SV Europeiska unionens officiella tidning L 178/39

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 952/2006

av den 29 juni 2006

om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 318/2006 i fråga om förvaltningen av den inre marknaden för socker och kvotsystemet

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 318/2006 av den 20 februari 2006 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker (1), särskilt artikel 40, och

av följande skäl:

(1) Tillämpningen av ett kvotsystem inom sockersektorn nödvändiggör en exakt definition av vad som avses med produktion av socker, isoglukos eller inulinsirap på ett företag. Möjligheten att hänföra en del av produktionen inom ett företag till ett annat företag som har framställt socker enligt uppdragsavtal bör begränsas till särskilda fall.

(2) I artikel 17 i förordning (EG) nr 318/2006 föreskrivs att medlemsstaterna på begäran skall utfärda godkännande av företag som producerar socker, isoglukos eller inulinsirap och av företag som bearbetar dessa produkter till någon av de produkter som avses i artikel 13.2 i samma förordning. Innehållet i den ansökan om godkännande som producenter av socker, isoglukos och inulinsirap samt raffinaderier är skyldiga att lämna in till medlemsstaternas behöriga myndigheter bör fastställas. Det är också nödvändigt att fastställa krav för godkännandet, framför allt företagets skyldighet att föra ett uppdaterat register över de kvantiteter råvaror som kommer in, bearbetas och lämnar företaget som slutprodukt.

(3) Medlemsstaternas skyldigheter när det gäller kontroll av de godkända företagen bör fastställas tillsammans med påföljder som är tillräckligt avskräckande.

(4) I artikel 4 i förordning (EG) nr 318/2006 föreskrivs ett informationssystem för priser på sockermarknaden. Enligt artikel 17 i samma förordning är de godkända företagen skyldiga att meddela uppgifter om kvantiteter sålt vitt socker med priser och villkor. Det är också lämpligt att ange innehållet i den information om priserna på sockermarknaden som sockertillverkare och raffinaderier är skyldiga att sammanställa för att sedan sända till kommissionen, samt hur ofta denna information skall sändas. För att ge en uppfattning om utvecklingen på kortare sikt är det lämpligt att företagen även sammanställer och översänder de preliminära genomsnittliga försäljningspriserna för de tre följande månaderna. Godkända företag som använder socker för bearbetning till någon av produkterna enligt artikel 13.2 i förordning (EG) nr 318/2006 är också skyldiga att lika ofta och i samma format som sockerproducenterna ange priset på inköpt socker till kommissionen.

(5) För att säkerställa att prisnivåer offentliggörs i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 318/2006 och samtidigt garantera datasekretess bör det fastställas att kommissionen två gånger om året skall informera förvaltningskommittén för socker om genomsnittspriserna för det vitsocker som sålts på gemenskapsmarkanden under det föregående halvåret med en uppdelning på kvotsocker och utomkvotssocker.

(6) En rapport om hur det system för registrering av och information om priser som föreskrivs i denna förordning fungerar skall upprättas i syfte att föreslå förbättringar som bedöms som relevanta samt ett elektroniskt prisöverföringssystem. Som en övergångsåtgärd under 2006 och 2007 i avvaktan på dessa förbättringar måste de priser som sammanställts av företagen skickas direkt till kommissionen, så att förvaltningskommittén för socker får tillgång till informationen.

(7) Vid tillämpning av artikel 14 eller artikel 19 i förordning (EG) nr 318/2006 överför tillverkaren en del av sin produktion till nästa regleringsår, och den anses då vara producerad inom ramen för det regleringsåret. Under det innevarande regleringsåret är således sockertillverkaren skyldig att teckna leveranskontrakt till minimipris för sockerbetor endast för den mängd socker inom den baskvot som ännu inte har producerats.

(8) För att kvotsystemet skall fungera tillfredsställande bör begreppen ”före sådd” och ”minimipris” i artikel 6.5 i förordning (EG) nr 318/2006 definieras. Man bör beakta de särskilda jordbruks- och klimatförhållandena för sockerbetor i vissa italienska regioner genom att fastställa en annan dag för avslutandet av sådden.

(9) Enligt artikel 5.3 i förordning (EG) nr 318/2006 skall minimipriset justeras med tillämpning av sådana pristillägg eller prisavdrag som motsvarar avvikelser från sockerbetornas standardkvalitet. Sockerbetornas kvalitet, och således även värdet, beror till stor del på sockerhalten. Den lämpligaste metoden för att fastställa värdet på betor vars kvalitet avviker från standardkvaliteten, är att fastställa en skala över pristillägg och prisavdrag, uttryckt i procentandel av minimipriset.

(10) I artikel 8 i förordning (EG) nr 318/2006 föreskrivs tilldelning av tilläggskvoter för socker. Tilldelningen, som syftar till att underlätta övergången från det tidigare kvotsystemet till det nuvarande, bör begränsas till företag som hade tillgång till en kvot under 2005/2006. Det är också lämpligt att ange under vilka villkor som tilldelningen från och med regleringsåret 2006/2007 får ske.

(11) I artikel 9.2 i förordning (EG) nr 318/2006 föreskrivs tilldelning av kompletterande isoglukoskvoter. De berörda medlemsstaterna bör tilldela företagen dessa kvoter i proportion till den isoglukoskvot de tilldelats med undvikande av varje form av diskriminering. Sista datum för inbetalning av den engångsavgift som avses i artikel 9.3 i nämnda förordning måste fastställas.

(12) I artikel 2.5 i förordning (EG) nr 318/2006 definieras produktion av kvotsocker som den kvantitet som det berörda företaget tillverkar inom ramen för sin kvot och som hänför sig till ett visst regleringsår, och i punkt 9 i samma artikel definieras kvotbetor som sockerbetor som bearbetas till kvotsocker. Det bör därför fastställas en bestämmelse som reglerar hänförandet av sockerproduktionen till ett visst regleringsår, samtidigt som medlemsstaterna får en flexibilitetsmarginal för särskilda situationer som framställning av socker av höstbetor och framställning av rörsocker.

(13) För att garantera tillfredsställande förvaltning av kvotsystemen, fastställa den månatliga sockerkonsumtionen och upprätta försörjningsplaner bör det föreskrivas en bestämmelse om kommunikation mellan å ena sidan de godkända företagen och medlemsstaterna och å andra sidan medlemsstaterna och kommissionen. Denna kommunikation bör avse lager, produktionsnivå och besådda arealer.

(14) I artikel 18.2 i förordning (EG) nr 318/2006 föreskrivs interventionsköpsåtgärder per sockerköp. Tillämpningen av gemenskapens interventionsåtgärder kräver att socker övertas av interventionsorganen på en särskild plats. Därför bör det föreskrivas att endast sådant socker övertas som förvaras i en godkänd lagerlokal när anbudet lämnas in.

(15) För att ge tillgång till intervention i de zoner där detta är särskilt nödvändigt på grund av produktionens lokala omfattning bör den maximala kvantitet som fastställs i artikel 18.2 i förordning (EG) nr 318/2006 i ett första skede fördelas mellan alla producerande medlemsstater i förhållande till deras produktionskvoter för socker. Det är lämpligt att föreskriva att denna fördelning skall anpassas dels före varje nytt regleringsår med hänsyn till de ändringar som skett i kvottilldelningen per medlemsstat, dels under varje regleringsår om det krävs en ny tilldelning av outnyttjade kvantiteter.

(16) För definitionen av villkoren för beviljande och återkallande av lagringsplatsernas godkännande bör hänsyn tas till kraven på tillfredsställande lagring, tillgänglighet för avhämtning av sockret och utlagringskapacitet.

(17) Socker som är av så dålig kvalitet att det kan bli svårt att avsätta och som kan förväntas bli förstört under lagringen bör inte godkännas för interventionsköp, och minimikravet på kvalitet bör fastställas. Det är även lämpligt att föreskriva att ett lagringsavtal skall ingås mellan interventionsorganet och säljaren som en förutsättning för interventionsuppköp av socker.

(18) För att underlätta administrationen av interventionsköp bör socker erbjudas i partier och det bör definieras vad som avses med ett parti, särskilt vilken kvantitet det gäller.

(19) Interventionsorganet behöver fullständigt faktaunderlag för att kunna bedöma om ett anbud uppfyller alla villkor. Den som lämnar anbudet måste således meddela alla nödvändiga uppgifter.

(20) I artikel 18.2 i förordning (EG) nr 318/2006 föreskrivs att priset skall justeras om sockrets kvalitet skiljer sig från standardkvaliteten. Det bör alltså fastställas tabeller över tillägg till respektive avdrag från inköpspriserna på grundval av det erbjudna sockrets kvalitet. Dessa tabeller och de prisförändringar som blir följden kan fastställas på grundval av de objektiva uppgifter som allmänt används inom handeln.

(21) Försäljning av det socker som interventionsorganen förfogar över skall ske utan diskriminering mellan köpare från gemenskapen och till mest lönsamma villkor. I allmänhet uppnår man detta genom anbudsförfarande. För att förhindra att socker säljs när marknadsförhållandena är ogynnsamma bör bemyndigande krävas för anbudsinfordran. Under vissa särskilda omständigheter kan det däremot vara lämpligare att använda sig av andra metoder än anbudsförfarande.

(22) För att tillförsäkra alla berörda parter i gemenskapen lika behandling måste interventionsorganens anbudsinfordringar ske enligt enhetliga regler. I detta sammanhang är det nödvändigt att införa regler som garanterar att sockret verkligen används till avsett ändamål.

(23) När det gäller att bestämma kategori för vitsocker och utbytet på råsocker vid försäljning är det lämpligt att bibehålla exakt samma kriterier som gäller vid interventionsorganens inköp av socker. Lika behandling av alla intressenter kan bara säkerställas genom enhetliga och exakt definierade bestämmelser om justering av försäljningspriset respektive exportbidraget samt korrigering av exportlicensen om sockret visar sig vara av annan kvalitet än den som anges i anbudsinfordran.

(24) För att skapa klarhet är det lämpligt att upphäva kommissionens förordningar (EG) nr 1261/2001 av den 27 juni 2001 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1260/2001 beträffande leveranskontrakt för sockerbetor och beträffande prishöjningar och prissänkningar som skall tillämpas på betor (2), (EG) nr 1262/2001 av den 27 juni 2001 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1260/2001 när det gäller interventionsorganens handel med socker (3) och (EG) nr 314/2002 av den 20 februari 2002 om tillämpningsföreskrifter för kvotsystemet inom sektorn för socker (4) och ersätta dem med en ny förordning.

(25) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för socker.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

INLEDANDE BESTÄMMELSER

Artikel 1

Syfte

Genom denna förordning fastställs tillämpningsbestämmelser för förordning (EG) nr 318/2006, särskilt i fråga om fastställande av produktion, godkännande av tillverkningsföretag och raffinaderier, ordningen för priser och kvoter samt villkoren för köp och försäljning av interventionssocker.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning avses med

a) råvara: sockerbetor, sockerrör, cikoria, spannmål, socker avsett för raffinering och alla typer av mellanprodukter av dessa produkter som är avsedda att bearbetas till en slutprodukt.

b) slutprodukt: socker, inulinsirap eller isoglukos.

c) tillverkningsföretag: ett företag för framställande av slutprodukter med undantag av sådana raffinaderier som definieras i artikel 2.13 i förordning (EG) nr 318/2006.

d) lagringsplats: en silo eller en lagerlokal.

KAPITEL II

FASTSTÄLLANDE AV PRODUKTION

Artikel 3

Sockerproduktion

1. I avdelning II i förordning (EG) nr 318/2006 avses med sockerproduktion den totala kvantiteten, uttryckt som vitsocker, av

a) vitsocker,

b) råsocker,

c) invertsocker,

d) sirap i en av följande kategorier, nedan kallad ”sirap”: i) sirap av sackaros eller invertsocker med en renhetsgrad av minst 70 % och framställd av sockerbetor. ii) sirap av sackaros eller invertsocker med en renhetsgrad av minst 75 % och framställd av sockerrör.

2. Följande skall inte betraktas som sockerproduktion:

a) Vitsocker framställt av råsocker eller sirap som inte producerats av samma företag som tillverkat vitsockret i fråga.

b) Vitsocker framställt av råsocker, sirap eller sockeravfall som inte producerats under samma regleringsår som vitsockret.

c) Råsocker framställt av sirap som inte producerats av samma företag som tillverkat råsockret i fråga.

d) Råsocker framställt av sirap som inte producerats under samma regleringsår som råsockret.

e) Råsocker som under det aktuella regleringsåret förädlats till vitsocker av samma företag som tillverkat råsockret i fråga.

f) Sirap som under det aktuella regleringsåret förädlats till socker eller invertsocker av samma företag som tillverkat sirapen i fråga.

g) Socker, invertsocker och sirap som framställts inom ramen för systemet för aktiv förädling.

h) Invertsocker framställt av sirap som inte producerats av samma företag som tillverkat invertsockret i fråga.

i) Invertsocker framställt av sirap som inte producerats under samma regleringsår som invertsockret.

3. Sockerproduktionen skall uttryckas som vitsocker på följande sätt:

a) För vitsocker skall man bortse från kvalitetsskillnader.

b) För råsocker skall beräkningen ske på basis av avkastningsvärdet, fastställt i enlighet med punkt III i bilaga I till förordning (EG) nr 318/2006.

c) För produktion av invertsocker skall multiplicering ske med koefficienten 1.

d) För sirap som framställts som mellanprodukt skall beräkningen ske med utgångspunkt från halten utvinnbart socker fastställd i enlighet med punkt 5 i denna artikel.

e) För sirap som inte framställts som mellanprodukt skall beräkningen ske på grundval av sockerhalt uttryckt som sackaros i enlighet med artikel 3.2 i kommissionens förordning (EG) nr 2135/95 (5).

4. Sockeravfall från ett föregående regleringsår skall uttryckas som vitsocker i proportion till sackaroshalten.

5. Renhetsgraden för sirap skall beräknas genom att den totala sockerhalten divideras med torrsubstanshalten.

Halten utvinnbart socker skall beräknas genom att man från den polarimetriska avläsningen av sirapen i fråga subtraherar skillnaden mellan torrsubstanshalten och den polarimetriska avläsningen för sirapen multiplicerad med 1,70. Torrsubstanshalten skall fastställas med aerometer eller refraktometer.

Halten av utvinnbart socker kan dock, för ett helt regleringsår, bestämmas på grundval av sirapens faktiska utbyte.

Artikel 4

Produktion av isoglukos

1. I avdelning II i förordning (EG) nr 318/2006 avses med produktion av isoglukos den totala kvantitet isoglukos som erhållits ur glukos eller polymerer därav med en torrsubstanshalt av minst 10 viktprocent fruktos, oavsett fruktoshalten därutöver. Produktion av isoglukos uttrycks i torrsubstans och konstateras enligt punkt 2.

2. Produktionen av isoglukos skall fastställas omedelbart efter isomeriseringen och innan separering av beståndsdelarna glukos och fruktos eller framställning av blandningar, genom fysisk mätning av produktvolymen och fastställande av torrsubstanshalten med refraktometer.

3. Alla företag är skyldiga att genast anmäla installation av en anläggning som används för isomering av glukos eller polymerer därav.

Anmälan skall göras i den medlemsstat där anläggningen är belägen. Medlemsstaten får kräva att berörd part lämnar alla ytterligare upplysningar som kan behövas.

Artikel 5

Produktion av inulinsirap

1. I avdelning II i förordning (EG) nr 318/2006 avses med produktion av inulinsirap den produktkvantitet som fås efter hydrolys av inulin eller oligofruktoser med ett innehåll i torrsubstansen på minst 10 viktprocent fruktos i fri form eller som sackaros, oavsett fruktoshalten därutöver, och med en renhetsgrad på minst 70 %. Produktion av inulinsirap uttrycks som torrsubstans i socker/isoglukosekvivalenten.

Med renhetsgrad avses procentandelen mono- och disackarider i torrsubstansen, fastställd med den metod som fastställts av International Commission for Uniform Methods of Sugar Analysis, nedan kallad ”Icumsa-metoden” (ICUMSA-metod GS7/8/4-24).

2. Produktion av inulinsirap skall fastställas med hjälp av samtliga följande metoder:

a) Fysisk mätning av produktvolymen genast efter utgången från den första avdunstningen efter varje hydrolys och före avskiljande av glukos- och fruktosinnehållet eller framställning av blandningar.

b) Fastställande av torrsubstanshalten med refraktometer och mätning av viktprocenten fruktos i torrt tillstånd, på grundval av representativa dagliga stickprov.

c) Omräkning av fruktosinnehållet till 80 viktprocent i torrt tillstånd genom att multiplicera den kvantitet som bestäms i torrsubstansen med den koefficient som utgör förhållandet mellan det mätta fruktosinnehållet i den kvantiteten sirap och 80 viktprocent.

d) Omräkning till socker/isoglukosekvivalenten genom tillämpning av koefficienten 1,9.

3. Alla företag skall utan dröjsmål anmäla alla anläggningar som de använder för hydrolys av inulin samt de årliga kvantiteterna och den årliga användningen av produkter som avses i punkt 1, men vilkas renhetsgrad är lägre än 70 %.

Denna information skall lämnas i den medlemsstat där anläggningen är belägen. Denna medlemsstat får kräva att den berörde lämnar all ytterligare information som krävs för att man skall kunna förvissa sig om att de produkter som avses i första stycket inte används som sötningsmedel för livsmedelsbruk på gemenskapsmarknaden.

Den berörda medlemsstaten skall senast den 31 januari varje år lämna en ingående rapport till kommissionen med uppgifter för det föregående året. Den första rapporten skall överlämnas senast den 31 januari 2007.

Artikel 6

Företagsproduktion

1. Vid tillämpning av avdelning II i förordning (EG) nr 318/2006 avses med ett företags produktion av socker, isoglukos eller inulinsirap den kvantitet socker eller isoglukos eller inulinsirap enligt definitionerna i artiklarna 3, 4 och 5 i denna förordning som faktiskt framställts av företaget i fråga.

2. Ett företags sammanlagda produktion socker, isoglukos eller inulinsirap för ett visst regleringsår skall vara den produktion som avses i punkt 1

— ökad med den kvantitet socker, isoglukos eller inulinsirap som överförts till det regleringsåret och minskad med den kvantitet socker, isoglukos eller inulinsirap som överförts till nästa regleringsår, inom ramen för artikel 14 respektive artikel 19 i förordning (EG) nr 318/2006, samt

— ökad med den kvantitet som, inom ramen för uppdragsavtal enligt punkt 3, producerats av bearbetningsföretagen och minskad med den kvantitet som företaget producerat för uppdragsgivarnas räkning inom ramen för uppdragsavtal enligt punkt 3.

3. Den kvantitet socker som ett företag (nedan kallat ”bearbetningsföretaget”) framställer enligt uppdragsavtal, skall betraktas som en del av produktionen vid det företag (nedan kallat ”uppdragsgivaren”) för vars räkning sockret tillverkats, under förutsättning att de båda företagen lämnar in en vederbörligen undertecknad ansökan till den berörda medlemsstaten och att något av följande villkor är uppfyllt:

a) Bearbetningsföretagets totala sockerproduktion understiger dess kvot.

b) Bearbetningsföretagets och uppdragsgivarens totala sockerproduktion är större än summan av deras respektive kvoter.

Som ett företags totala sockerproduktion skall i första stycket led b betraktas den produktion som avses i punkt 1, ökad med överföringen från det föregående regleringsåret och den kvantitet som, inom ramen för uppdragsavtal, producerats av bearbetningsföretagen för det aktuella företagets räkning, med avdrag för den kvantitet som företaget producerat för uppdragsgivarnas räkning inom ramen för uppdragsavtal.

I stället för att beakta de faktiskt producerade kvantiteter som avses i andra stycket får medlemsstatens behöriga myndigheter beakta den produktion som kan uppskattas på basis av de leveransavtal för sockerbetor som ingåtts av företagen, om denna uppskattning ger ett bättre resultat.

4. Om bearbetningsföretagets och uppdragsgivarens respektive fabrik ligger i olika medlemsstater skall ansökan enligt punkt 3 lämnas in till båda de berörda medlemsstaterna. I så fall skall de berörda medlemsstaterna enas om vilket svar som skall ges och vidta nödvändiga åtgärder för att kontrollera att villkoren enligt den punkten är uppfyllda.

5. Den kvantitet socker som producerats av ett bearbetningsföretag får betraktas som uppdragsgivarens produktion om ett fall av force majeure, som erkänts av medlemsstaten, gjort det nödvändigt att bearbeta sockerbetor, sockerrör eller melass till socker på ett annat företag än uppdragsgivarens.

KAPITEL III

GODKÄNNANDE AV TILLVERKNINGSFÖRETAG OCH RAFFINADERIER

Artikel 7

Ansökan om godkännande

1. Godkännande kan ges till företag som ansökt om detta och som är verksamma som

a) sockertillverkare,

b) tillverkare av isoglukos,

c) tillverkare av inulinsirap, eller

d) heltidsraffinaderi enligt vad som avses i artikel 2.13 i förordning (EG) nr 318/2006.

Den ansökan som avses i första stycket skall ställas till den behöriga myndigheten i den eller de medlemsstater där företaget i fråga utövar sin verksamhet.

Ett företag får begära godkännande för en eller flera av de verksamheter som anges i första stycket.

2. I sin ansökan om godkännande skall företaget ange sitt namn, sin adress, sin produktionskapacitet för socker, isoglukos eller inulinsirap och, i förekommande fall, antalet produktionsanläggningar i medlemsstaten, med adress och produktionskapacitet för varje anläggning.

3. Ett företag som ansöker om godkännande enligt punkt 1 d skall styrka att det svarar mot definitionen i artikel 2.13 i förordning 318/2006.

Artikel 8

Åtaganden

1. För att få godkännande skall företaget ingå ett skriftligt åtagande att

a) utan dröjsmål meddela medlemsstatens behöriga myndigheter alla eventuella ändringar av de uppgifter som föreskrivs i artikel 7.2,

b) tillhandahålla medlemsstatens behöriga myndighet registren enligt artikel 9 och de försäljningspriser som fastställts i enlighet med artikel 13,

c) meddela medlemsstaten all information enligt artikel 21, och

d) på begäran av den behöriga myndigheten i medlemsstaten tillhandahålla alla uppgifter och styrkande handlingar som krävs för förvaltning och kontroll.

2. Godkännandet skall utfärdas i form av en akt från den behöriga myndigheten, till vilken skall fogas ett dokument undertecknat av företaget, vari de åtaganden som avses i punkt 1 återges.

3. Godkännandet skall återkallas om det konstateras att något av villkoren i punkt 1 inte längre uppfylls. Det kan återkallas när som helst under regleringsåret. Återkallandet kan inte ha retroaktiv verkan.

Artikel 9

Register

Medlemsstatens behöriga myndighet skall fastställa vilka register som alla företag som godkänts enligt artiklarna 7 och 8 skall föra vid varje produktionsanläggning, samt ange registreringsfrekvensen som minst måste vara månatlig.

Registren skall finnas tillgängliga på företaget under minst tre år efter det innevarande årets slut och innehålla minst följande uppgifter:

1) De kvantiteter råvaror som mottagits och för sockerbetor och sockerrör även det sockerinnehåll som fastställdes vid leveransen till företaget.

2) I förekommande fall, mottagna slutprodukter eller halvfabrikat.

3) Erhållna kvantiteter slutprodukter och biprodukter.

4) Svinn vid förädlingen.

5) De kvantiteter som förstörts och anledningen till det.

6) Producerade slutprodukter som avsänts.

Artikel 10

Kontroller

1. Under varje regleringsår skall medlemsstatens behöriga myndighet göra kontroller hos varje godkänt tillverkningsföretag och raffinaderi.

2. Genom kontrollerna skall det säkerställas att uppgifterna i registret enligt artikel 9 och i de meddelanden som avses i artikel 21 är exakta och uttömmande, och de skall framför allt ske genom en analys av överensstämmelsen mellan levererade kvantiteter råvaror och erhållna kvantiteter slutprodukter samt genom en jämförelse med handelsdokument eller andra relevanta dokument.

Kontrollerna skall omfatta en verifikation av exaktheten hos vägningsinstrumenten och de laboratorieanalyser som används för att kvantifiera leveranser av råvaror och dessas inträde i produktionsfasen, erhållna produkter och lagerrörelser.

Kontrollerna skall omfatta en verifikation av exaktheten och fullständigheten hos de uppgifter som används för fastställandet av företagets månatliga försäljningspriser i enlighet med artikel 13.2.

För sockertillverkarna skall det även kontrolleras att skyldigheten att betala minimipriset till sockerbetsproducenterna iakttas.

Minst en gång vartannat år skall det ingå en fysisk kontroll av lagren.

3. Om de behöriga myndigheterna i en medlemsstat föreskriver att vissa delar av kontrollen kan genomföras som stickprovskontroll, skall denna genomföras på ett sätt som säkerställer tillförlitlig och representativ kontrollnivå.

4. Medlemsstaten får kräva att de godkända företagen anlitar ett attesterande organ som är erkänt av medlemsstaten för certifiering av de prisuppgifter som avses i artikel 13.

5. För varje kontroll skall det upprättas en kontrollrapport undertecknad av kontrollanten med en detaljerad redogörelse för kontrollbesöket. I rapporten skall bl.a. följande redovisas:

a) Kontrolldatum och personer som var närvarande.

b) Kontrollerad period och berörda kvantiteter.

c) Kontrollmetoder som använts och, i förekommande fall, en hänvisning till stickprovsmetoderna.

d) Resultaten av kontrollen och eventuella föreskrivna åtgärder för rättelse.

e) En bedömning av hur allvarliga och omfattande eventuella konstaterade brister och avvikelser är och av hur länge de pågått och förväntas pågå samt alla övriga faktorer som bör beaktas vid tillämpningen av en påföljd.

Alla kontrollrapporter skall arkiveras och bevaras under minst tre år efter kontrollårets slut, på ett sätt som gör dem lätta att använda för kommissionens kontrolltjänster.

Artikel 11

Påföljder

1. Om medlemsstatens behöriga myndighet konstaterar avvikelser mellan de fysiska lagren och uppgifterna i de register som avses i artikel 9 eller bristande samstämmighet mellan råvarukvantiteterna och erhållna slutprodukter eller mellan relevanta dokument och deklarerade eller registrerade uppgifter eller kvantiteter, skall den fastställa eller, i förekommande fall, göra en uppskattning av de faktiska produktions- och lagerkvantiteterna för det innevarande regleringsåret och eventuellt de föregående regleringsåren.

För alla kvantiteter som blivit föremål för en felaktig deklaration som resulterat i en orättmätig ekonomisk fördel skall det erläggas en avgift på 500 euro per ton felaktigt deklarerad kvantitet.

2. Om medlemsstatens behöriga myndighet konstaterar att ett företag inte har iakttagit sina skyldigheter enligt artikel 8 och om det saknas tillräckliga styrkande handlingar för att uppfylla de mål för kontrollen som avses i artikel 10.2, skall den behöriga myndigheten utdöma en påföljd på 500 euro per ton, tillämpad på en schablonkvantitet slutprodukter som fastställts av medlemsstaten med hänsyn till hur allvarlig överträdelsen är.

3. Punkterna 1 och 2 skall inte tillämpas om avvikelserna eller bristerna i fråga om samstämmighet är mindre än 5 % i vikt av kvantiteten deklarerade slutprodukter eller om de registrerats och omfattas av kontroll eller om de är en följd av utelämnanden eller rent administrativa misstag, på villkor att det vidtas korrigeringsåtgärder för att undvika att liknande felaktigheter uppstår i framtiden.

4. De påföljder som föreskrivs i punkterna 1 och 2 är inte tillämpliga vid force majeure.

Artikel 12

Meddelanden till kommissionen

1. Varje medlemsstat skall till kommissionen överlämna

a) en förteckning över godkända företag, och

b) de kvoter som tilldelats de godkända tillverkningsföretagen.

Överlämnandet skall ske senast den 31 januari varje regleringsår. För regleringsåret 2006/2007 skall ett första meddelande skickas senast den 31 juli 2006.

Om ett godkännande återkallas skall medlemsstaten utan dröjsmål underrätta kommissionen om detta.

2. Senast den 31 mars efter det berörda regleringsårets slut skall medlemsstaten sända kommissionen en årsrapport som innehåller uppgifter om antalet kontroller utförda i enlighet med artikel 10 samt, för varje kontroll, uppgifter om konstaterade brister och om vidtagna åtgärder och tillämpade påföljder

KAPITEL IV

PRISER

Artikel 13

Fastställande av genomsnittspriser

1. Varje månad skall företag som godkänts enligt artiklarna 7 och 8 i den här förordningen och bearbetningsföretag som godkänts enligt artikel 17 i förordning (EG) nr 318/2006 för vitt kvotsocker respektive vitt utomkvotssocker fastställa följande genomsnittspriser:

a) För den föregående månaden, det genomsnittliga försäljnings- respektive inköpspriset, samt motsvarande såld, respektive inköpt kvantitet.

b) För innevarande månad och de två följande månaderna, det prognostiserade genomsnittliga försäljnings- respektive inköpspriset tillsammans med den prognostiserade kvantitet som anges i avtal eller andra transaktioner.

Priset skall avse vitsocker i lösvikt, fritt fabrik och av den standardkvalitet som definieras i punkt II i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 318/2006.

2. För att möjliggöra de kontroller som avses i artikel 10 skall de godkända företagen under minst tre år efter året för sin etablering spara de uppgifter som använts för fastställandet av de priser och kvantiteter som avses i punkt 1 i denna artikel.

Artikel 14

Information om priser

I juni och december varje år skall kommissionen informera förvaltningskommittén för socker om genomsnittspriserna för vitsocker under första halvåret av det innevarande regleringsåret respektive under andra halvåret av det föregående regleringsåret. Det första informationstillfället infaller dock i juni 2007 och skall omfatta perioden 1 juli 2006–31 mars 2007.

Priset skall differentieras beroende på om det rör sig om vitt kvotsocker eller vitt utomkvotssocker.

Informationen skall grunda sig på det vägda genomsnittet av de priser som fastställts av företagen i enlighet med artikel 13.1 a och meddelats enligt artikel 15.

Artikel 15

Övergångsbestämmelser för meddelande av prisuppgifter

Senast den 20 oktober 2006, den 20 januari 2007, den 20 april 2007 och den 20 juli 2007 skall företag godkända enligt artiklarna 7 och 8 i den här förordningen och bearbetningsföretag godkända enligt artikel 17 i förordning (EG) nr 318/2006 meddela kommissionen de priser som fastställts i enlighet med artikel 13.1 i den här förordningen under de tre föregående månaderna.

Mottagande, behandling och lagring av uppgifterna hos kommissionen skall ske på ett sätt som garanterar datasekretess.

Övriga aktörer inom sockersektorn, däribland inköparna, får meddela kommissionen det genomsnittspris för socker som fastställts enligt bestämmelserna i artikel 13. Aktörerna skall uppge namn, adress och firmanamn.

Artikel 16

Leveransavtal

1. Vid tillämpning av artikel 6.5 i förordning (EG) nr 318/2006 avses med leveransavtal ett avtal upprättat mellan en sockertillverkare och en säljare av sockerbetor som själv odlat de betor han säljer.

2. Om en tillverkare överför en del av sin produktion till nästa regleringsår i enlighet med artikel 14 eller artikel 19 i förordning (EG) nr 318/2006 skall vid tillämpning av artikel 6.5 i den förordningen tillverkarens kvot för det aktuella regleringsåret anses ha reducerats med den överförda kvantiteten.

3. Endast avtal som slutits innan all sådd avslutats och under alla omständigheter

— före den 1 april i Italien, och

— före den 1 maj i övriga medlemsstater,

skall anses ha slutits före sådd.

Artikel 17

Pristillägg och prisavdrag

1. Vid tillämpning av de pristillägg och prisavdrag som föreskrivs i artikel 5.3 i förordning (EG) nr 318/2006 skall det minimipris för kvotbetor som avses i punkt 1 samma artikel, per 0,1 % halt av sackaros

a) höjas med minst i) 0,9 % för halter som överstiger 16 % men inte överstiger 18 %, ii) 0,7 % för halter som överstiger 18 % men inte överstiger 19 %, iii) 0,5 % för halter som överstiger 19 % men inte överstiger 20 %,

b) minskas med högst i) 0,9 % för halter som understiger 16 % men inte understiger 15,5 %, ii) 1 % för halter som understiger 15,5 % men inte understiger 14,5 %.

Priset på betor med en sackaroshalt som överstiger 20 % skall inte vara lägre än det justerade minimipriset enligt led a iii.

2. Sådana leveransavtal och branschavtal som avses i artikel 6 i förordning nr (EG) nr 318/2006 får i fråga om de pristillägg och prisavdrag som avses i punkt 1 i denna artikel innehålla

a) ytterligare pristillägg för sackaroshalter som överskrider 20 %, och

b) ytterligare prisavdrag för sackaroshalter som understiger 14,5 %.

Sådana avtal får, när det gäller betor med en sackaroshalt som understiger 14,5 %, innehålla en definition av betor som är lämpade för framställning av socker, om avtalen även innehåller bestämmelser om ytterligare prisavdrag där sackaroshalten understiger 14,5 % men överstiger den minimihalt som fastställs i en sådan definition.

Om den definition som avses i andra stycket inte anges i avtalen och branschavtalen, får den berörda medlemsstaten fastställa en sådan definition. I så fall skall medlemsstaten samtidigt fastställa de ytterligare prisavdrag som avses i samma stycke.

KAPITEL V

KVOTER

Artikel 18

Tilläggskvoter för socker

1. De tilläggskvoter för socker som avses i artikel 8 i förordning (EG) nr 318/2006 får endast tilldelas sockertillverkare som hade en kvot under 2005/2006.

2. I sin ansökan om tilläggskvot för socker skall företaget ange om det önskar tilldelas denna kvot från och med regleringsåret 2006/2007 eller 2007/2008.

När medlemsstaten tilldelar ett företag en tilläggskvot skall den ange från och med vilket regleringsår som tilldelningen skall träda i kraft. Tilldelningar efter den 1 januari 2007 skall dock träda i kraft från och med regleringsåret 2007/2008.

Artikel 19

Tilläggskvoter för isoglukos

1. Italien, Litauen och Sverige skall tilldela de tilläggskvoter för isoglukos som avses i artikel 9.2 i förordning (EG) nr 318/2006 för ett eller flera av de fyra regleringsåren under perioden 2006/2007–2009/2010 så att all diskriminering mellan berörda aktörer kan undvikas.

2. Den engångsavgift som avses i artikel 9.3 i förordning (EG) nr 318/2006 skall betalas av varje berört företag före ett sista datum som skall fastställas av medlemsstaten, men som inte får läggas senare än den 31 december under det regleringsår från vilket tilläggskvoten för isoglukos tilldelats.

Om engångsavgiften inte har betalats senast det sista datum som avses i första stycket, skall tilläggskvoterna för isoglukos inte anses ha tilldelats det berörda företaget.

Artikel 20

Sockerbetsskördarnas bestämning

Det socker som utvinns ur betor som såtts under ett bestämt regleringsår skall hänföras till det följande regleringsåret.

Italien, Portugal och Spanien får dock, förutsatt att det finns ett lämpligt kontrollsystem, besluta att socker som utvunnits ur betor som såtts under hösten ett bestämt regleringsår skall hänföras till det innevarande regleringsåret.

Italien, Portugal och Spanien skall senast den 30 september 2006 underrätta kommissionen om sina beslut enligt denna artikel.

Artikel 21

Meddelanden om produktion och lager

1. Varje godkänt tillverkningsföretag eller raffinaderi skall före den 20 varje månad underrätta den behöriga myndigheten i den medlemsstat där produktionen eller raffineringen ägt rum, om de totala kvantiteter (uttryckta i vitsocker) av socker eller sirap enligt artikel 2.1 a–d

— som företaget innehar eller för vilket företaget har upplagsbevis, och

— som lagrades i fri omsättning på gemenskapens territorium i slutet av den föregående månaden.

Dessa kvantiteter skall per medlemsstat där lagring sker fördelas på

— socker som producerats av nämnda företag med angivande av de kvantiteter som producerats inom kvoten respektive utom kvoten och de som överförts i enlighet med artikel 14 eller artikel 19 i förordning (EG) nr 318/2006, och

— annat socker.

2. Före slutet av den andra månaden som följer den aktuella månaden skall varje medlemsstat meddela kommissionen den totala kvantiteten socker som lagras i slutet av varje månad av de företag som avses i punkt 1, och dessa uppgifterna skall delas upp i sockertyper enligt andra stycket i punkt 1.

I de fall där lagring sker i andra medlemsstater än den som lämnar uppgift till kommissionen, skall den senare medlemsstaten informera de berörda medlemsstaterna före slutet av påföljande månad om de kvantiteter som lagras och om lagringsplatserna på dess territorium.

3. Varje företag som framställer isoglukos eller inulinsirap skall före den 30 november meddela den behöriga myndigheten i den medlemsstat där produktionen sker de kvantiteter isoglukos, uttryckta i torrsubstans, respektive inulinsirap, uttryckta i vitsockerekvivalent, som företaget innehade och som lagrades i fri omsättning inom gemenskapen i slutet av föregående regleringsår, fördelat på

a) isoglukos eller inulinsirap som producerats av nämnda företag med angivande av de kvantiteter som ligger inom respektive utom kvoten eller som överförts i enlighet med artikel 14 eller artikel 19 i förordning (EG) nr 318/2006, och

b) andra sockerprodukter.

Varje medlemsstat skall före den 31 december meddela kommissionen de kvantiteter isoglukos och inulinsirap som lagrades i slutet av föregående regleringsår, fördelade i enlighet med första stycket.

4. Alla företag som framställer isoglukos skall före den 15 i varje månad meddela den medlemsstat på vars territorium produktionen har ägt rum de kvantiteter av isoglukos, uttryckta i torrsubstans, som har framställts under den närmast föregående månaden.

Medlemsstaterna skall sammanställa den kvantitet isoglukos som framställts vid vart och ett av de aktuella företagen för varje månad och meddela kommissionen dessa uppgifter före slutet av den andra månaden som följer därpå.

De kvantiteter som framställts inom ramen för systemet med aktiv förädling skall meddelas separat.

Artikel 22

Försörjningsbalanser

1. Det skall för varje regleringsår fastställas försörjningsbalanser för gemenskapen avseende socker, isoglukos och inulinsirap. Dessa försörjningsbalanser skall konsolideras i slutet av påföljande regleringsår.

2. Före den 1 mars skall medlemsstaterna sammanställa och meddela kommissionen preliminära uppgifter om produktionen av socker och inulinsirap under det aktuella regleringsåret vid vart och ett av företagen inom deras territorium. Produktionen av socker skall anges per månad.

För de franska departementen Guadeloupe och Martinique samt för Spanien skall när det gäller rörsocker preliminära uppgifter om produktionen sammanställas och meddelas före den 1 juli.

3. Medlemsstaterna skall före den 1 juni till kommissionen lämna uppgifter om själva produktionen och om vilka arealer som under innevarande regleringsår använts för produktion av dels sockerbetor för framställning av socker, bioetanol eller andra produkter, dels cikoria för framställning av inulinsirap, samt preliminära uppgifter för nästa regleringsår.

4. Medlemsstaterna skall före den 30 november sammanställa och meddela kommissionen uppgifter om den definitiva produktionen av socker, isoglukos och inulinsirap under det föregående regleringsåret vid vart och ett av företagen inom sina territorier. Den totala sockerproduktionen skall anges per månad.

5. När den definitiva sockerproduktionen behöver ändras på grundval av meddelade uppgifter enligt punkt 4, skall den skillnad som uppstår beaktas vid fastställandet av den definitiva produktionen för det regleringsår under vilket skillnaden konstaterades.

KAPITEL VI

OFFENTLIG INTERVENTION

AVSNITT 1

Erbjudanden till intervention

Artikel 23

Erbjudande till intervention

1. Ett erbjudande som avser försäljning till intervention skall göras skriftligt till interventionsorganet i den medlemsstat där det socker som erbjuds för intervention lagras när erbjudandet lämnas.

2. Ett erbjudande som avser försäljning till intervention kan endast godtas om det kommer från en tillverkare som är godkänd enligt artiklarna 7 och 8, för socker ur dennes produktion inom ramen för kvotproduktion under det innevarande regleringsåret, vilket vid tidpunkten för erbjudandet lagras separat på en lagringsplats som godkänts enligt artikel 24.

3. Under ett och samma regleringsår får medlemsstaterna högst godkänna den i bilagan angivna maximala kvantiteten per medlemsstat för intervention. Om erbjudandena till intervention överstiger den maximala kvantiteten skall medlemsstaterna tillämpa en enhetlig minskningskoefficient på erbjudandena, så att den totala godkända kvantiteten blir lika stor som den maximala kvantiteten.

4. Före varje regleringsår skall kommissionen ändra de kvantiteter som anges i bilagan till denna förordning genom de justeringar som anges i artikel 10 i förordning (EG) nr 318/2006 och inom ramen för den totala kvantitet som fastställs i artikel 18.2 i samma förordning.

De kvantiteter som fastställs i bilagan till den här förordningen skall i tillämpliga fall ändras under det sista kvartalet av varje regleringsår i förhållande till outnyttjade kvantiteter enligt det förfarande som avses i artikel 39.2 i förordning (EG) nr 318/2006 och inom ramen för den totala kvantitet som fastställs genom artikel 18.2 i samma förordning.

Artikel 24

Godkännande av lagringsplatser

1. På begäran av tillverkaren skall interventionsorganet meddela godkännande av varje lagringsplats som uppfyller följande villkor:

a) Den är lämpad för lagring av socker.

b) Den är så belägen att god möjlighet finns till utlagring av sockret.

c) Den möjliggör separat lagring av interventionskvantiteterna.

Interventionsorganen får kräva kompletterande villkor.

2. Godkännandet av lagringsplatsen skall utfärdas antingen för lagring i lösvikt eller för lagring i förpackningar. Det skall sättas en kvantitativ lagringsgräns motsvarande högst 50 gånger den dagskapacitet för utlagring som den sökande förbinder sig att ställa till interventionsorganets förfogande. Den totala kvantitet för vilken godkännandet utfärdas skall anges samt dagskapaciteten för utlagring.

3. Sockret skall lagras så att det är lätt att identifiera och komma åt. När det lagras i förpackningar skall det placeras på pallar (utom om det lagras i s.k. ”big bags”).

4. Godkännandet skall dras in av interventionsorganet om det konstateras att något av villkoren i punkterna 1, 2 och 3 inte längre är uppfyllt. Godkännandet får återkallas under pågående regleringsår. Återkallandet får inte ha retroaktiv verkan.

Artikel 25

Sockrets minimikvalitet

1. Socker som erbjuds för intervention skall uppfylla följande krav:

a) Det skall ha producerats inom ramen för en kvot under det regleringsår då anbudet lämnas in.

b) Det skall vara kristalliserat.

2. Vitsocker som erbjuds för intervention skall vara av fullgod handelskvalitet, jämnt rinnande och ha en vattenhalt på högst 0,06 %.

3. Råsocker som erbjuds för intervention skall vara av fullgod handelskvalitet med ett utbyte på minst 89 %, beräknat enligt punkt III i bilaga I till förordning (EG) nr 318/2006.

Rörråsocker skall ha en säkerhetsfaktor som inte överstiger 0,30.

Betråsocker skall ha

— ett pH-värde som inte understiger 7,9 då anbudet accepteras,

— en invertsockerhalt som inte överstiger 0,07 %,

— en temperatur som inte medför någon risk för kvalitetsförsämring,

— en säkerhetsfaktor som inte överstiger 0,45 när polarisationsgraden är 97 eller högre, eller en högsta vattenhalt på 1,4 % när polarisationsgraden understiger 97.

Säkerhetsfaktorn skall beräknas genom att sockrets procentuella vattenhalt divideras med skillnaden mellan 100 och polarisationsgraden i sockret i fråga.

Artikel 26

Parti

Alla erbjudanden av socker för intervention skall avse partier.

I detta avsnitt avses med parti en kvantitet socker på minst 2 000 ton av enhetlig kvalitet och förpackning och som befinner sig på samma lagringsplats.

Artikel 27

Anbudets innehåll

1. Ett erbjudande som lämnas till ett interventionsorgan skall innehålla uppgift om

a) namn och adress för den part som lämnar erbjudandet,

b) den lagringsplats där sockret förvaras då erbjudandet lämnas,

c) den utlagringskapacitet som garanteras för uttag av erbjudet socker,

d) nettokvantitet erbjudet socker,

e) typ och kvalitet på det erbjudna sockret samt det regleringsår då det producerats,

f) presentationssätt.

2. Interventionsorganet får begära ytterligare upplysningar.

3. Anbudsgivaren skall tillsammans med anbudet bifoga ett intyg om att sockret i fråga inte tidigare varit föremål för interventionsköp, att han är ägare till sockret och att det uppfyller de villkor som fastställs i artikel 25.1 a.

Artikel 28

Granskning av erbjudanden

1. Erbjudandet är giltigt under tre veckor från den dag det lämnas in. Det kan dock dras tillbaka under den tiden om interventionsorganet samtycker till detta.

2. Interventionsorganet skall granska erbjudandet. Senast vid slutet av den period som avses i punkt 1 skall interventionsorganet godta erbjudandet. Erbjudandet skall dock avslås om granskningen visar att något av de villkor som föreskrivs inte är uppfyllt.

AVSNITT 2

Lagring

Artikel 29

Lagringsavtal

1. Det lagringsavtal som skall ingås före godtagandet mellan den part som lämnar erbjudandet och det berörda interventionsorganet skall tecknas på obestämd tid.

Lagringskontraktet skall börja gälla fem veckor efter den dag då anbudet antas och skall löpa ut vid utgången av den tiodagarsperiod under vilken övertagandet av den aktuella kvantiteten socker avslutas.

I denna artikel avses med tiodagarsperiod en av de följande perioderna i en kalendermånad: från den 1 till och med den 10, från den 11 till och med den 20, eller från den 21 till och med månadens slut.

2. I lagringsavtalet skall särskilt anges

a) att kontraktet löper ut på de villkor som fastställts i denna förordning efter en uppsägningstid på minst tio dagar, och

b) hur stora lagringskostnader som interventionsorganet skall betala.

3. Interventionsorganet skall stå för lagringskostnaderna från början av den tiodagarsperiod under vilken avtalet enligt punkt 2 träder i kraft till den dag då avtalet upphör att gälla.

4. Lagringskostnaderna får inte överstiga 0,48 euro per ton och tiodagarsperiod.

5. Lagringsavtalet skall upphöra att gälla vid avslutad utlagring enligt artikel 50.

Artikel 30

Överföring av äganderätten

1. Äganderätten till socker som är föremål för lagringsavtal skall överföras när betalning för sockret görs.

2. Säljaren är fram till tidpunkten för avhämtningen ansvarig för kvaliteten på det socker som avses i punkt 1 och för den förpackning i vilken sockret godkänts av interventionsorganet.

Artikel 31

Anpassning av kvalitet och förpackning

1. Om det konstateras att en viss kvantitet av sockret i fråga inte uppfyller de kvalitetskrav som fastställs i artikel 25, skall säljaren omedelbart ersätta denna kvantitet med en lika stor kvantitet socker som uppfyller kraven och som lagrats antingen i samma lager eller i ett annat lager som godkänts för intervention enligt artikel 24.

2. När det lagrade sockret presenteras i förpackning och det konstaterats att förpackningen inte uppfyller föreskrivna krav, skall interventionsorganet kräva att försäljaren ersätter förpackningen med en förpackning som uppfyller kraven.

AVSNITT 3

Villkor för interventionsköp

Artikel 32

Inköpspris och kvalitet för vitsocker

1. Inköpspriset för vitsocker skall vara

— 505,52 euro per ton under regleringsåret 2006/2007,

— 433,20 euro per ton under regleringsåret 2007/2008,

— 323,52 euro per ton under regleringsåren 2008/2009 och 2009/2010.

2. Vitsocker skall delas in i följande fyra kategorier:

a) Kategori 1: Socker av högre kvalitet än standardkvalitet.

b) Kategori 2: Socker av den standardkvalitet som definieras i punkt II i bilaga I till förordning (EG) nr 318/2006.

c) Kategori 3 och 4: Socker av lägre kvalitet än standardkvalitet.

3. Socker av kategori 1 skall ha följande egenskaper:

a) Det skall vara av fullgod handelskvalitet, torrt, enhetligt kristalliserat och jämnt rinnande.

b) Högsta vattenhalt: 0,06 %.

c) Högsta invertsockerhalt: 0,04 %.

d) Antalet poäng överstiger inte 8 sammanlagt, och inte heller — 6 i fråga om askinnehåll, — 4 för färgtyp som bestäms enligt den metod som används vid Institut für landwirtschaftliche Technologie und Zuckerindustrie Braunschweig, i det följande kallad ”Braunschweigmetoden”, eller — 3 för lösningsfärgning enligt ICUMSA-metoden.

En poäng skall motsvara

a) 0,0018 % askinnehåll enligt ICUMSA-metoden vid 28 grader Brix,

b) 0,5 färgtypenheter enligt Braunschweigmetoden, och

c) 7,5 enheter lösningsfärgning enligt ICUMSA-metoden.

4. Socker av kategori 3 skall ha följande egenskaper:

a) Det skall vara av fullgod handelskvalitet, torrt med homogena kristaller och jämnt rinnande.

b) Minsta polarisation: 99,7° S.

c) Högsta vattenhalt: 0,06 %.

d) Högsta invertsockerhalt: 0,04 %.

e) Färgtyp: högst nr 6 beräknad enligt Braunschweigmetoden.

5. Till kategori 4 räknas socker som inte ingår i någon av kategorierna 1, 2 eller 3.

6. Det inköpspris som fastställs i punkt 1 skall minskas med

a) 7,30 euro per ton, när sockret tillhör kategori 3, och

b) 13,10 euro per ton, när sockret tillhör kategori 4.

Artikel 33

Inköpspris för råsocker

1. Priset för interventionsköp av råsocker skall vara

— 397,44 euro per ton under regleringsåret 2006/2007,

— 359,04 euro per ton under regleringsåret 2007/2008,

— 268,16 euro per ton under regleringsåren 2008/2009 och 2009/2010.

2. Inköpspriset enligt punkt 1 skall

a) höjas när utbytet för sockret är högre än 92 %, och

b) sänkas när utbytet för sockret är lägre än 92 %.

3. Höjningen eller sänkningen, uttryckt i euro per ton, skall vara lika med skillnaden mellan interventionspriset för råsocker och samma pris justerat med en koefficient. Denna koefficient får man genom att dela utbytet för råsockret med 92 %.

4. Utbytet för råsocker beräknas i enlighet med punkt III i bilaga I till förordning (EG) nr 318/2006.

Artikel 34

Betalningsfrist

Interventionsorganet skall göra utbetalningen tidigast den 120:e dagen räknat från den dag då erbjudandet godtogs, under förutsättning att vikt och kvalitet har kontrollerats för de aktuella partierna i enlighet med avsnitt 4.

AVSNITT 4

Kontroller

Artikel 35

Stickprov för kvalitetskontroll

Inom den frist som avses i artikel 34 skall fyra representativa prover tas för analys, antingen av experter som godkänts av behöriga myndigheter i den berörda medlemsstaten eller av experter som har utsetts av interventionsorganet och säljaren gemensamt. Ett prov skall överlämnas till var och en av avtalsparterna. De två andra proverna skall förvaras av experten eller av ett laboratorium som godkänts av de behöriga myndigheterna.

Varje prov skall analyseras två gånger och medelvärdet av de två resultaten skall anses utgöra analysresultat för provet i fråga.

Artikel 36

Tvister om kvaliteten

1. Om en avvikelse konstateras mellan resultaten av de analyser som säljaren och köparen har låtit göra i enlighet med artikel 35, skall det aritmetiska medelvärdet av de båda erhållna resultaten vara avgörande för fastställandet av det berörda sockrets kvalitet, om avvikelsen är

— när det gäller socker av kategori 1, inte större än 1 poäng för var och en av de egenskaper som anges i artikel 32.3 d, eller

— när det gäller socker av kategori 2, inte större än 2 poäng för var och en av de egenskaper som anger kategoritillhörighet och som anges i antal poäng.

På begäran av endera avtalsparten får dock en opartisk skiljeanalys utföras av det laboratorium som avses i artikel 35 första stycket. I så fall gäller det aritmetiska medelvärdet av skiljeanalysen och antingen säljarens eller köparens analys, beroende på vilken av dem som ligger närmast skiljeanalysen.

Detta medelvärde avgör vilken kategori sockret skall anses tillhöra. Om resultatet av skiljeanalysen visar sig ligga mitt emellan säljarens och köparens analyser, blir skiljeanalysen ensam avgörande för kategoribestämningen.

2. Om den avvikelse som konstaterats mellan resultaten av de analyser som säljaren och köparen låtit göra enligt artikel 35 är större än vad som anges i punkt 1 första stycket första eller andra strecksatsen, beroende på vilket fall som är tillämpligt, skall en skiljeanalys utföras av ett laboratorium som är godkänt av de behöriga myndigheterna. I så fall skall förfarandet i punkt 1 andra stycket i denna artikel tillämpas.

3. När det gäller tvister om den övre gränsen för färgtyp på socker av kategori 3, polarisation, vattenhalt eller invertsockerhalt skall förfarandet i punkterna 1 och 2 tillämpas.

De skillnader som anges i punkt 1 skall dock ersättas enligt följande:

— 1,0 färgtypenhet för socker av kategori 3.

— 0,2° S för polarisation.

— 0,02 % för vattenhalt.

— 0,01 % för invertsockerhalt.

4. Om det efter tillämpning av artikel 35 uppstår en tvist mellan parterna om utbytet på inköpt råsocker skall en skiljeanalys göras av det laboratorium som avses i första stycket av den artikeln. I så fall gäller det aritmetiska medelvärdet av skiljeanalysen och antingen säljarens eller köparens analys, beroende på vilken av dem som ligger närmast skiljeanalysen.

Detta medelvärde avgör utbytet på det berörda råsockret. Om resultatet av skiljeanalysen visar sig ligga mitt emellan säljarens och köparens analyser, blir skiljeanalysen ensam avgörande för att fastställa utbytet på det aktuella råsockret.

5. Kostnaderna för den skiljeanalys som avses i punkt 1 andra stycket skall betalas av den avtalspart som begärt analysen.

Kostnaderna för den skiljeanalys som avses i punkt 2 skall betalas till lika delar av interventionsorganet och säljaren.

Kostnaderna för den skiljeanalys som avses i punkt 3 skall betalas av den part som har bestridit resultatet av de analyser som gjorts med tillämpning av artikel 35.

Artikel 37

Kontroll av lagringsplatser

Det behöriga kontrollorganet skall utföra ej aviserade kontroller av lagringsplatserna i enlighet med artikel 4 i kommissionens förordning (EG) nr 2148/96 (6).

Artikel 38

Viktkontroller och därmed sammanhängande kostnader

1. De experter som avses i artikel 35 skall företa kontroller av vikten på socker som sålts.

Säljaren skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att göra det möjligt för experterna att kontrollera vikten och att ta prover.

2. Säljaren skall betala kostnaderna för viktkontrollen.

3. Interventionsorganet skall stå för kostnaderna för de experter som kontrollerar vikten och tar proverna.

4. Kvantiteten får fastställas på grundval av lagerbokföringen som skall uppfylla branschens och interventionsorganets krav, och under följande förutsättningar:

a) Av lagerbokföringen skall den vikt framgå som konstaterats genom vägning samt de fysiska kvalitetsegenskaperna vid vägningstillfället, varvid vägningen inte får ha skett mer än tio månader tidigare.

b) Lagerhållaren skall intyga att det erbjudna partiet i alla avseenden motsvarar uppgifterna i lagerbokföringen.

c) De kvalitetsegenskaper som konstateras vid vägningen skall överensstämma med de representativa provernas.

AVSNITT 5

Försäljning till intervention

Artikel 39

Försäljning

1. Interventionsorganen får sälja socker först sedan ett beslut om detta har fattats i enlighet med förfarandet i artikel 39.2 i förordning (EG) nr 318/2006.

2. Försäljning av socker på de villkor som anges i artikel 18.3 i förordning nr 318/2006 skall ske genom anbudsinfordran eller genom något annat försäljningsförfarande.

3. När ett beslut om anbudsinfordran fattas, skall villkoren för denna fastställas, däribland i fråga om den kommande användningen av det socker som skall överlåtas.

I detta avsnitt avses med kommande användning

a) foder,

b) export,

c) annan användning som, i förekommande fall, skall fastställas.

Syftet med anbudsförfarandet skall, beroende på vad som gäller, vara att fastställa försäljningspriset, denatureringsbidraget eller exportbidraget.

4. Villkoren för anbudsinfordran skall säkerställa lika behandling av alla intressenter, oavsett var i gemenskapen de är etablerade.

Artikel 40

Meddelande om anbudsinfordran

1. Anbudsinfordran skall organiseras av det berörda interventionsorganet för de sockerkvantiteter som det innehar.

2. Varje berört interventionsorgan skall sammanställa ett meddelande om anbudsinfordran och offentliggöra det minst åtta dagar innan tidsfristen för att lämna in anbud börjar gälla.

Interventionsorganet skall överlämna meddelandet om anbudsinfordran och alla ändringar av detta till kommissionen innan de offentliggörs.

3. I meddelandet om anbudsinfordran skall bland annat följande anges:

a) Namn på och adress till det interventionsorgan som utfärdar anbudsinfordran.

b) Villkoren för anbudsinfordran.

c) Tidsfristen för att inkomma med anbud.

d) Vilka partier socker som bjuds ut, och för varje parti — referens, — kvantitet, — kvalitet på sockret i fråga, — presentation, — uppgift om var lagringsplatsen för sockret i fråga är belägen, — leveransstadium, — eventuella möjligheter till lastning på flod-, sjö- eller järnvägstransportmedel.

I detta avsnitt avses med parti en sockerkvantitet av en och samma kvalitet, förpackad på samma sätt och lagrad på samma plats. Lägsta bud för varje delanbudsinfordran skall motsvara 250 ton.

4. Interventionsorganet skall vidta de åtgärder det anser nödvändiga för att göra det möjligt för de intressenter som så önskar att undersöka det socker som bjuds ut till försäljning.

Artikel 41

Anbudsinfordran

1. Ett antaget anbud skall betraktas som ett ingånget försäljningsavtal för den kvantitet socker för vilken anbudet har antagits. Anbudet skall, beroende på omständigheterna, antas på grundval av följande uppgifter som skall anges i anbudet:

a) Det pris som den anbudsgivare vars anbud har antagits skall betala.

b) Denatureringsbidragets storlek.

c) Exportbidragets storlek.

2. Det pris som den anbudsgivare vars anbud har antagits skall betala skall

a) i fall enligt punkt 1 a vara det pris som anges i anbudet,

b) i fall enligt punkt 1 b och c vara det pris som anges i villkoren i anbudsinfordran.

Artikel 42

Villkor för anbudsinfordran

1. För anbudsinfordran som avser socker skall följande villkor för anbudsinfordran fastställas i beslutet om inledande av anbudsinfordran:

a) Den totala kvantitet eller de totala kvantiteter som bjuds ut.

b) Avsedd användning.

c) Tidsfristen för att inkomma med anbud.

d) Det pris som skall betalas av den anbudsgivare vars anbud har antagits om sockret är avsett för foder eller export.

2. Ytterligare villkor får fastställas i beslutet om att inleda en anbudsinfordran, däribland

a) minimipriset på socker som utbjuds till försäljning för annan avsedd användning än som foder eller för export,

b) maximibelopp för denaturerings- och exportbidragen,

c) minimikvantitet per anbudsgivare eller per parti,

d) maximikvantitet per anbudsgivare eller per parti, och

e) den särskilda giltighetstiden för bidragslicensen för denaturering eller för exportlicensen.

Artikel 43

Stående anbudsinfordran

1. Om situationen på marknaden för socker i gemenskapen så kräver, kan en stående anbudsinfordran utfärdas.

Under denna stående anbudsinfordrans giltighetstid skall delanbudsinfordringar inledas.

2. Meddelandet om en stående anbudsinfordran skall offentliggöras endast i samband med att förfarandet inleds. Meddelandet kan sedan ändras eller ersättas under giltighetstiden. Det skall ändras eller ersättas om villkoren för anbudsinfordran ändras under giltighetstiden.

Artikel 44

Inlämnande av anbud

1. Anbuden skall lämnas in till interventionsorganet i elektroniskt format.

2. Anbuden skall innehålla följande uppgifter:

a) Referensnumret på den anbudsinfordran som anbudet gäller.

b) Anbudsgivarens namn och adress.

c) Partiets beteckning.

d) Den kvantitet som anbudet avser.

e) Per ton, uttryckt i euro med två decimaler, antingen — föreslaget pris, exklusive inhemska avgifter, — det föreslagna denatureringsbidragets storlek, eller — det föreslagna exportbidragets storlek.

Interventionsorganet får begära ytterligare upplysningar.

3. Ett anbud som avser flera partier skall anses innehålla lika många anbud som det antal partier det omfattar.

4. Anbud skall endast vara giltiga om

a) anbudsgivaren innan anbudstiden löper ut kan styrka att den säkerhet på 200 euro per ton socker som krävs för att få delta i anbudsförfarandet har ställts,

b) det innehåller ett åtagande från anbudsgivarens sida att för den sockerkvantitet för vilken anbudet eventuellt kommer att beviljas denatureringsbidrag eller exportbidrag, ansöka om — bidragslicens och ställa den säkerhet som krävs i samband med detta, när anbudsinfordran gäller socker avsett för foder, eller om — exportlicens och ställa den säkerhet som krävs i samband med detta, när anbudsinfordran gäller socker avsett för export.

5. Ett anbud får innehålla villkor om att det skall betraktas som inlämnat bara under förutsättning att

a) det antas för hela eller en angiven del av den kvantitet som anges i anbudet,

b) det antas senast på ett bestämt datum och klockslag.

6. Anbud som inte lämnas in i enlighet med punkterna 1–5, eller innehåller andra villkor än de som anges i anbudsinfordran, skall inte beaktas.

7. Ett inlämnat anbud får inte dras tillbaka.

Artikel 45

Bedömning av anbuden

1. Anbuden skall bedömas av interventionsorganet utan att allmänheten äger tillträde. De personer som är närvarande vid bedömningen skall åläggas tystnadsplikt.

2. Kommissionen skall utan dröjsmål underrättas om inlämnade anbud.

Artikel 46

Fastställande av beloppen

Om det i villkoren i anbudsinfordran varken anges minimipris eller maximibelopp för denatureringsbidrag eller exportbidrag, skall dessa efter granskning av anbuden fastställas enligt förfarandet i artikel 39.2 i förordning (EG) nr 318/2006 och särskild hänsyn skall därvid tas till situationen på marknaden och avsättningsmöjligheterna. Det kan dock beslutas att inget anbud skall antas.

Artikel 47

Antagande av anbud

1. Förutom när det beslutas att inget anbud skall antas i samband med anbudsinfordran eller delanbudsinfordran, och utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkterna 2 och 3 i denna artikel, skall varje anbud antas som erbjuder minst minimipriset eller som inte överstiger maximibeloppet för denatureringsbidraget eller exportbidraget.

2. För varje parti skall det anbud antas som erbjuder antingen det högsta priset eller det lägsta beloppet för denaturerings- eller exportbidraget.

Om partiet inte helt tas i anspråk genom detta anbud, skall för återstoden i turordning de anbud antas som erbjuder högsta pris eller lägsta belopp för denaturerings- eller exportbidraget.

3. Om flera anbudsgivare föreslår samma pris eller samma belopp på denaturerings- eller exportbidraget för ett parti eller en del av ett parti, skall interventionsorganet anta anbuden för den kvantiteten på något av följande sätt:

a) I proportion till de kvantiteter som anges i respektive anbud.

b) Genom att kvantiteten i samråd med anbudsgivarna fördelas mellan dem.

c) Genom lottning.

Artikel 48

Rättigheter och skyldigheter till följd av att anbud antas

1. Om sockret är avsett för foder innebär ett antaget anbud följande:

a) Rätt att för den kvantitet för vilken bidraget beviljas få utfärdat en bidragslicens som särskilt fastställer det denatureringsbidrag som anges i anbudet.

b) Skyldighet att för denna kvantitet ansöka om en sådan bidragslicens hos det interventionsorgan till vilket anbudet lämnades in.

2. Om sockret är avsett för export innebär ett antaget anbud följande:

a) Rätt att för den kvantitet för vilken exportbidraget beviljas få utfärdat en exportlicens som särskilt preciserar det exportbidrag som anges i anbudet och, när det gäller vitsocker, den kategori som anges i meddelandet om anbudsinfordran.

b) Skyldighet att för denna kvantitet och, när det gäller vitsocker, för denna kategori ansöka om en sådan exportlicens hos det interventionsorgan till vilket anbudet lämnades in.

3. Denna rätt skall utövas och skyldigheten uppfyllas inom 18 dagar efter det att tidsfristen för att lämna in anbud har löpt ut.

4. Rättigheter och skyldigheter i samband med antagna anbud kan inte överlåtas.

Artikel 49

Besked om tilldelning av kontrakt

1. Interventionsorganet skall omedelbart lämna ett besked om tilldelning av kontrakt till anbudsgivare vars anbud antagits och informera samtliga anbudsgivare om resultatet av deras deltagande i anbudsförfarandet.

2. I beskedet om tilldelningen skall åtminstone följande anges:

a) Anbudets referensnummer.

b) Partiets beteckning och för vilken kvantitet anbudet har antagits.

c) Det pris, denaturerings- eller exportbidrag som skall gälla för den antagna kvantiteten.

Artikel 50

Avhämtning av inköpt socker

1. Förutom vid force majeure skall det socker som inköpts avhämtas från lagerlokalen senast fyra veckor efter det datum då förklaringen om tilldelning enligt artikel 49 togs emot. Efter överenskommelse mellan den anbudsgivare vars anbud har antagits och interventionsorganet kan ett lagringskontrakt, som inom denna tidsfrist ingås mellan anbudsgivaren och den som lagrar sockret i fråga, ersätta avhämtning av sockret.

Om det skulle uppstå tekniska svårigheter vid utlagringen får interventionsorganet emellertid vid behov besluta om en längre tidsfrist för att avhämta vissa partier från lagret.

2. Vid force majeure skall interventionsorganet besluta vilka åtgärder som är nödvändiga med hänsyn till de omständigheter som den godkända anbudsgivaren åberopar.

Artikel 51

Uttagsorder

1. För att det socker som köpts av den godkända anbudsgivaren skall få avhämtas eller ett lagringskontrakt enligt artikel 50 skall få ingås, måste först en uttagsorder utfärdas för den antagna kvantiteten.

En uttagsorder får dock utfärdas för en del av kvantiteten i fråga.

En uttagsorder skall efter ansökan av den berörda parten utfärdas av interventionsorganet i fråga.

2. Interventionsorganet skall inte utfärda uttagsordern förrän det har bevisats att den godkända anbudsgivaren har ställt den säkerhet som krävs för att garantera betalning för sockret inom angiven tid eller har verkställt betalningen.

Säkerheten eller betalningen skall motsvara det pris som skall betalas av den godkända anbudsgivaren, och avse den kvantitet socker som ansökan om uttagsorder gäller.

Artikel 52

Betalningsvillkor

1. Betalningen för sockret skall göras till interventionsorganets konto senast 30 dagar efter den dag då en uttagsorder utfärdades.

2. Förutom vid force majeure skall den säkerhet som avses i artikel 51.2 bara frisläppas för den kvantitet för vilken den godkända anbudsgivaren inom den i punkt 1 i denna artikel angivna tidsfristen erlagt inköpspriset till detta organs konto. Säkerheten skall frisläppas omedelbart.

3. Vid force majeure skall interventionsorganet besluta vilka åtgärder som är nödvändiga med hänsyn till de omständigheter som den godkända anbudsgivaren åberopar.

Artikel 53

Överföring av äganderätten

1. Äganderätten till det socker som ett antaget anbud avser skall överföras när sockret avhämtas från lagret.

2. Interventionsorganet och den godkända anbudsgivaren får emellertid komma överens om att äganderätten skall överlåtas i ett annat led. Om interventionsorganet och den anbudsgivare vars anbud har antagits har träffat ett avtal i enlighet med artikel 50.1 kan de gemensamt besluta i vilket led överförandet av äganderätten skall äga rum.

3. Avtal om överföring av äganderätten skall ske skriftligen för att vara giltigt.

Artikel 54

Bestämmande av kategori eller utbyte

När det gäller att bestämma kategori eller utbytet på sockret vid avhämtning från lagret skall bestämmelserna i artiklarna 35 och 36 tillämpas.

Avtalsparterna får dock efter det att anbudet har antagits komma överens om att den kategori eller det utbyte som fastställdes när sockret köptes upp av interventionsorganet också skall gälla för det socker som sålts genom anbudsförfarandet.

Artikel 55

Justering av priset för sockret

1. Om det vid tillämpningen av artiklarna 35 och 36 skulle visa sig att vitsockret är av en lägre kategori än den som anges i anbudsinfordran skall priset på sådant socker genom tillämpning av bestämmelserna i artikel 32.6 justeras med hänsyn till avsedd användning enligt artikel 39.3 andra stycket led b och c.

2. Om det visar sig att vitsocker avsett för export är av en annan kategori än den som anges i anbudsinfordran, skall den kategori som anges i exportlicensen korrigeras.

3. Om det vid tillämpning av artiklarna 35 och 36 skulle visa sig att utbytet på råsockret är ett annat än det som anges i anbudsinfordran skall följande gälla:

a) Priset på sockret skall justeras enligt artikel 33.

b) Beloppet på denaturerings- eller exportbidraget skall justeras genom att det multipliceras med en koefficient som är lika med det konstaterade utbytet dividerat med utbytet enligt anbudsinfordran.

Artikel 56

Frisläppande av säkerhet

1. Förutom vid force majeure skall säkerheten endast frisläppas för den kvantitet

a) för vilken antingen den godkända anbudsgivaren — efter att ha uppfyllt de ställda villkoren, har ansökt om antingen denaturerings- eller exportdrag, — ställt säkerhet eller verkställt betalning enligt artikel 51.2, — avhämtat sockret från lagret inom föreskriven tid,

b) eller för vilken anbudet inte är antaget.

2. Säkerheten skall frisläppas omedelbart.

3. Vid force majeure skall interventionsorganet besluta vilka åtgärder som är nödvändiga med hänsyn till de omständigheter som den godkända anbudsgivaren åberopar.

Artikel 57

Meddelanden om kvantiteter

Så snart medlemsstaterna har tillgång till uppgifter skall de omedelbart meddela kommissionen de kvantiteter vitsocker och råsocker

— som erbjuds, men som ännu inte godtagits av interventionsorganet,

— som godtagits av interventionsorganet,

— som sålts av interventionsorganet.

KAPITEL VII

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 58

Meddelanden

De meddelanden till kommissionen som avses i artiklarna 12, 21, 22 och 57 i den här förordningen skall ske elektroniskt enligt de formulär som kommissionen ställt till medlemsstaternas förfogande.

Artikel 59

Upphävanden

Förordningarna (EG) nr 1261/2001, (EG) nr 1262/2001 och (EG) nr 314/2002 skall upphöra att gälla.

Förordningarna (EG) nr 1261/2001 och (EG) nr 314/2002 skall dock fortfarande tillämpas på regleringsåret 2005/2006 och förordning (EG) nr 1262/2001 fortfarande tillämpas på socker som godtagits för intervention före den 10 februari 2006.

Artikel 60

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Det skall tillämpas från och med den 1 juli 2006.

Artiklarna 23–38 skall tillämpas till och med den 30 september 2010.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Utfärdad i Bryssel den 29 juni 2006. På kommissionens vägnar Mariann FISCHER BOEL Ledamot av kommissionen

(1) EUT L 58, 28.2.2006, s. 1.

(2) EGT L 178, 30.6.2001, s. 46.

(3) EGT L 178, 30.6.2001, s. 48. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 218/2006 (EUT L 38, 9.2.2006, s. 19).

(4) EGT L 50, 21.1.2002, s. 40. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 493/2006 (EUT L 89, 28.3.2006, s. 11).

(5) EGT L 214, 8.9.1995, s. 16.

(6) EGT L 288, 9.11.1996, s. 6.