 1999, 30 mars 1999, 6 april 1999 och 27 april 1999 som svar på begäran om upplysningar enligt artikel 11 i koncentrationsförordningen uppsåtligt lämnat oriktiga uppgifter i ärende IV/M.1447 - Deutsche Post/trans-o-flex, då företaget lämnade de uppgifter som närmare preciserats ovan (C.III.2).

D. BERÄKNING AV BÖTERNA

(173) Vid beräkningen av bötesbeloppet har kommissionen tagit hänsyn till följande aspekter:

I. Artikel 14.1 b

(174) Enligt artikel 14.1 b i koncentrationsförordningen kan kommissionen ålägga sådana personer som avses i artikel 3.1 b, företag eller företagssammanslutningar böter om lägst 1000 och högst 50000 euro, om de uppsåtligen eller av oaktsamhet lämnar oriktiga eller vilseledande uppgifter i en anmälan enligt artikel 4.

(175) Enligt artikel 14.3 skall kommissionen när bötesbeloppet fastställs ta hänsyn både till överträdelsens art och till hur allvarlig den är. I detta sammanhang skall kommissionen ta hänsyn till alla försvårande och förmildrande omständigheter.

(176) I det föreliggande brottet mot förordningen gäller det Deutsche Posts uppsåtliga förmedling av oriktiga och vilseledande uppgifter i företagets anmälan av den 4 februari 1999.

(177) En försvårande omständighet är att de oriktiga och vilseledande uppgifterna gäller kontrollförvärvet och därigenom kommissionens behörighet att undersöka den anmälda transaktionen. Vad gäller uppgifterna om kontrollförvärvet gäller det upplysningar som parterna enligt stycke 2.1 i CO-formuläret skall tillhandahålla. De skall göra det möjligt för kommissionen att bedöma den anmälda koncentrationen, särskilt huruvida en koncentration genomförs enligt artikel 3.1 i koncentrationsförordningen. En sådan bedömning är avgörande för att fastställa kommissionens behörighet att pröva ärendet. Kommissionen har ingen sådan behörighet om transaktionen inte uppfyller kriterierna för en koncentration enligt koncentrationsförordningen. Ett väsentligt kriterium i detta sammanhang är en ändring av kontrollförhållandena genom den anmälda transaktionen.

(178) Det är vidare en försvårande omständighet att de oriktiga och vilseledande uppgifterna, som beskrivet i samband med uppsåtet, syftade till att vilseleda kommissionen i fråga om kontrollförvärvet och därigenom om dess behörighet att undersöka den anmälda transaktionen.

(179) Det finns inga omständigheter som kan mildra böterna. Deutsche Post kan inte svära sig fri med att man försett kommissionen med större delen av de uppgifter som har underlättat för kommissionen att bevisa det aktuella brottet mot koncentrationsförordningen. Dessa uppgifter tillhandahölls först efter det att kommissionen ställt frågor som i flera fall besvarades först efter påminnelser. Dessutom överlämnades uppgifterna först vid en mycket sen tidpunkt i förfarandet.

II. Artikel 14.1 c första alternativet

(180) Enligt artikel 14.1 c i koncentrationsförordningen kan kommissionen ålägga sådana personer som avses i artikel 3.1 b, företag eller företagssammanslutningar böter om lägst 1000 och högst 50000 euro, om de