PROGNOSER FÖR STÅLSEKTORN FÖR FÖRSTA HALVÅRET OCH HELÅRET 1999 (1999/C 24/02) (Text av betydelse för EES)

INLEDNING

Effekterna på gemenskapens ekonomi av det försämrade internationella konjunkturläget, vilka märkts redan under 1998, kommer sannolikt att bli mer påtagliga under 1999 eftersom försämrade exportmöjligheter kommer att inverka negativt på investeringarna och därmed på den inre efterfrågan.

Unionens ekonomiska tillväxt, som stärkts under 1997 och första delen av 1998, tycks därför komma att mattas av avsevärt under 1999, vilket kommer att påverka den industriella verksamheten och således även stålförbrukningen.

Den kraftiga ökningen av verksamheten inom de viktigaste stålförbrukande sektorerna fram till våren 1998 låg bakom den snabba efterfrågeutvecklingen, som i sin tur medförde en mycket kraftig ökning av importen till en mycket attraktiv gemenskapsmarknad.

De under året allt sämre marknadsvillkoren, som beror på ett mycket rikligt externt utbud med störande effekter på marknadens jämvikt, har fått stålpriset att rasa.

Den avmattning inom användarsektorerna som kan förväntas under 1999 till följd av avmattningen inom ekonomin generellt sett innebär därmed att man kan vänta sig en minskad efterfrågan på stål på gemenskapsmarknaden, som samtidigt blir mindre attraktiv. Denna kommer dock även fortsättningsvis att känna av trycket från det externa överskottsutbud som måste avsättas, samtidigt som gemenskapens egna exportmöjligheter försämras alltmer.

Inför riskerna om en framtida försämring av stålmarknaden, både i gemenskapen och internationellt, och i avsaknad på utsikter till en snabb förbättring av läget i de områden som drabbats hårdast i krisen, uppmanar kommissionen alla berörda parter att inta en lämplig hållning med tanke på de rådande förhållandena på stålmarknaden. Syftet är att så snart som möjligt återskapa stabiliteten på stålmarknaden.

Kommissionen kommer att se till att alla berörda parter agerar i enlighet med internationella handelsbestämmelser. Det bör påminnas om att EU förfogar över styrmedel på det handelspolitiska området som kan utnyttjas i enlighet med multilaterala bestämmelser som skydd mot vissa kommersiella metoder som kan förvärra den besvärliga situationen på gemenskapens stålmarknad.

1. DEN EKONOMISKA SITUATIONEN I EUROPEISKA UNIONEN

Det starka ekonomiska uppsvinget i Europeiska unionen som kunde konstateras redan under 1997 har hittills inte bromsats av det försämrade internationella konjunkturläget. EU:s BNP kommer under 1998 enligt kommissionens höstprognos att öka till 2,9 %, vilket till och med innebär en smärre uppskrivning med 0,1 % jämfört med föregående skattning från våren 1998.

Denna tillväxt har i högre grad än väntat burits upp av den inre efterfrågan, som har tagit över som tillväxtmotor efter exporten och kompenserat för den externa handelns minskade bidrag, som blivit negativt till följd av det försämrade internationella konjunkturläget.

I sin senaste prognos förväntade sig kommissionen en ökad tillväxt under 1999, medan den i höstprognosen i stället förväntar sig en sänkt ekonomisk verksamhetsnivå. Under 1999 väntas EU:s ekonomiska tillväxt begränsa sig till 2,4 %. Detta innebär en nedskrivning med en halv procentenhet jämfört med föregående prognos och beror på den internationella utvecklingen.

Det råder dock inga tvivel om att de inre grundläggande förutsättningarna fortfarande är goda. I själva verket är förutsättningarna på utbudssidan utmärkta, avkastningen på investeringarna förbättras och räntorna och inflationen ligger på historiskt låga nivåer. Dessutom innebär eurons införande den 1 januari 1999 ytterligare en stabiliserande faktor.

Trots dessa goda förutsättningar är det troligt att den försämrade internationella konjunkturen inte bara kommer att påverka det externa bidraget under 1999, utan också den inre efterfrågan. Detta gäller särskilt investeringssidan och beror på den minskade efterfrågan på exportmarknaderna.

Investeringsökningstakten bör dock ligga kvar på en hög nivå och uppgå till 4,6 %. Den privata konsumtionen bör komma att öka med 2,5 %, då den gynnas av konsumenternas goda framtidstro och av en förbättrad situation på arbetsmarknaden.

Inflationen förblir låg och utvecklas gynnsammare än vad som förutsågs i föregående prognos, vilket innebär att prisökningarna under 1999 torde komma att stanna på 1,7 % i hela unionen och på 1,6 % i de elva länder som ingår i euro-området.

Sysselsättningen har under 1998 ökat snabbare än vad som tidigare väntats, då ökningstakten varit 1,2 % i stället för väntade 0,8 %. År 1999 torde sysselsättningen öka med 0,9 %, vilket innebär en nedskrivning av föregående prognos med 0,2 procentenheter. Arbetslösheten utvecklas också gynnsammare än vad som väntades i vårens prognos, även om den minskar långsammare än vad sysselsättningen ökar. Detta beror på att den aktiva befolkningen växer. Den genomsnittliga arbetslösheten i EU, som 1996 uppgick till 10,9 %, bör minska till 10 % 1998 och 9,5 % 1999.

De offentliga underskotten fortsätter att minska under kommande år, om än i en långsammare takt, tack vare medlemsstaternas konsolderingsinsatser för att uppfylla Maastricht-kriterierna. Det genomsnittliga budgetunderskottet förväntas minska från till 2,3 % av BNP för 1997 till 1,8 % för 1998 och 1,4 % för 1999.

2. NULÄGE OCH FRAMTIDSUTSIKTER PÅ STÅLMARKNADEN

2.1 EUROPEISKA UNIONENS PRODUKTION AV RÅSTÅL

Efter en avsevärd ökning (+ 8 %) under 1997 fortsatte unionens stålproduktion att öka under hela första halvåret 1998 och uppgick till totalt 84,5 miljoner ton. Detta innebär en ökning med 6,5 % jämfört med stålproduktionen under första halvåret 1997.

Efter första halvåret har dock gemenskapens stålproduktion gradvis tappat fart för att under tredje kvartalet 1998 stabilisera sig på föregående års nivå. Detta trots de minskningar på ungefär 2,4 % som kunde konstateras både i augusti och september. Enligt den senaste statistiska översikten torde produktionen av stål i gemenskapen ha minskat med ytterligare 4 % i oktober 1998 och med 5 % i november.

Om man beaktar den kraftiga importökningen under första delen av 1998 och de i dagsläget betydligt större lagren å den ena sidan och den förväntade efterfrågeminskningen till följd av den minskade verksamheten inom de stålförbrukande sektorerna å den andra, kommer gemenskapens stålproduktion sannolikt komma att minska kraftigt under kommande månader.

Utifrån detta scenario skulle unionens stålproduktion under 1998 komma att uppgå till 162 miljoner ton, vilket stämmer överens med kommissionens föregående prognos (1). Detta motsvarar en ökning på måttliga 1,6 % jämfört med 1997 års produktion.

Den utveckling som väntas inom de stålförbrukande sektorerna under 1999 kommer utan tvekan att medföra en stabilisering av efterfrågan på stål. Med tanke på exportproblemen på den svårt krisdrabbade världsmarknaden bör gemenskapens stålproduktion - trots den minskade importen - sålunda komma att minska jämfört med 1998.

Under första halvåret 1999 torde unionens stålproduktion komma att uppgå till ungefär 80 miljoner ton. Detta motsvarar en minskning på 5 % jämfört med produktionsnivån under första halvåret 1998. Med något förbättrade marknadsvillkor under den andra delen av året skulle totalproduktionen under 1999 hamna på 157 miljoner ton, vilket är 2,5 % mindre än under 1998.

Denna produktionsnedgång bör dock inte ställa till med några större problem i företagen, eftersom kapacitetsutnyttjandet skulle ligga kvar på tillfredsställande nivåer under 1999.

Kommissionen uppmanar dock än en gång marknadens aktörer till försiktighet, eftersom både gemenskaps- och världsmarknaden nu står inför vissa genomgripande förändringar i handeln med stål. Dessa förändringar beror på Asienkrisen och visar sig vid en tidpunkt då tecknen på en ekonomisk avmattning och en minskad stålförbrukning blir allt tydligare i de flesta delar av världen.

I tabellen i bilaga 1 (Tillgång och efterfrågan på råstål) sammanfattas aktuella volymer och de senaste tendenserna när det gäller EU:s förbrukning, externa handel, produktion och lager i fråga om stål. Den ger också en vägledning om den förväntade utvecklingen för första halvåret och helåret 1999.

2.2 UTSIKTER FÖR FÖRSTA HALVÅRET OCH HELÅRET 1999

Det försämrade internationella konjunkturläget har i slutänden inte haft en särskilt stor inverkan på Europeiska unionens ekonomiska utveckling under 1998. EU:s utmärkta tillväxtnivå har i stället upprätthållits av olika inre faktorer.

De mindre gynnsamma exportutsikterna till följd av den internationella utvecklingen torde däremot få större konsekvenser för unionens ekonomiska tillväxt under 1999. Detta innebär att industrins verksamhetsnivå minskar, trots de goda grundläggande förutsättningarna.

De första tecknen på att Asienkrisen - som för övrigt snabbt spred sig till vissa andra geografiska områden - också är på väg att drabba EU har visat sig redan under 1998. Optimismen bland företagarna har minskat efter att de första problemen på exportmarknaderna har fått genomslag, och detta trots de höga kapacitetsutnyttjandet. Däremot tyder inte de senaste konjunkturundersökningarna på att denna utveckling hittills skulle att ha påverkat konsumenternas framtidstro i någon högre grad.

Under de senaste samtalen gjorde unionens stålproducenter gällande att importökningen av stål till gemenskapen, som saknar tidigare motstycke, har lett till ett allmänt prisras under andra halvåret 1998. De dolde inte heller sin oro inför 1999 års utveckling, dels med tanke på den fortsatt stora importen och stora lager, dels till följd av den förväntade nedgången av efterfrågan på stål. När det gäller importen skulle stålproducenterna vilja se en kraftfull intervention från kommissionens sida gentemot de olika externa aktörerna för att normalisera deras utbud på gemenskapsmarknaden.

Stålgrossisterna har vid de senaste samtalen uppvisat en viss pessimism om den väntade utvecklingen under 1999. Detta beror på det stora överskottsutbudet både i gemenskapen och på världsmarknaden, vilket står i vägen för en återhämtning av stålpriset. Samtidigt har de bekräftat den omfattande stålimportens skadliga effekter på stålpriset på gemenskapsmarknaden under 1998.

Den ökade verksamhetstakten inom flertalet av de sektorer som använder sig av stål (varav de viktigaste analyseras mer i detalj i denna prognos), som man kunde konstatera fram till våren 1998, har nu visat tydliga tecken på att mattas av, vilket särskilt gäller andra halvåret. Både inom fordonsindustrin och den mekaniska och elektriska verkstadsindustrin har uppsvinget under första halvåret 1998 senare dämpats något, samtidigt som byggsektorn har visat tecken på en långsam återhämtning under hela året.

Under första halvåret 1999 torde verksamhetsnivån inom de stålförbrukande sektorerna dämpas jämfört med motsvarande period 1998, för att därefter åter kunna öka något. Därmed skulle dessa sektorer för helåret kunna uppnå jämförbara eller endast något sämre resultat än under föregående år.

Efterfrågan på stål skulle därmed minska kraftigast under första halvåret för att sedan stabilisera sig på tillfredsställande nivåer under andra halvåret 1999. Trots en förväntad gradvis minskning av stålimporten till gemenskapsmarknaden bör denna import förbli stor, samtidigt som gemenskapsindustrins export förväntas stabiliseras på 1998 års nivåer.

Detta scenario ger ingen anledning till oro om alla de tendenser som skissas fram skulle följas av en gradvis återhämtning av priserna, vilket är en förutsättning för lönsamheten inom gemenskapens stålindustri.

Tabellerna 2 och 2a i bilagan ger verksamhetsindex för de viktigaste stålförbrukande sektorerna, både för första halvåret och helåret 1999. Dessa index grundar sig på uppgifter från nationella branschorganisationer, vars åsikter dock inte alltid stämmer överens med de tendenser som har fastställts. Dessa index skall därför tolkas med försiktighet.

2.2.1 Första förädlingsledet inom stålsektorn

Det första förädlingsledet inom stålsektorn har fram till första halvåret 1998 upplevt en mycket god konjunkturperiod, som kännetecknats av en avsevärd produktions- och försäljningsökning på gemenskaps- och världsmarknaden. Detta har medgett ett optimalt kapacitetsutnyttjande och följaktligen förbättrade vinstmarginaler.

Efter första halvåret 1998 har dock det ekonomiska uppsvinget inom denna sektor brutits tvärt till följd av dels avmattningen inom vissa stålförbrukande sektorer och dels den fortsatt stora importen, samtidigt som exportmöjligheterna minskade kraftigt på en internationell marknad vars jämvikt rubbats av det stora överskottsutbudet.

Inom vissa branscher i denna industri, såsom tillverkningen av stålrör, har den positiva utvecklingen brutits mer tvärt än i andra. Inom de branscher som främst är förknippade med fordonsindustrin kan man, trots en viss efterfrågenedgång, däremot beteckna läget som tillräckligt gott om man bortser från en tydligt nedgående prisutveckling.

Om dessa tendenser skulle kvarstå under 1999, samtidigt som lagren överstiger nivåerna under den tidigare mycket goda perioden, kan man förvänta sig en klar försämring av det rådande läget, särskilt inom stålrörstillverkningen.

A. Tillverkning av stålrör

EU:s stålrörsmarknad, som utvecklades mycket gynnsamt under 1997 och fram till första halvåret 1998, har på kort tid försvagats kraftigt mot slutet av detta år.

I själva verket har både försäljningsvolymer och priset på stålrör fallit konstant sedan sommaren, vilket innebär att de anmärkningsvärt goda resultaten för första halvåret 1998 sannolikt kommer att tillintetgöras av de dåliga resultaten under årets sista månader.

Dessa långtgående förändringar på gemenskapens stålrörsmarknad är både en direkt och en indirekt följd av krisen i Sydostasien, vilken samtidigt lett till en ökad import och en avsevärd prisminskning på flertalet produkter.

För samtliga typer av stålrör kommer dock de kvantitativa resultaten för 1998 att vara jämförbara med 1997 års resultat, vilket innebär en minskning med ungefär 10 % under andra halvåret.

När det gäller sömlösa stålrör innebär vändningen av utvecklingen under andra halvåret 1998 att man i bästa fall kommer att uppnå samma resultat som under 1997. Den fallande efterfrågan inom olje- och kärnkraftssektorn samt bristen på projekt för konstruktion av nya pipeliner har dock medfört en tilltagande pessimism inom branschen vad gäller de kortsiktiga utsikterna. Detta har i sin tur har fått mellanhänderna att inta en avvaktande hållning.

Med undantag för fordonsindustrin, som fortfarande går bra, finns det inte längre några förhoppningar om förbättrade marknadsvillkor för dessa produkter under 1999. Tvärtom kan produktionen av sömlösa rör komma att minska med ungefär 20 %, dels med tanke på de mycket stora importvolymerna, dels på grund av de förlorade avsättningsmöjligheterna på exportmarknaderna, vilket beror på oljesektorns sammanbrott och Asienkrisen.

När det gäller svetsade rör med liten diameter (≤ 406,4 mm) innebär den försvagade efterfrågan under andra halvåret 1998 att man inte kan räkna med att komma upp i 1997 års försäljningssiffror, även om man kunde konstatera en blygsam ökning under första halvåret.

Minskningen av efterfrågan kommer att bestå under 1999, och de totala leveranserna av svetsade rör med liten diameter kommer att minska med mellan 5 % och 10 % räknat på helåret. Detta beror på en svag efterfrågan och små exportvolymer, men framför allt på en avsevärd ökning av importen, och då framför allt av gasrör och hålprofiler.

Marknaden för svetsade rör med med stor diameter (≥ 406,4 mm) har under andra halvåret 1998 också känt av försämringen i den internationella handeln. Tack vare sina goda resultat under första halvåret kommer gemenskapens industri emellertid att kunna överträffa 1997 års försäljningsresultat något. Det är däremot mycket troligt att det kommer ett mycket kraftigt ras under 1999 då det saknas nya projekt, vilka är av avgörande betydelse för orderingången i unionen.

B. Utvecklingen inom tråddragningsindustrin

Verksamheten inom tråddragningsindustrin var under första halvåret 1998 mycket tillfredsställande i hela EU med undantag för Förenade kungariket. Den totala försäljningen ökade med 5 % till 6 % jämfört med första halvåret 1997. Tack vare en stor efterfrågan från fordons- och verkstadsindustrin har priset på dragen tråd varit stabilt under perioden, trots en avsevärd importökning.

Under andra halvåret 1998 har gemenskapens tråddragningsindustri emellertid berörts av en minskad efterfrågan på den inre marknaden, och exporten har minskat avsevärt. Tråddragningsindustrins produktion och försäljning under helåret beräknas därmed bara överstiga föregående års resultat med 2 % till 3 %.

Den minskning av volymer och pris som konstaterats under andra halvåret 1998 kan komma att fortsätta under de första månaderna 1999, vilket skall jämföras med de goda nivåerna under samma period 1998. Tack vare att det förväntas en gradvis förbättring i slutet av året bör man dock för helåret 1999 kunna vänta sig en stabilisering på föregående års nivåer.

Industrin för annan dragning, som är nära förknippad med fordonsindustrin, noterade mycket goda resultat under första halvåret 1998. Trots en något försvagad efterfrågan under andra halvåret, som beror på att fordonsindustrin utvecklats på olika sätt i de olika medlemsstaterna, bör resultaten för helåret inte komma att påverkas i någon nämnvärd omfattning. Branschen förväntar sig tillfredsställande resultat, som i vilket fall som helst kommer att överstiga föregående års.

Under 1999 kan man dock förvänta sig en sänkt verksamhetsnivå inom fordonsindustrin i flera länder, vilket direkt kommer att drabba gemenskapens industri för annan dragning. Detta innebär en risk för en gradvis försämring av marknadsvillkoren för branschens produkter, och därmed skulle dess försäljning minska med mellan 2 % och 4 % jämfört med 1998.

C. Kallvalsnings- och kallpressningsindustrin

Kallvalsningsindustrin har haft en mycket god verksamhetsnivå under 1998, även om en viss normalisering skett under slutet av året. Totalt kan man för 1998 förvänta sig en ökning av leveranserna av kallvalsat stål i storleksordningen 10 % jämfört med föregående års försäljningsvolymer.

Denna utveckling är desto mer anmärkningsvärd då den innebär en avsevärd förbättring av de redan under 1997 utmärkta resultaten.

Mot alla förväntningar har också exporten av kallvalsat stål till tredje land ökat avsevärt under 1998 - trots ett föga gynnsamt internationellt konjunkturläge.

För övrigt har importen till Europeiska unionen, och då särskilt från Ryssland, ökat avsevärt och vunnit marknadsandelar på gemenskapsmarknaden.

Den normalisering av orderingången som visat sig efter våren 1998 bör inte heller få några konsekvenser, eftersom kallvalsningsindustrin fortfarande uppvisar ett utmärkt kapacitetsutnyttjande.

Branschens för närvarande enda bekymmer begränsar sig till en negativ prisutveckling, vilken beror på konkurrensen från importerade produkter och från produkter som tillverkats genom slittning av kallvalsad plåt från stålindustrin inom EKSG.

Under 1999 bör denna industris produktions- och försäljningsvolymer inte avvika nämnvärt från föregående års, trots att en viss ökning av lagren har konstaterats i slutet av 1998.

När det gäller priser tycks dock utsikterna vara mindre gynnsamma på grund av den nedåtgående trenden för slittade kallvalsade band.

På grund av sitt allmänt kraftiga beroende av byggsektorn har gemenskapens industri för stora kallpressade produkter under 1998 inte upplevt samma försäljningsökning som konstaterats inom övriga branscher i det första stålförädlingsledet. Volymerna har under första halvåret 1998 sålunda överstigit dem från motsvarande period 1997 med mycket liten marginal. Den lilla ökning som ändå skett beror på en gynnsam efterfrågeutveckling för veckad plåt jämfört med efterfrågan på sandwichplåt.

Den obetydliga förbättringen av efterfrågan inom byggsektorn har inte lett till någon ökning av förbrukningen av breda profiler under andra halvåret 1998. Överskottsutbudet har lett till en ökad konkurrens och ett oundvikligt prisfall, bland annat på grund av tillgången på andra produkter.

Den utveckling som väntas under 1999 är knappast uppmuntrande, vilket beror på att den sjunkande pristendensen tycks vara svår att bryta med rådande överskottskapacitet, samtidigt som efterfrågan från byggsektorn är svag och inte ger någon anledning att förvänta sig en ökad orderingång för breda profiler. Denna industris försäljningsvolymer skulle därmed också under 1999 ligga kvar på samma nivå som under föregående år.

Inom industrin för formpressning av långa produkter har verksamhetsnivån varit relativt god under 1998. Leveranserna har ökat med uppskattningsvis 5 % till 6 % jämfört med 1997.

Denna industri, som i allmänhet är känsligare, har dock inte utsatts för någon större importökning under 1998. Priserna på dessa produkter har därmed varit stabila under hela året.

Den rådande överkapaciteten inom sektorn tycks däremot utgöra en desto större riskfaktor, som på längre sikt kan hota den hittills rådande prisstabiliteten på den inre marknaden.

Utsikterna för 1999 är i allmänhet inte särskilt goda. Branschen hoppas emellertid uppnå en total försäljningsvolym som bara ligger något under 1998 års volym.

Denna industris insatser är huvudsakligen koncentrerade på strukturella förbättringar som syftar till en högre diversifieringsgrad. Därmed skulle man i framtiden kunna leverera en större andel av sin produktion till fordons- och verkstadsindustrin i stället för till byggsektorn.

2.2.2 Konjunkturen inom byggsektorn

Effekterna av den allt starkare konjunkturuppgången i EU under 1997 och 1998 har gradvis spritt sig till byggsektorn, vars relativt blygsamma verksamhetsnivå därmed i genomsnitt skulle öka under 1998 efter fem på varandra följande år med djup recession.

Under 1999 skulle praktiskt taget samtliga Europeiska unionens länder, inklusive Tyskland, för första gången på flera år kunna få uppleva en uppgång inom byggsektorn. Det enda undantaget är Danmark, där läget inom byggsektorn fortfarande är bekymmersamt.

Tecknen på återhämtning inom byggsektorn är dock mycket blygsamma jämfört med alla andra sektorer i gemenskapens ekonomi. De genomsnittliga ökningarna kan uppskattas till 1 % under 1998 och till 0,9 % under 1999.

Denna utveckling visar också att de byggbranscher som är beroende av offentlig finansiering ännu inte uppvisar några nämnvärda tillväxtsiffror. Det är av detta skäl som offentlig-privata partnerskap blir allt vanligare, också för finansieringen av mindre infrastrukturprojekt.

När det gäller bostäder uppvisar den senaste tidens utveckling stora variationer mellan olika medlemsstater. Denna utveckling följer i varje land förbättringarna av sysselsättningen och de sjunkande räntorna på bostadslån.

För 1998 kan man sålunda konstatera en avsevärd ökning av nybyggnationen av bostäder i Sverige, Spanien, Irland och Portugal, vilken beror på en ökad privat efterfrågan. I Förenade kungariket har den privata efterfrågan dock bara lett till en ökning inom denna bransch med knappt 2 %. I Frankrike har den ökning som konstaterats för antalet bygglov inte motsvarats av samma utveckling av antalet påbörjade byggprojekt. I Italien har skattelättnaderna för renoverings- och underhållsarbete medfört en minskning av nybyggnationen, och denna verksamhet utvecklas fortfarande negativt i Tyskland.

Under 1999 kommer den förväntade nedgången inom denna bransch i Förenade kungariket att inverka på EU:s genomsnittliga utveckling. Den torde i volym dock ändå växa med 1 %, eftersom den mycket starka ökningen inom bostadssektorn i Sverige och Portugal väntas hålla i sig samtidigt som den börjar återhämta sig i andra länder.

Tack vare det gynnsamma konjunkturläget i EU kommer annan byggnation i allmänhet att ha utvecklats bättre inom den privata sektorn än inom den offentliga under 1998. Ett undantag är Italien där de offentliga investeringarna har ökat avsevärt. Den goda utveckling inom detta område som konstaterats i Italien, Spanien, Nederländerna, Belgien och Irland har dock motverkats av den negativa utvecklingen i Tyskland. I Frankrike har utvecklingen inom denna verksamhet varit relativt blygsam, även om en gradvis återhämtning kunnat konstateras under året.

Utsikterna för 1999 verkar fortfarande vara ganska goda då Tyskland kommer att uppvisa en viss återhämtning och då de franska företagens behov bör bidra till en återhämtning för den övriga byggverksamheten. Detta skulle därmed kompensera för de lokala myndigheternas mycket blygsamma investeringar.

Också inom anläggningsbranschen har utvecklingen under 1998 varierat kraftigt från en medlemsstat till en annan. Medan Tyskland, Förenade kungariket och Danmark fortfarande uppvisar en negativ utveckling till följd av en låg offentlig investeringsnivå, har framför allt Italien, Spanien och Frankrike genom sin positiva utveckling bidragit till att säkerställa en stabilisering av denna verksamhet i gemenskapen.

Under 1999 bör anläggningsarbetena stabilisera sig på 1998 års nivå eftersom det saknas större nya infrastrukturprojekt och med tanke på medlemsstaternas svårigheter att öka de offentliga utgifterna inom detta område.

2.2.3 Fordonsmarknaden

Efterfrågan på bilar i EU, som varit på uppgång sedan 1994, har följt en uppåtgående kurva fram till 1997. Antalet nyregistreringar har ökat avsevärt och uppgår i genomsnitt till 4,5 % per år under denna period.

Sedan början av 1998 har registreringarna av bilar i EU ökat än mer varje månad, och för de första tio månaderna av året tyder resultatet på en total ökning på 6,5 %.

Gemenskapsmarknaden består dock av 15 olika länder som, även om de lyder under jämförbara ekonomiska lagar, var och en har sina egna egenskaper. Antalet registreringar utvecklas därmed emellanåt mycket olika från ett land till ett annat.

Antalet registreringar har sålunda under de första tio månaderna 1998 ökat med mer än 15 % i Spanien, vilket är en följd av de stimulansåtgärder som fortfarande är i kraft. I Italien har antalet registreringar minskat med 0,5 % under samma period med ett stort fall under de senaste månaderna beroende på att motsvarande åtgärder där löpte ut i juli 1998. Ökningar på mellan 12 % och 19 % kan konstateras i flera olika medlemsstater, till exempel Frankrike, Nederländerna, Irland och Finland, medan ökningarna i Tyskland och Förenade kungariket ligger på mindre än 5 %. Gemenskapens fordonsmarknad bör på kort sikt fortsätta att utvecklas positivt, och 1998 kommer troligen att bli ett rekordår med en total ökning av registreringarna på 4 % jämfört med 1997.

Tack vare den mycket goda efterfrågeutvecklingen på den inre marknaden och de goda exportvolymerna bör gemenskapens bilproduktion under 1998 också komma att bli rekordstor och med god marginal överstiga 15 miljoner bilar.

Trots en förväntad minskning av antalet nyregistreringar med 4 % under 1999, som framför allt beror på den förväntade minskningen i Italien, skulle den totala volymen ändå bli den tredje största någonsin efter 1998 och 1992. Det råder dock en betydligt större osäkerhet om utvecklingen av gemenskapens bilexport på en världsmarknad som är drabbad av Asienkrisen och omlokaliseringar.

2.3 UTSIKTER FÖR IMPORT OCH EXPORT AV STÅLPRODUKTER

2.3.1 Statistik över EU:s externa stålhandel

Flera medlemsstater brister fortfarande i punktlighet när det gäller att komma in med statistik över sin utrikeshandel med stål, vilket gör de kvantitativa uppgifterna och prognoserna mycket osäkra. Detta är desto mer beklagligt i ett läge där det sker stora omsvängningar i den internationella stålhandeln utan att det inte går att bedöma deras omfattning i god tid.

Vid tidpunkten för utarbetandet av denna prognos visar den tillgängliga statistiken för samtliga unionens medlemsstater, som täcker de första åtta månaderna 1998, att det skett långtgående förändringar. Detta gäller både gemenskapens stålimport från och stålexport till tredje land.

Utifrån dessa uppgifter verkar det som om EU:s stålimport har ökat kraftigt, och dess ökning under första halvåret 1998 ligger i storleksordningen 66 % jämfört med första halvåret 1997. I volym uppgår denna import till ungefär 95 % av gemenskapens totala stålimport under hela 1996.

En djupare analys av statistiken för denna del av 1998 visar för övrigt att EU:s import av stål från Asien har ökat avsevärt och att denna nu på vissa av de nationella marknaderna, som Italien, Förenade kungariket och Beneluxländerna, utgör den främsta externa försörjningskällan.

Detta lämnar inga som helst tvivel om fenomenets omfattning eller om dess direkta effekter på den totala gemenskapsmarknaden, där en kraftig prisnedgång inte kommer att låta vänta på sig.

Under aktuell period har däremot gemenskapens stålexport minskat i storleksordningen 17 % jämfört med första halvåret 1997, vilket bekräftar att minskningen tilltar. Den kraftiga importökningen har tillsammans med den stora exportminskningen i den externa stålhandeln lett till en allvarlig rubbning av gemenskapens stålmarknad, där det redan sedan tidigare råder ett överskottsutbud. Resultatet blir också att den externa handeln med stål under första halvåret 1998 för första gången uppvisar ett underskott.

Den gradvisa minskningen av efterfrågan under årets lopp och de växande lagren i alla led bör på kort sikt dock leda till en gradvis minskning av importens ökningstakt. Till detta bidrar också det numera kritiska prisläget på den inre marknaden.

Trots att importens ökningstakt väntas minska under andra halvåret 1998 bör importökningen ändå komma att uppgå till ungefär 50 % för helåret. Samtidigt fortsätter exporten att minska, och denna nedgång förväntas uppgå i storleksordningen 20 % jämfört med 1997.

Med tanke på återverkningarna på gemenskapens ekonomi och framför allt på de allmänna konjunkturella effekterna av den kris som spritt sig till flera delar av världen, väntas gemenskapens stålimport under de sex första månaderna av 1999 stabilisera sig på relativt höga nivåer, om än på en något lägre nivå än under 1998.

För helåret 1999 bör dock gemenskapens stålimport minska med ungefär 20 % samtidigt som exporten stabiliseras.

Detta scenario illustrerar hur kritisk situationen kan bli på grund av omvälvningar av den internationella stålhandeln som orsakats av den kris som började i Sydostasien och som sedan spritt sig till andra länder.

Med en sådan utveckling måste kommissionen än en gång mana alla aktörer på gemenskapens stålmarknad att inta en ansvarsfull hållning, eftersom kommissionens handlingsmöjligheter numera är begränsade.

Syftet med detta är att undvika en framtida försämring av det rådande läget och att så långt som möjligt bidra till att snarast återskapa stabiliteten på marknaden.

Kommissionen kommer att se till att alla berörda parter agerar i enlighet med internationella handelsbestämmelser. Det bör påminnas om att EU förfogar över styrmedel på det handelspolitiska området som kan utnyttjas i enlighet med multilaterala bestämmelser som skydd mot vissa kommersiella metoder som kan förvärra den besvärliga situationen på gemenskapens stålmarknad.

2.3.2 Den ekonomiska utvecklingen i världen 1999

De förvärrade kriserna i Asien och Ryssland har, tillsammans med risken att hela den latinamerikanska ekonomin skall drabbas, påverkat det internationella konjunkturläget. Prognoserna om den ekonomiska utvecklingen har därför generellt reviderats ner. Enligt de senaste prognoserna skulle därmed den globala tillväxten inte komma att uppgå till mer än 2,5 % under 1999, vilket skall jämförs med en prognos på cirka 4 % för ett år sedan.

De försämrade tillväxtutsikterna för världsekonomin år 1999 är resultatet av de uppenbara svårigheterna att stabilisera ekonomierna i Asien och Ryssland, vilket dock motvägs av Europas återhämtning efter några års svacka och av den starka amerikanska ekonomin. Den senare visar emellertid tecken på att mattas av efter fem års anmärkningsvärd tillväxt.

I denna bild över den internationella ekonomin utgör Europa det viktigaste tillväxtcentret, vilket framför allt gäller de elva länder som ingår i euro-området, då den amerikanska tillväxten visar tecken på avmattning och därmed lämnar över topp-positionen. De latinamerikanska ekonomierna kommer med sina växande handelsunderskott att mattas av, samtidigt som de asiatiska ekonomierna bara gradvis börjar återhämta sig och den ryska ekonomins stabiliseringsproblem kvarstår.

När det gäller världsmarknaden för stål innebär dessa ekonomiska utsikter för 1999 en mycket svag förbrukningsökning, samtidigt som produktionen väntas stabilisera sig på 1998 års nivåer. Detta beror på att utvecklingen i Asien och Europa kommer att gå åt olika håll samtidigt som ny kapacitet tas i bruk i områden med ett tidigare stålunderskott.

Den internationella stålhandeln kommer däremot fortsätta att uppvisa störningar på grund av det stora överskottsutbud för vilket man försöker finna avsättning. Om några länder börjar uppträda protektionistiskt kan detta överskott också komma att omdirigeras till andra öppnare marknader.

2.3.2.1 Förenta staterna

Avmattningen av den amerikanska ekonomin, som under 1998 hittills varit begränsad, tycks tillta. Den amerikanska tillväxten skulle därmed stanna på 2 % under 1999 och hållas uppe tack vare en fortsatt god investeringsnivå. Den amerikanska industrins förbättrade konkurrenskraft bör främja exporten, vilket kan bidra till att minska landets handelsunderskott som kommer att bli rekordstort under 1998.

Då både industrins och konsumenternas framtidstro försämras på grund av problemen i tillväxtländerna och den ekonomiska avmattningen, kan man vänta sig att Förenta staternas stålförbrukning minskar något under 1999 efter sex år med anmärkningsvärda ökningar. Den amerikanska stålproduktionen bör däremot komma att öka med tanke på att ny kapacitet tas i bruk, vilket kommer att bidra till att minska landets underskott i fråga om stålprodukter.

Det importerade stålets tryck på den amerikanska marknaden kommer att förbli starkt under 1999, trots alla de handelsåtgärder som vidtagits eller planeras för att skydda marknaden mot en del av det externa utbudet.

2.3.2.2 Den ekonomiska situationen i Japan

Den japanska ekonomin kan komma att återhämta sig något under 1999 med en tillväxt på 0,5 % efter den djupa recessionen under 1998. Den japanska regeringens stimulanspaket, som framför allt går ut på att tillföra nytt kapital till banksektorn och genomföra större skattelättnader, bör också bidra till att vända landets konjunktur och återskapa framtidstron inom näringslivet. Dessutom bör Japans export till vissa asiatiska marknader förbättras, medan exporten till Förenta staterna kan komma att minska avsevärt.

Efter att ha minskat avsevärt under 1998 förväntas den inhemska stålproduktionen växa med mellan 3 och 5 % för att möta den samtidiga ökningen av den inhemska förbrukningen och en måttlig ökning av efterfrågan på industrins exportmarknader. Man kan därför förvänta sig ett minskat utbud av japanskt stål på den amerikanska marknaden och på gemenskapsmarknaden.

2.3.2.3 Den ekonomiska utvecklingen i Kina och Sydostasien

De asiatiska ekonomierna kommer bara gradvis att återhämta sig från krisen. De inhemska industrierna, vars konkurrenskraft har ökat kraftigt efter de omfattande devalveringarna, bör kunna bidra avsevärt till den allmänna återhämtningen genom en stark ökning av exportverksamheten.

Inom stålindustrin har man skjutit upp vissa investeringar i ny kapacitet, varför denna inte bör kunna tas i bruk förrän i slutet av 1999. Den inhemska stålproduktionen kan därför bara förmodas öka med 1,5 % under 1999, samtidigt som man förväntar sig en förbrukningsökning i storleksordningen 2 %. Dessa länders stålunderskott skulle därmed kvarstå. Ett undantag utgörs av Sydkorea som har en omfattande stålindustri och i dagsläget har ett överskott.

Kina har tack vare sin storlek klarat sig ganska bra från krisen och tycks stå emot den ekonomiska recessionen i övriga Asien. I själva verket fortsätter den kinesiska ekonomin att gynnas av de olika kontrollåtgärder och den modernisering som regeringen genomfört. Konjunkturläget i landet är fortfarande positivt med en tillväxt på cirka 6 % under 1998. Tillväxten förväntas dock mattas av under 1999.

Under 1999 bör investeringarna i infrastruktur och framför allt inom verkstadsindustrin öka, samtidigt som exporten fortfarande kommer att hämmas till följd av konkurrensen från de länder i regionen vars valutor devalverats.

De ökade investeringarna bör medföra en ökad efterfrågan på stål, vilken dock kommer att täckas av en motsvarande ökning av den inhemska produktionen. Landets stålunderskott kommer därmed att förbli oförändrat.

2.3.2.4 Ekonomierna i Latinamerika

De latinamerikanska länderna beräknas för 1998 uppvisa en genomsnittlig tillväxt på strax under 3 %, vilken förmodas minska under 1998. Den brasilianska regeringens krispaket, som innebär minskade offentliga utgifter och ett ökat skattetryck, kommer i själva verket att begränsa tillväxten i regionens största ekonomi.

För 1999 väntas en måttlig ökning av förbrukningen inom stålindustrin. Regionens överskottsutbud skulle ändå uppgå till cirka 8 miljoner ton eftersom produktionen samtidigt beräknas öka något.

2.3.2.5 Situationen och utsikterna i de central- och östeuropeiska länderna och OSS

I flertalet länder i Central- och Östeuropa fortsätter den uppåtgående tendens som inleddes under 1994. Tillväxtens utveckling varierar från land till land, men totalt sett beräknas den ändå öka.

De lokala stålmarknaderna upplever en gynnsam efterfrågeutveckling, vilken oftast följs av en motsvarande ökning av den nationella produktionen. Detta innebär ett praktiskt taget oförändrat överskott av stålprodukter, för vilka man måste finna avsättning. Den ökade stålförbrukningen i regionen leder också till en ökning av gemenskapens export av stålprodukter med ett högre förädlingsvärde. Detta hindrar emellertid inte att EU:s marknad förblir ett särskilt attraktivt avsättningsområde för dessa länders överskottsutbud, till vilken ungefär 40 % av deras produktion går.

Den ekonomiska återhämtningen i Ryssland avbröts tvärt efter börskrisen, som lett till en kraftig försvagning av rubeln under 1998. Rysslands ekonomiska kris, på vilken det inte tycks finnas någon snabb lösning, har medfört att landets stålöverskott har ökat ytterligare. Detta kommer att befästa landets ställning som världens största stålexportör.

Även om man under 1999 kan förvänta sig en minskad produktion kommer stålförbrukningen att minska än mer, vilket innebär att den redan hårt drabbade stålindustrin måste försöka sälja sina produkter på exportmarknaderna för att kunna överleva.

2.4 PRISUTVECKLINGEN

Den fallande efterfrågan på stål, först i Sydostasien och sedan i andra regioner, har snabbt lett till ett överskottsutbud på världsmarknaden och därmed till allvarliga störningar i den internationella handeln.

På världsmarknaden började priset sjunka under första halvåret 1998. På mindre än ett år har priset på platta produkter sjunkit med ungefär 25 % och på långa produkter med mellan 15 % och 30 %. Priset på varmvalsade produkter i rullform och på kallvalsad plåt är för närvarande det lägsta på tio år.

Tack vare sina egna dynamiska ekonomier och goda prisnivåer har Nordamerika och Europa snabbt blivit särskilt attraktiva destinationer för lågprisländernas export. Trots en god förbrukningsnivå innebär dessa förhållanden att jämvikten mellan utbud och efterfrågan på gemenskapens stålmarknad har gått förlorad under loppet av några månader. Detta har i sin tur lett till ett prisfall.

Under de senaste sex månaderna har priset på varmvalsade produkter i rullform sålunda fallit med nästan 25 % på gemenskapsmarknaden. Det är bara belagda produkter som lyckats stå emot det allmänna prisfallet, vilket beror på en stark efterfrågan framför allt från fordonsindustrin.

När det gäller långa produkter uppgår prisfallet under de senaste sex månaderna till ungefär 15 % för långa lätta produkter (armeringsständer, valstråd och stångstål för handelsjärn) och till 10 % för balkar.

Även om stålpriserna i EU ännu inte har fallit till de rekordlåga nivåer som rådde i början av 1993, har de snabbt närmat sig dessa. Det nuvarande ekonomiska läget i världen inger inte heller några förhoppningar om en vändning under de närmaste månaderna. Det är bara genom en anpassning av utbudet till den minskade globala efterfrågan som man kan finna en ny varaktig jämvikt på gemenskapens stålmarknad.

2.5 TRENDEN PER PRODUKT

Platta produkter

- Varmvalsade produkter i rullform

Till följd av läget i Asien har marknaden för varmvalsade produkter i rullform försämrats avsevärt. I själva verket har den stora importökningen tillsammans med en högre produktionsnivå i gemenskapen lett till ett överskottsutbud på gemenskapsmarknaden. Detta har i sin tur lett till ett prisfall och gradvis växande lager i grossistledet och framför allt hos rörtillverkarna. Dessutom har en avvaktande hållning från köparnas sida fått till följd att gemenskapsindustrins orderingång minskat rejält under andra halvåret 1998.

I den internationella handeln med produkter i rullform på en världsmarknad med allvarliga störningar har den svaga amerikanska dollarn bidragit till att styra en större del av överskottsutbudet till Europeiska unionen och samtidigt bromsat gemenskapens egen export.

- Kallvalsad plåt

Trots en fortsatt god efterfrågan har också kallvalsad plåt utsatts för en stark prispress. Importen från tredje land fortsätter att öka med en tilltagande ojämvikt på marknaden som följd. Marknadssituationen för dessa produkter blir sålunda allt svårare, vilket också beror på att återförsäljarledet intar en avvaktande hållning samt på att slutanvändarna senarelägger sina beställningar.

- Belagd plåt

Krisen i Sydostasien har skapat ett lokalt efterfrågeunderskott på samtliga belagda produkter. Denna situation innebär att leveranserna från Asien till marknaderna i Nordamerika och Europa har ökat avsevärt.

Av de olika belagda produkterna har galvaniserad plåt drabbats hårdast eftersom importökningen har skett samtidigt som ny produktionskapacitet tagits i bruk. Elektroförzinkad plåt, som framför allt säljs till fordonsindustrin med dess sedan länge höga verksamhetsnivå, har däremot inte drabbats lika hårt av importen. Efterfrågan ligger också i övrigt kvar på en hög nivå och priserna inom detta område är för närvarande stabila.

- Kvartoplåt

Efterfrågan på kvartoplåt är relativt god på gemenskapsmarknaden. Efterfrågan inom de sektorer som använder svetsade rör med stor diameter, varvsindustrin och verkstadsindustrin, ligger kvar på en hög nivå. Den framtida efterfrågeutvecklingen är dock mycket osäker för dessa produkter. Återförsäljare med särskilt välfyllda lager befinner sig dock i en annan situation med tanke på den stora importen från tredje land. Trycket på marknaden till följd av överskottsutbudet leder naturligtvis till sjunkande priser och får slutanvändarna att senarelägga sina beställningar i avvaktan på ännu lägre priser.

Långa produkter

- Tunga profiler och balkar

Efterfrågan på balkar har under 1998 ökat på den europeiska marknaden och bör fortsätta att utvecklas gynnsamt under den första delen av 1999. Lagren har minskat sedan första kvartalet 1998 och lagersituationen är för närvarande tillfredsställande. Trots denna relativt goda situation har en gradvis minskning av exporten tillsammans med en ökning av importen lett till att prisutvecklingen vänts under andra halvåret. Om den amerikanska marknaden skulle stängas till följd av antidumpningsåtgärder riskerar denna utveckling att förstärkas i början av 1999.

- Valstråd

Efterfrågan på valstråd för armeringsnät har stagnerat till följd av den låga verksamhetsnivån inom byggsektorn. Trots sommarens produktionsstopp har man inte lyckats minska lagren till önskad nivå. Faktum är att situationen på världsmarknaden förvärrats under denna period, vilket lett till en minskad export samtidigt som importen ökat. Eftersom vi står inför vintersäsongen, då förbrukningen av dessa produkter i allmänhet är lägre, är någon förbättring av situationen på denna marknad inte att vänta på flera månader.

För stål av högre kvalitet är situationen inte lika oroande tack vare den goda efterfrågan från användarsektorer som fordons- och verkstadsindustrin. Sedan några veckor tillbaka har man dock kunnat notera en minskad orderingång beroende på stora lager och en lägre verksamhetsnivå hos vissa användare.

- Armeringsstänger

Totalt sett har inte efterfrågan på den inre marknaden minskat särskilt mycket under 1998, men exportminskningen och trycket från importen har ändå stört jämvikten på den europeiska marknaden för armeringsstänger. Trots den kraftiga nedgången av priset på skrot och minskade produktionskostnader har de europeiska producenterna av dessa produkter förlorat en stor del av sin lönsamhet.

- Stångstål för handelsjärn

Trots en stabil efterfrågan, en hög förbrukningsnivå och måttliga lager efter sommarens produktionsstopp har priset på stångstål för handelsjärn gått ner under slutet av året och sålunda följt prisutvecklingen för övriga stålprodukter. Även stål av högre kvalitet berörs av denna utveckling, vilket framför allt beror på den låga dollarkursen och lägre skrotpriser.

2.6 UTVÄRDERING AV MARKNADEN FÖR RÅSTÅL FÖR FÖRSTA HALVÅRET OCH FÖR HELÅRET 1999

Gemenskapens ekonomi har återhämtat sig starkt under hela 1997 och en stor del av 1998. Den har hittills stått emot kriserna i Asien och Ryssland ganska väl.

De negativa effekterna av det försämrade internationella konjunkturläget torde dock komma att påverka EU:s ekonomiska tillväxt i högre grad under 1999 och medföra en gradvis nedgång av industriproduktionen. Detta beror bland annat på försämrade exportutsikter på flertalet externa marknader.

De negativa effekterna på gemenskapens stålmarknad av den internationella utvecklingen visade sig dock redan i början av 1998, dels genom en anmärkningsvärd ökning av importen, dels genom en avsevärd minskning av exporten och ett kraftigt prisfall.

Efterfrågeutvecklingen för stål, som var mycket god fram till hösten 1998, visar nu tecken på att mattas av. Denna avmattning väntas tillta under första delen av 1999, vilket beror på att användarsektorerna antas minska sin verksamhet.

Då prisfallet gjort gemenskapens stålmarknad mindre attraktiv borde importtrycket minska under 1999. De minskade exportvolymerna och nödvändigheten att skapa balans i lagren kommer däremot att styra stålproduktionens utveckling. Efterfrågan borde emellertid stabilisera sig under året då användarsektorerna efter hand åter ökar sin verksamhet.

Med tanke på de tendenser som visas i tabell 1 (Tillgång och efterfrågan på råstål) för första halvåret 1999, skulle den verkliga stålförbrukningen uppgå till 81 miljoner ton. Detta är 4 % mindre än det utmärkta resultatet för motsvarande period 1998. Med tanke på den förmodade lagerminskningen för att balansera efterfrågan skulle den synliga förbrukningen uppgå till 79 miljoner ton, vilket innebär en större minskning jämfört med den verkliga förbrukningen. Med tanke på den förväntade minskningen av stålimporten på en världsmarknad som är mycket mindre dynamisk än under första halvåret 1998 samt på den svaga ökning som väntas för gemenskapens export, skulle jämviktsproduktionen hamna på 80 miljoner ton. Detta innebär en minskning med 5,3 % jämfört med den rekordhöga produktionen under första halvåret 1998.

Då det kan komma att ske en gradvis förbättring under årets lopp kan man förvänta sig att den verkliga stålförbrukningen för helåret 1999 skulle stabilisera sig kring den nivå som uppnåddes ett år tidigare och hamna på 159 miljoner ton. Med tanke på behovet att balansera lagren, framför allt under första halvåret 1999, skulle den synliga förbrukningen uppgå till 157 miljoner ton. Detta innebär en minskning med 3,1 % jämfört med föregående års utmärkta resultat. Den gradvisa minskningen av importen leder tillsammans med den förväntade stabiliseringen av exporten till antagandet att jämviktsproduktionen hamnar på 157 miljoner ton. Detta innebär en minskning med 3,1 % jämfört med 1998 års produktionsrekord.

3. RÅMATERIAL

3.1 SKROTMARKNADEN

Det under 1998 allt allvarligare läget på den internationella stålmarknaden har medfört en kontinuerlig minskning av efterfrågan på skrot och följaktligen en gradvis minskning av priset på detta råmaterial.

Priset på skrot har också fallit kontinuerligt på gemenskapsmarknaden och den amerikanska marknaden, bland annat till följd av den inhemska industrins behov att begränsa stålproduktionen för att på så sätt bromsa prisfallet på stålprodukter.

Stållagren är för närvarande också ganska stora, vilket med tanke på den väntade avmattningen av efterfrågan under 1999 kommer att innebära fortsatt sjunkande priser på skrot åtminstone under första halvåret. Det är därför inte uteslutet att skrotpriserna kommer att minska ännu något, trots utbudets snabba anpassning till marknadsvillkoren. Denna anpassning kan dock komma att dämpa minskningen längre fram och under årets lopp till och med säkerställa en stabilisering av priserna.

3.2 JÄRNMALM

Asienkrisen har under året brutit den positiva utvecklingen inom olika sektorer, också på de viktigaste stålmarknaderna, vilket innebär att efterfrågan på järnmalm kan komma att drabbas under kommande månader.

Förhandlingarna om leveranser av detta råmaterial blir under 1999 osäkra eftersom behovet då kommer att minska även inom gemenskapens och Förenta staternas stålindustri. Dessa måste anpassa sin produktion till det stora internationella utbudsöverskottet.

Den allmänt svaga efterfrågan i Asien, de tillräckliga lagernivåerna i Japan och gemenskapsindustrins svårigheter till följd av en förmodad minskning av stålförbrukningen innebär att man för 1999 kan anta att behovet av järnmalm kommer att minska jämfört med 1998. Följaktligen kan man vänta sig en normalisering av den internationella handeln med detta råmaterial. Järnmalmspriset kan därför komma att sjunka något.

3.3 FERROLEGERINGAR

Även om efterfrågan på ferrolegeringar i Europeiska unionen är god under detta år, har en utbudsökning som överstigit efterfrågeökningen skapat en ojämvikt på marknaden. Priserna, som redan under första halvåret 1998 var pressade för flera produkter, har fortsatt att sjunka under slutet av året.

Utvecklingen av marknaden för ferrolegeringar under första halvåret 1999 kan väntas innebära en fortsatt relativt svag efterfrågan i förhållande till utbudet. Det kan dock inte uteslutas att en viss jämvikt skulle uppnås i den mån som prisförändringarna skulle leda till att utbudet anpassas till marknadens utveckling.

3.4 TENN, ZINK OCH NICKEL

Under de första sju månaderna av 1998 har produktionen av tenn ökat med ungefär 10 % jämfört med motsvarande period 1997. Den synliga förbrukningen av denna metall har emellertid bara ökat marginellt under samma period. Enligt prognoserna kommer efterfrågan att upprätthållas i Europa och Nordamerika, vilket dock inte hindrar en måttlig prisminskning med tanke på Kinas förmodade exportökning.

Världens förbrukning av zink kan efter en liten ökning på 0,1 % under 1998, då den uppgick till 7,76 miljoner ton, komma att öka med 3 % under 1999. Den skulle därmed uppgå till 7,99 miljoner ton. På gemenskapsmarknaden väntas förbrukningen av zink öka med endast omkring 2 % under nästa år.

Världsproduktionen av zink, som under 1998 troligen kommer att ha ökat med 2,8 % till 7,93 miljoner ton, beräknas öka med 2,1 % under 1999 för att uppgå till 8,09 miljoner ton. De östeuropeiska ländernas export bör under 1999 stabiliseras på en nivå som är jämförbar med 1998 års nivå.

Priset på zink har under 1998 varit sjunkande. Under 1999 kan man dock inte utesluta en mindre ökning om efterfrågan som väntat ökar i vissa länder utanför gemenskapen.

För 1998 räknar internationella nickelstudiegruppen med ett utbudsöverskott på marknaden för nickel som kan komma att överstiga 11 000 ton. Produktionen är oförändrad, medan förbrukningen i världen antas minska med undantag för Förenta staterna och EU där den väntas öka avsevärt.

Trots marknadsaktörernas avsikter kvarstår överskottsutbudet, vilket har lett till ett för närvarande mycket svagt pris på nickel. Priset kan dock komma att öka under första halvåret 1999, förutsatt att de ledande marknadsaktörerna verkligen minskar sin produktion för att skapa en bättre jämvikt mellan utbud och efterfrågan på detta råmaterial.

4. SYSSELSÄTTNING

Sedan flera år har utvecklingen inom Europas stålindustri gått mot en allt högre grad av specialisering. Denna utveckling har tillsammans med den tekniska utvecklingen och organisatoriska förändringar inneburit en kontinuerlig minskning av antalet arbetstillfällen inom gemenskapens stålindustri.

Syftet med detta är att stärka industrins internationella konkurrenskraft, men utvecklingen innebär också att det hela tiden ställs nya krav och att det behövs en kontinuerlig utbildning av arbetskraften.

Dessutom har många offentligägda företag under senare år omstrukturerats och sedan oftast privatiserats i syfte att stärka företagets konkurrenskraft. Samtidigt har sammanslagningar av vissa privata producenter i Europa gjort det möjligt att bättre utnyttja fördelarna med den inre marknaden. Sammanslagningarna har dock på sikt ofta inneburit interna omstruktureringar.

Nyttan av denna process, som skapat en ny dynamik inom stålsektorn, kan knappast ifrågasättas. För att förbättra sin internationella konkurrenskraft måste den europeiska stålindustrin emellertid fortsätta sina insatser, med negativa effekter på sysselsättningen som följd.

Sysselsättningsminskningen har tidigare hanterats genom förtidspensioneringar, vilket har gjort det möjligt att klara omstruktureringarna utan större dramatik. Dessa åtgärder har dock snedvridit företagens åldersstrukturer och man har förlorat de äldre löntagarnas erfarenheter.

Vissa företag har därför vidtagit särskilda åtgärder för att bemöta överskottet av arbetskraft. Genom deltidsarbete har man kunnat bevara de äldre löntagarnas kunskaper inom företagen.

Nettoförlusten av arbetstillfällen uppskattas för 1999 till 11 000. Denna siffra kan återspegla de problem som väntas på marknaden för platta produkter, även om den visar att situationen har förbättrats jämfört med den djupa krisen under tidigare år.

För de arbetstagare inom sektorn som ändå berörs av omstruktureringar och nedläggningar kommer kommissionen att fortsätta att tillämpa sin socialpolitik. Förutom utbildningsstöd och stöd till eget företagande, som kan samfinansieras av Europeiska socialfonden, kommer samtliga åtgärder som inrättats i enlighet med de bilaterala avtalen om stöd för återanpassning enlighet artikel 56.2 b att fortsätta att gälla fram till dess att EKSG-fördraget löper ut den 23 juli 2002.

De 11 000 arbetstillfällen som väntas gå förlorade under 1999 motsvarar emellertid inte det antal arbetstagare som kan komma i fråga för stöd genom EKSG. Detta har olika förklaringar men beror främst på att inte alla medlemsstater deltar i återanpassningspolitiken.

För 1999 uppgår anslagen inom EKSG:s budget för traditionella stöd för återanpassning inom kol- och stålindustrin till 75 miljoner EUR.

(1) EGT C 233, 25.7.1998.

BILAGA

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>