POLEN: PARTNERSKAP FÖR ANSLUTNING (98/C 202/07)

1. INLEDNING

I det yttrande som kommissionen, i enlighet med artikel O i Fördraget, lämnade till rådet i juli 1997 har kommissionen rekommenderat att anslutningsförhandlingar med Polen inleds. Denna rekommendation är grundad på analysen i yttrandet i vilket kommissionen framför som sin åsikt i) att i Polen finns stabila institutioner, garantier för att rättsstatliga principer iakttas, mänskliga rättigheter och skydd för minoriteter, ii) att Polen kan betraktas som en fungerande marknadsekonomi som har förmåga att på medellång sikt hantera det konkurrenstryck och de marknadskrafter som råder inom unionen samt iii) att Polen, förutsatt att landet fortsätter sina ansträngningar för införlivande och lägger särskild vikt vid den konkreta tillämpningen, har förmåga att på medellång sikt tillämpa gemenskapens regelverk.

Europaavtalet kommer även fortsättningsvis att utgöra grunden för Europeiska unionens förbindelser med Polen. Strategin inför anslutningen kommer dock att förstärkas för att göra det möjligt att inrikta stödet på de olika kandidatländernas specifika behov och på så sätt hjälpa dem att lösa de särskilda problem som påtalats i yttrandet. I Agenda 2000 anförde kommissionen följande: "Den förstärkta samarbetssstrategi inför anslutning som presenteras nedan har två huvudsyften. För det första att samla de olika former av stöd som unionen tillhandahåller inom en och samma ram, partnerskap för anslutning, och att arbeta tillsammans med kandidatländerna inom denna ram på grundval av ett tydligt definierat program för att förbereda länderna för medlemskap, vilket bland annat innebär att kandidatländerna förbinder sig att ange vissa prioriterade mål och en tidtabell för deras genomförande. För det andra att göra kandidatländerna bekanta med unionens politik och arbetssätt genom att de erbjuds möjlighet att delta i gemenskapsprogram."

Vid sitt möte i Luxemburg i december 1997 beslöt Europeiska rådet att partnerskapen för anslutning skall utgöra kärnan i strategin inför anslutningen och inom denna enhetliga ram samla alla former av stöd till kandidatländerna i Central- och Östeuropa. Detta partnerskap för anslutning har beslutats av kommissionen efter samråd med Polen och på grundval av de principer, prioriteringar, etappmål och villkor som fastställts av rådet.

2. MÅL

Syftet med partnerskapet för anslutning är att inom en och samma ram fastställa de prioriteringar i det fortsatta arbetet som anges i kommissionens yttrande om Polens ansökan om medlemskap i Europeiska unionen, de finansiella medlen för att hjälpa Polen att förverkliga dessa prioriteringar samt villkoren för detta stöd. Detta partnerskap för anslutning utgör en ram för ett antal politiska instrument som kommer att användas för att hjälpa kandidatländerna att förbereda sig för medlemskap. Hit hör bland annat det nationella program för antagandet av gemenskapens regelverk som skall antas av Polen, den gemensamma utvärderingen av prioriteringarna i den ekonomiska politiken, pakten mot organiserad brottslighet och vägledningen till den inre marknaden. Dessa instrument är alla olika och kommer att utarbetas och genomföras på olika sätt. De kommer inte att utgöra en integrerande del av detta partnerskap men de prioriteringar de innehåller kommer att vara förenliga med partnerskapet.

3. PRINCIPER

De viktigaste prioriterade områden som fastställts för varje kandidatland rör landets förmåga att uppfylla Köpenhamnskriterierna, enligt vilka det för medlemskap krävs följande:

- Kandidatlandet skall ha stabila institutioner som garanterar demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter samt respekt för och skydd av minoriteter.

- Kandidatlandet skall ha en fungerande marknadsekonomi liksom förmågan att hantera det konkurrenstryck och de marknadskrafter som råder inom unionen.

- Kandidatlandet skall ha förmåga att uppfylla de skyldigheter som följer av medlemskapet, inbegripet att ansluta sig till de mål som sammanhänger med den politiska, ekonomiska och monetära unionen.

Vid sitt möte i Madrid underströk Europeiska rådet att kandidatländerna måste anpassa sina administrativa strukturer för att kunna tillämpa gemenskapspolitiken på ett friktionsfritt sätt efter anslutningen. Vid sitt möte i Luxemburg framhöll Europeiska rådet att införlivandet av gemenskapens regelverk med lagstiftningen är nödvändigt, men inte i sig tillräckligt. Det är nödvändigt att tillse att regelverket verkligen tillämpas.

4. PRIORITERINGAR OCH ETAPPMÅL

Av kommissionens yttranden och rådets behandling av dessa har framgått att kandidatländerna måste göra stora ansträngningar på vissa områden för att förbereda sig för anslutningen. Det har också bedömts att inget kandidatland för närvarande helt uppfyller Köpenhamnskriterierna. Denna situation kommer att göra det nödvändigt att fastställa olika etapper med prioriteringar med angivande, för varje prioritering, av bestämda mål vilka skall fastställas i samarbete med de berörda länderna. Uppnåendet av dessa mål kommer att påverka omfattningen av det stöd som beviljas, hur förhandlingarna med vissa länder utvecklas och inledandet av förhandlingar med andra länder. Prioriteringarna och etappmålen har delats upp i två grupper, de på kort sikt och de på medellång sikt. Som kortsiktiga betecknas de prioriteringar och etappmål som Polen realistiskt sett kan förväntas uppnå under 1998 eller beträffande vilka Polen i vart fall kan förväntas göra betydande framsteg inom samma frist. Med hänsyn till den korta tidsfristen och den administrativa kapacitet som fordras för att genomföra dem har endast ett mindre antal prioriteringar fastställts på kort sikt. Prioriteringarna på medellång sikt förväntas ta över ett år att uppnå, även om arbetet med dem kan och bör inledas under 1998.

Polen kommer att uppmanas att till slutet av mars utarbeta ett nationellt program för antagandet av gemenskapens regelverk som innehåller en tidsplan för genomförandet av dessa prioriteringar och etappmål och, i de fall det är möjligt och relevant, uppgift om behovet av personella och finansiella resurser.

I partnerskapet för anslutning anges att Polen måste vidta åtgärder på alla de områden som tas upp i yttrandet. Bilagan innehåller en kortfattad checklista över dessa områden. Det inte är tillräckligt att införliva gemenskapens regelverk med den nationella lagstiftningen. Det är dessutom nödvändigt att se till att regelverket faktiskt tillämpas i enlighet med de standarder som gäller inom unionen. På alla de områden som är förtecknade nedan krävs att gemenskapens regelverk genomförs på trovärdigt och effektivt sätt.

Med ledning av kommissionens yttrande och rådets behandling av detta har följande prioriteringar och etappmål, på kort respektive medellång sikt, fastställts för Polen.

4.1 Prioriteringar på kort sikt (1998)

- Ekonomiska reformer: Fastställande av prioriteringar på medellång sikt inom den ekonomiska politiken och gemensam utvärdering inom ramen för Europaavtalet, snabbare privatisering/omstrukturering av statliga företag (inbegripet telekommunikation) samt en god utveckling av finanssektorn, inbegripet snabbare privatisering av banken med möjlighet till insyn och bättre obeståndsförfaranden.

- Omstrukturering av industrin: Antagande av ett genomförbart omstruktureringsprogram för stålsektorn senast den 30 juni och fortsatt omstrukturering av kolsektorn.

- Förstärkning av den institutionella och administrativa kapaciteten: Detta omfattar bland annat förbättringar på följande områden: tull, kontroll av statligt stöd, ministerier och myndigheter med ansvar för rättsliga och inrikes frågor, finansiell kontroll, veterinärmedicinska och fytosanitära kontroller (särskilt vad gäller resurserna vid de yttre gränserna), miljö, beskattning och regionalpolitik.

- Den inre marknaden: Detta omfattar bland annat certifiering och standardisering (ytterligare anpassning av lagstiftningen och ingående av ett europeiskt avtal om bedömning av överensstämmelse), ytterligare anpassning på området intellektuell och industriell äganderätt, offentlig upphandling och avreglering av kapitalmarknaden, antagande av en lag om statligt stöd samt förstärkning av den övervakande myndigheten och slutförande av stödförteckningen.

- Rättsliga och inrikes frågor: Utveckling av effektivare gränskontroll och övervakningssystem, särskilt vid gränsen till Vitryssland och Ukraina samt anpassning till EU av ordningar för beviljande av visa.

- Jordbruk: Upprättande av en sammanhållen strukturpolitik och politik för landsbygdsutveckling, antagande av genomförandebestämmelser samt genomförande och tillämpning av veterinärmedicinska och fytosanitära föreskrifter, särskilt rörande inspektions- och kontrollordningar för att skydda EU:s yttre gränser. Detta område omfattar särskilt förbättring av vissa anläggningar för livsmedelshantering (mjölk- och köttsektorerna) och av vissa anläggningar för testning och diagnosticering.

- Miljö: Fortsatt införlivande av ramlagstiftning, upprättande av detaljerade tillnärmningsprogram och genomförandestrategier rörande enskilda rättsakter. Planering och inledande av genomförandet av dess program och strategier.

4.2 Prioriteringar på medellång sikt

- Politiska kriterier: Ytterligare insatser för att tillförsäkra alla lika tillgång till de offentliga tjänsterna.

- Ekonomisk politik: Regelbunden översyn av den gemensamma utvärderingen inom ramen för Europaavtalen av prioriteringarna i den ekonomiska politiken, med fokus på uppfyllande av Köpenhamnskriterierna för medlemskap i unionen och gemenskapens regelverk rörande ekonomisk och monetär politik (samordning av den ekonomiska politiken, framläggande av konvergensprogram, undvikande av alltför stora underskott). Polen förväntas inte införa euron omedelbart vid anslutningen, men förväntas dock föra en politik som syftar till faktisk konvergens i enlighet med unionens mål beträffande ekonomisk och social sammanhållning och till nominell konvergens som är förenlig med slutmålet, införandet av euron.

- Förstärkning av den institutionella och administrativa kapaciteten: Utveckling av en enhet för bedrägeribekämpning och av en statligt revisionsmyndighet, förstärkning av kapaciteten för finansiell kontroll, förbättring av rättssystemet, utbildning i gemenskapsrätt och dess tillämpning för tjänstemän i rättsväsendet, förstärkning av de institutioner som har ansvar för rättsliga och inrikes frågor (så att de får tillräcklig och välutbildad personal, särskilt poliser och gränsvakter samt personal i ministerier och domstolar), förstärkning av parlamentets lagstiftningsförfaranden, förbättring av förmågan att driva in skatt, reformer av tull- och skattemyndigheterna så att de är redo att tillämpa gemenskapens regelverk samt förstärkning av myndigheterna med ansvar för livsmedelskontroll.

- Den inre marknaden: Detta omfattar bland annat slutförande av anpassningen av lagstiftningen om offentlig upphandling, finansiella tjänster, vidare utveckling av organ för standardisering och bedömning av överensstämmelse samt upprättande och användning av ett system för marknadsövervakning, anpassning av den tekniska lagstiftningen om industriprodukter, ytterligare förbättringar på konkurrensområdet (t.ex. kontroll av företagsfusioner) en effektiv tillämpning av konkurrenslagstiftningen, den audiovisuella sektorn, äganderätt och kontroll vid de yttre gränserna, förstärkning av myndigheter som ansvarar för frågor rörande konkurrensbegränsande samverkan och statligt stöd, främjande av företagsutveckling, inbegripet små och medelstora företag, anpassning till gemenskapens regelverk rörande telekommunikation, konsumentskydd och den inre marknaden för energi.

- Rättsliga och inrikes frågor: Detta omfattar utveckling av effektiva gränskontroller, genomförande av invandringspolitiken och det nya asylsystemet samt bekämpning av organiserad brottslighet (särskilt penningtvätt, narkotikahandel och människosmuggling) och korruption, och genomförande av reformer av utlänningslagstiftningen samt anpassning av viseringspolitiken till Europeiska unionens viseringspolitik och slutförande av anpassningen till internationella konventioner, särskilt med sikte på tillämpning av Schengenregelverket.

- Jordbruk: Detta omfattar bland annat anpassning till gemenskapens regelverk på jordbruksområdet (inbegripet fytosanitära och veterinärmedicinska frågor, särskilt vad gäller kontrollen vid yttre gränser), beaktande av jordbrukets miljöaspekter och av den biologiska mångfalden, samt genomförande av en struktur- och landsbygdsutvecklingspolitik. Utveckling av kapaciteten att införa och genomdriva den gemensamma jordbrukspolitiken, särskilt de grundläggande förvaltningsmekanismerna och administrativa strukturerna för övervakning av marknaderna för jordbruksprodukter och genomförande av strukturåtgärder och åtgärder för utveckling av landsbygden, antagande och genomförande av veterinärmedicinska och fytosanitära krav, modernisering av vissa anläggningar för beredning av livsmedel och av anläggningar för provtagning och diagnostisering samt omstrukturering av jordbrukets livsmedelsindustri.

- Fiskeri: Utveckling av kapaciteten att genomföra och tillämpa den gemensamma fiskeripolitiken.

- Transport: Ytterligare insatser för anpassning till gemenskapens regelverk, särskilt beträffande väg- och järnvägstransporter (tillträde till marknaden, säkerhetsregler och beskattning) och för att tillhandahålla nödvändiga investeringar i transportinfrastruktur, särskilt en utbyggnad av de transeuropeiska näten.

- Sysselsättning och sociala frågor: Utveckling av lämpliga arbetsmarknadsstrukturer och gemensam översyn av sysselsättningspolitiken som förberedelse för deltagande i samordningen inom Europeiska unionen, anpassning av arbetslagstiftningen och av lagstiftningen rörande hälsa och säkerhet i arbetet och utveckling av strukturerna för genomförande, särskilt ett tidigt antagande av ramdirektivet om hälsa och säkerhet i arbetet, genomdrivande av lika möjligheter för män och kvinnor, ytterligare utveckling av en aktiv och oberoende dialog mellan arbetsmarknadens parter, utveckling av det sociala skyddet och åtgärder för att bringa folkhälsostandarderna i linje med Europeiska unionens normer.

- Miljö: Detta omfattar bland annat utveckling av strukturer och kapacitet för övervakning och genomförandekontroll, fortgående planering och genomförande av tillnärmningsprogram rörande enskilda rättsakter. Särskild vikt bör läggas vid dricksvattens-, spillvattens- och avfallsektorerna liksom vid luftföroreningar, inbegripet stora förbränningsanläggningar. Miljöskyddskraven och vikten av en hållbar utveckling måste integreras i fastställandet och genomförandet av nationell politik.

- Regionalpolitik och sammanhållning: Komplettering av den rättsliga grunden, utveckling av administrativa strukturer och budgetförfaranden, finansiella instrument samt tillsyns- och kontrollmekanismer med sikte på deltagande i Europeiska unionens strukturprogram efter anslutningen.

5. DE VIKTIGASTE INSTRUMENTEN FÖR GEMENSKAPENS TEKNISKA OCH EKONOMISKA STÖD

5.1 Programplanering

Anslagen från Phare för perioden 1995 1997 uppgick till sammanlagt 526 miljoner ecu. Förutsatt att Phare-budgeten för den kvarvarande perioden godkänns kommer kommissionen att bekräfta anslagen för 1998 och 1999. Finansieringsförslag kommer i enlighet med rådets förordning (EG) nr 3906/89 att läggas fram för Phares förvaltningskommitté. Samfinansiering med kandidatländerna kommer systematiskt att krävas för samtliga investeringsprojekt. Kommissionen kommer tillsammans med Polen, Europeiska investeringsbanken och de internationella finansiella instituten, särskilt Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling och Världsbanken, att arbeta för att underlätta samfinansieringen av projekt som rör prioriteringarna inför anslutningen. Det finansiella stödet från år 2000 och framåt kommer att omfatta stöd till jordbruket och ett instrument för strukturpolitiken med vars hjälp åtgärder liknande dem som genomförs i sammanhållningsfondens regi kan prioriteras. Polen kommer dessutom att få tillgång till finansiering från sådana program som omfattar flera länder och som direkt rör gemenskapens regelverk.

Phare-programmet är det främsta finansieringsinstrumentet inom den förstärkta strategin inför anslutningen. Målet för Phare är i första hand att bistå länderna i Central- och Östeuropa i deras förberedelser inför anslutningen genom att inrikta stödet på åtgärder för antagandet av gemenskapens regelverk och särskilt på de prioriteringar som fastställts i detta partnerskap för anslutning och i det nationella programmet för antagande av gemenskapens regelverk. Kommissionen kommer varje år att underteckna ett finansavtal med Polen i vilket Polen förbinder sig att förverkliga ett antal av de prioriteringar som anges i detta partnerskap för anslutning och kommissionen förbinder sig att bidra finansiellt till detta. Programplaneringen av gemenskapens finansiella stöd kommer att göras med hänsyn till prioriteringarna och tidsplanen i det nationella programmet för antagande av gemenskapens regelverk.

Vidare kommer det fortsatta beviljandet av finansiellt stöd att i hög grad göras beroende av att de polska myndigheterna fullgör åtagandena i det nationella programmet för antagande av gemenskapens regelverk. Vissa insatser inför anslutningen kan förstärkas nu (t.ex. stöd till förstärkningen av institutionell och administrativ kapacitet) medan andra, såsom finansieringen av större investeringsprojekt som syftar till att kraven i gemenskapens regelverk på områden som miljö och kärnsäkerhet skall uppfyllas, kommer att bli föremål för programplanering över en period på fem till sex år.

Från 1998 kommer stödet inom Phare att kanaliseras genom insatser av följande slag.

- Förstärkning av institutionell och administrativ kapacitet, "Institution building" (omkring 30 %), vilket omfattar förstärkning av de demokratiska institutionerna, rättsstaten, den offentliga förvaltningen och alla organ som ansvarar för de offentliga tjänsterna i syfte att upprätta de nödvändiga institutionella och administrativa strukturerna och utbilda de personer som behövs för att tillämpa gemenskapens regelverk. Stödet till förstärkning av den institutionella och administrativa kapaciteten kommer att ges i form av, bland annat, utbildningsåtgärder, tekniskt stöd och organiserat samarbete mellan institutioner och förvaltningar i Polen och motsvarande organ i medlemsstaterna. Inledningsvis kommer detta organiserade samarbete att inriktas på prioriterade områden såsom ekonomi, jordbruk, miljö samt rättsliga och inrikes frågor.

- Investeringsstöd (omkring 70 %) för att möjliggöra de investeringar som krävs för att anpassa Polens infrastruktur till gemenskapens regelverk. Detta stöd skall koncentreras på i) strukturåtgärder, vilket omfattar omstrukturering av jordbrukssektorn, regional utveckling och investeringar i mänskligt och intellektuellt kapital, vilket också skulle kunna omfatta Phare-bidraget för deltagande i ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling, ii) förenlighet med gemenskapens normer, särskilt vad gäller miljö, jordbruk, industri, säkerhet på arbetsplatsen och arbetsmiljö, transport och telekommunikation, iii) samfinansiering av stora infrastrukturprojekt (1) och iv) utveckling av små och medelstora företag (2).

5.2 De internationella finansiella institutens roll

Partnerskapet för anslutning kommer att ge ny inriktning och nya impulser åt samarbetet mellan Polen och de internationella finansiella instituten. Gåvobiståndet som tillhandahålls inom partnerskapet för anslutning kommer att utgöra ett startkapital och fungera som en katalysator för att få fram större belopp för utvecklingsfinansiering från de internationella finansiella instituten. Denna process kommer att utvecklas av kommissionen tillsammans med kandidatländerna, Europeiska investeringsbanken och Världsbanken i syfte att göra det lättare att samfinansiera projekt med anknytning till prioriteringarna inför anslutningen.

Med stöd av ett nytt långivningsmandat för perioden 1997 1999 kan Europeiska investeringsbanken ställa 3 520 miljoner ecu till förfogande i Central- och Östeuropa. Genom det nya stöd inför anslutningen som godkändes av EIB:s råd i början på 1998 ökas detta belopp till 7 miljarder ecu. Lån från Europeiska investeringsbanken kommer, för att underlätta anslutningsprocessen, att användas inom alla sektorer som kan komma i fråga för finansiering från banken.

6. VILLKORLIGHET

Gemenskapens stöd kommer att villkoras av att Polen fullgör sina åtaganden enligt Europaavtalet liksom av fortsatta framsteg när det gäller att uppfylla Köpenhamnskriterierna och av framsteg i tillämpningen av detta partnerskap för anslutning. Om dessa allmänna villkor inte uppfylls kan rådet komma att på grundval av artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 622/98 av den 16 mars 1998 besluta att tills vidare inställa det finansiella stödet.

7. GENOMFÖRANDE AV STÖDET INFÖR ANSLUTNINGEN

Det finansiella stödet till Polen kommer att vara beroende av om de projekt som den polska regeringen föreslår skall tas med i finansieringsavtalen är tillräckligt långt framskridna. När det gäller projekt som måste bli föremål för anbudsinfordran kommer kommissionen endast att finansiera projekt som när finansieringsavtalet undertecknas är klara för anbudsinfordran. Dessutom måste eventuella tidigare åtaganden inom samma sektor helt ha omsatts i avtal eller vara under fullgörande. För att ett effektivt genomförande skall kunna säkerställas får projekten i princip inte understiga ett tröskelvärde på två till tre miljoner ecu, särskilt inte när det gäller infrastrukturprojekt. Om dessa principer leder till att Polen inte kan tillgodogöra sig hela sitt vägledande anslag, kommer anslaget att reduceras i motsvarande mån. Skillnaden mellan det vägledande och det slutgiltiga anslaget kommer att överföras till det horisontella stödet för små och medelstora företag eller stödet för stora infrastrukturprojekt. Det kommer inte att ske någon efterföljande gottgörelse för detta belopp.

Polen uppmanas att inrätta en genomförandestruktur som innebär en garanti för att de olika slagen av finansiellt stöd från Europeiska unionen och de nationella resurserna är konsekventa och kompletterar varandra. En nationell samordnare kommer att vara ansvarig för att det upprätthålls ett nära samband mellan anslutningsprocessen i stort och programplaneringen av gemenskapens finansiella stöd.

Polens regering kommer under 1998 (helst inom finansministeriet) att inrätta en nationell fond för att främja investeringar och för förstärkning av den institutionella och administrativa kompetensen, vilken skall ledas av en nationell utanordnare. Denna fond skall vara det centrala organet för kanalisering av Phare-stöd och andra former av finansiellt stöd från gemenskapen och som sådant ha ansvar för förvaltningen av dessa medel i ett decentraliserat genomförandesystem som skall medge ökad öppenhet och motverka att fondmedlen splittras. Fonden skall ha det övergripande ansvaret för hur medlen förvaltas, inbegripet iakttagandet av bestämmelserna i finansieringsavtalet, och inför kommissionen ansvara för hur medlen används. Fonden skall också sörja för och övervaka flödet av nationella och andra samfinansieringsresurser i enlighet med finansieringsavtalet. Den nationella fondens exakta uppgifter och ansvar kommer att fastställas i de enskilda finansieringsavtalen.

I samarbete med Polens regering kommer kommissionen, när vissa förutsättningar är uppfyllda och i den utsträckning som medges av gemenskapernas budgetförordning, särskilt artikel 105.3 i denna, att eftersträva en vidare decentralisering av genomförandet av det finansiella stödet. Detta kommer att göras i syfte att, gradvis och inom vissa gränser, upprätta ett förhållande mellan kommissionen och Polen som präglas av gemensamt ansvar i linje med det förhållande som råder mellan kommissionen och medlemsstaterna vad gäller strukturfonderna.

Kommissionen kan, om Polen så begär, undersöka möjligheten att tillämpa nationella upphandlingsförfaranden vid infordran av anbud och ingående av avtal i samband med Phare-projekt, särskilt vad gäller investeringar. Kommissionens beslut i denna fråga kommer att fattas efter, bland annat, en granskning av Polens nationella upphandlingslagstiftning med avseende på dess förenlighet med gemenskapens grundläggande regler för offentlig upphandling och med budgetförordningen, inbegripet bestämmelserna om lika möjlighet att delta i anbudsförfaranden och bestämmelserna i artikel 118. Kommissionen kommer att fatta eventuella beslut om att använda sig av nationella upphandlingsreglerna i varje enskilt fall, och sådana beslut kommer att bekräftas i de enskilda finansieringsavtalen.

Övervakningen av genomförandet av programmen skall utföras gemensamt med kommissionen enligt förfaranden som fastställts i de enskilda finansieringsavtalen. För att säkerställa effektiv övervakning av genomförandet av stödet inom Phare-programmet kommer varje Phare-program att innehålla kvantifierade fysiska och finansiella mål som skall anges i finansieringsavtalet. För att man skall kunna bedöma hur effektiva de åtgärder som finansieras inom Phare-programmet faktiskt är kommer dessa att bli föremål för en utvärdering i efterhand av deras verkan i förhållande till målen.

8. ÖVERVAKNING

Genomförandet av partnerskapet för anslutning kommer att övervakas inom Europaavtalets ram. Detta kommer att börja 1998, innan kommissionen för rådet lägger fram sin första ordinarie rapport om Polens framsteg som också skall omfatta genomförandet av partnerskapet för anslutning.

Relevanta delar av partnerskapet för anslutning kommer att diskuteras i den behöriga underkommittén. Associeringskommittén kommer att behandla den allmänna utvecklingen, framsteg och problem vad gäller att uppfylla prioriteringarna och etappmålen liksom mer specifika frågor som hänskjuts till kommittén från underkommittéerna. Associeringskommittén kommer att rapportera till associeringsrådet om genomförandet av partnerskapet för anslutning.

Phares förvaltningskommitté kommer att sörja för att finansieringsbesluten är förenliga med partnerskapen för anslutning.

Partnerskapet för anslutning kommer att i enlighet med artikel 2 i förordning (EG) nr 622/98 av den 16 mars 1998 ändras då så behövs. Kommissionen kommer att föreslå att detta partnerskap ses över före utgången av 1999 och därefter regelbundet. I denna översyn kommer att tas upp frågan om det, mot bakgrund av de förslag som gjorts när det gäller att nå de mål som fastställts i detta partnerskap, finns ett behov av att ange ytterligare etappmål.

(1) Vad gäller investeringsprojekt i allmänhet kommer det att fordras av Polen att landet, i enlighet med komplementaritetsprincipen, bidrar med minst 25 % till gemensamt finansierade projekt.

(2) Ett horisontellt stöd för små och medelstora företag kommer att ställas till förfogande för att avhjälpa bristen av kapital för investeringar i små företag.

BILAGA

Polen kommer att behöva vidta åtgärder på alla de områden som anges i yttrandet. Syftet med denna bilaga är att ge en kortfattad checklista för detta i form av rekommendationer till åtgärder. Dessa anges i den ordning i vilken motsvarande område behandlas i yttrandet, utan rangordning efter betydelse eller angelägenhetsgrad. De prioriterade åtgärdsområdena för varje kandidatland anges i form av prioriteringar och etappmål i själva partnerskapet för anslutning.

1. Politiska kriterier

Polen måste förbättra sitt rättsväsende för att upprätthålla pressfriheten och journalisternas rättigheter, förbättra handläggningen av krav på ersättning för beslagtagen egendom samt intensifiera bekämpningen av korruption.

Särskilda åtgärder måste vidtas för att förbättra skyddet av privatlivet och hemfriden. "Utrensningslagarna" och deras tillämpning är fortfarande en viktig fråga.

2. Ekonomiska kriterier

Liberaliseringsprocessen för fullföljas genom att man avskaffar kommersiella monopol och förstärker de tillsynsmyndigheter som inrättats för att säkerställa en välfungerande marknad. Polen måste i synnerhet vinnlägga sig om att fullfölja omstruktureringen och privatiseringen av statsägda företag, särskilt inom stål-, energi- och telekommunikationssektorerna.

Polen måste särskilt eftersträva att upprätthålla makroekonomisk stabilitet och undvika överhettning av ekonomin. Bibehållandet av stabilitetsinriktningen i den nuvarande penning- och valutapolitiken och genomförandet av en ny centralbankslagstiftning kommer att spela en viktig roll. Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt att fullfölja reformen av pensionssystemet och det sociala trygghetssystemet. Polen måste också fortsätta reformera jordbrukssektorn, banksektorn och sektorn för finansiella tjänster samt anpassa handelspolitiken.

3. Förmåga att påta sig skyldigheterna i samband med ett medlemskap

3.1 En gränslös inre marknad

De fyra friheterna

Den allmänna ramen - Lagstiftningsreformerna måste påskyndas i fråga om offentlig upphandling, till exempel beträffande sektorn för allmännyttiga tjänster, och åtgärderna enligt vitbokens fas II. Vad beträffar intellektuell och industriell äganderätt måste särskild uppmärksamhet ägnas åt lagstiftning och praktisk tillämpning. Beträffande bolagsrätten måste fullständig överensstämmelse med det första och det tolfte direktivet säkerställas. Skyddet av personuppgifter måste förbättras, bland annat genom att en oberoende kontrollmyndighet inrättas. Tillämpningen av Europaavtalet på handelsområdet måste förbättras.

Fri rörlighet för varor - Polen måste påskynda arbetet med att anta en ramlagstiftning för att EU:s system skall kunna genomföras. Standardisering och infrastruktur för bedömning av överensstämmelse måste förstärkas och direktiv om den nya metoden måste antas. Förhandlingar om ett europeiskt avtal om bedömning av överensstämmelse borde påskynda denna process. Vad gäller lagstiftning inom andra sektorer bör ansträngningar göras för att fullfölja harmoniseringen av direktiv om motorfordon och kemikalier och för att förbättra överensstämmelsen hos lagar om läkemedel och livsmedel. En mekanism för övervakning av marknaden måste inrättas för att vara fullt funktionell när den tekniska lagstiftningen är fullt harmoniserad.

Fri rörlighet för kapital - Restriktioner beträffande utländska medborgares förvärv av fast egendom måste förtydligas och om nödvändigt anpassas.

Fri rörlighet för tjänster - Banklagstiftningen måste ses över och om nödvändigt ändras för att uppfylla EU:s krav.

Fri rörlighet för personer - Vad gäller ömsesidigt erkännande av yrkeskvalifikationer måste det säkerställas att nödvändiga lagstiftnings- och kontrollåtgärder vidtas. Ytterligare insatser måste göras för att säkerställa att nödvändiga lagstiftnings- och kontrollåtgärder vidtas beträffande samordningen av de sociala trygghetssystemen.

Konkurrens

Konkurrenslagen måste anpassas ytterligare, särskilt för att förbättra koncentrationskontrollen och öka befogenheterna för byrån för konkurrensfrågor. På området för statligt stöd måste en detaljerad förteckning över allt gällande stöd upprättas och regelbundet uppdateras i enlighet med gemenskapens praxis. Nationella rättsliga ramar måste skapas för att det ska bli möjligt att kontrollera statligt stöd och avgöra när det är tillåtet. Alla gällande stödåtgärder bör ses över, och de åtgärder som inte är förenliga med Europaavtalet måste ändras eller avskaffas (inbegripet oförenligt statligt stöd som beviljas företag som är verksamma i de särskilda ekonomiska zonerna). Nya stödåtgärder måste på systematisk grundval effektivt övervakas. Vissa exklusiva rättigheter och statliga monopol som inte är förenliga med gemenskapens regelverk måste gradvis anpassas eller avskaffas.

3.2 Ny teknik

Utbildning, yrkesutbildning och ungdomsfrågor

För att tillgodose de marknadsekonomiska behoven och uppnå framsteg i fråga om konkurrens och produktionskvalitet behöver ansträngningar göras för att säkerställa omfattande investeringar i reformer av läroplaner, lärarutbildning, läroböcker, utrustning och lokaler.

Forskning och teknisk utveckling

Ekonomins innovationsnivå måste höjas och kontakterna mellan forskningsinstitut, industri och små-och medelstora företag förbättras.

Telekommunikation

Polen behöver göra genomgripande förändringar i fråga om både politik och lagstiftning för att uppnå överensstämmelse med EU-direktiven, särskilt vad beträffar upprättande av en reglerande tillsynsmyndighet och avskaffande av restriktioner för utländskt deltagande i polska drifts- och produktionsmarknader för telekommunikation. Gemenskapens regelverk innebär numera också att staten måste se till att modern telefonservice finns att tillgå överallt till ett överkomligt pris. Det kommer att krävas betydande investeringar i systemet för att denna skyldighet skall kunna fullgöras.

Den audiovisuella sektorn

Gällande lagstiftning måste ändras, särskilt i fråga om frihet att motta sändningar, främjande av europeiska produktioner, normer för TV-reklam oh skydd av minderåriga.

3.3 Ekonomiska och fiskala frågor

Den ekonomiska och monetära unionen

Polen bör fortsätta sina insatser för att minska inflationen genom en trovärdig penning- och valutapolitik. Omstruktureringen av finanssektorn bör slutföras.

Beskattning

Anpassningar till mervärdesskattelagstiftningen måste göras i enlighet med EU:s krav för att säkerställa en enhetlig tillämpning. I vissa avseenden är den gällande lagstiftningen diskriminerade mot import. Det måste göras särskilda ansträngningar beträffande omfattningen av mervärdesskattebefrielse, återbetalningssystemet för utländska skattskyldiga, strukturen på mervärdesskattesatserna och avdragsrätten för mervärdesskatt på internationella tjänster.

De betydande skillnaderna mellan det polska punktskattesystemet och EG:s krav måste åtgärdas. Vad gäller punktskatter bör Polen ägna särskild uppmärksamhet åt upprättandet av en ordning som innebär att varor som omfattas av tillfälligt upphävande av tullar kan flyttas mellan olika skatteupplag. Skattestrukturerna och punktskattenivåerna behöver anpassas till gemenskapens modell.

Statistik

Vissa förbättringar är fortfarande nödvändiga vad beträffar återskapande av register och regional statistik.

3.4 Politiken inom olika sektorer

Industri

För att öka konkurrenskraften bör ytterligare insatser göras i syfte att driva en politik för främjande av öppna och konkurrenskraftiga marknader vilken bygger på de instrument som ligger till grund för EG:s industripolitik och som gäller både marknadens funktion (produktspecifikationer och marknadstillträde, handelspolitik, statligt stöd och konkurrenspolitik) och åtgärder knutna till industrins anpassningsförmåga (stabilt makroekonomiskt klimat, teknik, yrkesutbildning osv.). Ytterligare insatser krävs för att omstrukturera vissa industrisektorer, t.ex. stålsektorn, som behöver en bärkraftig omstruktureringsplan, och kolsektorn.

Jordbruk

Stora insatser måste göras för att säkerställa att den polska lagstiftningen anpassas till EU:s krav så att en konsekvent politik för struktur- och landsbygdsutvecklingen säkras inom vars ram de problem som Polens jordbruksstruktur utgör kan lösas. Genomförandet och genomdrivandet av veterinära och fytosanitära krav samt förbättringen av anläggningar så att de uppfyller EG:s normer måste uppmärksammas, särskilt i fråga om inspektions- och kontrollåtgärder för att skydda EU:s yttre gränser. Uppmärksamhet bör även ägnas åt förbättringen av de administrativa strukturerna för att garantera att det finns nödvändig kapacitet för att genomföra och genomdriva den gemensamma jordbrukspolitikens politiska instrument. Ansträngningar behöver göras i fråga om omstrukturering av jordbrukets livsmedelsindustri, så att dess konkurrenskraft förbättras, och i fråga om förbättring av vissa anläggningar för bearbetning av livsmedel (mjölk- och köttsektorn) och vissa anläggningar för provning och diagnostik. De administrativa strukturerna måste förbättras för att garantera genomförandet och genomdrivandet av den gemensamma jordbrukspolitikens politiska instrument, inbegripet importarrangemangen. Jordbrukets livsmedelssektor måste omstruktureras ytterligare för att dess konkurrenskraft skall säkras.

Fiske

Administrationen på fiskeområdet måste förstärkas för att garantera ett effektivt genomförande av den gemensamma fiskeripolitiken, särskilt vad beträffar bevarande och förvaltning av resurserna, genomförande av ett övervaknings- och kontrollsystem, förvaltning av den gemensamma organisationen av marknaden i fiskeri- och vattenbrukssektorn, genomförande av en strukturpolitik i fiskeri- och vattenbrukssektorn, upprättande av ett register över fiskeflotten, insamling av statistiska data samt genomförande av EU:s fiskeripolitik avseende miljöskydd.

Energi

De insatser som nu görs för att anpassa lagstiftningen måste fortgå, särskilt vad gäller anpassningen av monopol, inbegripet import- och exportfrågor, tillgång till nät, energiprissättning och statliga ingrepp. Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt omstrukturering av sektorn för fasta bränslen, energieffektivitet, miljönormer och beredskap för nödsituationer, inbegripet upprättande av obligatoriska oljelager.

Transport

Insatser måste göras för att säkerställa nödvändig lagstiftning och effektivitet genomförande av denna beträffande godstransport på väg (yrkestillträde, vikter och dimensioner, säkerhetsbestämmelser, vägskattebestämmelser), sjötransport (säkerhet) och lufttransport. Polen måste också sörja för öppenhet i ekonomiskt hänseende inom järnvägssektorn. Åtgärder för att säkerställa en framtida utvidgning av det transeuropeiska transportnätet måste vidtas. Kontrollorgan, särskilt för transportsäkerhet, bör förstärkas. På nationell nivå behöver särskilda strategier för utveckling och finansiering av transportinfrastruktur utvecklas.

Små och medelstora företag

Åtgärder måste vidtas för att ytterligare förbättra och färstärka samordningen av politiken för små och medelstora företag, förenkla lagstiftningen och det administrativa klimatet för att underlätta för de små och medelstora företagen, stärka infrastrukturer, förbättra situationen i skattehänseende och förbättra de små och medelstora företagens möjligheter till finansiering.

3.5 Ekonomisk och social sammanhållning

Sysselsättning och sociala frågor

Lagstiftningen måste anpassas till EU:s krav på områden som hälsa och säkerhet i arbetet, arbetsrätt och lika möjligheter för kvinnor och män. Polen måste fortsätta med de sociala reformerna, och investeringarna i det offentliga sjukvårdssystemet behöver ökas avsevärt. Aktiva arbetsmarknadsåtgärder måste utvecklas ytterligare och ses över gemensamt inför deltagandet i EU:s samordning. En aktiv, oberoende social dialog och ett socialt skydd måste utvecklas. De administrativa strukturerna måste förstärkas för att lagstiftningen skall kunna genomföras effektivt.

Regionalpolitik och sammanhållning

En politik anpassad till de regionala särdragen måste införas och de administrativa och budgetmässiga strukturer som krävs för att förvalta EG:s integrerade strukturåtgärder efter inträdet måste upprättas.

3.6 Miljö och livskvalitet

Miljö

Det måste vidtas åtgärder för att säkerställa ett fullständigt införlivande av EU:s miljölagstiftning och avsevärda framsteg rörande verklig överensstämmelse måste göras. Särskilda ansträngningar måste göras för att uppnå full överensstämmelse i fråga om avfallshanterings-, vatten- och naturskyddslagstiftning och för att säkerställa införlivandet av ramdirektiven gällande luft, avfall och vatten och direktivet om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar. Investeringarna måste ökas, särskilt i fråga om stora förbränningsanläggningar, vattensektorn, industrin, föroreningar i tätorter, hantering av fast och farligt avfall och hantering av kommunalt avfall. Stora insatser måste göras för att utveckla strukturer för genomförande och genomdrivande. Allmänhetens medvetenhet om miljöfrågor måste stimuleras.

Konsumentskydd

Lagstiftningen måste ändras inom områden som skydd av ekonomiska intressen, försäljning utanför fasta affärslokaler, distansförsäljning, paketresor, fast egendom på tidsdelningsbasis, s.k. timeshare, oskäliga avtalsvillkor, konsumentkredit, vilseledande reklam, prismärkning och produktsäkerhet. En stark och oberoende konsumentrörelse som stöds av de offentliga myndigheterna behöver utvecklas.

3.7 Rättsliga och inrikes frågor

Framstegen i fråga om gränsförvaltning och gränskontroll måste fortsätta. Det praktiska genomförandet av Genèvekonventionen och 1967 års protokoll samt flyktinglagen måste säkerställas. Kampen mot organiserad brottslighet måste intensifieras, särskilt vad gäller områdena för framställning av och handel med narkotika, kvinnohandel, tvättning av pengar, smuggling av och handel med stulna bilar och vapen. Lagstiftning och system för narkotikabekämpning måste förstärkas ytterligare. Åtgärder måste vidtas för att säkerställa ratificeringen av internationella konventioner på området för rättsliga och inrikes frågor. Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt att garantera tillräckliga medel till utveckling av institutioner, inbegripet förbättring av samordningen mellan ansvariga organ. Korruptionen måste angripas och ansvarsskyldighet och teknisk effektivitet förbättras. Rättsväsendets sätt att fungera bör förbättras. Samarbetet mellan olika organ, inbegripet de som ansvarar för bekämpning av organiserad brottslighet, behöver förbättras. Det återstår mycket att göra vad beträffar utlämningslagen och visumsystemet med avseende på de nya oberoende staterna och de icke-associerade grannländerna.

3.8 Utrikespolitik

Handel och internationella ekonomiska förbindelser

Förberedelser måste göras för att landet vid tillträdet skall kunna tillämpa gemenskapens olika samarbets- och förmånsavtal, dess multilaterala och bilaterala handelspolitiska åtaganden och dess autonoma handelspolitiska skyddsåtgärder. Samtidigt måste den nationella lagstiftningen på detta område upphävas.

Utvecklingssamarbete

Förberedelser måste göras för att Polen vid tillträdet skall kunna tillämpa Lomékonventionens handelsordning i dess helhet på AVS-länderna och tillsammans med de övriga medlemsstaterna delta i finansieringen av Europeiska utvecklingsfonden (EUF).

Tull

Tullagstiftningen måste anpassas till EG:s bestämmelser och tillämpas fullt ut. Organisationen och personalens uppgifter måste anpassas till vad som gäller i en modern tullförvaltning. Stora ansträngningar måste göras för att garantera att tullförvaltningen är fullt förtrogen med lagstiftningen. Insatser måste göras föra att införa datoriserade system för ett fullständigt deltagande i tullunionen och den inre marknaden. Polen måste särskilt uppmärksamma behovet av att förbereda tullförvaltningarna för tillämpningen av tullförfaranden med ekonomisk verkan, systemet med tillfälliga upphävanden av tullar samt förvaltningen av tullkvoter och tulltak. I sin strategiska planering måste Polen beakta förstärkningen av gränskontrollstationerna vid gränserna mot länder som vid Polens anslutning inte är medlemmar av Europeiska unionen.

3.9 Finansiella frågor

Nödvändig finansförvaltning och nödvändiga finanskontrollsystem måste inrättas för att säkerställa att gemenskapens politik genomförs på ett tillfredsställande sätt. Nuvarande redovisningssystem och tullsystem bör ändras för att säkerställa en effektiv förvaltning av systemet för egna medel. Nationalräkenskapernas tillförlitlighet måste säkerställas så att BNI-medlen kan beräknas korrekt.

4. Den offentliga förvaltningens förmåga att tillämpa gemenskapens regelverk

För att säkerställa ett effektivt genomförande och genomdrivande av gemenskapens regelverk måste genomgripande reformer göras i syfte att förstärka Polens administrativa strukturer inom flertalet i EU-sammanhang relevanta sektorer. Särskilda insatser måste göras för att förstärka de myndigheter som ansvarar för en korrekt tillämpning av gemenskapens regler för den inre marknaden samt tullmyndigheterna. Kontroll- och övervakningsorganen måste förstärkas på områden som konkurrens, värdepapper, försäkringar, banker, tvättning av pengar, offentlig upphandling konsumentskydd, transportsäkerhet samt standarder och certifiering, yrkesinspektion, veterinära och fytosanitära kontroller och livsmedelskontroll.

Större insatser måste göras för att förbättra personalens kvalifikationer vad gäller EU-relaterade frågor och effektiv offentlig förvaltning i allmänhet. Dessa bör inbegripa utarbetande av en övergripande nationell utbildningsstrategi för offentligt anställda och opartisk tillämpning av lagen om offentligt anställda.

Rättssystemet måste förstärkas både i resurshänseende och i fråga om relevant sakkunskap. Omfattande insatser för att höja domarkårens kunskapsnivå, särskilt i EU-frågor, måste göras.