SV Europeiska unionens officiella tidning L 252/53

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2016/1628

av den 14 september 2016

om krav för utsläppsgränser vad gäller gas- och partikelformiga föroreningar samt typgodkännande av förbränningsmotorer för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg, om ändring av förordningarna (EU) nr 1024/2012 och (EU) nr 167/2013 samt om ändring och upphävande av direktiv 97/68/EG

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

(1) Den inre marknaden utgör ett område utan inre gränser där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital måste säkerställas. Därför fastställdes bestämmelser för att minska luftföroreningarna från motorer för installation i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/68/EG (3). Ansträngningarna för att utveckla och driva unionens inre marknad bör fortsätta.

(2) Den inre marknaden bör vara grundad på öppna, enkla och konsekventa regler som skapar rättssäkerhet och klarhet, vilket är till nytta för såväl företag som konsumenter.

(3) En ny regleringsmodell har införts vad gäller typgodkännande på unionsnivå av motorer, i syfte att förenkla och påskynda antagandet av lagstiftning på detta område. Modellen innebär att lagstiftaren fastställer grundläggande regler och principer och att kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter och genomförandeakter med närmare tekniska föreskrifter. Beträffande materiella krav bör det därför i denna förordning endast föreskrivas grundläggande bestämmelser om utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar och typgodkännande av förbränningsmotorer för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg, och kommissionen bör ges befogenhet att fastställa de tekniska specifikationerna i delegerade akter och genomförandeakter.

(4) Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 167/2013 (4) inrättades ett regelverk för godkännande och marknadskontroll av jordbruks- och skogsbruksfordon. Med hänsyn till likheterna mellan områdena och de goda erfarenheterna av tillämpningen av förordning (EU) nr 167/2013 bör flera av de rättigheter och skyldigheter som infördes genom den förordningen övervägas för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg. Det är dock nödvändigt att införa en separat uppsättning bestämmelser för att fullt ut ta hänsyn till de särskilda krav som gäller motorer för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg.

(5) I Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/42/EG (5) fastställs grundläggande hälso- och säkerhetskrav när det gäller konstruktion och tillverkning för att öka säkerheten för maskiner som släpps ut på marknaden. I det direktivet fastställs dock inga krav avseende utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från motorer för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg. Vissa särskilda skyldigheter för tillverkare av sådana mobila maskiner bör därför fastställas för att säkerställa att installationen av motorer i sådana maskiner görs på ett sätt som inte negativt påverkar motorns prestanda vad gäller utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar. Vissa skyldigheter avseende aspekter på utsläppsgränserna för gas- och partikelformiga föroreningar från motorer för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg är också nödvändiga för att säkerställa att utsläppsgränserna för motorer i denna förordning är effektiva.

(6) Denna förordning bör innehålla materiella krav på utsläppsgränser och förfaranden för EU-typgodkännande av motorer för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg. De relevanta kraven i denna förordning bygger i huvudsak på resultaten av den konsekvensbedömning av den 20 november 2013 som utfördes av kommissionen, i vilken de olika alternativen analyserades genom en förteckning över potentiella ekonomiska, miljömässiga, säkerhetsrelaterade, samhälleliga och hälsoeffektrelaterade fördelar och nackdelar. Både kvalitativa och kvantitativa aspekter ingick i den analysen.

(7) För att säkerställa den inre marknadens goda funktion bör det genom denna förordning införas harmoniserade bestämmelser för EU-typgodkännande av motorer för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg. Därför bör det fastställas nya utsläppsgränser, som bör tillämpas såväl på motorer för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg som på jordbruks- och skogsbruksmaskiner, som ska återspegla den tekniska utvecklingen och säkerställa att utsläppsgränserna är förenliga med unionens politik inom sektorn för transporter på väg. De nya utsläppsgränserna bör fastställas för att unionens mål för luftkvalitet ska kunna uppfyllas och för att minska utsläppen från mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg och från jordbruks- och skogsbruksfordon, så att den andel av utsläppen som kommer från de mobila maskinerna i fråga står i bättre proportion till utsläppen från vägfordon. Unionslagstiftningens räckvidd inom detta område bör följaktligen utvidgas för att förbättra harmoniseringen av marknaden på unionsnivå och på internationell nivå och minimera risken för snedvridning på marknaden och negativa hälsoeffekter.

(8) Utöver att utvidga unionslagstiftningen på marknadsharmoniseringsområdet och samtidigt minska risken för snedvridning av marknaden, syftar denna förordning till att förenkla den nuvarande rättsliga ramen, bland annat genom att det föreskrivs åtgärder för att förenkla de administrativa förfarandena, och till att förbättra de allmänna förutsättningarna för att säkerställa efterlevnaden av sådan lagstiftning, särskilt genom en förstärkning av reglerna för marknadskontroll.

(9) I kommissionens vitbok av den 28 mars 2011, Färdplan för ett gemensamt europeiskt transportområde – ett konkurrenskraftigt och resurseffektivt transportsystem, betonas den särskilda roll som transporter på järnväg och inre vattenvägar har när det gäller att uppnå klimatpolitiska mål. Med hänsyn till att framstegen med avseende på dessa transportslag kommer till korta vid jämförelse med framstegen inom andra sektorer i fråga om förbättring av luftkvalitet bör kommissionen och medlemsstaternas myndigheter inom sina respektive verksamhetsområden tillhandahålla olika sätt att stödja utsläppsteknisk innovation så att den fortsatta ökningen av omläggning av godstransporter till järnväg och inre vattenvägar även går hand i hand med en förbättring av luftkvaliteten i Europa.

(10) Kraven på motorer för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg bör följa de principer som fastställs i kommissionens meddelande Handlingsplan för en bättre och enklare lagstiftning av den 5 juni 2002.

(11) I det sjunde allmänna miljöhandlingsprogrammet för unionen, som antogs genom Europaparlamentets och rådets beslut nr 1386/2013/EU (6), framhålls att unionen enats om att nå en nivå på luftkvaliteten som inte innebär några signifikanta negativa effekter på, och risker för, människors hälsa och miljön. I unionslagstiftningen har det fastställts lämpliga utsläppsgränser för luftkvaliteten för skydd av människors hälsa, särskilt när det gäller känsliga individer, samt för nationella utsläppstak (7). Efter kommissionens meddelande av den 4 maj 2001, genom vilket programmet för ren luft i Europa inrättades, antog kommissionen den 21 september 2005 ytterligare ett meddelande, Tematisk strategi för luftförorening. En av slutsatserna i den tematiska strategin är att utsläppen från transportsektorn (luft-, sjö- och landtransport), hushållen och energi-, jordbruks- och industrisektorerna måste minskas ytterligare för att unionens mål för luftkvalitet ska kunna uppnås. I det sammanhanget bör uppgiften att minska utsläppen från motorer för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg utföras som ett led i en övergripande strategi. De nya utsläppsgränserna, som betecknas Steg V, är en av åtgärderna för att minska de nuvarande utsläppen under drift av luftföroreningar, som partikelformiga föroreningar och ozonbildande ämnen som kväveoxider (NOx) och kolväten.

(12) Den 12 juni 2012 ändrade Världshälsoorganisationen, genom Internationella centret för cancerforskning, klassificeringen av avgasutsläpp från dieselmotorer till cancerframkallande för människor (grupp 1) på grundval av tillräckliga belägg för att exponering är associerad med en ökad risk för lungcancer.

(13) För att kunna förbättra luftkvaliteten i unionen och för att unionen ska kunna uppnå sina mål vad gäller skydd av luften på ett hållbart sätt fram till 2020 och därefter krävs fortsatta ansträngningar för att minska utsläppen från olika typer av motorer. Tillverkarna bör därför i förväg ges tydliga och utförliga besked om framtida utsläppsgränser och få en lämplig tidsram för efterlevande av dessa gränser och för utveckling av nödvändig ny teknik.

(14) När utsläppsgränserna fastställs är det viktigt att beakta konsekvenserna för marknadernas och tillverkarnas konkurrenskraft, de direkta och indirekta kostnader som uppstår för företagen samt de vinster som genereras genom främjad innovation, förbättrad luftkvalitet, lägre hälso- och sjukvårdskostnader och ökad förväntad livslängd.

(15) Att minska utsläppen från motorer på ett hållbart sätt kräver en fortlöpande ökning av det direkta samarbetet mellan tillverkare och företag med anknytning till dem, å ena sidan, och väletablerade vetenskapliga forskningsinstitutioner, å andra sidan. Sådant samarbete spelar en betydande roll i utvecklingen av nya produkter och tekniker som bidrar positivt till förbättringen av luftkvaliteten.

(16) Utsläpp från motorer för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg står för en väsentlig del av de utsläpp av vissa skadliga luftföroreningar som orsakas av människan. Motorer som står för en avsevärd andel av luftföroreningarna genom NOx och partikelformiga ämnen bör omfattas av de nya utsläppsgränserna.

(17) För att säkerställa ett så gott skydd som möjligt för arbetstagare i närheten av maskiner och för att hålla den kumulativa exponeringen av personer som arbetar i närheten av flera olika mobila maskiner och typer av utrustning så låg som möjligt bör teknik som för närvarande finns tillgänglig användas för att minska utsläppen.

(18) Kommissionen bör följa utvecklingen när det gäller utsläpp som hittills inte omfattas av lagstiftning och som uppkommer till följd av ökande användning av nya bränsleblandningar, motortekniker och utsläppsbegränsande system. Vid behov bör kommissionen lägga fram ett förslag för Europaparlamentet och rådet i syfte att reglera sådana utsläpp.

(19) Det är nödvändigt att främja införande av alternativbränslemotorer, som kan ha låga utsläpp av NOx och partikelformiga föroreningar. Gränsvärdena för utsläppen av totala kolväten bör därför anpassas så att hänsyn tas till utsläppen av icke-metankolväten och metan.

(20) Denna förordning påverkar inte medlemsstaternas rätt att i överensstämmelse med fördragen fastställa krav som de anser vara nödvändiga för att säkerställa att allmänheten och arbetstagare är skyddade vid användning av mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg som avses i detta direktiv, under förutsättning att kraven inte påverkar utsläppandet på marknaden av motorer för sådana maskiner.

(21) För att säkerställa att utsläppen av ultrafina partikelformiga föroreningar (med en storlek på högst 0,1 μm) regleras bör kommissionen ges befogenhet att införa en metod vad gäller utsläpp av partikelformiga föroreningar som grundar sig på antal partiklar, som ett komplement till den nuvarande metoden som grundar sig på massa. Den antalsbaserade metoden bör bygga på resultaten från det program för partikelmätning som genomförs inom ramen för FN:s ekonomiska kommission för Europa (Unece) och bör vara förenlig med de befintliga ambitiösa miljömålen.

(22) För att uppnå dessa miljömål är det lämpligt att de gränsvärden för partikelantal som fastställs i denna förordning troligen kommer att avspegla de högsta prestandanivåer som för närvarande kan uppnås med partikelfilter genom användning av bästa tillgängliga teknik.

(23) Med tanke på de långa livslängderna för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg är det lämpligt att överväga att anpassa de motorer som redan används. Sådan anpassning bör i synnerhet användas i tätbefolkade stadsområden som ett sätt att hjälpa medlemsstater att uppfylla unionens lagstiftning om luftkvalitet. För att säkerställa en jämförbar och ambitiös grad av anpassning bör medlemsstaterna beakta principerna i Uneces föreskrift nr 132.

(24) Där så är lämpligt bör man försöka finna synergier mellan minskningen av utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från motorer för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg och de utsläppsgränsvärden som tillämpas för tunga fordon, om den teknik som används i båda fallen är sammanlänkad. En sådan åtgärd skulle kunna öka stordriftsfördelarna och förbättra luftkvaliteten.

(25) Kommissionen bör anta globalt harmoniserade provcykler i de provningsförfaranden som utgör grunden för lagstiftningen om EU-typgodkännande med avseende på utsläpp. Dessutom bör man överväga att använda bärbara system för utsläppsmätning för att övervaka de faktiska utsläppen under drift.

(26) För att ta itu med de faktiska utsläppen under drift och för att förbereda förfarandet för kontroll av överensstämmelse av motorer i drift bör provningsmetoder för att övervaka efterlevnaden av kraven på utsläppsprestanda baserade på användning av ombordsystem för utsläppsmätning införas inom en lämplig tidsram.

(27) Ett väl fungerande efterbehandlingssystem av avgaser, särskilt i fråga om NOx, är avgörande för att fastställda gränsvärden för utsläpp av föroreningar ska kunna iakttas. Åtgärder bör i detta sammanhang införas i syfte att säkerställa att system för efterbehandling av avgaser där ett förbrukningsbart eller icke återvinningsbart reagens används fungerar korrekt.

(28) Bärbara brandbekämpningspumpar är nödvändiga i vissa nödsituationer där vatten via vattenledningar inte är tillgängligt. Installationen av system för efterbehandling av avgaser i motorer för sådana maskiner skulle emellertid öka deras vikt och drifttemperaturer i sådan utsträckning att det skulle bli farligt för operatören och omöjligt att bära dem i handen. Bärbara brandbekämpningspumpar bör således inte omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning.

(29) Modifikationer av motorer, såsom inaktivering av deras system för efterbehandling av avgaser eller ökning av deras effekt, kan få allvarliga konsekvenser för motorns utsläppsresultat och beständighet. Juridiska personer som utför sådana modifikationer bör därför ha ansvaret för att säkerställa att de tillämpliga utsläppsgränserna iakttas.

(30) Motorer som omfattas av och är förenliga med de nya bestämmelserna om utsläppsgränser och förfaranden för EU-typgodkännande i denna förordning bör få släppas ut på marknaden i medlemsstaterna. Sådana motorer bör inte omfattas av några andra nationella utsläppskrav vad avser deras utsläppande på marknaden. Detta bör inte påverka medlemsstaternas rätt att främja eller begränsa användning av motorer som redan har släppts ut på marknaden, under förutsättning att de kriterier som tillämpas inte är diskriminerande och är objektivt motiverade. Medlemsstater som beviljar EU-typgodkännanden bör vidta kontrollåtgärder för att säkerställa att motorer som producerats inom ramen för förfaranden för EU-typgodkännande kan identifieras.

(31) Motorer avsedda för export och för användning av försvarsmakten bör inte omfattas av de utsläppsgränser som fastställs i denna förordning. Dock bör märkning i vissa fall krävas för att sådana motorer ska kunna särskiljas från motorer som omfattas av utsläppsgränserna.

(32) För att beakta begränsningar av logistiska skäl och möjliggöra ett just-in-time-produktionsflöde samt undvika onödiga kostnader och administrativ börda bör en tillverkare, med samtycke från tillverkaren av originalutrustning (nedan kallad utrustningstillverkaren), få leverera en motor separat från dess system för efterbehandling av avgaser.

(33) Vissa mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg används under extrema villkor som medför risk för liv eller hälsa, eller omfattas av mycket hårda tekniska krav. Mot bakgrund av dessa särskilda omständigheter samt det relativt låga antal motorer för sådana mobila maskiner bör särskilda undantag från kraven i denna förordning avseende utsläppsgränser införas för motorer som ska användas i potentiellt explosiva atmosfärer och i fordon som sjösätter livbåtar.

(34) För att möjliggöra tillverkares fältprovningsverksamhet, som utgör en naturlig del av motorutvecklingsprocessen, bör det vara tillåtet att tillfälligt släppa ut motorer som inte har EU-typgodkänts i det skedet på marknaden. Undantag som möjliggör tillfälligt utsläppande på marknaden av motorer för fältprovning av prototyper bör också vara tillåtna.

(35) För att ta hänsyn till långsiktiga projekt inom järnvägssektorn som kräver omfattande investeringar bör ett undantag införas, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/57/EG (8), för motorer som ingår i projekt som inleddes före denna förordnings tillämpningsdatum och som är långt framskridna.

(36) Det är viktigt att inte hindra teknisk innovation som rör utsläppsprestanda för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg genom krav som för närvarande inte uppställs i befintliga administrativa förfaranden för typgodkännande. Det är därför nödvändigt att föreskriva vissa undantag och bestämmelser för motorer som innehåller ny teknik eller bygger på nya principer.

(37) Utrustningstillverkare som tillverkar ett begränsat antal enheter per år står inför svåra utmaningar när de ska omkonstruera sina maskiner inom den normala övergångsperioden. Dessa tillverkare är vanligtvis små och medelstora företag som har begränsad ingenjörskapacitet och ofta skaffar sig information om motorer enligt framtida steg senare än andra utrustningstillverkare. Detta är särskilt fallet för tillverkare av jordbruksmaskiner som producerar ett begränsat antal enheter per år och som skulle ställas inför en stor strukturell utmaning när de övergår till utsläppsgränser enligt Steg V. Det är därför nödvändigt att föreskriva särskilda regler för sådana fall.

(38) Det bör vara tillåtet att släppa ut motorer avsedda att ersätta motorer som redan är installerade i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg på marknaden när dessa uppfyller mindre stränga utsläppskrav än de som anges i denna förordning, i syfte att göra det möjligt för tillverkare att uppfylla sina garantiskyldigheter och säkerställa tillräcklig tillgång till sådana motorer på marknaden.

(39) Enligt aktuella uppskattningar kommer ett antal lokomotiv för bredspår behöva ersättas mellan 2016 och 2025. Lokomotiv med högeffektsmotorer som är lämpliga för 1 520 mm:s-järnvägsnätet är inte tillgängliga på unionsmarknaden. Speciallösningar skulle öka kostnaden för de nya lokomotiven betydligt och avskräcka järnvägsoperatörer från att förnya sina lokomotivparker. Under förfarandena för EU-typgodkännande bör 1 520 mm:s-järnvägsnätets tekniska och ekonomiska begränsningar beaktas. För att underlätta och snabba på miljöanpassningen av järnvägssektorn i berörda medlemsstater och främja användningen av den bästa teknik som för närvarande är tillgänglig på marknaden, bör ett tillfälligt undantag från vissa krav beviljas för dessa lokomotiv på järnvägsnätet. Ett sådant undantag skulle kunna möjliggöra en minskning av järnvägstrafikens miljöpåverkan.

(40) Bomullsproduktion inom unionen är begränsad till ett mycket litet antal medlemsstater. På grund av de höga kostnaderna för nya maskiner för bomullsskörd och för att undvika att lägga ytterligare en ekonomisk börda på sektorn för bomullsproduktion, vilket skulle utgöra ett utökat hot mot dess ekonomiska bärkraft, bör operatörer beviljas tillgång till ett brett urval av begagnade maskiner för bomullsskörd. Därför bör medlemsstater ha möjlighet att under en begränsad tidsperiod tillämpa nationell rätt på motorer som installerats i sådana maskiner.

(41) När det gäller marknadskontroll bör det i denna förordning fastställas skyldigheter för nationella myndigheter som är mer specifika än motsvarande skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 (9).

(42) För att säkerställa att förfarandet för kontroll av produktionsöverensstämmelse, som är en av hörnstenarna i EU:s system för typgodkännande, har genomförts korrekt och fungerar korrekt, bör tillverkare kontrolleras regelbundet av den utsedda behöriga myndigheten eller av en teknisk tjänst med lämpliga kvalifikationer som utses för detta ändamål.

(43) Unionen är avtalspart i Unece-överenskommelsen om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon, utrustning och delar som kan monteras och/eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännande utfärdade på grundval av dessa föreskrifter (Reviderad överenskommelse av år 1958). Följaktligen bör godkännanden som beviljats enligt Uneces föreskrifter och ändringar av dem som unionen har röstat för eller som unionen har anslutit sig till med tillämpning av rådets beslut 97/836/EG (10) erkännas som likvärdiga med de EU-typgodkännanden som beviljas enligt denna förordning. För att säkerställa samstämmighet och överensstämmelse mellan unionslagstiftning och Unece-lagstiftning bör kommissionen följaktligen ges befogenhet att anta delegerade akter för att fastställa vilka av Uneces föreskrifter som ska tillämpas på EU-typgodkännanden.

(44) För att komplettera denna förordning med närmare tekniska bestämmelser bör kommissionen ges befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt i fråga om övervakning av utsläppsprestanda vid drift, tekniska provnings- och mätförfaranden, produktionsöverensstämmelse, separat leverans av system för efterbehandling av motoravgaser, motorer för fältprovning, motorer för användning i explosiv atmosfär, likvärdighet hos EU-typgodkännanden för motorer, information för utrustningstillverkare och slutanvändare, samt krav på och bedömning av tekniska tjänster. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (11). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelserna av delegerade akter bör Europaparlamentet och rådet få alla dokument samtidigt som medlemsstaternas experter och deras experter ska systematiskt ges tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelser av delegerade akter.

(45) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (12).

(46) Medlemsstaterna bör föreskriva sanktioner för överträdelser av denna förordning och säkerställa att dessa sanktioner tillämpas. Sanktionerna bör vara effektiva, proportionella och avskräckande.

(47) För att ta hänsyn till den pågående tekniska utvecklingen och de senaste rönen inom forskning och innovation bör möjligheterna till ytterligare utsläppsminskningar hos motorer som är installerade i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg identifieras. Dessa bedömningar bör inriktas på de motorkategorier som för första gången omfattas av denna förordnings tillämpningsområde och på dem vars utsläppsgränsvärden förblir oförändrade enligt denna förordning.

(48) De särskilda gränsvärden, provningsförfaranden och krav i fråga om utsläpp av föroreningar som anges i denna förordning bör också tillämpas på motorer för jordbruks- och skogsbrukstraktorer som omfattas av förordning (EU) nr 167/2013. Med hänsyn till den kombinerade effekten av senareläggandet i Steg IV för jordbrukstraktorer i kategorierna T2, T4.1 och C2 och tillämpningsdatumen i Steg V, skulle Steg IV, vad gäller effektintervallet 56–130 kW, ha mycket kort varaktighet. För att undvika ineffektivitet och en onödig börda bör det obligatoriska datumet för EU-typgodkännandet i Steg IV skjutas upp med ett år och flexibiliteten utökas i lämplig omfattning. Dessutom bör de övergångsklausuler som fastställs i denna förordning avseende tillämpningskraven i Steg V också tillämpas på motorer i Steg III B. Förordning (EU) nr 167/2013 och kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/96 (13) bör därför ändras i enlighet med detta.

(49) För att skapa klarhet, förutsebarhet och överskådlighet och för förenklings skull, samt för att minska bördan för tillverkarna av motorer och mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg, bör denna förordning endast innehålla ett begränsat antal genomförandestadier för införandet av nya utsläppsnivåer och förfaranden för EU-typgodkännande. Kraven måste fastställas i god tid för att tillverkarna ska hinna utveckla, prova och genomföra tekniska lösningar för motorer som serietillverkas och för att tillverkare och godkännandemyndigheter ska hinna införa de administrativa system som krävs.

(50) Direktiv 97/68/EG har ändrats väsentligt flera gånger. För att skapa klarhet, förutsebarhet, överskådlighet och för förenklings skull bör det direktivet upphävas och ersättas med en förordning och ett begränsat antal delegerade akter och genomförandeakter. Antagandet av en förordning säkerställer att dess bestämmelser blir direkt tillämpliga, särskilt på tillverkare, godkännandemyndigheter och tekniska tjänster, och att de kan ändras mycket snabbare och effektivare och följa den tekniska utvecklingen bättre.

(51) Direktiv 97/68/EG bör därför upphöra att gälla med verkan från och med ett datum som ger industrin tillräckligt med tid för att anpassa sig till denna förordning och till de tekniska specifikationer och administrativa bestämmelser som fastställs i de delegerade akter och genomförandeakter som antas enligt denna förordning.

(52) Direktiv 97/68/EG föreskriver inte något undantag för motorer för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg och som ska användas i potentiellt explosiva atmosfärer. För att ta hänsyn till de stränga tekniska krav som är nödvändiga för den operativa säkerheten för sådana motorer, bör direktiv 97/68/EG ändras för att möjliggöra tillämpning av undantag för sådana motorer tills det direktivet upphör att gälla.

(53) Utbytet av uppgifter och information om EU-typgodkännanden behöver förbättras så att denna förordning kan tillämpas snabbt och effektivt. Därför bör de nationella myndigheterna åläggas att effektivt samarbeta med varandra och med kommissionen och utbyta uppgifter och information rörande EU-typgodkännanden genom informationssystemet för den inre marknaden (nedan kallat IMI) som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1024/2012 (14). För att förenkla genomförandet av denna förordning bör en IMI-modul som är särskilt anpassad för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg upprättas. Det bör också vara möjligt för tillverkare och tekniska tjänster att använda IMI för utbyte av uppgifter och information om motorer för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg.

(54) Eftersom målen för denna förordning, nämligen att fastställa harmoniserade bestämmelser om administrativa och tekniska krav för utsläppsgränser och förfaranden för EU-typgodkännande av motorer för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av deras omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER

Artikel 1

Syfte

1. I denna förordning fastställs, med avseende på alla de motorer som avses i artikel 2.1, utsläppsgränser för gas- och partikelformiga föroreningar samt administrativa och tekniska krav i samband med EU-typgodkännande.

I denna förordning fastställs också vissa skyldigheter vad gäller mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg i vilka en motor som avses i artikel 2.1 håller på att installeras eller har installerats, vad gäller utsläppsgränserna för gas- och partikelformiga föroreningar från sådana motorer.

2. I denna förordning fastställs också kraven för marknadskontroll av motorer som avses i artikel 2.1 vilka är installerade i eller är avsedda att installeras i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg och vilka omfattas av krav på EU-typgodkännande.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1. Denna förordning är tillämplig på alla motorer som omfattas av de kategorier som anges i artikel 4.1 som är installerade i eller avsedda att installeras i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg och, såvitt avser utsläppsgränserna för gas- och partikelformiga föroreningar från sådana motorer, på sådana mobila maskiner.

2. Denna förordning är inte tillämplig på motorer för

a) framdrivning av fordon enligt artikel 2.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG (15),

b) framdrivning av jordbruks- och skogsbrukstraktorer enligt definitionen i artikel 3.8 i förordning (EU) nr 167/2013,

c) framdrivning av fordon enligt artikel 2.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 168/2013 (16),

d) stationära maskiner,

e) havsgående fartyg som måste ha ett giltigt sjöfarts- eller säkerhetsintyg,

f) farkoster enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2016/1629 (17) som inte omfattas av dess tillämpningsområde,

g) framdrivning av, eller som fungerar som hjälpmotorer till, fartyg i inlandssjöfart med en nettoeffekt på mindre än 19 kW,

h) vattenfarkoster enligt definitionen i artikel 3.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/53/EU (18),

i) luftfartyg enligt definitionen i artikel 2 a i kommissionens förordning (EU) nr 1321/2014 (19),

j) fritidsfordon, med undantag för snöskotrar, terränghjulingar och terrängvagnar,

k) fordon och maskiner som uteslutande används eller är avsedda att uteslutande användas i tävlingar,

l) sådana bärbara brandbekämpningspumpar som definieras i, och omfattas av, Europastandarden om bärbara brandbekämpningspumpar (20),

m) modeller i minskad skala eller kopior i minskad skala av fordon eller maskiner som tillverkas i mindre skala än originalet för att användas för fritidsändamål och som har en nettoeffekt på mindre än 19 kW.

Artikel 3

Definitioner

I denna förordning avses med

1. mobil maskin som inte är avsedd att användas för transporter på väg : en mobil maskin, en transportabel utrustning eller ett fordon med eller utan karosseri eller hjul som inte är avsedd att användas för transporter på väg av personer eller gods; begreppet omfattar även maskiner som är installerade på chassit på fordon som är avsedda att användas för transporter på väg av personer eller gods,

2. EU-typgodkännande : förfarande genom vilket en godkännandemyndighet intygar att en motortyp eller motorfamilj uppfyller de tillämpliga administrativa bestämmelserna och tekniska kraven i denna förordning,

3. gasformiga föroreningar : följande föroreningar i gasform som avges från en motor: koloxid (CO), totala kolväten (HC) och kväveoxider (NOx); med NOx avses härmed kväveoxid (NO) och kvävedioxid (NO2), uttryckt i NO2-ekvivalenter,

4. partikelformiga ämnen eller PM : massan av det material i gasen som avges från en motor som samlats på ett specificerat filter efter det att gasen har spätts ut med ren filtrerad luft, så att temperaturen inte överstiger 325 K (52 °C),

5. partikelantal eller PN : antalet fasta partiklar som avges från en motor med en diameter på mer än 23 nm,

6. partikelformiga föroreningar : ämnen som avges från en motor och mäts som PM eller PN,

7. förbränningsmotor eller motor : en annan energiomvandlare än en gasturbin som konstruerats för att omvandla kemisk energi (input) till mekanisk energi (output) med en inre förbränningsprocess; den inkluderar, om sådana installerats, det utsläppsbegränsande systemet och kommunikationsgränssnittet (hårdvara och meddelanden) mellan motorns elektroniska styrenhet(er) och andra eventuella styrenheter för drivlina eller mobil maskin som krävs för att följa kapitlen II och III,

8. motortyp : en grupp motorer som inte skiljer sig åt med avseende på väsentliga motoregenskaper,

9. motorfamilj : en tillverkares gruppering av motortyper vilka genom sin konstruktion har likartade egenskaper vad gäller avgasutsläpp och som iakttar gällande utsläppsgränsvärden,

10. huvudmotor : motortyp utvald ur en motorfamilj enligt sådana kriterier att dess utsläppsegenskaper blir representativa för hela motorfamiljen,

11. utbytesmotor : en motor som

a) uteslutande används i syfte att ersätta en motor som redan har släppts ut på marknaden och som är installerad i en mobil maskin som inte är avsedd att användas för transporter på väg, och

b) uppfyller ett utsläppssteg som är lägre än det som är tillämpligt den dag då motorn byts ut,

12. motor i drift : en motor som drivs i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg, under normalt driftsmönster, normala förhållanden och normal nyttolast, och som används för att utföra de provningar för övervakning av utsläpp som avses i artikel 19,

13. motor med kompressionständning : motor som fungerar enligt kompressionständningsprincipen,

14. motor med gnisttändning : motor som fungerar enligt gnisttändningsprincipen,

15. handhållen motor med gnisttändning : motor med gnisttändning som har en referenseffekt på mindre än 19 kW och som används i utrustning som uppfyller minst ett av följande villkor:

a) Den bärs av operatören under hela det arbete som utrustningen är avsedd för.

b) Den kan manövreras i flera olika positioner, till exempel upp och ned eller sidledes, för att det arbete som utrustningen är avsedd för ska kunna genomföras.

c) Dess torrvikt, inklusive motorn, understiger 20 kg och den uppfyller minst ett av följande villkor: i) Operatören stödjer utrustningen fysiskt eller, alternativt, bär den under hela det arbete som utrustningen är avsedd för. ii) Operatören stödjer utrustningen fysiskt eller styr dess riktning under hela det arbete som utrustningen är avsedd för. iii) Motorn används i en generator eller en pump.

16. flytande bränsle : ett bränsle som är flytande under normala omgivande förhållanden (298 K, totalt omgivande tryck 101,3 kPa),

17. gasformigt bränsle : ett bränsle som är helt gasformigt under normala omgivande förhållanden (298 K, totalt omgivande tryck 101,3 kPa),

18. dubbelbränslemotor : en motor som har konstruerats för att drivas med ett flytande bränsle och ett gasformigt bränsle samtidigt, där båda bränslena doseras separat och den mängd som används av det ena bränslet i förhållande till den mängd som används av det andra kan variera beroende på drift,

19. enbränslemotor : en motor som inte är en dubbelbränslemotor,

20. GER (gasenergikvot) : i fråga om dubbelbränslemotorer, kvoten mellan det gasformiga bränslets energiinnehåll och energiinnehållet i båda bränslena; i fråga om enbränslemotorer definieras GER som antingen 1 eller 0 beroende på bränsletyp,

21. motor med konstant varvtal : en motor vars EU-typgodkännande är begränsat till drift med konstant varvtal, varvid utesluts motorer vars reglerfunktion för konstant varvtal har tagits bort eller stängts av; den får ha ett tomgångsvarvtal som kan användas vid start eller avstängning och den får vara utrustad med en regulator som kan ställas in på ett annat varvtal när motorn inte är i drift,

22. motor med varierande varvtal : en motor som inte är en motor med konstant varvtal,

23. drift med konstant varvtal : motordrift med en regulator som automatiskt reglerar motorns varvtal för konstant varvtal, även vid ändrad belastning,

24. hjälpmotor : en motor som är installerad eller avsedd att installeras i en mobil maskin som inte är avsedd att användas för transporter på väg och som inte direkt eller indirekt ger framdrivning,

25. nettoeffekt : den motoreffekt i kW som erhålls i provbänk vid vevaxelns ände eller motsvarande, mätt i enlighet med den metod för mätning av effekten hos förbränningsmotorer som anges i Uneces föreskrift nr 120 vid användning av ett sådant referensbränsle eller en sådan bränslekombination som anges i artikel 25.2,

26. referenseffekt : den nettoeffekt som används för att fastställa de tillämpliga utsläppsgränsvärdena för motorn,

27. nominell nettoeffekt : motorns nettoeffekt i kW vid nominellt varvtal enligt uppgift från tillverkaren av en motor,

28. maximal nettoeffekt : det högsta värdet för nettoeffekten för den nominella effektkurvan vid full belastning för motortypen,

29. nominellt varvtal : det högsta varvtal vid full belastning som en motors regulator tillåter enligt tillverkarens konstruktion eller, om ingen regulator finns, det varvtal vid vilket motorn ger maximal nettoeffekt enligt uppgift från tillverkaren,

30. tillverkningsdatum för motorn : det datum, uttryckt som månad och år, när motorn går igenom den sista kontrollen efter det att den lämnat produktionsbanan och är klar att levereras eller att ställas i lager,

31. övergångsperiod : de första 24 månaderna som följer på de datum för utsläppande på marknaden av motorer enligt Steg V som anges i bilaga III,

32. övergångsmotor : en motor vars motorproduktionsdatum är tidigare än det datum för utsläppande på marknaden av motorer enligt Steg V som anges i bilaga III och som

a) iakttar de senast tillämpliga utsläppsgränser som anges i den relevanta lagstiftning som var tillämplig den 5 oktober 2016, eller

b) faller inom ett effektområde eller används i, eller är avsedd att användas i, en anordning som inte var föremål för utsläppsgränser och typgodkännande på unionsnivå den 5 oktober 2016,

33. produktionsdatum för mobil maskin som inte är avsedd att användas för transporter på väg : den månad och det år som anges i maskinens obligatoriska märkning eller, om obligatorisk märkning saknas, den månad och det år då maskinen går igenom den sista kontrollen efter det att den lämnat produktionsbanan,

34. fartyg i inlandssjöfart : en farkost som omfattas av direktiv (EU) 2016/1629,

35. generatoraggregat : en oberoende mobil maskin som inte är avsedd att användas för transporter på väg, vilken inte är en del av en drivlina och vilken i första hand är avsedd att producera el,

36. stationär maskin : en maskin som är avsedd att installeras permanent på en plats vid sin första användning och som inte är avsedd att flyttas, på väg eller på annat sätt, utom under sändning från tillverkningsplatsen till platsen för den första installationen,

37. permanent installerad : det att motorn är fäst med bultar eller på annat sätt effektivt fixerad mot ett fundament eller annan begränsning i syfte att den inte ska kunna avlägsnas utan verktyg eller utrustning, för drift på en enda plats i en byggnad, struktur, anläggning eller installation,

38. snöskoter : en motoriserad maskin som är avsedd att användas i körning i terräng, främst på snö, och som drivs med band som är i kontakt med snö, styrs genom en med eller medar som är i kontakt med snö och har en högsta vikt i olastat och körklart skick på 454 kg (inbegripet standardutrustning, kylmedel, smörjmedel, bränsle och verktyg, men exklusive valfria tillbehör och föraren),

39. terränghjuling : ett motoriserat motordrivet fordon som främst är avsett för körning på obelagda ytor på minst fyra hjul med lågtrycksdäck och som är försett med ett säte avsett för enbart en förare att sitta gränsle över, eller ett säte konstruerat för föraren att sitta gränsle över samt ett säte för högst en passagerare, samt styrstång,

40. terrängvagn : ett motoriserat, förarstyrt, oledat fordon som främst är avsett för körning på obelagda ytor på minst fyra hjul, med en högsta vikt i olastat och körklart skick på 300 kg (inbegripet standardutrustning, kylmedel, smörjmedel, bränsle och verktyg, men exklusive valfria tillbehör och föraren) och en högsta konstruktiva hastighet på 25 km/tim eller mer; en terrängvagn är också konstruerad för att transportera personer och/eller gods och/eller dra och skjuta utrustning samt styrs med en annan styranordning än en styrstång, är utformad för fritids- eller yrkesändamål och bär högst sex personer inbegripet föraren, som sitter bredvid varandra på ett eller flera säten som man inte sitter gränsle över,

41. järnvägsfordon : en mobil maskin som inte är avsedd att användas för transporter på väg och som uteslutande används på järnvägsspår,

42. lokomotiv : ett järnvägsfordon som är konstruerat för att direkt genom egna hjul eller indirekt genom hjulen på andra järnvägsfordon tillhandahålla drivkraft för sin framdrivning och för framdrivning av andra järnvägsfordon som är konstruerade för att transportera gods, passagerare och annan utrustning, men som i sig inte är konstruerat eller avsett att transportera gods eller passagerare, utöver dess förare,

43. motorvagn : ett järnvägsfordon som är konstruerat för att direkt genom egna hjul eller indirekt genom hjulen på andra järnvägsfordon tillhandahålla drivkraft för sin framdrivning och som är särskilt konstruerat för att transportera gods eller passagerare, eller både gods och passagerare, och som inte är ett lokomotiv,

44. järnvägsfordon för underhåll och stöd : ett järnvägsfordon som varken är en motorvagn eller ett lokomotiv och som kan men inte måste vara ett järnvägsfordon som är särskilt konstruerat för att utföra underhåll eller byggnadsarbete eller lyft i anslutning till spåret eller annan järnvägsinfrastruktur,

45. mobilkran : en bomkran med egen kraftkälla som kan förflytta sig på väg eller i terräng eller båda delarna, och som hålls stabil genom tyngdkraften och är försedd med däck, larvfötter eller andra rörliga anordningar för att kunna manövreras,

46. snöslunga : en maskin med egen kraftkälla som uteslutande är konstruerad för att röja snö från belagt underlag genom att samla in en kvantitet snö och slunga ut den kraftfullt genom ett utkast,

47. tillhandahållande på marknaden : leverans av en motor eller en mobil maskin som inte är avsedd att användas för transporter på väg för distribution eller användning på unionsmarknaden i samband med kommersiell verksamhet, mot betalning eller kostnadsfritt,

48. utsläppande på marknaden : det första tillhandahållandet på unionsmarknaden av en motor eller en mobil maskin som inte är avsedd att användas för transporter på väg,

49. tillverkare : en fysisk eller juridisk person som är ansvarig inför godkännandemyndigheten för alla aspekter av förfarandet för EU-typgodkännande eller tillstånd för motorn, och för att säkerställa motorproduktionens överensstämmelse, och som också är ansvarig för marknadskontrollsfrågor som rör de motorer som produceras, oavsett om tillverkaren är direkt involverad i alla led av konstruktionen och tillverkningen av den motor som förfarandet för EU-typgodkännande avser eller ej,

50. tillverkarens ombud eller ombud : en fysisk eller juridisk person som är etablerad i unionen och som tillverkaren vederbörligen utser genom skriftlig fullmakt att företräda tillverkaren i frågor som berör godkännandemyndigheten eller marknadskontrollmyndigheten och att agera för tillverkarens räkning i frågor som omfattas av denna förordning,

51. importör : en fysisk eller juridisk person som är etablerad i unionen och som släpper ut en motor från ett tredjeland på marknaden, oavsett om motorn redan är installerad i en mobil maskin som inte är avsedd att användas för transporter på väg eller ej,

52. distributör : fysisk eller juridisk person i leveranskedjan, förutom tillverkaren eller importören, som tillhandahåller en motor på marknaden,

53. ekonomisk aktör : tillverkaren, tillverkarens ombud, importören eller distributören,

54. tillverkare av originalutrustning eller utrustningstillverkare : en fysisk eller juridisk person som tillverkar mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg,

55. godkännandemyndighet : den myndighet i en medlemsstat som inrättats eller utsetts av en medlemsstat, anmälts till kommissionen av medlemsstaten och har behörighet att

a) handlägga samtliga aspekter av EU-typgodkännandet av en motortyp eller en motorfamilj,

b) handlägga tillståndsförfarandet,

c) bevilja och, om så är lämpligt, återkalla eller avslå ansökan om EU-typgodkännande samt utfärda EU-typgodkännandeintyg,

d) fungera som kontaktpunkt för godkännandemyndigheterna i andra medlemsstater,

e) utse de tekniska tjänsterna, och

f) säkerställa att tillverkaren uppfyller sina skyldigheter när det gäller produktionsöverensstämmelse,

56. teknisk tjänst : en organisation eller ett organ som har utsetts av godkännandemyndigheten för att som provningslaboratorium utföra provningar eller för att som organ för bedömning av överensstämmelse utföra den inledande bedömningen och andra provningar eller inspektioner för godkännandemyndighetens räkning, eller myndigheten själv när den utövar dessa funktioner,

57. marknadskontroll : den verksamhet som bedrivs och de åtgärder som vidtas av nationella myndigheter för att säkerställa att motorer som tillhandahålls på marknaden uppfyller unionens relevanta harmoniseringslagstiftning,

58. marknadskontrollmyndighet : en myndighet i en medlemsstat som ansvarar för att utöva marknadskontroll på sitt territorium,

59. nationell myndighet : en nationell godkännandemyndighet eller annan myndighet som arbetar med och ansvarar för marknadskontroll, gränskontroll eller utsläppande på marknaden i en medlemsstat när det gäller motorer som ska installeras i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg eller mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg i vilka motorer är installerade,

60. slutanvändare : en annan fysisk eller juridisk person än tillverkaren, utrustningstillverkaren, importören eller distributören som är ansvarig för motorns drift när den är installerad i en mobil maskin som inte är avsedd att användas för transporter på väg,

61. strategi för begränsning av utsläpp : ett element eller en uppsättning konstruktionselement som integreras i den övergripande konstruktionen av en motor eller i en mobil maskin som inte är avsedd att användas för transporter på väg i vilken en motor är installerad, och som används för att begränsa utsläpp,

62. utsläppsbegränsande system : en anordning, ett system eller en komponent i konstruktionen som begränsar eller minskar utsläppen,

63. manipulationsstrategi : en strategi för begränsning av utsläpp som försämrar det utsläppsbegränsande systemets effektivitet vid miljö- eller driftsförhållanden som motsvarar förhållandena vid normal maskindrift eller utanför provningsförfarandena vid EU-typgodkännanden,

64. elektronisk styrenhet : en motors elektriska anordning som är en del av det utsläppsbegränsande systemet och som använder uppgifter från motorsensorer för att styra motorparametrarna,

65. avgasåterföring eller EGR : en teknisk anordning som ingår i det utsläppsbegränsande systemet och som minskar utsläppen genom att återföra avgaser som avgetts från förbränningskammaren eller förbränningskamrarna till motorn, där de blandas med inkommande luft före eller under förbränningen; användning av ventilinställningar för att i förbränningskammaren eller förbränningskamrarna öka mängden kvarvarande avgaser som blandas med inkommande luft före eller under förbränningen definieras däremot inte som avgasåterföring,

66. system för efterbehandling av avgaser : en katalysator, ett partikelfilter, ett de NOx-system, ett kombinerat system med de NOx-funktion och partikelfilter eller någon annan form av utsläppsbegränsande anordning, med undantag för avgasåterföring och turboladdare, som utgör en del av det utsläppsbegränsande systemet men som har monterats efter motorns avgasportar,

67. manipulering : varje inaktivering, justering eller ändring av det utsläppsbegränsande systemet, inbegripet programvara och andra logiska kontrollkomponenter i ett sådant system, som medför, avsiktligt eller oavsiktligt, att motorns utsläppsprestanda försämras,

68. provcykel : en serie provningspunkter, var och en med fastlagt varvtal och vridmoment, vilka motorn ska genomgå vid provning under stationära eller transienta driftsförhållanden,

69. stationär provcykel : en provcykel i vilken motorns varvtal och vridmoment hålls vid en begränsad uppsättning av nominellt konstanta värden; provning med stationära förhållanden utförs i provcykler med diskreta steg eller med ramper,

70. transient provcykel : en provcykel med en följd av normaliserade varvtals- och vridmomentvärden som varierar från sekund till sekund,

71. vevhus : de slutna utrymmen i eller utanför motorn som är kopplade till oljetråget med inre eller yttre rörledningar genom vilka gaser och ångor kan avges,

72. regenerering : ett förlopp under vilket utsläppsnivåerna ändras när kapaciteten för systemet för efterbehandling av avgaser återställs i konstruktionen och vilket kan klassificeras som kontinuerlig eller periodisk regenerering,

73. utsläppsbeständighetsperiod eller EDP : det antal timmar eller, i förekommande fall, det avstånd som används vid bestämning av försämringsfaktorer,

74. försämringsfaktorer : den uppsättning faktorer som visar förhållandet mellan utsläppen vid utsläppsbeständighetsperiodens början och slut,

75. virtuell provning : datorsimuleringar inbegripet beräkningar som görs för att visa en motors prestandanivå för att underlätta beslutsfattande utan att en fysisk motor måste användas.

Artikel 4

Motorkategorier

1. Vid tillämpningen av denna förordning ska följande motorkategorier, uppdelade i de underkategorier som anges i bilaga I, gälla:

1) kategori NRE :

a) motorer för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg vilka är avsedda och lämpade för att förflytta sig eller flyttas, på väg eller på annat sätt, och vilka inte är uteslutna enligt artikel 2.2 och inte ingår i någon annan av de kategorier som anges i leden 2–10 i denna punkt,

b) motorer som har en referenseffekt på mindre än 560 kW och som används i stället för motorer enligt Steg V i kategorierna IWP, IWA, RLL eller RLR.

2) kategori NRG : motorer som har en referenseffekt på mer än 560 kW och som uteslutande är avsedda att användas i generatoraggregat; andra motorer för generatoraggregat än sådana som har dessa egenskaper ingår i kategorierna NRE eller NRS, beroende på deras egenskaper.

3) kategori NRSh : handhållna motorer med gnisttändning som har en referenseffekt på mindre än 19 kW och som uteslutande är avsedda att användas i handhållna maskiner.

4) kategori NRS : motorer med gnisttändning som har en referenseffekt på mindre än 56 kW och som inte ingår i kategori NRSh.

5) kategori IWP :

a) motorer som uteslutande används för fartyg i inlandssjöfart, för direkt eller indirekt framdrivning, eller är avsedda för direkt eller indirekt framdrivning av sådana fartyg, med en referenseffekt på minst 19 kW,

b) motorer som används i stället för motorer i kategori IWA, förutsatt att de är förenliga med artikel 24.8.

6) kategori IWA : hjälpmotorer som uteslutande är avsedda att användas i fartyg i inlandssjöfart och som har en referenseffekt på minst 19 kW.

7) kategori RLL : motorer som uteslutande används i lokomotiv, för framdrivning av lokomotiv, eller som är avsedda för framdrivning av lokomotiv.

8) kategori RLR :

a) motorer som uteslutande används i motorvagnar, för framdrivning av motorvagnar, eller som är avsedda för framdrivning av motorvagnar,

b) motorer som används i stället för motorer enligt Steg V i kategori RLL.

9) kategori SMB : motorer med gnisttändning som uteslutande är avsedda att användas i snöskotrar; andra motorer för snöskotrar än motorer med gnisttändning ingår i kategori NRE.

10) kategori ATS : motorer med gnisttändning som uteslutande är avsedda att användas i terränghjulingar och terrängvagnar; andra motorer för terränghjulingar och terrängvagnar än motorer med gnisttändning ingår i kategori NRE.

2. En motor med varierande varvtal i en viss kategori får användas i stället för en motor med konstant varvtal i samma kategori.

Motorer med varierande varvtal i kategori IWP som används för drift med konstant varvtal måste dessutom följa artikel 24.7 eller 24.8, beroende på vad som är tillämpligt.

3. Motorer för järnvägsfordon för underhåll och stöd och hjälpmotorer för motorvagnar och lokomotiv ingår i kategorierna NRE eller NRS, beroende på deras egenskaper.

KAPITEL II

ALLMÄNNA SKYLDIGHETER

Artikel 5

Medlemsstaternas skyldigheter

1. Medlemsstaterna ska inrätta eller utse godkännandemyndigheter och marknadskontrollmyndigheter i enlighet med denna förordning.

2. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om att de har inrättat och utsett de godkännande- och marknadskontrollmyndigheter som avses i punkt 1 inklusive myndighetens namn, postadress och elektroniska adress, samt dess ansvarsområde. Kommissionen ska offentliggöra en förteckning och uppgifter om godkännandemyndigheterna på sin webbplats.

3. Medlemsstaterna får endast tillåta utsläppande på marknaden av

a) motorer som omfattas av ett giltigt EU-typgodkännande som har beviljats enligt denna förordning, oavsett om de redan är installerade i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg, och

b) mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg i vilka motorer som avses i led a är installerade.

4. Medlemsstaterna får inte förbjuda, begränsa eller hindra utsläppande på marknaden av

a) motorer, om det sker av skäl som hänför sig till aspekter av deras tillverkning eller funktion som omfattas av denna förordning om motorerna uppfyller förordningens krav,

b) mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg, om det sker av skäl som hänför sig till utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från motorer som installerats i sådana maskiner, om dessa motorer omfattas av denna förordning och uppfyller dess krav.

5. Medlemsstaterna ska organisera och genomföra marknadskontroll och kontroll av motorer på marknaden i enlighet med kapitel III i förordning (EG) nr 765/2008.

Artikel 6

Godkännandemyndigheternas skyldigheter

1. Godkännandemyndigheterna ska säkerställa att tillverkare som ansöker om EU-typgodkännande följer denna förordning.

2. Godkännandemyndigheterna får endast bevilja EU-typgodkännande av de motortyper eller motorfamiljer som uppfyller kraven i denna förordning.

3. Godkännandemyndigheterna ska, genom IMI, offentliggöra ett register över alla motortyper och motorfamiljer för vilka EU-typgodkännanden har beviljats, utökats eller återkallats eller för vilka en ansökan om EU-typgodkännande har avslagits.

Registret ska innehålla åtminstone följande uppgifter:

a) tillverkarens namn och adress och företagets namn, om dessa skiljer sig åt,

b) handelsnamn eller varumärken, beroende på vad som är lämpligt, som tillhör tillverkaren,

c) beteckningen för de motortyper som omfattas av EU-typgodkännandet av motortypen eller, i tillämpliga fall, EU-typgodkännandet av motorfamiljen,

d) motorkategori,

e) EU-typgodkännandets nummer inklusive nummer på eventuella utökningar,

f) dagen för beviljande, utökning, avslag på ansökan om eller återkallelse av EU-typgodkännandet, och

g) innehållet i avsnitten ”Allmänna uppgifter om motorn” och ”Slutliga utsläppsresultat” i den provningsrapport som avses i artikel 24.12.

Artikel 7

Marknadskontrollmyndigheternas skyldigheter

1. Marknadskontrollmyndigheterna ska, i lämplig omfattning och på grundval av en ändamålsenlig andel urval, göra dokumentkontroller samt, när så är lämpligt, fysiska kontroller och laboratoriekontroller av motorer. De ska då beakta etablerade riskbedömningsprinciper samt klagomål och annan relevant information.

2. Marknadskontrollmyndigheterna får kräva att de ekonomiska aktörerna ska tillhandahålla tillgänglig dokumentation och information som dessa myndigheter anser sig behöva för att utföra sin verksamhet.

Artikel 8

Tillverkarnas allmänna skyldigheter

1. Tillverkarna ska säkerställa att deras motorer, när de släpps ut på marknaden, är tillverkade och godkända enligt denna förordning.

2. Om tillverkare ändrar en motor som är föremål för ett EU-typgodkännande på ett sådant sätt att den därefter omfattas av en annan kategori eller underkategori, ska de ansvara för att säkerställa att motorn uppfyller kraven för den kategorin eller underkategorin.

Om en juridisk person ändrar en motor på ett sådant sätt att de utsläppsgränser som är tillämpliga på motorn enligt den kategori eller underkategori som den omfattas av inte längre följs, ska den personen betraktas som ansvarig för att säkerställa att dessa utsläppsgränser åter följs.

3. Tillverkarna ska inför godkännandemyndigheten vara ansvariga för samtliga aspekter av förfarandet för EU-typgodkännande och för att produktionsöverensstämmelse säkerställs, oavsett om de är direkt engagerade i samtliga etapper av tillverkningen av en motor eller ej.

4. Tillverkarna ska säkerställa att det finns förfaranden för att se till att serietillverkning fortsätter att överensstämma med den godkända typen och för övervakning av utsläpp från motorer i drift i enlighet med artikel 19.

Ändringar av en motortyps konstruktion eller egenskaper och ändringar i de krav som en motortyp enligt intyg överensstämmer med ska beaktas i enlighet med kapitel VI.

5. Förutom den obligatoriska märkning som avses i artikel 32 ska tillverkarna, på de motorer som de har tillverkat och släppt ut på marknaden, eller, om detta inte är möjligt, i ett dokument som åtföljer motorn, även ange sitt namn, sitt registrerade firmanamn eller registrerade varumärke och sin kontaktadress i unionen.

6. Tillverkarna ska på motiverad begäran tillhandahålla utrustningstillverkaren en dubblett av den obligatoriska märkning som avses i artikel 15.4.

7. Tillverkarna ska, så länge de har ansvar för en motor, säkerställa att lagrings- eller transportförhållandena inte äventyrar motorns överensstämmelse med detta kapitel och kapitel III.

8. Tillverkarna ska hålla EU-typgodkännandeintyget och dess bilagor i enlighet med artikel 23.1 och, i tillämpliga fall, ett exemplar av den redovisning av överensstämmelse som avses i artikel 31, tillgängligt för godkännandemyndigheterna under en period av tio år efter utsläppandet på marknaden av en motor.

9. På motiverad begäran ska tillverkarna, genom godkännandemyndigheten, ge nationella myndigheter ett exemplar av en motors EU-typgodkännandeintyg. Exemplaret ska vara avfattat på ett språk som lätt kan förstås av den nationella myndighet som har framställt begäran.

10. För EU-typgodkännande av motorer ska tillverkare som är etablerade utanför unionen utse ett gemensamt ombud som är etablerat i unionen, som ska företräda dem i kontakterna med godkännandemyndigheten.

11. För frågor som gäller marknadskontroll, ska tillverkare som är etablerade utanför unionen utse ett gemensamt ombud som är etablerat i unionen, som kan vara samma ombud som avses i punkt 10.

Artikel 9

Tillverkarnas skyldigheter med avseende på motorer som inte överensstämmer med kraven

1. Tillverkare som har skäl att tro eller anser att en av deras motorer som har släppts ut på marknaden inte överensstämmer med denna förordning ska omedelbart undersöka den misstänkta bristande överensstämmelsens art och hur utbredd den kan antas vara.

På grundval av undersökningsresultatet ska tillverkarna vidta korrigerande åtgärder för att säkerställa att motorer i produktion skyndsamt bringas i överensstämmelse med kraven för den godkända motortypen eller motorfamiljen.

Tillverkaren ska omgående informera den godkännandemyndighet som beviljade EU-typgodkännandet om undersökningen samt lämna uppgifter om i synnerhet den bristande överensstämmelsen och eventuella korrigerande åtgärder som vidtagits.

2. Utan hinder av punkt 1 ska en tillverkare inte vara skyldig att vidta korrigerande åtgärder för en motor som inte överensstämmer med kraven i denna förordning till följd av modifikationer som har gjorts efter det att motorn har släppts ut på marknaden och som inte har godkänts av tillverkaren.

Artikel 10

Tillverkarombudens skyldigheter i fråga om marknadskontroll

Tillverkarens ombud för marknadskontroll ska utföra åtminstone följande uppgifter som ska anges i den skriftliga fullmakten från tillverkaren:

a) Säkerställa att EU-typgodkännandet och dess bilagor i enlighet med artikel 23.1 och, i förekommande fall, ett exemplar av den redovisning av överensstämmelse som avses i artikel 31 kan göras tillgängligt för godkännandemyndigheterna under en period av tio år efter utsläppandet på marknaden av en motor.

b) På motiverad begäran, ge godkännandemyndigheten all information och dokumentation som behövs för att styrka en motors produktionsöverensstämmelse.

c) På begäran av godkännande- och marknadskontrollmyndigheterna samarbeta med dem vad gäller alla åtgärder som vidtas med stöd av fullmakten.

Artikel 11

Importörernas allmänna skyldigheter

1. Importörer får endast släppa ut EU-typgodkända motorer på marknaden som överensstämmer med kraven.

2. Innan en EU-typgodkänd motor släpps ut på marknaden ska importörerna säkerställa att

a) EU-typgodkännandeintyget med dess bilagor i enlighet med artikel 23.1 är tillgängligt,

b) motorn har försetts med sådan obligatorisk märkning som avses i artikel 32,

c) motorn är förenlig med artikel 8.5.

3. Under en period av tio år efter utsläppandet på marknaden av en motor ska importören i förekommande fall hålla ett exemplar av den redovisning av överensstämmelse som avses i artikel 31 tillgängligt för godkännande- och marknadskontrollmyndigheterna och säkerställa att dessa myndigheter på begäran kan få tillgång till EU-typgodkännandeintyget och dess bilagor i enlighet med artikel 23.1.

4. Importörerna ska ange sitt namn, registrerade firmanamn eller registrerade varumärke och sin kontaktadress på motorn eller, om det inte är möjligt, i ett dokument som medföljer motorn.

5. Importörerna ska säkerställa att motorn åtföljs av den information och de instruktioner som avses i artikel 43.

6. Importörerna ska, så länge de har ansvar för en motor, säkerställa att lagrings- eller transportförhållandena inte äventyrar motorns överensstämmelse med detta kapitel eller kapitel III.

7. Importörerna ska, på motiverad begäran, ge den nationella myndighet som framställt begäran den information och dokumentation som behövs för att styrka motorns överensstämmelse. Informationen och dokumentationen ska vara skriven på ett språk som lätt kan förstås av den begärande nationella myndigheten.

Artikel 12

Importörernas skyldigheter med avseende på motorer som inte överensstämmer med kraven

1. Importörer som har skäl att tro eller anser att en motor inte överensstämmer med denna förordning, och särskilt att den inte överensstämmer med EU-typgodkännandet, får inte släppa ut motorn på marknaden förrän det råder överensstämmelse med kraven.

Importörerna ska utan onödigt dröjsmål informera tillverkaren, marknadskontrollmyndigheterna och den godkännandemyndighet som beviljade EU-typgodkännandet om detta.

2. Importörer som har skäl att tro eller anser att en motor som de har släppt ut på marknaden inte överensstämmer med denna förordning ska omedelbart undersöka den misstänkta bristande överensstämmelsens art och hur utbredd den kan antas vara.

På grundval av undersökningsresultatet ska importörerna vidta korrigerande åtgärder och informera tillverkaren om detta för att säkerställa att motorer i produktion skyndsamt bringas i överensstämmelse med kraven för den godkända motortypen eller motorfamiljen.

Artikel 13

Distributörernas allmänna skyldigheter

1. När distributörerna tillhandahåller en motor på marknaden ska de iaktta vederbörlig omsorg med avseende på kraven i denna förordning.

2. Innan distributörerna tillhandahåller en motor på marknaden ska de kontrollera

a) att tillverkaren har följt artikel 8.5,

b) i tillämpliga fall, att importören har följt artikel 11.2 och 11.4,

c) att motorn har försetts med den obligatoriska märkning som avses i artikel 32,

d) att den information och de instruktioner som avses i artikel 43 är tillgängliga på ett språk som lätt kan förstås av utrustningstillverkaren.

3. Distributörerna ska, så länge de har ansvar för en motor, säkerställa att lagrings- och transportförhållandena inte äventyrar motorns överensstämmelse med detta kapitel eller kapitel III.

4. Distributörerna ska på motiverad begäran säkerställa att tillverkaren ger den begärande nationella myndigheten den dokumentation som anges i artikel 8.8 eller att importören ger den begärande nationella myndigheten den dokumentation som anges i artikel 11.3.

Artikel 14

Distributörernas skyldigheter med avseende på motorer som inte överensstämmer med kraven

1. Om distributörerna har skäl att tro eller anser att en motor inte överensstämmer med denna förordning, får de inte tillhandahålla motorn på marknaden förrän de har sett till att det råder överensstämmelse med kraven.

2. Distributörer ska informera tillverkaren eller tillverkarens ombud om de har skäl att tro eller anser att en motor som de har tillhandahållit på marknaden inte överensstämmer med kraven i denna förordning i syfte att säkerställa att de korrigerande åtgärder som krävs för att bringa motorerna i produktion i överensstämmelse med kraven för den godkända motortypen eller motorfamiljen vidtas i enlighet med artikel 9 eller 12.

Artikel 15

Skyldigheter för utrustningstillverkare vid installation av motorer

1. Utrustningstillverkare ska installera EU-typgodkända motorer i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg i enlighet med de instruktioner som tillhandahålls av tillverkaren enligt artikel 43.2 och på ett sätt som inte negativt påverkar motorns prestanda vad gäller utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar.

2. En utrustningstillverkare som inte följer de instruktioner som avses i punkt 1 i denna artikel eller som ändrar en motor när den installeras i en mobil maskin som inte är avsedd att användas för transporter på väg på ett sätt som negativt påverkar motorns prestanda vad gäller utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar ska anses vara en tillverkare enligt denna förordning och ska särskilt omfattas av de skyldigheter som fastställs i artiklarna 8 och 9.

3. Utrustningstillverkare får endast installera EU-typgodkända motorer i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg i enlighet med den användning som motorer uteslutande är avsedda för i enlighet med artikel 4.

4. Om den obligatoriska märkning av motorn som avses i artikel 32 inte är synlig utan att delar avlägsnas, ska utrustningstillverkaren på ett synligt sätt anbringa, på den mobila maskinen som inte är avsedd att användas för transporter på väg, en dubblett av den märkning som avses i den artikeln och i den tillämpliga genomförandeakten, vilken ska tillhandahållas av tillverkaren.

5. Om mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg, i vilka övergångsmotorer är installerade, släpps ut på marknaden i enlighet med artikel 58.5 ska utrustningstillverkare ange tillverkningsdatumet för den mobila maskinen som en del av märkningen på maskinen.

6. Om en tillverkare levererar en motor separat från dess system för efterbehandling av avgaser till en utrustningstillverkare i enlighet med artikel 34.3, ska utrustningstillverkaren i tillämpliga fall tillhandahålla tillverkaren information som rör monteringen av motorn och dess system för efterbehandling av avgaser.

Artikel 16

Tillämpning av tillverkarnas skyldigheter på importörer och distributörer

En importör eller distributör som tillhandahåller en motor på marknaden i eget namn eller under eget varumärke eller som ändrar en sådan motor på ett sätt som innebär att dess överensstämmelse med tillämpliga krav kan påverkas, ska anses vara en tillverkare enligt denna förordning och ska, särskilt, omfattas av de skyldigheter som anges i artiklarna 8 och 9.

Artikel 17

Anmälningsskyldighet för ekonomiska aktörer och utrustningstillverkare

Ekonomiska aktörer och utrustningstillverkare ska på begäran och under en period av fem år från och med dagen för utsläppandet på marknaden anmäla följande till godkännande- och marknadskontrollmyndigheterna:

a) Ekonomiska aktörer som har levererat en motor till dem.

b) Ekonomiska aktörer, eller utrustningstillverkare om de kan identifieras, som de har levererat en motor till.

KAPITEL III

MATERIELLA KRAV

Artikel 18

Utsläppskrav för avgaser för EU-typgodkännande

1. Tillverkarna ska säkerställa att motortyper och motorfamiljer konstrueras, tillverkas och monteras så att de överensstämmer med kraven i kapitel II och i det här kapitlet.

2. Från och med dagen för utsläppande på marknaden av motorer som anges i bilaga III får motortyper och motorfamiljer inte överskrida de gränsvärden för avgasutsläpp som betecknas med Steg V och anges i bilaga II.

Om en motorfamilj omfattar mer än ett effektintervall i enlighet med de parametrar som fastställs i den tillämpliga genomförandeakten för definitionen av den motorfamiljen, ska huvudmotorn (för EU-typgodkännandet) och alla motortyper inom samma familj (för produktionsöverensstämmelse) i fråga om de tillämpliga effektintervallen

a) uppfylla de strängaste utsläppsgränsvärdena,

b) provas med de provcykler som motsvarar de strängaste utsläppsgränsvärdena,

c) omfattas av de tidigast tillämpliga datumen för EU-typgodkännande och utsläppande på marknaden som anges i bilaga III.

3. Avgasutsläppen för motortyper och motorfamiljer ska mätas på grundval av de provcykler som anges i artikel 24 och i enlighet med artikel 25.

4. Motortyper och motorfamiljer ska konstrueras och förses med utsläppsbegränsande strategier på ett sätt som i så hög grad som möjligt förhindrar manipulering. Det ska vara förbjudet att använda manipulationsstrategier.

5. Kommissionen ska anta genomförandeakter med närmare föreskrifter om de parametrar som ska användas för att definiera motortyper och motorfamiljer, inklusive deras driftsätt och närmare tekniska föreskrifter som avser förebyggande av sådan manipulering som avses i punkt 4 i denna artikel. Dessa genomförandeakter ska antas senast den 31 december 2016 och i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 56.2.

Artikel 19

Övervakning av utsläpp från motorer i drift

1. Utsläppen av gasformiga föroreningar från motorer som tillhör de motortyper eller motorfamiljer enligt utsläppssteg V som har typgodkänts i enlighet med denna förordning ska övervakas genom provning av motorer i drift som är installerade i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg och som är i drift under normala arbetscykler. Provningen ska, på tillverkarens ansvar och i överensstämmelse med godkännandemyndighetens krav, utföras på motorer som har underhållits korrekt, i överensstämmelse med bestämmelserna om val av motorer, provningsförfaranden och rapportering av resultat för de olika motorkategorierna.

Kommissionen ska genomföra pilotprogram för att utveckla lämpliga provningsförfaranden för de motorkategorier och underkategorier för vilka det saknas sådana provningsförfaranden.

Kommissionen ska genomföra övervakningsprogram för varje motorkategori i syfte att fastställa i vilken utsträckning de utsläpp som uppmäts i provcyklerna motsvarar de utsläpp som uppmäts under faktisk drift. Dessa program och deras resultat ska årligen presenteras för medlemsstaterna och därefter kommuniceras till allmänheten.

2. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 55 i syfte att komplettera denna förordning med närmare bestämmelser vad gäller val av motorer, provningsförfaranden och rapportering av resultat enligt punkt 1 i den här artikeln. Dessa delegerade akter ska antas senast den 31 december 2016.

KAPITEL IV

FÖRFARANDEN FÖR EU-TYPGODKÄNNANDE

Artikel 20

Ansökan om EU-typgodkännande

1. Tillverkare ska lämna in en separat ansökan om EU-typgodkännande för varje motortyp eller motorfamilj till godkännandemyndigheten i en medlemsstat, och varje ansökan ska åtföljas av det underlag som avses i artikel 21. Endast en ansökan ska lämnas in för en viss motortyp eller, i förekommande fall, motorfamilj och den ska lämnas in till endast en godkännandemyndighet.

2. Tillverkare ska, för den tekniska tjänst som ansvarar för att utföra provningarna för EU-typgodkännande, tillgängliggöra en motor som överensstämmer med motortypen eller, när det är fråga om en motorfamilj, som överensstämmer med de egenskaper för huvudmotorn som beskrivs i det underlag som avses i artikel 21.

3. Om godkännandemyndigheten konstaterar att en ansökan om EU-typgodkännande av en motorfamilj, med avseende på den utvalda huvudmotor som avses i punkt 2 i denna artikel, inte i alla avseenden är representativ för den motorfamilj som beskrivs i det underlag som avses i artikel 21, ska tillverkarna tillgängliggöra en alternativ – och, om så krävs, ytterligare en – huvudmotor som godkännandemyndigheten anser är representativ för motorfamiljen.

4. Tillverkarna ska inom en månad från produktionsstarten av den godkända motortypen eller motorfamiljen lämna in den inledande planen för övervakning av motorer i drift till den godkännandemyndighet som beviljade EU-typgodkännandet av den motortypen eller, i förekommande fall, motorfamiljen.

Artikel 21

Underlag

1. Sökanden ska lämna ett underlag till godkännandemyndigheten som omfattar följande:

a) Ett informationsdokument, innehållande en förteckning över referensbränslen och, om tillverkaren begär det, andra specificerade bränslen, bränsleblandningar eller bränsleemulsioner som avses i artikel 25.2 och som beskrivs i enlighet med de delegerade akter som avses i artikel 25.4 (nedan kallat informationsdokumentet).

b) Alla relevanta uppgifter, ritningar, fotografier och övriga upplysningar om motortypen eller, i förekommande fall, huvudmotorn.

c) Alla övriga uppgifter som godkännandemyndigheten begär i samband med ansökningsförfarandet för EU-typgodkännande.

2. Underlaget får tillhandahållas i pappersform eller i ett elektroniskt format som godtas av den tekniska tjänsten och godkännandemyndigheten.

3. Kommissionen får anta genomförandeakter med mallar för informationsdokumentet och för underlaget. Dessa genomförandeakter ska senast den 31 december 2016 antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 56.2.

KAPITEL V

GENOMFÖRANDE AV FÖRFARANDEN FÖR EU-TYPGODKÄNNANDE

Artikel 22

Allmänna bestämmelser

1. Den godkännandemyndighet som tar emot ansökan ska bevilja EU-typgodkännande av alla motortyper eller motorfamiljer som är förenliga med både

a) uppgifterna i underlaget, och

b) kraven i denna förordning, särskilt de åtgärder för produktionsöverensstämmelse som avses i artikel 26.

2. Om en motor uppfyller kraven i denna förordning ska godkännandemyndigheterna inte införa några andra krav för EU-typgodkännande när det gäller avgasutsläpp för mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg i vilka en sådan motor är installerad.

3. Efter de datum för EU-typgodkännande av motorer som anges i bilaga III för varje motorunderkategori får godkännandemyndigheterna inte bevilja ett EU-typgodkännande av en motortyp eller motorfamilj som inte uppfyller kraven i denna förordning.

4. EU-typgodkännandeintyg ska numreras i enlighet med ett harmoniserat system som ska fastställas av kommissionen.

5. Genom IMI ska godkännandemyndigheten

a) ge godkännandemyndigheterna i de andra medlemsstaterna tillgång till en förteckning över de EU-typgodkännanden som den har beviljat, eller, i förekommande fall, utökat, inom en månad efter att den utfärdat motsvarande EU-typgodkännandeintyg,

b) utan dröjsmål ge godkännandemyndigheterna i de andra medlemsstaterna tillgång till en förteckning över de EU-typgodkännanden som den har beslutat att inte bevilja eller som den har återkallat, tillsammans med skälen för beslutet,

c) inom en månad efter att ha mottagit en begäran från en annan medlemsstats godkännandemyndighet, till den godkännandemyndigheten översända ett exemplar av EU-typgodkännandeintyget för motortypen eller motorfamiljen när det finns ett sådant, tillsammans med det informationsunderlag som avses i punkt 6 för varje motortyp eller motorfamilj som den har godkänt, beslutat att inte godkänna eller med avseende på vilken den återkallat EU-typgodkännandet.

6. Godkännandemyndigheten ska sammanställa ett informationsunderlag bestående av underlaget åtföljt av provningsrapporten och alla andra handlingar som den tekniska tjänsten eller godkännandemyndigheten fogat till underlaget under sin behandling av ärendet (nedan kallat informationsunderlaget).

Informationsunderlaget ska förses med ett index över dess innehåll, uppställt enligt ett lämpligt numrerings- eller märkningssystem som gör det möjligt att lätt hitta varje sida och se de olika handlingarnas format, för att skapa en förteckning över de olika stegen i förfarandet för EU-typgodkännandet, i synnerhet datum för revideringar och uppdateringar.

Godkännandemyndigheten ska säkerställa att den information som finns i informationsunderlaget hålls tillgänglig under en period av minst 25 år efter det att giltighetstiden för det berörda EU-typgodkännandet löpt ut.

7. Kommissionen får anta genomförandeakter i vilka fastställs

a) metoden för att fastställa det harmoniserade numreringssystem som avses i punkt 4,

b) mallarna och datastrukturen för det utbyte av uppgifter som avses i punkt 5.

Dessa genomförandeakter ska senast den 31 december 2016 antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 56.2.

Artikel 23

Särskilda bestämmelser om EU-typgodkännandeintyget

1. EU-typgodkännandeintyget ska innehålla följande bilagor:

a) Informationsunderlaget.

b) I förekommande fall namn och exempel på namnteckningar för de personer som har rätt att underteckna sådana redovisningar av överensstämmelse som avses i artikel 31 samt uppgift om deras befattning i företaget.

2. Kommissionen ska fastställa en mall för EU-typgodkännandeintyget.

3. För varje motortyp eller motorfamilj som har godkänts ska godkännandemyndigheten

a) fylla i alla tillämpliga delar av EU-typgodkännandeintyget och bifoga provningsrapporten,

b) sammanställa indexet till informationsunderlaget,

c) utan dröjsmål utfärda det ifyllda intyget med bilagor till sökanden.

4. Om ett EU-typgodkännande har begränsad giltighet i enlighet med artikel 35 eller om motortypen eller motorfamiljen har undantagits från vissa krav i denna förordning, ska dessa begränsningar eller undantag anges i EU-typgodkännandeintyget.

5. Kommissionen får anta genomförandeakter i vilka fastställs den mall för EU-typgodkännandeintyg som avses i punkt 2 i den här artikeln. Dessa genomförandeakter ska senast den 31 december 2016 antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 56.2.

Artikel 24

Provningar som krävs för EU-typgodkännande

1. Överensstämmelse med de tekniska bestämmelserna i denna förordning ska styrkas genom lämpliga provningar utförda av utsedda tekniska tjänster. De mätnings- och provningsförfaranden och den särskilda utrustning och de särskilda verktyg som ska användas för att genomföra dessa provningar ska vara de som fastställs i artikel 25.

2. Tillverkaren ska ge godkännandemyndigheten tillgång till så många motorer som enligt de relevanta delegerade akterna krävs för att genomföra de nödvändiga provningarna.

3. Nödvändiga provningar ska genomföras på motorer som är representativa för den motortyp eller, i förekommande fall, den huvudmotor i motorfamiljen som ska godkännas.

Utan hinder av första stycket får tillverkaren dock efter överenskommelse med godkännandemyndigheten välja en motor som visserligen inte är representativ för den motortyp eller, i förekommande fall, den huvudmotor i motorfamiljen som ska godkännas, men som kombinerar några av de mest ofördelaktiga egenskaperna vad avser den nödvändiga prestandanivån. Virtuella provningsmetoder får användas för att underlätta beslutsfattandet under urvalsprocessen.

4. De cykler som ska tillämpas vid provningar för EU-typgodkännande fastställs i bilaga IV. De provcykler som ska tillämpas på varje motortyp som ingår i EU-typgodkännandet ska anges i informationsdokumentet.

5. En motor som är representativ för motortypen eller, i förekommande fall, för huvudmotorn i motorfamiljen, eller en motor som väljs i enlighet med punkt 3 andra stycket, ska provas på en dynamometer med den tillämpliga stationära provcykel för motorer i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg som anges i tabellerna IV-1 till IV-10 i bilaga IV. Tillverkaren får välja om provningen ska utföras enligt metoden med diskreta steg eller enligt metoden med ramper. Utom i de fall som anges i punkterna 7 och 8 behöver en motor med varierande varvtal i en viss kategori som används vid drift med konstant varvtal i samma kategori inte provas med den tillämpliga stationära provcykeln för det konstanta varvtalet.

6. När en motor med konstant varvtal har en regulator som kan ställas in på ett alternativt varvtal ska kraven i punkt 5 vara uppfyllda vid varje tillämpligt konstant varvtal och informationsdokumentet ska innehålla uppgifter om de varvtal som ska tillämpas på varje motortyp.

7. När en motor i kategori IWP är avsedd att användas vid drift med både varierande och konstant varvtal ska kraven i punkt 5 vara uppfyllda för varje tillämplig stationär provcykel separat och informationsdokumentet ska innehålla uppgifter om varje stationär provcykel för vilken de kraven var uppfyllda.

8. När en motor i kategori IWP är avsedd att användas i stället för en motor i kategori IWA i enlighet med artikel 4.2, ska kraven i punkt 5 i den här artikeln vara uppfyllda för varje tillämplig stationär provcykel som anges i tabellerna IV-5 och IV-6 i bilaga IV och informationsdokumentet ska innehålla uppgifter om varje stationär provcykel för vilken de kraven var uppfyllda.

9. Med undantag för motorer som är typgodkända enligt artikel 34.5 och 34.6 ska motorer med varierande varvtal i kategori NRE med en nettoeffekt på minst 19 kW men högst 560 kW utöver att uppfylla kraven i punkt 5 i den här artikeln även provas på en dynamometer med den transienta provcykel som anges i tabell IV-11 i bilaga IV.

10. Motorer i underkategorierna NRS-v-2b och NRS-v-3 som har ett högsta varvtal på 3 400 rpm eller lägre ska utöver att uppfylla kraven i punkt 5 även provas på en dynamometer med den transienta provcykel som anges i tabell IV-12 i bilaga IV.

11. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 55 som kompletterar denna förordning med närmare tekniska specifikationer och egenskaper för de stationära och transienta provcykler som avses i den här artikeln, inklusive motsvarande metod för att fastställa inställningar för motorns belastning och varvtal. Dessa delegerade akter ska antas senast den 31 december 2016.

12. Kommissionen får anta genomförandeakter med föreskrifter om det enhetliga formatet för den provningsrapport som krävs för EU-typgodkännande. Dessa genomförandeakter ska senast den 31 december 2016 antas i enlighet det granskningsförfarande som anges i artikel 56.2.

Artikel 25

Genomförande av mätningar och provningar för EU-typgodkännande

1. De slutliga resultaten av avgasutsläppsprovningar för motorer som omfattas av denna förordning ska beräknas genom att allt det följande tillämpas på resultaten av provningarna i laboratorium:

a) Utsläppen av vevhusgaser, om så krävs enligt punkt 3 och om detta inte redan ingår i laboratoriemätningen.

b) Nödvändiga justeringsfaktorer, om så krävs enligt punkt 3 och om motorn inkluderar ett regenererande efterbehandlingssystem av avgaser.

c) För alla motorer, försämringsfaktorer för de utsläppsbeständighetsperioder som anges i bilaga V.

2. Provningar av en motortyp eller motorfamilj i syfte att fastställa huruvida den iakttar utsläppsgränserna i denna förordning ska utföras genom användning av följande referensbränslen eller bränslekombinationer, beroende på vad som är lämpligt:

a) Diesel.

b) Bensin.

c) Bensin-oljeblandning för tvåtaktsmotorer med gnisttändning.

d) Naturgas/biometan.

e) Gasol (liquid petroleum gas, LPG).

f) Etanol.

Motortypen eller motorfamiljen ska dessutom uppfylla de gränsvärden för avgasutsläpp som fastställs i denna förordning för andra specificerade bränslen, bränsleblandningar eller bränsleemulsioner som en tillverkare inkluderat i en ansökan om EU-typgodkännande och som beskrivits i underlaget.

3. Vid mätningar och provningar ska de tekniska kraven vara uppfyllda vad gäller följande:

a) Apparater och metoder för att utföra provningarna.

b) Apparater och metoder för utsläppsmätning och provtagning.

c) Metoder för att utvärdera och beräkna data.

d) Metod för att fastställa försämringsfaktorer.

e) I fråga om motorer i kategorierna NRE, NRG, IWP, IWA, RLR, NRS, NRSh, SMB och ATS som följer de utsläppsgränser i Steg V som anges i bilaga II: i) Metoder för att ta hänsyn till utsläpp av vevhusgaser. ii) Metoder för att fastställa och ta hänsyn till kontinuerlig eller periodisk regenerering i system för efterbehandling av avgaser.

f) I fråga om elektroniskt styrda motorer i kategorierna NRE, NRG, IWP, IWA, RLL och RLR som uppfyller utsläppskraven i Steg V enligt bilaga II och använder elektronisk styrning för att avgöra både mängd och tidpunkt för bränsleinsprutning eller använder elektronisk styrning för att aktivera, avaktivera eller modulera det utsläppsbegränsande system som används för att minska NOx: i) Utsläppsbegränsande strategier, inbegripet den dokumentation som krävs för att styrka dessa strategier. ii) Åtgärder för att kontrollera NOx, inbegripet metoden för att styrka dessa kontrollåtgärder. iii) Det område som är förknippat med den relevanta stationära provcykel för motorer i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg inom vilket den mängd med vilken utsläppen tillåts överskrida de utsläppsgränser som anges i bilaga II kontrolleras. iv) Den tekniska tjänstens val av ytterligare mätpunkter inom kontrollområdet under utsläppsbänkprovningen.

4. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 55 som kompletterar denna förordning med föreskrifter om

a) metoden för att anpassa resultatet av avgasutsläppsprovningar i laboratorium så att de innefattar de försämringsfaktorer som avses i punkt 1 c,

b) de tekniska egenskaperna hos de referensbränslen som avses i punkt 2 och, i förekommande fall, kraven för beskrivning av andra specificerade bränslen, bränsleblandningar eller bränsleemulsioner som beskrivits i underlaget,

c) närmare tekniska krav och egenskaper för de mätningar och provningar som avses i punkt 3,

d) metoden för mätning av partikelantal med hänsyn till de specifikationer som fastställs i ändringsserie 06 till Unece-föreskrift nr 49,

e) närmare tekniska krav tillämpliga på provning av dubbelbränslemotorer eller av enbränslemotorer som drivs med gasformigt bränsle enligt bilaga II.

Dessa delegerade akter ska antas senast den 31 december 2016.

Artikel 26

Åtgärder för produktionsöverensstämmelse

1. En godkännandemyndighet som har beviljat ett EU-typgodkännande ska vidta nödvändiga åtgärder i samband med detta EU-typgodkännande för att kontrollera, vid behov i samarbete med godkännandemyndigheterna i övriga medlemsstater, att lämpliga åtgärder har vidtagits för att säkerställa att motorerna i produktion kommer att överensstämma med den godkända typen med avseende på kraven i denna förordning.

2. En godkännandemyndighet som har beviljat ett EU-typgodkännande ska vidta nödvändiga åtgärder i samband med detta EU-typgodkännande för att kontrollera att redovisningar av överensstämmelse som utfärdas av tillverkaren överensstämmer med artikel 31.

3. En godkännandemyndighet som beviljat ett EU-typgodkännande ska vidta nödvändiga åtgärder i samband med detta EU-typgodkännande för att kontrollera, vid behov i samarbete med godkännandemyndigheterna i övriga medlemsstater, att de åtgärder som avses i punkt 1 i den här artikeln även fortsättningsvis är lämpliga på så sätt att motorer i produktion även i fortsättningen kommer att överensstämma med den godkända typen och att redovisningar av överensstämmelse i förekommande fall även i fortsättningen kommer att överensstämma med artikel 31.

4. För att kontrollera att en motor överensstämmer med den godkända typen får den godkännandemyndighet som har beviljat EU-typgodkännandet utföra de kontroller eller provningar som krävs för EU-typgodkännandet på stickprov som tagits i tillverkarens lokaler, inklusive i tillverkarens produktionsanläggningar.

5. Om en godkännandemyndighet som har beviljat ett EU-typgodkännande konstaterar att de åtgärder som avses i punkt 1 inte tillämpas, i väsentlig grad avviker från de överenskomna åtgärder som avses i punkt 1, har upphört att tillämpas eller inte längre anses lämpliga, trots att tillverkningen fortsätter, ska den antingen vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att förfarandet för produktionsöverensstämmelse följs korrekt eller återkalla EU-typgodkännandet.

6. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 55 som kompletterar denna förordning med närmare föreskrifter om vilka åtgärder godkännandemyndigheterna ska vidta och vilka förfaranden de ska följa för att säkerställa att motorerna i produktion överensstämmer med den godkända typen. Dessa delegerade akter ska antas senast den 31 december 2016.

KAPITEL VI

ÄNDRINGAR AV OCH GILTIGHET FÖR EU-TYPGODKÄNNANDEN

Artikel 27

Allmänna bestämmelser

1. Tillverkaren ska utan dröjsmål underrätta den godkännandemyndighet som beviljade EU-typgodkännandet om varje ändring av uppgifterna i informationsunderlaget.

Vid en sådan ändring ska den godkännandemyndigheten besluta vilket av de förfaranden som fastställs i artikel 28 som ska tillämpas.

Vid behov får godkännandemyndigheten efter samråd med tillverkaren besluta att ett nytt EU-typgodkännande ska beviljas.

2. Ansökningar om ändring av ett EU-typgodkännande får endast lämnas in till den godkännandemyndighet som beviljade det ursprungliga EU-typgodkännandet.

3. Om godkännandemyndigheten finner att en ändring kräver att kontroller eller provningar görs om, ska den underrätta tillverkaren om detta.

De förfaranden som fastställs i artikel 28 ska tillämpas endast om godkännandemyndigheten, med utgångspunkt i de kontrollerna eller provningarna, konstaterar att kraven för EU-typgodkännande fortfarande är uppfyllda.

Artikel 28

Revideringar och utökningar av EU-typgodkännanden

1. Om uppgifter i informationsunderlaget har ändrats, utan att kontroller eller provningar behöver göras om, ska den ändringen benämnas revidering.

Vid en sådan revidering ska godkännandemyndigheten, utan omotiverat dröjsmål, i nödvändig utsträckning revidera de berörda sidorna i informationsunderlaget och på varje sida tydligt markera vilket slag av ändring det gäller, och den ska även ange datum för revideringen och inkludera ett reviderat index till informationsunderlaget. En konsoliderad, uppdaterad version av informationsunderlaget tillsammans med en detaljerad beskrivning av ändringarna ska anses uppfylla kravet i denna punkt.

2. En sådan ändring som avses i punkt 1 ska benämnas utökning om uppgifterna i informationsunderlaget har ändrats och något av följande gäller:

a) Ytterligare kontroller eller provningar krävs.

b) Uppgifter i EU-typgodkännandeintyget, med undantag för bilagorna, har ändrats.

c) Ett nytt krav som fastställs i denna förordning eller i en delegerad akt eller en genomförandeakt som antagits enligt denna förordning blir tillämpligt på den godkända motortypen eller motorfamiljen.

Vid en utökning ska godkännandemyndigheten upprätta ett uppdaterat EU-typgodkännandeintyg med ett utökningsnummer som ska ökas i enlighet med det antal utökningar som redan beviljats. Skälet till och datumet för utökningen ska tydligt framgå av det EU-typgodkännandeintyget.

3. Varje gång sidor i informationsunderlaget revideras eller en konsoliderad, uppdaterad version upprättas ska indexet till det informationsunderlag som bifogas EU-typgodkännandeintyget ändras så att datumet för den senaste utökningen eller revideringen, eller datumet för den senaste konsolideringen av den uppdaterade versionen, framgår.

4. Det krävs ingen ändring av EU-typgodkännandet av en motortyp eller en motorfamilj om ett nytt krav enligt punkt 2 c rent tekniskt saknar betydelse för denna motortyp eller motorfamilj när det gäller deras utsläppsprestanda.

Artikel 29

Utfärdande av och underrättelse om ändringar

1. Vid en revidering av ett EU-typgodkännande ska godkännandemyndigheten utan omotiverat dröjsmål till sökanden utfärda de reviderade handlingarna eller den konsoliderade, uppdaterade versionen, beroende på vad som är lämpligt, inklusive det reviderade indexet till informationsunderlaget, i enlighet med artikel 28.1 andra stycket.

2. Vid en utökning av ett EU-typgodkännande ska godkännandemyndigheten utan omotiverat dröjsmål till sökanden utfärda det uppdaterade EU-typgodkännandeintyg som avses i artikel 28.2 andra stycket inklusive dess bilagor, samt indexet till informationsunderlaget.

3. Godkännandemyndigheten ska genom IMI underrätta de övriga medlemsstaternas godkännandemyndigheter om eventuella ändringar av EU-typgodkännanden i enlighet med artikel 22.5.

Artikel 30

EU-typgodkännandets giltighet

1. EU-typgodkännanden ska utfärdas för en obegränsad giltighetstid.

2. Ett EU-typgodkännande av en motor ska upphöra att vara giltigt om något av följande fall föreligger:

a) Om nya krav som är tillämpliga på den godkända motortypen eller, i förekommande fall, motorfamiljen, blir obligatoriska för utsläppandet på marknaden och det inte går att utöka eller revidera EU-typgodkännandet i enlighet med dem.

b) Om tillverkningen av den godkända motortypen eller motorfamiljen slutgiltigt och frivilligt har upphört.

c) Om EU-typgodkännandets giltighet löper ut på grund av en begränsning i enlighet med artikel 35.3.

d) Om EU-typgodkännandet har återkallats i enlighet med artikel 26.5, 39.1 eller 40.3.

3. Om villkoren för att ett EU-typgodkännande ska vara giltigt inte längre är uppfyllda avseende endast en motortyp inom en motorfamilj, blir EU-typgodkännandet av motorfamiljen i fråga ogiltigt bara för den berörda motortypen.

4. Om tillverkningen av en motortyp eller, i förekommande fall, en motorfamilj, slutgiltigt upphör ska tillverkaren underrätta den godkännandemyndighet som beviljade motsvarande EU-typgodkännande om upphörandet.

Inom en månad från det att den godkännandemyndighet som beviljade EU-typgodkännandet av motortypen eller motorfamiljen har tagit emot den underrättelsen ska den underrätta godkännandemyndigheterna i övriga medlemsstater om detta.

5. Om ett EU-typgodkännande av en motortyp eller, i förekommande fall, en motorfamilj snart kommer att upphöra att gälla, ska tillverkaren, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 4, underrätta den godkännandemyndighet som beviljade motsvarande EU-typgodkännande om denna omständighet.

Den godkännandemyndighet som beviljade EU-typgodkännandet ska då utan dröjsmål underrätta godkännandemyndigheterna i övriga medlemsstater om alla relevanta uppgifter.

I den underrättelsen ska särskilt anges den sist tillverkade motorns tillverkningsdatum och identifieringsnummer.

6. De krav på underrättelse som avses i punkterna 4 och 5 ska anses vara uppfyllda om de berörda uppgifterna har lagts in i IMI.

KAPITEL VII

REDOVISNING AV ÖVERENSSTÄMMELSE OCH MÄRKNINGAR

Artikel 31

Redovisning av överensstämmelse

1. Tillverkaren ska, i egenskap av innehavare av ett EU-typgodkännande av en motortyp eller motorfamilj, tillhandahålla en redovisning av överensstämmelse (nedan kallad redovisning av överensstämmelse) som ska åtfölja motorer som släpps ut på marknaden, på grundval av

a) ett sådant undantag som avses i artikel 34.2, 34.4, 34.5, 34.6, 34.7, 34.8 eller 35.4, eller

b) sådana övergångsbestämmelser som avses i artikel 58.9, 58.10 eller 58.11.

En redovisning av överensstämmelse ska ange särskilda egenskaper och begränsningar som ska gälla för motorn, tillhandahållas kostnadsfritt tillsammans med motorn och, i tillämpliga fall, åtfölja den mobila maskin som inte är avsedd att användas för transporter på väg som motorn är installerad i. Tillhandahållandet ska inte vara förenat med villkor om en uttrycklig begäran eller om att ytterligare upplysningar ska lämnas till tillverkaren. Redovisningen av överensstämmelse får också tillhandahållas i form av en säker elektronisk fil.

Under en period på tio år från motorns tillverkningsdatum ska tillverkaren på slutanvändarens begäran utfärda en dubblett av redovisningen av överensstämmelse mot betalning av ett belopp som inte får överstiga kostnaden för att utfärda dubbletten. Ordet ”dubblett” ska synas tydligt på framsidan av varje sådan dubblett av en redovisning av överensstämmelse.

2. Redovisningen av överensstämmelse ska upprättas på minst ett av Europeiska unionens institutioners officiella språk.

En medlemsstat får begära av tillverkaren att redovisningen av överensstämmelse översätts till dess eget eller egna officiella språk.

3. Den eller de personer som är behöriga att underteckna redovisningar av överensstämmelse ska tillhöra tillverkarens organisation och ska vara vederbörligen bemyndigade av ledningen för den organisationen att fullt ut binda tillverkaren rättsligt när det gäller ansvaret för motorns konstruktion och tillverkning, eller för motorproduktionens överensstämmelse.

4. Hela redovisningen av överensstämmelse ska fyllas i och den får inte innehålla andra begränsningar för användningen av motorn än de som föreskrivs i denna förordning.

5. Kommissionen får anta genomförandeakter som fastställer mallen för redovisningen av överensstämmelse, inbegripet de egenskaper som syftar till att förhindra förfalskning och som tillåter kontroll av den säkra elektroniska filen. I detta syfte ska de säkerhetsåtgärder som används för att skydda redovisningen av överensstämmelse fastställas i genomförandeakterna. Dessa genomförandeakter ska senast den 31 december 2016 antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 56.2.

Artikel 32

Obligatorisk motormärkning

1. Tillverkaren ska anbringa en märkning på varje motor som tillverkas i överensstämmelse m