Kommissionens beslut

av den 29 september 1999

enligt vilket en koncentration förklaras förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalet

(Ärende nr IV/M.1532 - BP Amoco/Arco)

[delgivet med nr K(1999) 3059]

(Endast den engelska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2001/45/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av Avtalet om europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 57.2 a i detta,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer(1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1310/97(2), särskilt artiklarna 8.2 och 10.2 i denna,

med beaktande av kommissionens beslut av den 10 juni 1999 om att inleda ett förfarande i detta ärende,

med beaktande av yttrandet från Rådgivande kommittén för företagskoncentrationer(3), och

av följande skäl:

(1) Den 4 maj 1999 mottog kommissionen en anmälan enligt artikel 4 i förordning (EEG) nr 4064/89 (nedan kallad koncentrationsförordningen) av en planerad koncentration, genom vilken företaget BP Amoco plc (BPA), på det sätt som avses i artikel 3.1 b i förordningen, skulle förvärva kontroll över Atlantic Richfield Company (Arco).

(2) Genom ett beslut av 10 juni 1999 konstaterade kommissionen att den anmälda koncentrationen föranledde allvarliga tvivel beträffande dess förenlighet med den gemensamma marknaden och inledde ett förfarande enligt artikel 6.1 c i koncentrationsförordningen.

I. PARTERNA OCH TRANSAKTIONEN

(3) BPA är holdingbolag för en multinationell koncern som är verksam inom oljeprospektering samt inom petroleumindustri och petrokemisk industri. Koncernen omfattar tre kärnverksamheter, nämligen BP Amoco Exploration (prospektering och produktion av olja och gas), BP Amoco Oil (raffinering, saluföring, leverans och transport) och BP Amoco Chemicals (tillverkning och saluföring av petrokemiska produkter och likartade produkter). BP Amoco-koncernen bildades genom fusionen mellan The British Petroleum Company plc och Amoco Corporation(4). Den är väletablerad i Europa, Förenta staterna, Australasien och delar av Afrika och håller på att utvidga sin verksamhet i Asien och Sydamerika.

(4) Arco är verksamt inom prospektering, produktion, transport och försäljning av råolja och naturgas och inom raffinering av råolja samt transport och saluföring av petroleumprodukter. Även om Arco bedriver verksamhet i flera länder, exempelvis Venezuela, Algeriet, Tunisien, Förenade kungariket och Indonesien, sker största delen av dess verksamhet i Förenta staterna (cirka 86 % av den totala omsättningen 1998).

II. KONCENTRATIONEN

(5) Koncentrationen har anmälts som ett förvärv av ensam kontroll i den mening som avses i artikel 3.1 b i koncentrationsförordningen. Den kommer att leda till att BPA förvärvar ensam kontroll över Arco. Koncentrationen kommer att genomföras genom försäljning av aktier. Detta kommer att uppnås genom att Arco fusioneras med ett nybildat aktiebolag som bildats enligt lagstiftningen i delstaten Delaware i Förenta staterna, (Newco), som självt kommer att ägas helt av BPA. Efter fusionen mellan Arco och Newco kommer Arco att vara den återstående rättsliga enheten och kommer vid den tidpunkten att ha blivit ett helägt dotterbolag till BPA. Som ett resultat av dessa transaktioner kommer BPA således att ha förvärvat äganderätten till hela det aktiekapital som Arco emitterat.

III. GEMENSKAPSDIMENSION

(6) Eftersom parternas sammanlagda omsättning i hela världen(5) överstiger 5 miljarder euro, då var och en av parterna har en omsättning inom gemenskapen som överstiger 250 miljoner euro och de inte uppnår mer än två tredjedelar av sin sammanlagda omsättning inom gemenskapen inom en och samma medlemsstat, har koncentrationen en gemenskapsdimension enligt artikel 1.2 i koncentrationsförordningen.

IV. BEDÖMNING ENLIGT ARTIKEL 2 I KONCENTRATIONSFÖRORDNINGEN

A. PROSPEKTERING, UTVECKLING, PRODUKTION OCH FÖRSÄLJNING AV RÅOLJA OCH NATURGAS

(7) Båda parterna är verksamma inom prospektering, utveckling och produktion av råolja och naturgas och kommissionen uttryckte tvivel angående dessa marknader i sitt beslut om att inleda förfarandet. Av de orsaker som anges nedan finns det dock ingen grund för betänkligheter i konkurrenshänseende på dessa marknader.

Prospekterings-, utvecklings- och produktionsprocessen

(8) Verksamheten i föregående marknadsled omfattar tre typer av affärsverksamhet: att påträffa nya reserver samt att utveckla och kommersiellt utnyttja dessa reserver. Påträffandet av nya reserver beskrivs vanligen som prospektering. Utveckling innebär att en lämplig infrastruktur byggs med tanke på framtida produktion (oljeplattformar, rörledningar, terminaler osv.). Prospekteringen av reserver kallas produktion och försäljning. I tidigare beslut(6) tog kommissionen främst fasta på de då anmälda transaktionernas inverkan på produktions- och försäljningssegmentet.

(9) Prospektering och utveckling är en tids- och kapitalkrävande verksamhet som omfattar flera på varandra följande steg. För det första organiseras anbudsförfaranden för beviljande av prospekteringslicenser i länder som tror att det kan finnas kolväteförekomster på deras territorium (ett sådant land kallas värdland). Anbudsförfarandena varierar alltifrån offentliga auktioner i Förenta staterna till situationer där anbudsgivarna har valts ut på förhand av värdlandet. Detta förhandsurval kan i varierande utsträckning grunda sig på teknisk kapacitet, finansiell styrka eller andra överväganden (lobbying, kulturell samhörighet osv.).

(10) Företag lämnar ofta anbud gemensamt för att sprida risker eller för att få kompletterande färdigheter. Under vissa omständigheter kan ett värdland kräva att vissa anbudsgivare går samman för att kunna få en licens för prospektering. Ett värdland kan också kräva att deras nationella oljebolag kan beviljas en andel i en eventuell fyndighet som upptäcks inom det blockavsnitt som omfattas av licensen. I samtliga fall där licensen beviljas gemensamt till flera företag utses ett företag som skall sköta driften av blockavsnittet. Detta företag skall sköta prospekteringens tekniska och ekonomiska ledning samt eventuellt projektets utvecklings- och produktionsfaser. De flesta viktiga beslut kräver samtycke av alla parter i projektet.

(11) Den sammanlagda tiden mellan beviljandet av en licens och den faktiska produktionen varierar vanligen mellan fem och fenton år. Kostnaderna för prospekterings- och utvecklingsprojekt kan uppgå till 7 miljarder euro för projekt i outforskade områden. Fördelningen av utgifterna mellan prospekteringsfasen och utvecklingsfasen är vanligen 15 % respektive 85 %.

(12) Det måste också nämnas att när produktionen inleds inom ett nytt område, måste infrastruktur utvecklas. Detta inbegriper bland annat oljeplattformar, rörledningar och terminaler. Mindre fält, som det inte vore lönsamt att utveckla som sådana, kan sedan exploateras genom att man använder den infrastruktur som redan installerats för det större fältet. Sådana mindre fält kallas ibland satellitfält. Prospekteringen i Nordsjön har vanligen följt detta mönster.

Relevanta produktmarknader

(13) Det görs ofta gällande att prospektering, utveckling, produktion och försäljning är alltför nära sammankopplade för att mer än en särskild produktmarknad skall kunna definieras. Det kan dock hävdas att prospektering utgör en separat produktmarknad. Det skulle faktiskt kunna hävdas att ett företag som är verksamt inom prospektering har två kategorier av kunder, nämligen dels det värdland som företaget åtagit sig att förse med ett framtida resursflöde om gas eller olja påträffas, dels de efterföljande producenterna och försäljarna av olja och gas som kan köpa ut det eller delta i utvecklingen och produktionen. Överföring av rättigheter till blockavsnitt är praxis i branschen.

(14) Eftersom de eventuella underjordiska förekomsterna inte är kända vid tidpunkten för prospekteringen, anser kommissionen att det inte är motiverat att särskilja prospektering för olja och prospektering för naturgas. Vad gäller produktmarknaderna för utveckling, produktion och försäljning ansåg kommissionen i samband med sitt beslut om att inleda förfarandet att, eftersom gas och råolja används för olika ändamål och är föremål för olika prissättningsmetoder samt kostnadstryck, det var lämpligt att definiera en relevant produktmarknad för utveckling, produktion och försäljning av råolja och en annan relevant produktmarknad för utveckling, produktion och försäljning av naturgas.

(15) Parterna har bestritt att det finns en prospekteringsmarknad med argumentet att prospekteringen är alltför nära förknippad med de följande stegen i produktionsprocessen för att den skall vara en möjlig produktmarknad. Såsom det kommer att förklaras nedan i avsnittet om fusionens inverkan på konkurrensen är det inte nödvändigt för bedömningen av den anmälda transaktionens inverkan på konkurrensen att exakt avgränsa de relevanta produktmarknaderna enligt de olika stegen med prospektering, utveckling, produktion respektive försäljning av råolja och naturgas.

Relevanta geografiska marknader

(16) Kommissionen anser att marknaden för prospektering är världsomfattande och är ense med parterna om att de relevanta geografiska marknaderna ur ett europeiskt efterfrågeperspektiv är världsomfattande i fråga om utveckling, produktion och försäljning av råolja och att de sannolikt omfattar EES, Algeriet och Ryssland i fråga om gas.

(17) Kommissionen undersökte om mindre geografiska områden skulle kunna utgöra relevanta marknader. Vad gäller rysk och algerisk gas särskiljer vissa gasköpare i sin inköpspolicy av leveranssäkerhetsskäl gasen på grundval av sin uppfattning om de politiska riskerna och deras påverkan på leveranssäkerheten (Ryssland stod för uppskattningsvis 17 % av de totala leveranserna till Västeuropa och Algeriet för 12 %). Det tydligaste exemplet på detta är den spanska lagstiftningen enligt vilken högst 60 % av gasleveranserna får komma från ett och samma land. Det är dock osannolikt att en höjning av priset på gas som producerats inom EES inte skulle följas av en liten ökning av andelen gas som köps från Ryssland och Algeriet. I alla händelser kan den exakta avgränsningen av den relevanta geografiska marknaden lämnas öppen, eftersom det inte ändrar den slutsats som blir följden av konkurrensbedömningen.

Marknadsaktörer

(18) Företag verksamma inom prospektering, utveckling samt produktion och försäljning uppdelades traditionellt i tre kategorier med olika profil, strategiska mål och framtida prospekterings- och utvecklingsmöjligheter. Dessa kategorier är i) de statsägda producenterna (huvudsakligen OPEC och några OECD-baserade företag såsom Statoil), ii) de "stora", det vill säga vertikalt integrerade företag med internationell verksamhet och iii) en mängd betydligt mindre oljebolag, av vilka de flesta inte är integrerade, utan endast verksamma inom prospektering och/eller produktion i de föregående marknadsleden.

(19) Kommissionens betänkligheter i konkurrenshänseende föranleddes främst av att den anmälda transaktionen, samt den som anmälts av Exxon och Mobil, kan leda till att en särskild (fjärde) grupp av aktörer dominerar prospekterings- och utvecklingsverksamheten. Denna grupp av "superstora" oljebolag skulle omfatta Exxon-Mobil, BP Amoco-Arco och Shell.

Parternas ställning på marknaden

Prospektering

(20) Det finns ingen allmängiltig eller godtagen indikator, på grundval av vilken man kan beräkna marknadsandelar som ett uttryck för marknadsinflytande på prospekteringsmarknaden. Marknadsandelarna skulle kunna mätas på grundval av antalet blockavsnitt där licenser har beviljats, antalet blockavsnitt där ett visst företag driver verksamheten, nettoareal, totalareal per operatör, investeringar i anläggningstillgångar för prospektering osv. Det råder stor enighet om att arealen eller antalet blockavsnitt inte är ett tillförlitligt mätinstrument, eftersom de täcker mycket olikartade situationer.

(21) På grundval av investeringarna i anläggningstillgångar skulle Exxon-Mobil, BP Amoco-Arco och Shell tillsammans, med i stort sett motsvarande andelar, stå för 30-40 % av de totala investeringskostnaderna för planerad prospektering, utveckling och produktion under 1999. Den näst största aktören skulle nå upp till en tredjedel av de tre största aktörernas genomsnittsstorlek.

(22) Parterna har ifrågasatt denna metod för att mäta marknadsinflytande av följande skäl. För det första varierar investeringskostnaderna enligt vilket område som prospekteras. Detta ger en snedvriden bild och alltför små marknadsandelar för nationella oljebolag i lågkostnadsområden inom OPEC. För det andra avspeglar investeringskostnaderna inte alltid de rätta ägarandelarna av licensen eller produktionen. Detta beror på att statliga företag ofta betalar ett oproportionerligt lågt pris i förhållande till sin andel av licensen eller sin utvinning av råolja. För det tredje omfattar investeringskostnaderna ofta utgifter för gaskondensering och infrastruktur och inte endast belopp som investeras i prospektering.

(23) Ett annat möjligt sätt att mäta marknadsinflytande vore att beräkna dessa företags andel av den förväntade produktionen (eftersom nuvarande prospektering och köp av tredjemansrättigheter kommer att omvandlas till framtida produktion). På grundval av marknadsundersökningen skulle de tre "superstora" oljebolagens marknadsandel av produktionen utanför OPEC om ungefär tio år återigen ligga inom intervallet 30-40 %.

Produktion och försäljning

(24) BPA och Arco skulle tillsammans ha omkring [mindre än 15 %](7) av den globala produktionen av råolja och den europeiska produktionen av naturgas under 1998. Siffrorna skulle vara [lägre än 25 %] för Exxon-Mobil tillsammans och [mindre än 20 %] för Shell. Dessa siffror har inte förändrats väsentligt under årens lopp. De tre "superstora" oljebolagen står för nästan 40 % av den sammanlagda gasproduktionen inom EES. De står dock för mindre än 30 % av den naturgas som konsumeras inom EES.

(25) Inom branschen anses påvisade reserver ofta vara ett mått på marknadsinflytande. På grundval av detta skulle parterna ha uppskattningsvis [mindre än 3 %] respektive [mindre än 5 %] av de påvisade globala reserverna av råolja och de påvisade reserverna av naturgas i Europa. Parterna hävdar dock att påvisade reserver inte är ett relevant mått på framtida produktion. Enligt oljebolagen har påvisade reserver endast en lagerfunktion och privata oljebolag behöver i likhet med alla andra privata företag begränsa sina lager så mycket som möjligt. Med hjälp av sina påvisade reserver kan företaget indikera att det är (eller inte är) i stånd att ersätta den förutsedda uttömningen av befintliga oljefält och därigenom förbli en livskraftig marknadsaktör. Nationella oljebolag behöver dock inte motivera ytterligare investeringar i prospektering och utveckling för sina aktieägare, eftersom de kan utnyttja de nationella reserverna som vanligtvis är mycket större än deras behov. En sådan indikator innebär därför en uppåtgående snedvridning till förmån för de nationella oljebolagen.

(26) För närvarande, och under en överskådlig framtid, har OPEC-producenterna tillsammans ett betydande marknadsinflytande i fråga om råoljeproduktion. De kontrollerar betydande andelar av produktionen och de påvisade reserverna (cirka 40 % respektive 75 %, medan Saudiarabiens reserver utgör mer än en tredjedel av OPEC-reserverna). OPEC har i flera fall tidigare kunnat påverka råoljepriserna upp till en viss nivå(8).

(27) Gazprom (17 %) och Sonatrach (11 %), de nationella ryska och algeriska leverantörerna, står för omkring 30 % av försäljningen inom EES av naturgas, och deras reserver utgör 88 % (Gazprom 81,5 %) av de samlade påvisade reserver som kan säljas inom EES.

Fusionens inverkan på konkurrensen

(28) Kommissionen hade följande allvarliga betänkligheter vad gäller effekterna på konkurrensen på marknaderna för prospektering, utveckling, produktion och försäljning av råolja och naturgas. Den anmälda transaktionen tillsammans med fusionen mellan Exxon och Mobil skulle kunna leda till uppkomsten av en fjärde grupp av konkurrenter i branschen bestående av BP Amoco-Arco, Exxon-Mobil och Shell. Enligt vilken parameter som helst (samlat börsvärde, olje- och gasproduktion, påvisade reserver osv.) är klyftan djup mellan dessa tre superstora och övriga stora aktörer.

(29) Man övervägde om det vore möjligt att de tre återstående superstora oljebolagen i framtiden skulle ha en privilegierad ställning i förhållande till övriga marknadsaktörer i fråga om att påträffa och utveckla nya stora reserver. Detta skulle kunna härröra från deras ökade finansiella styrka, som skulle ge dem en möjlighet att ta olika och större risker. Övriga konkurrenter skulle däremot vara tvungna att handplocka de områden inom vilka de avser att bli verksamma. På grund av sämre tillgång till kapital och sämre möjligheter att sprida risker skulle småföretag som vill fortsätta att utveckla stora fyndigheter vara tvungna att bli mindre partner till de superstora för att kunna dra nytta av deras sammanlagda resurser. Det enda andra alternativet skulle vara att bli nischaktörer med inriktning på prospektering. Detta kan leda till att jättarna kontrollerar övriga prospekterares tillträde till nya outforskade områden först när de första licenserna beviljas och sedan för de omkringliggande blockavsnitten, eftersom de superstora företagen kommer att ha byggt upp den nödvändiga infrastrukturen.

(30) Eftersom det vanligen förlöper mellan fem och femton år mellan de första prospekteringsfaserna till dess att produktionen inleds, skulle det enligt detta scenario finnas en möjlighet för att nya reserver och produktion i länder utanför OPEC inom circa tio år skulle påverkas av de superstora i betydande utsträckning.

(31) Detta skulle kunna påverka marknaderna för produktion och försäljning på följande sätt. Den konkurrens som begränsar OPEC:s möjligheter att fungera som en kartell skulle minska. De tre företagen skulle ha samma intressen som OPEC och skulle sannolikt följa OPEC:s beslut genom att begränsa produktionen till en viss nivå utan farhågor för att andra skulle utnyttja detta. Detta skulle ta sig uttryck i att OPEC:s dominerande ställning på råoljemarknaden förstärks genom uppkomsten av en oligopolistisk struktur bestående av OPEC och de tre superstora företagen, vilket skulle skapa ett incitament för dessa att anpassa sig till OPEC:s affärsstrategi. OPEC skulle då kunna höja priserna och hålla dem strax under den nivå som utlöser nya prospekteringar.

(32) På grundval av det ovanstående ansåg kommissionen att det var tveksamt om transaktionen var förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalets funktion. Därför måste ytterligare ingående undersökningar göras.

(33) Parterna ifrågasatte kommissionens uppfattning främst av två skäl. För det första skulle de superstora oljebolagen enligt dem fortfarande utsättas av konkurrens från mindre oljebolag. För det andra kontrollerar värdländerna olje- och gasproduktionen och skulle i alla händelser inte ha några incitament att låta oljebolagen begränsa produktionen.

(34) Marknadsundersökningen bekräftade att små prospekteringsföretag inte verkar tro att uppkomsten av en ny grupp av superstora oljebolag skulle hota deras ställning. På grund av skillnader i storlek skulle de inte konkurrera om samma typ av prospekteringsrättigheter och de skulle inte vara beroende av de större prospekterarna för att sälja sin olja. Dessutom verkar stora oljebolag som Chevron, Texaco, Elf eller Total samtliga ha oförändrade möjligheter att prospektera och utveckla fyndigheter i vilken del av världen som helst. Parterna har gett många exempel på hur stora oljebolag är involverade i pågående projekt runtom i världen.

(35) För det andra bekräftade marknadsundersökningen att typiska koncessionsavtal mellan regeringar och prospektörer/producenter hindrar de sistnämnda från att begränsa sin produktion (och överlåter sådant beslut på regeringen).

(36) Vad beträffar naturgas är det osannolikt att parterna tillsammans med övriga superstora oljebolag skulle kunna kontrollera produktionen inom EES och därmed att konkurrensen skulle påverkas. Även om en sådan marknad existerade (mot bakgrund av den politiska risk som gasproduktionen i Ryssland och Algeriet anses vara förknippad med), kan ingen kollektivt dominerande ställning påstås föreligga mellan de superstora, med tanke på den starka ställningen för den norska gas som säljs av konkurrenter. Dessutom möter producenterna av naturgas en synnerligen koncentrerad efterfrågan från nationella gasförsörjningsföretag såsom Gaz de France eller Distrigaz.

(37) Därför anser kommissionen att koncentrationen inte kommer att leda till att en dominerande ställning skapas eller förstärks på marknaderna för prospektering, utveckling, produktion och försäljning av råolja och naturgas.

B. TRANSPORT OCH FÖRÄDLING AV NATURGAS

(38) Koncentrationen föranleder betänkligheter i konkurrenshänseende på marknaderna för i) transport av naturgas via rörledningar i södra Nordsjön (SNS) och ii) förädling av naturgas i SNS. Dessa marknader och marknaden för transport av naturgas via rörledningar i norra Nordsjön (NNS) behandlas ytterligare nedan.

Relevant produktmarknad

(39) När naturgas strömmar ut genom borrhålet i en produktionsanläggning innehåller den gasformiga kolväten och flytande kolväte. Denna oförädlade gas kräver ofta transport via rörledning till en anläggning där den förädlas genom att de gasformiga beståndsdelarna separeras från de flytande. Därefter förädlas/renas gasen ytterligare för produktion av kolväten i gasform som uppfyller de nödvändiga tekniska kraven för transport genom det försörjningssystem som gasen kommer att ledas in i ("pipeline quality gas"). Naturgasproducenterna utför denna transport och förädling antingen genom att använda sina egna anläggningar eller, i vissa fall, genom att använda rörledningar och offshore/onshore gasförädlingsanläggningar som ägs av andra företag.

(40) BPA anser att gastransport och gasförädling utgör separata produktmarknader. I fråga om gastransport skulle den relevanta produkmarknaden utgöras av marknaden för transport via undervattensledningar för naturgas(9). Vad gäller gasförädling anser BPA att den relevanta marknaden är marknaden för förädling av naturgas.

(41) Även om ägarna av ett gasfält behöver såväl transport som förädling för att kunna saluföra sin gas och kommer att söka den billigaste totallösningen, anser kommissionen att det är lämpligt att särskilja transportmarknaden och förädlingsmarknaden, eftersom konkurrensvillkoren är olika för transport och för förädling. Det framgår exempelvis av marknadsundersökningen att alla kombinationer är möjliga mellan egna (nybyggda) rörledningar och/eller förädlingsanläggningar och tredje parts tillgång till befintliga rörledningar och/eller förädlingsanläggningar.

Relevant geografisk marknad

(42) Arcos intressen inom gemenskapen beträffande gastransport och förädlingsinfrastruktur uppstår i relation till infrastruktur som finns i endast en medlemsstat (Förenade kungariket). Denna infrastruktur är av två olika typer: undervattensledningar för gas och ägarintresse i en anläggning för gasförädling. Alla dessa anläggningar är belägna i den del av Förenade kungarikets kontinentalsockel som ligger öster om det brittiska fastlandet och i den östra delen av själva fastlandet.

(43) Den relevanta geografiska marknaden består ur efterfrågesynpunkt, dvs. ägare av gasfält som behöver transport och/eller förädling, av den (befintliga eller nybyggda) infrastruktur som utgör ett ekonomiskt lönsamt alternativ. I det avseendet kan den östra delen av Förenade kungarikets kontinentalsockel indelas i två områden: NNS, som är det område av Nordsjön som ligger norr om 55 ° nordlig bredd, och SNS, den del av Nordsjön som ligger söder om 55 ° nordlig bredd.

(44) BPA anser att även om gasfält i NNS teoretiskt sett skulle kunna söka förädlingsanläggningar i SNS, är det i de flesta fall sannolikt att ett gasfält i NNS försöker få sin produktion transporterad till och förädlad vid förädlingsanläggningar i NNS. I själva verket finns det endast en rörledning under byggnad som förbinder ett gasfält i NNS med en förädlingsanläggning i SNS.

(45) Gasfält i SNS har tidigare och kommer att fortsätta söka sig mot terminalområdena vid kustlinjen längs SNS för förädling av sin produktion (även om gasfälten i SNS i mindre utsträckning har begärt anbud beträffande transport via rörledningar som landar i Nederländerna). Det framgår av marknadsundersökningen att för SNS är byggandet av en ny infrastruktur, i motsats till vad som är fallet i fråga om NNS, inte ett realistiskt alternativ till användningen av befintliga anläggningar, eftersom SNS är ett utforskat område där nya fält som eventuellt kommer att upptäckas kommer att vara för små för att bekosta byggandet av en ny infrastruktur.

(46) Av dessa skäl anser BPA att NNS och SNS är separata geografiska marknader i fråga om marknaden för gasförädling och marknaden för transport av gas via undervattensledningar. Eftersom Arco inte har några ägarintressen i marknaden för gasförädling i norra Nordsjön, beaktas inte denna marknad vidare.

(47) Den geografiska marknaden är dock inte mindre än de två ovan definierade regionerna. Det finns talrika bevis för att alternativen för ett nytt fält inte är begränsade till de olika anläggningarna på ett enda område (t.ex. tre gasförädlingsanläggningar vid Bacton) och/eller en enda anläggning som betjänas av olika rörledningar (t.ex. tre rörledningar som betjänar förädlingsanläggningen Bacton-Amoco).

(48) Av ovannämnda skäl anser kommissionen att SNS och NNS utgör separata geografiska marknader i fråga om såväl transport som förädling av gas.

Parternas ställning på marknaden(10)

a) Rörledningar i NNS

(49) I tabell 1 ges en översikt över de åtta olika rörledningar som förbinder gasfält i NNS med förädlingsanläggningar i NNS samt parternas respektive aktieandelar och namnet på operatören. Miller-rörledningen transporterar för närvarande endast mycket små mängder gas och kommer att utvidgas (se skäl 59). Dessutom håller en rörledning (Seal) på att byggas som skall förbinda gasfält i NNS med en förädlingsanläggning i SNS. Arco har ett ägarintresse på [...] % i denna rörledning. BPA äger andelar i sammanlagt tre rörledningar och Arco i två. Parternas ägarintressen överlappar inte varandra, och i fyra av de nio rörledningarna har de inga ägarintressen alls.

Tabell 1: Rörledningar i NNS

>Plats för tabell>

(50) Dessa ägarintressen ger parterna en andel på omkring [15-25 %] av den sammanlagda nominella gastransportkapaciteten i de nio ovannämda gasledningarna (förutsatt att Miller-rörledningen utvidgas). Av den totala förväntade gastransportkapaciteten för 1999 på 5058 mmscfd(11) ger parternas ägarandelar multiplicerade med den förväntade produktionen i varje rörledning dem en marknadsandel på cirka [10-20 %].

b) Rörledningar i SNS

(51) I tabell 2 ges en översikt över de olika rörledningar som förbinder gasfält i SNS med gasförädlingsanläggningar i Dimlington, Easington, Theddlethorpe och Bacton i SNS. I tabellen anges också vart och ett av de berörda företagens aktieinnehav och namnet på operatören. Det framgår att BPA äger andelar i tio rörledningar och Arco i sju. Parternas ägarintressen överlappar varandra i fråga om fyra rörledningar. I fyra av de 17 rörledningarna har parterna inga ägarintressen.

Tabell 2: Rörledningar i SNS

>Plats för tabell>

(52) Dessa ägarintressen ger parterna en andel på omkring [mellan 30 % och 50 %] av den sammanlagda nominella gastransportkapaciteten i de gasledningar som är i drift. Av den totala förväntade gastransportkapaciteten för 1999 på 4225 mmscfd ger parternas ägarandelar multiplicerade med den förväntade produktionen i varje rörledning dem en marknadsandel på [mellan 30 % och 40 %].

(53) British Gas har en marknadsandel på omkring 15 % och Conoco har en marknadsandel på ungefär 10 %.

c) Gasförädling i SNS

(54) I tabell 3 anges de sju gasförädlingsanläggningarna i SNS samt parternas respektive ägarintressen och namnet på operatören. Det framgår att parterna äger andelar i fem av dessa anläggningar (BPA 4 + Arco 1) och att det inte förekommer någon överlappning. Dessa ägarintressen ger parterna en andel på [mellan 40 % och 50 %] av den totala nominella gasförädlingskapaciteten i SNS (Arco mindre än [...] %). Av den sammanlagda förväntade gasförädlingskapaciteten för 1999 ger parternas andelar i varje anläggning multiplicerade med den förväntade faktiska kapaciteten dem en marknadsandel på [mellan 30 % och 40 %].

Tabell 3: Gasförädling i SNS

>Plats för tabell>

(55) Conoco och Exxon/Shell har vardera en marknadsandel på omkring 15 %.

Konkurrensbedömning

(56) Ett viktigt inslag i driften av rörledningar och förädlingsanläggningar i Förenade kungariket är att det krävs ett enhälligt samtycke av alla ägare av infrastrukturen vid viktiga beslut, inbegripet villkoren för tredje parts tillträde till infrastrukturen. Eftersom de största konkurrensproblemen som föranleds av ett ägarintresse i en sådan infrastruktur gäller möjligheten för ägarna av infrastrukturen att hindra utvecklingen av nya, konkurrerande gasfält, kommer ett enskilt företags ställning att bero inte så mycket på dess kapitalandel av kapaciteten utan mer på den totala kapaciteten och särskilt på reservkapaciteten(12) för den infrastruktur som det har ett ägarintresse i.

(57) En större ägarandel inom en viss infrastruktur till följd av koncentrationen kommer därför inte att ge BPA något större inflytande över denna rörledning än företaget hade före koncentrationen.

a) Rörledningar i NNS

(58) BPA äger aktier i två och Arco i en av de sju rörledningar som är i drift för närvarande (bortsett från Miller-rörledningen och Seal-rörledningen som är under byggnad). Dessa rörledningar står för endast hälften av den totala kapaciteten. Eftersom det för närvarande, och under de kommande två till tre åren, inte finns någon reservkapacitet i rörledningarna i NNS, kommer konkurrensbegränsningarna för ägarna till nya gasfält inte att påverkas av de ägarintressen som ägarna till rörledningarna i NNS har och, vad detta förfarande beträffar, således inte heller av BPA:s och Arcos ägarintressen. Det finns därför inte någon dominerande ställning på denna marknad.

(59) Dessa konkurrensmässiga begränsningar förändras inte i grunden av att minst två andra rörledningar kommer att tas i drift 2002. Det är fråga om Seal-rörledningen, i vilken Arco har ett ägarintresse på [...] % och Miller-rörledningen, i vilken ägarna (BPA [...] %, Conoco [...] % och Enterprise [...] %) planerar att uppnå en kapacitetsnivå på 1200 mmcfd fram till år 2002, vilket motsvarar mindre än [mellan 10 % och 25 %] av den totala kapaciteten. Seal-rörledningen kommer att sköta transporten av gas från egna gasresurser (nyligen utvecklade gasfält), medan Miller-rörledningen är avsedd att transportera gas för tredje parts räkning. Därför leder transaktionen inte till att den sammanslagna enhetens marknadsstyrka gentemot ägarna av nya gasfält förändras, eftersom Seal-rörledningen, i vilken Arco har ett ägarintresse, inte transporterar gas från ägarna av nya gasfält. Med andra ord leder den anmälda transaktionen inte till att en dominerande ställning skapas eller förstärks.

b) Rörledningar i SNS

(60) Som en följd av koncentrationen får BPA en ägarandel i 13 av de 17 befintliga rörledningarna. Den totala kapaciteten för de rörledningar som parterna är delägare i står för [mer än 60 %] av den totala kapaciteten, och det framgår av marknadsundersökningen att de fyra rörledningar som parterna inte är delägare i har en begränsad reservkapacitet. Därför skulle BPA kunna kontrollera tillträdet till transport via rörledning för nya fält i området, eftersom företaget kontrollerar de rörledningar i området i fråga som har ledig kapacitet. Eftersom SNS är ett fullt utforskat område, är det inte sannolikt att ytterligare stora fyndigheter kommer att upptäckas. Därför är det osannolikt att ny infrastruktur kommer att byggas.

(61) Därför anser kommissionen att koncentrationen kommer att leda till uppkomsten av en dominerande ställning på marknaden för gastransport via rörledning i SNS. BPA kan använda denna ställning till men för ägarna av nya (små) gasfält genom att ta ut höga transportpriser eller genom att tillhandahålla transporttjänster endast i begränsad omfattning.

(62) BPA har hävdat att företaget inte skulle ha något marknadsinflytande på rörledningsmarknaden i SNS till följd av koncentrationen eftersom i) SNS är ett utforskat område med gott om tillgänglig kapacitet i de befintliga rörledningarna, ii) ny infrastruktur kan byggas och iii) det finns en praxis inom branschen som inte tillåter BPA att utöva sina rättigheter som aktieägare i mer än en konkurrerande rörledningsinfrastruktur. Kommissionen godtar inte dessa argument av följande skäl.

(63) Kommissionen erkänner att kapacitetsutnyttjandet i rörledningarna i SNS totalt sett är otillräckligt och att en hård konkurrens därför skulle kunna förväntas mellan de olika rörledningarna närhelst ett nytt fält (vanligen mycket mindre än de ursprungliga fälten) vill förhandla sig till tillträde för tredje part för att dra till sig ytterligare inkomster genom transport av gas. Marknadsundersökningen visar dock att de rörledningar som parterna inte har några ägarintressen i, endast har en begränsad reservkapacitet.

(64) För det andra erkänner till och med BPA att det inte har byggts några nya stora rörledningar i SNS sedan 1992. Detta är inte förvånande, eftersom de fält som utvecklats nyligen i SNS är s.k. satellitfält till större fält som utvecklats tidigare. Dessutom väntas inga nya stora fält bli upptäckta. Därför väntas inga nya rörledningar bli byggda, eftersom det förväntade kassaflödet från satellitfälten är för litet för att täcka kostnaderna för den investering som behövs för att bygga en ny, egen rörledning. Sådana fält kan vanligen inte utvecklas utan att tredje part ges tillträde till rörledningar och förädlingsanläggningar.

(65) För det tredje hänvisar parterna till den "step-out"-praxis i olje- och gasbranschen i Förenade kungariket som innebär att om två eller flera av de rörledningar som ett företag är delägare i konkurrerar med varandra, avstår det företaget från sin rätt att rösta i fler än ett av rörledningskonsortierna. BPA hävdar att det därmed hindras från att kunna utöva sin vetorätt för att leda bort gas från till exempel Bacton-Amoco-ledningen (där BPA äger [...] %) till Bacton-Leman-ledningen (där BPA äger [...] %). Denna praxis är ett allmänt erkännande av att företag ibland kan ha motstridiga intressen när de har ägarintressen i infrastruktur som konkurrerar för att lämna ett anbud angående transport- och/eller förädlingstjänster till en potentiell användare. Även om det är sällsynt att skyldigheter att avstå från rösträtt ingår i den avtalsdokumentation som gäller äganderätten till de olika delarna av infrastrukturen, är praxisen väletablerad i olje- och gasbranschen i Förenade kungariket. BPA tror att ett vederbörligt iakttagande av praxisen är en viktig faktor när det gäller att följa principen om icke-diskriminering (som ingår i Offshore Infrastructure Code of Practice) och därmed för att undvika sanktioner enligt nationell brittisk lagstiftning (dvs. avsnitt 17 i 1998 års petroleumlag och avsnitt 12 i 1995 års gaslag).

(66) Offshore Infrastructure Code of Practice (som utfärdats av det brittiska handels- och industridepartementet) är en regelsamling som antagits av alla ägare av offshoreinfrastrukturer för transport av olja och gas i syfte att säkerställa objektivitet och öppenhet vid förfarandena för att göra infrastrukturer tillgängliga för tredje part. Avsnitt 17 i petroleumlagen är den rättsliga grund med stöd av vilken de britiska myndigheterna kan kräva att tredje part skall beviljas tillträde till rörledningar för olja och gas på rimliga villkor efter det att ägarna av infrastrukturen först har vägrat göra detta. Avsnitt 12 i 1995 års gaslag är den rättsliga grund med stöd av vilken de brittiska myndigheterna kan kräva att tredje part skall beviljas tillträde till gasförädlingsanläggningar på rimliga villkor efter det att anläggningens ägare först vägrat göra detta.

(67) Marknadsundersökningen har bekräftat att den step-out-praxis som parterna beskriver verkligen existerar. Praxisen i fråga utgör dock inte i sig någon del av den frivilliga uppförandekoden. Respekten för praxisen är därför uteslutande beroende av att de berörda företagen ensidigt iakttar den. BPA:s framtida beteende skulle därför kunna begränsas endast av att företaget frivilligt iakttar en praxis som inte nödvändigtvis kan göras tvingande.

(68) Även om det godtas att praxisen avspeglar uppförandekoden, som i sin tur kan tillämpas av de brittiska myndigheterna, är det inte tillräckligt. Kommissionen kan inte, vid bedömningen av koncentrationer enligt de stränga kriterierna i artikel 3.2 i koncentrationsförordningen, godta närvaron av en regleringsmyndighet, vars funktion är att övervaka och sanktionera de aktuella företagens beteende, som grund för att det inte skapas en dominerande ställning.

(69) Kommissionen anser därför att koncentrationen skulle skapa en dominerande ställning på marknaden för gasledningar i SNS.

c) Gasförädling i SNS

(70) Efter koncentrationen kommer parterna att ha ägarintressen i fem av de sju gasförädlingsanläggningar som betjänar SNS. Dessutom har de en andel på mer än 40 % av den befintliga kapaciteten och den faktiska produktionen. Vidare har de anläggningar som parterna inte har några ägarintressen i en begränsad reservkapacitet vid toppbelastning. Däremot har de anläggningar som parterna är delägare i en reservkapacitet som överstiger 50 % till och med vid toppbelastning. Den fusionerade enheten kan därför eventuellt kontrollera tillträdet för nya fält med tanke på att den ensam äger två anläggningar och att den är delägare i tre anläggningar där den kontroll den utövar är en följd av kraven på enhällighet i två av dessa anläggningar. Den lediga kapaciteten vid toppbelastning i den tredje terminalen (Bacton - BPA), där var och en av deltagarna har full frihet att erbjuda tredje part sin lediga kapacitet, utgör mindre än [mellan 10 % och 20 %] av totalkapaciteten. BPA äger emellertid [mer än 25 %] av den totala kapaciteten i terminalen. Den lediga kapacitet i denna terminal, som står till de övriga ägarnas förfogande, utgör endast 5 % av den totala kapaciteten. Dessutom kan det inte uteslutas att BPA i egenskap av terminaloperatör skulle kunna minska tillgången på ledig kapacitet ytterligare.

(71) De ovan beskrivna argument som BPA lagt fram med avseende på rörledningarna i SNS har också lagts fram angående förädlingsmarknaden i SNS. Av samma skäl som ovan kan argumenten inte godtas.

(72) Koncentrationen kommer därför att skapa en dominerande ställning också på marknaden för gasförädling i SNS.

V. ÅTAGANDEN SOM PARTERNA FÖRESLAGIT

A. ÅTAGANDEN

(73) BPA har gentemot kommissionen åtagit sig att avyttra de ägarandelar som Arco för närvarande innehar i [vissa delar av infrastrukturen för gastransport och gasförädling i SNS]. Dessa ägarandelar kommer att avyttras till en eller flera köpare som godkänts av kommissionen. Dessutom har BPA åtagit sig att inte köpa tillbaka någon av dessa tillgångar utan kommissionens förhandsgodkännande.

(74) Åtagandena återfinns i fullständig form i bilagan.

B. BEDÖMNING

(75) BPA:s avyttring av Arcos andelar i de rörledningar och förädlingsanläggningar som BPA för närvarande inte har något ägarintresse i betyder att BPA:s konkurrenssituation kommer att vara densamma före och efter koncentrationen. Det beror, såsom angetts ovan, på att tredje parts tillträde till rörledningar och förädlingsanläggningar i SNS beviljas på grundval av en enhällig överenskommelse mellan ägarna. Konkurrensituationen är därför beroende av antalet rörledningar som ett företag äger andelar i samt dessa rörledningars totala reservkapacitet. Avyttringen av aktieinnehaven i den ytterligare infrastrukturen eliminerar därför överlappningen mellan BPA och Arco på de relevanta marknaderna. Kommissionen konstaterar därför att det till följd av åtagandena inte kommer att skapas någon dominerande ställning på de relevanta marknaderna.

VI. SLUTSATS

(76) Med beaktande av artikel 10.2 i koncentrationsförordningen konstaterar kommissionen att BPA:s åtaganden är tillräckliga för att undanröja de allvarliga tvivel som låg till grund för kommissionens beslut om att inleda förfarandet och den därpå följande undersökningen av transaktionen mot bakgrund av artikel 2.2 i koncentrationsförordningen.

(77) Transaktionen är därför, med förbehåll för att åtagandena i bilagan iakttas fullt ut, förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalet.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Med förbehåll för att de åtaganden om avyttring av [vissa delar av infrastrukturen för transport och förädling av gas i SNS] som anges i bilagan iakttas fullt ut, förklaras den koncentration som anmäldes av BP Amoco plc den 4 maj 1999 och som avsåg förvärvet av kontroll över Atlantic Richfield Company förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalet.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till

BP Amoco plc Britannic House

1, Finsbury Circus

London EC2M 7BA Förenade kungariket

Utfärdat i Bryssel den 29 september 1999.

På kommissionens vägnar

Mario Monti

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 395, 30.12.1989, s. 1. Rättad version i EGT L 257, 21.9.1990, s. 13.

(2) EGT L 180, 9.7.1997, s. 1.

(3) EGT C ..., ..., s. ....

(4) Se kommissionens beslut av den 11 december 1998 i ärende IV/M.1293 - British Petroleum/Amoco Corporation.

(5) Omsättningen har beräknats enligt artikel 5.1 i koncentrationsförordningen och kommissionens tillkännagivande om beräkning av omsättning (EGT C 66, 2.3.1998, s. 25). I den mån siffrorna omfattar omsättning för perioden före den 1 januari 1999, har de beräknats på grundval av genomsnittliga växelkurser för ecu och omräknats till euro till kursen 1:1.

(6) Se kommissionens beslut i ärendena IV/M.1200 - Arco/Union Texas, EGT C 16, 21.1.1999, s. 8, IV/M.88 - Elf Enterprise, EGT C 203, 2.8.1991, samt IV/M.85 - Elf Occidental, EGT C 160, 20.6.1991.

(7) Delar av denna text har utformats så att konfidentiella uppgifter inte skall röjas. Dessa delar omges av en hakparentes.

(8) Priserna på marknaderna för handel med råolja kan påverkas avsevärt av tillkännagivanden efter ett OPEC-möte.

(9) Arco har inga intressen i produktionsfält onshore.

(10) I detta avsnitt grundar sig hänvisningarna till kapacitet på den faktiska kapacitet som uppgetts av marknadsaktörerna. Dessa hänvisningar är därför respektive aktörers affärshemligheter som inte kan sammanfattas icke konfidentiellt på ett meningsfullt sätt. Även om infrastrukturens faktiska kapacitet är offentligt tillgänglig, har detta visat sig vara en indikator som inte är tillförlitlig på alla marknader.

(11) Million Metric Standard Cubic Foot per Day.

(12) Definieras som till buds stående oanvänd infrastrukturkapacitet oavsett varifrån gasen kommer (infrastrukturägarens egen gas + gas för vilken ett avtal om tillträde för tredje part har ingåtts).

BILAGA

Åtaganden som BP Amoco plc har lämnat enligt artikel 8.2 i rådets förordning (EEG) nr 4064/89 i syfte att avlägsna farhågor för konkurrensen.

1. Definitioner

1.1 I dessa åtaganden avses med

ABL Arco British Limited (ett helägt dotterbolag till Arco),

Datum för godkännande datumet för kommissionens beslut enligt artikel 8.2 i rådets förordning (EEG) nr 4064/89 i vilket koncentrationen mellan BPA och Arco förklaras förenlig med den gemensamma marknaden, med förbehåll för att BPA iakttar de åtaganden som anges här nedan eller, i avsaknad av ett sådant beslut, det datum då nämnda koncentration enligt artikel 10.6 i förordningen anses ha förklarats förenlig med den gemensamma marknaden,

ARCO Atlantic Richfield Company,

BPA BP Amoco plc,

Filial till BP Amoco varje företag på vilket BPA har möjlighet att utöva ett avgörande inflytande enligt vad som anges i artikel 3.3 i förordning (EEG) nr 4064/89,

Kommissionen Europeiska gemenskapernas kommission,

[...]

Fusionsavtalet avtalet och fusionsplanen (Agreement and Plan of Merger) av den 31 mars 1999 som ingicks mellan BPA, Arco och Prairie Holdings, Inc,

Företrädare den person som utnämns av BPA enligt punkterna 2.5, 2.6 eller 2.7 (beroende på omständigheterna) nedan,

Relevanta tillgångar följande: [...]

[...].

2. Avyttring av relevanta tillgångar och därmed anknutna frågor

2.1 BPA åtar sig härmed gentemot kommissionen

2.1.1 att se till att ABL senast den [en närmare angiven tidpunkt] har överfört äganderätten till de relevanta tillgångarna till en eller flera köpare som har godkänts av kommissionen, och

2.1.2 att inte utan kommissionens förhandsgodkännande köpa tillbaka, och se till att BP Amocos filialer inte utan kommissionens förhandsgodkännande köper tillbaka, någon av de relevanta tillgångarna, på det villkoret att kommissionen skall anses ha lämnat ett sådant godkännande, om den inte inom fjorton dagar från det datum då BPA sänder en skriftlig begäran till kommissionen om ett sådant godkännande har underrättat BPA skriftligen om att begäran avslås.

2.2 Om kommissionen vid något tillfälle efter datumet för fullgörandet av koncentrationen har rimliga skäl att misstänka att BPA underlåter att med omsorg iaktta åtagandet i punkt 2.1.1 ovan, skall kommissionen ha befogenhet att utnämna en förvaltare.

2.3 Om ABL inte har överfört äganderätten till de relevanta tillgångarna till en eller flera köpare som har godkänts av kommissionen senast den [ett närmare angivet datum], skall BPA utnämna en förvaltare.

2.4 Utnämningen av en förvaltare enligt punkterna 2.2 och 2.3 ovan och fastställandet av en sådan förvaltares mandat skall ske i den ordning som beskrivs i tillägget till detta dokument.

2.5 Senast den [ett närmare angivet datum] efter datumet för godkännande skall BPA till kommissionen namnge en person, som är oberoende av BPA och som BPA finner lämplig (mot bakgrund av personens kunskap och erfarenhet), som skall fungera som BPA:s företrädare (nedan kallad företrädaren) i syfte att efter datumet för fullgörandet av koncentrationen delta i eventuella diskussioner med ägarna av andelar i de relevanta tillgångarna och att utöva ABL:s rösträtt vid möten i driftskommittéer för de relevanta tillgångarna vad gäller (i båda fallen) transport och/eller förädlinig vid någon av de relevanta tillgångarna av gas som ägs av någon part som inte har ägarintressen i den relevanta tillgången i fråga.

2.6 Om kommissionen avvisar det namn som BPA angett enligt punkt 2.5 ovan, skall BPA inom sju dagar från mottagandet av en skriftlig underrättelse om ett sådant avvisande ange namnet på en alternativ person som skall fungera som företrädare, vilket gäller med förbehåll för att kommissionen skall anses ha godkänt den personen som företrädare om den inte inom fjorton dagar från det datum då BPA anger namnet på en person som skall fungera som företrädare (antingen enligt punkt 2.5 eller enligt denna punkt 2.6) har underrättat BPA skriftligen om att den således angivna personen avvisas.

2.7 Om kommissionen på rimliga grunder avvisar två personer som efter varandra har föreslagits av BPA att fungera som företrädare, skall kommissionen ange en alternativ person som har erforderlig kunskap och erfarenhet för att fungera som företrädare, och inom sju dagar från det att kommissionen har gjort detta skall BPA utnämna den personen till företrädare.

2.8 Om kommissionen på rimliga grunder anser att företrädaren inte utövar sitt mandat med omsorg, skall kommissionen ha rätt att underrätta BPA om detta skriftligen, och i så fall skall en ny person utnämnas till företrädare (enligt det förfarande som beskrivs i punkt 2.5-2.7, med vederbörliga ändringar).

2.9 Företrädarens mandat skall vara att säkerställa att ABL:s rättigheter enligt driftsavtalet (eller liknande), under den tidsperiod som börjar löpa den dag då åtkomshandlingen för en relevant tillgång överlämnas till en köpare som har godkänts av kommissionen, i fråga om transport och/eller förädling i den relevanta tillgången av gas som ägs av parter som inte har några ägarintressen i den relevanta tillgångar utövas i den ifrågavarande relevanta tillgångens bästa intresse. Därutöver skall företrädaren emellanåt (minst varannan månad) lämna en skriftlig rapport till kommissionen om hur fullgörandet av företrädarens mandat fortskrider.

3. Underrättelser och andra meddelanden

3.1 Alla underrättelser och andra skriftliga meddelanden mellan kommissionen och BPA som krävs enligt eller har samband med åtagandena i denna bilaga (även i tillägget till denna) skall sändas med telefax eller postbud till följande nummer/adress:

Till kommissionen:

- fax (32-2) 296 43 01,

- postbud:

Europeiska gemenskapernas kommission (GD IV B) 150 Avenue de Cortenbergh//Kortenberglaan 150 Bryssel Belgien

att.: Direktören för koncentrationskontroll.

Till BPA:

- fax (44-207) 496 4571,

- postbud:

BP Amoco Legal BP Amoco plc Britannic House

1 Finsbury Circus

London EC2M 7BA Förenade kungariket

att.: Juan A. Rodriguez, Solicitor.

3.2 Alla underrättelser och andra meddelanden som sänds per telefax skall anses ha mottagits den dag och den tidpunkt som anges på sändningsrapporten från den telefax från vilken underrättelsen eller meddelandet sändes, om inte tidpunkten är efter kl 17.00 i mottagarlandet eller dagen i mottagarlandet inte är en arbetsdag. I så fall skall underrättelsen eller meddelandet anses ha mottagits kl 10.00 nästa arbetsdag i mottagarlandet. Alla underrättelser eller meddelanden som sänds med postbud skall anses ha mottagits den dag och den tidpunkt som anges på det mottagarbevis som lämnats till den person som ombesörjer sådana försändelser, om inte tidpunkten är efter kl. 17.00 i mottagarlandet eller dagen i mottagarlandet inte är en arbetsdag. I så fall skall underrättelsen eller meddelandet anses ha mottagits kl. 10.00 nästa arbetsdag i mottagarlandet.

4. Rapporter och godkännande av köpare av relevanta tillgångar

4.1 BPA skall

4.1.1 omedelbart underrätta kommissionen om alla väsentliga händelser (även, men inte enbart, identiteten på varje föreslagen köpare av de relevanta tillgångarna) som har samband med BPA:s iakttagande av dessa åtaganden, och

4.1.2 varannan månad under den period som inleds på datumet för godkännande och avslutas då äganderätten till de relevanta tillgångarna har överförts till en eller flera köpare som har godkänts av kommissionen, sända en skriftlig rapport till kommissionen som beskriver i vilket skede avyttringsprocessen för de relevanta tillgångarna befinner sig.

4.2 När BPA underrättar kommissionen om identiteiten på en eventuell köpare av någon av de relevanta tillgångarna, skall BPA i underrättelsen lämna sådan information som BPA förfogar över i de frågor som anges i i till iv i punkt 4.3.

4.3 Kommissionen skall sträva efter att inom fjorton dagar efter mottagandet av en eventuell underrättelse enligt punkt 4.2 ovan informera BPA om lämpligheten hos en eventuell föreslagen köpare av de relevanta tillgångarna. När kommissionen bedömer om en föreslagen köpare är lämplig, beaktar den huruvida den potentiella köparen: i) förefaller ha den ställning och de resurser som krävs för att äga den relevanta tillgången i fråga som en livskraftig konkurrent till BPA, ii) är oberoende av BPA, iii) kan visas inte ha några betydande och relevanta kommersiella kopplingar till BPA, som kan resa tvivel om dess oberoende av BPA och, iv) har, eller rimligtvis kan få, alla nödvändiga godkännanden från de berörda konkurrensmyndigheterna och andra tillsynsmyndigheter inom Europeiska gemenskapen och annorstädes (om nödvändigt). Om kommissionen inte inom fjorton dagar efter mottagandet av en underrättelse som sänts enligt punkt 4.2 ovan har underrättat BPA skriftligen om att en föreslagen köpare avvisas (med en rimligt detaljerad motivering av avvisningen), skall den eller de köpare som anges i underrättelsen anses ha godkänts av kommissionen som lämpliga för att köpa den relevanta tillgången i fråga.

5. Åtagandenas varaktighet

De åtaganden som BPA här lämnar skall automatiskt upphöra att gälla om och vid den tidpunkt då fusionsavtalet sägs upp enligt dess artikel V eller om den föreslagna koncentrationen mellan BPA och Arco av något annat skäl inte genomförs eller överges.

Tillägg

1. a) Om kommissionen beslutar att utöva de befogenheter som anges i punkt 2.2 ovan, skall den begära att BPA till den inom sju dagar från mottagandet av en sådan begäran föreslår kommissionen namnen på minst två erfarna investeringsbanker eller liknande institut, som är oberoende av BPA och som BPA anser lämpade att utnämnas till förvaltare.

b) Om ABL vid det datum som infaller sist av det relevanta datumet och datumet för fullgörandet av koncentrationen, inte har överfört äganderätten till de relevanta tillgångarna till en eller flera köpare som har godkänts av kommissionen, skall BPA senast den sjunde dagen efter det datum som infaller sist av det relevanta datumet och datumet för fullgörandet av koncentrationen, föreslå kommissionen namnen på minst två erfarna investeringsbanker eller liknande institut, som är oberoende av BPA och som BPA anser lämpade att utnämnas till förvaltare.

c) Kommissionen skall ha handlingsfrihet att godkänna eller avvisa det ena namnet eller båda namn som BPA föreslagit enligt punkterna 1 a och/eller 1 b i detta tillägg, vilket gäller med det förbehållet att kommissionen skall anses ha godkänt de av BPA föreslagna instituten om den inte inom fjorton dagar efter det datum då BPA föreslår namnen har underrättat BPA skriftligen om att den avvisar de av BPA föreslagna instituten. Om det enligt ovanstående endast godkänns ett namn, skall BPA utnämna det berörda institutet till förvaltare. Om fler än ett namn godkänns får BPA fritt välja vilket av de godkända namnen som skall utnämnas till förvaltare.

d) Om alla namn som föreslagits enligt punkt 1 c i detta tillägg avvisas, skall BPA föreslå namnen på minst två ytterligare institut (nedan kallade de ytterligare namnen) inom sju dagar efter att ha underrättats om avvisningen. Om endast ett ytterligare namn godkänns av kommissionen (eller anses ha godkänts eftersom kommissionen inte inom fjorton dagar från mottagandet av de ytterligare namnen har underrättat BPA skriftligen om att den avvisar ett sådant ytterligare namn), skall BPA utnämna det berörda institutet till förvaltare. Om mer än ett namn godkänns får BPA fritt välja vilket av de godkända namnen som skall utnämnas till förvaltare.

e) Om kommissionen avvisar alla ytterligare namn, skall kommissionen nominera en förvaltare som skall utnämnas av BPA.

2. Så snart kommissionen har godkänt en eller flera av de föreslagna namnen eller nominerat en förvaltare, skall BPA utnämna förvaltaren inom sju dagar.

3. Förvaltarens mandat skall omfatta följande funktioner:

a) Att övervaka att BPA bibehåller de relevanta tillgångarnas livskraftighet och marknadsvärde och att var och en av de relevanta tillgångarna drivs enligt normal affärsverksamhet och i överensstämmelse med dess status.

b) Att övervaka att BPA på ett tillfredsställande sätt fullgör sina skyldigheter enligt åtagandet i punkt 2.1.1 ovan (bortsett från att en eventuell förvaltare som utnämnts enligt punkt 2.3 ovan, förutom de andra uppgifter som utgör del av hans mandat, skall åläggas att senast [...] efter utnämningen överföra äganderätten till de relevanta tillgångarna till en eller flera köpare som har godkänts av kommissionen [...]). I synnerhet skall förvaltaren

i) övervaka och ge kommissionen råd i fråga om lämpligheten av förfarandet för urval av köpare till de relevanta tillgångarna och om förloppet av förhandlingarna med varje sådan köpare,

ii) övervaka och ge kommissionen råd i fråga om huruvida de avtal som skall ingås med varje köpare av en eller flera av de relevanta tillgångarna vederbörligen kommer att leda till en avyttring av de relevanta tillgångarna i enlighet med åtagandet i punkt 2.1.1 ovan, och

c) överlämna skriftliga rapporter (nedan kallade förvaltarrapporter) till kommissionen om hur fullgörandet av företrädarens mandat fortskrider, i vilka skall närmare anges alla eventuella områden inom vilka han inte har kunnat fullgöra sitt mandat. Sådana rapporter skall överlämnas regelbundet varje månad med början en månad efter datumet för utnämningen, eller vid en annan tidpunkt eller för andra tidsperioder som kommissionen kan bestämma.

4. När som helst under den tid förvaltaren är verksam får kommissionen, om den på rimliga grunder anser att det åtagande som lämnats i punkt 2.1.1 ovan inte vederbörligen iakttas, begära att förvaltaren utför följande ytterligare uppgifter (nedan kallad begäran) och förvaltarens mandat skall anses ha utvidgats i enlighet därmed (varvid gäller att förvaltaren vid en konflikt med de ursprungliga uppgifterna (enligt specifikationen i punkt 3 i detta tillägg) skall prioritera dessa ytterligare uppgifter):

a) Att säkerställa att de relevanta tillgångarna inte drivs på annat sätt än enligt normal affärsverksamhet och i överensstämmelse med deras status.

b) Att säkerställa att de relevanta tillgångarna avyttras på vederbörligt sätt.

c) Att i förvaltarrapporterna, eller i alla händelser senast en månad från att ha underrättats om begäran, föreslå kommissionen en metod och en tidtabell för avyttringen av de relevanta tillgångarna i enlighet med åtagandet i punkt 2.1.1 ovan. (Kommissionen kommer därefter så snart det är praktiskt möjligt att godkänna förslaget eller ange de eventuella ändringar den kräver.)

d) Att i förvaltarrapporterna, eller så snart förhandlingar har inletts med potentiella köpare, förse kommissionen med tillräcklig information för att den skall kunna besluta om köparen/köparna i fråga är lämplig(a).

e) Att avbryta förhandlingar med potentiella köpare, eller att ålägga BPA att avbryta sådana förhandlingar, om det för kommissionen förefaller som om förhandlingarna i fråga förs med en olämplig köpare.

f) Att överlämna ett avtal om försäljning och köp av de relevanta tillgångarna (eller någon av dem) för att få kommissionens godkännande. Ett sådant avtal skall vara ovillkorat för såväl köparen som säljaren och oåterkalleligt, bortsett från det eller de godkännande(n) från kommissionen som krävs och eventuella andra godkännanden från andra myndigheter eller personer som kan krävas.

5. BPA åtar sig att förse förvaltaren med allt bistånd och all information, inbegripet kopior av alla relevanta handlingar som han rimligen kan kräva för att utföra sitt mandat, och att betala en skälig ersättning för hans tjänster.

6. Om BPA skulle tillkännage att den föreslagna koncentrationen mellan BPA och Arco oåterkalleligen övergetts, skall förvaltarens mandat anses ha förfallit och hans uppdrag skall omedelbart avslutas.