SV Europeiska unionens officiella tidning L 91/3

EUROPEISKA CENTRALBANKENS RIKTLINJE (EU) 2015/510

av den 19 december 2014

om genomförandet av Eurosystemets penningpolitiska ramverk (ECB/2014/60)

(omarbetning)

ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA RIKTLINJE

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 127.2 första strecksatsen,

med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 3.1 första strecksatsen, artiklarna 9.2, 12.1, 14.3, 18.2 och artikel 20 första stycket, och

av följande skäl:

(1) Riktlinje ECB/2011/14 (1) har ändrats i väsentliga avseenden. Med anledning av nya ändringar bör den omarbetas av tydlighetsskäl.

(2) För att genomföra en gemensam penningpolitik krävs det en definition av de instrument och förfaranden som ska användas av Eurosystemet, som består av Europeiska centralbanken (ECB) och de nationella centralbankerna i de medlemsstater som har euron som valuta (nedan kallade de nationella centralbankerna), så att politiken kan tillämpas på ett enhetligt sätt i de medlemsstater som har euron som valuta.

(3) Enligt artikel 127.1 och 127.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artikel 3.1 i stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan), är huvudmålet för Europeiska centralbankssystemet (ECBS) att upprätthålla prisstabilitet och, som en del av detta, har ECBS de grundläggande uppgifterna att utforma och genomföra unionens monetära politik samt att genomföra valutatransaktioner enligt bestämmelserna i artikel 219 i fördraget.

(4) Eurosystemets allmänna ramverk är baserat på bestämmelser i ECBS-stadgan. Enligt artikel 127.1 i fördraget och, vilket även framgår av ECBS-stadgan, ska Eurosystemet handla i överensstämmelse med vissa principer, bl.a. principen om en öppen marknadsekonomi med fri konkurrens som främjar en effektiv resursfördelning.

(5) I den utsträckning det anses möjligt och ändamålsenligt, och med målet att agera effektivt, anlitar ECB de nationella centralbankerna för att genomföra transaktioner som ingår i uppgifterna för Eurosystemet i enlighet med principen om decentralisering som framgår av artikel 12.1 i ECBS-stadgan, och med beaktande av de villkor som föreskrivs i artikel 14.3 i ECBS-stadgan.

(6) Mot bakgrund av artikel 12.1 i ECBS-stadgan har ECB befogenhet att utforma unionens monetära politik och utfärda de riktlinjer som är nödvändiga för att genomföra denna. Enligt artikel 14.3 i ECBS-stadgan är de nationella centralbankerna skyldiga att följa dessa riktlinjer. Denna riktlinje riktar sig därför till Eurosystemet. De regler som framgår av denna riktlinje ska genomföras av de nationella centralbankerna med hjälp av avtal eller föreskrifter. Motparter måste uppfylla dessa regler som de nationella centralbankernas genomför med hjälp av avtal eller föreskrifter.

(7) Enligt artikel 18.1 i ECBS-stadgan får Eurosystemet verka för de finansiella marknaderna genom att köpa och sälja fordringar och lätt omsättningsbara värdepapper med leverans (omgående eller på termin) eller enligt återköpsavtal och genom att ge och ta upp lån i sådana fordringar och värdepapper, såväl i euro som i andra valutor, samt genom transaktioner med ädelmetaller. Enligt artikel 18.1 andra strecksatsen får Eurosystemet utföra lånetransaktioner med kreditinstitut och andra marknadsaktörer.

(8) För att genomföra den monetära politiken använder sig Eurosystemet av följande penningpolitiska verktyg: det utför öppna marknadstransaktioner, erbjuder stående faciliteter och ålägger kreditinstituten att hålla kassakravsmedel på konton i Eurosystemet.

(9) För att uppnå sina mål har Eurosystemet en uppsättning instrument till sitt förfogande för att genomföra öppna marknadstransaktioner som inkluderar reverserade transaktioner, direkta köp/försäljningar, emission av ECB-skuldcertifikat, valutaswappar för penningpolitiska ändamål och inlåning med fast löptid. Instrumenten för att genomföra öppna marknadstransaktioner avser även att säkerställa att en väl fungerande penningmarknad och att hjälpa bankerna att tillgodose sina likviditetsbehov på ett smidigt och välorganiserat sätt.

(10) Eurosystemet erbjuder två stående faciliteter – utlåningsfaciliteten och inlåningsfaciliteten vars syfte är att tillföra respektive absorbera likviditet, sända signaler om inriktningen på penningpolitiken samt sätta gränser för dagslåneräntans rörelser.

(11) Eurosystemets system för minimireserver (kassakrav) används primärt för att uppnå de penningpolitiska syftena att a) bidra till att stabilisera penningmarknadsräntorna genom att ge instituten ett incitament att jämna ut effekterna av tillfälliga fluktuationer i likviditeten med hjälp av utjämningssystemet, och b) skapa eller förstärka ett strukturellt likviditetsunderskott vilket ökar Eurosystemets möjligheter att tillhandahålla likviditet på ett effektivt sätt. Den rättsliga ramen för Eurosystemets kassakravssystem är fastställd i artikel 19 i ECBS-stadgan, rådets förordning (EG) nr 2531/98 (2) och Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 1745/2003 (ECB/2003/9) (3).

(12) Beroende på deras syfte, regelbundenhet och förfaranden kan Eurosystemets öppna marknadstransaktioner indelas i fyra olika kategorier: a) huvudsakliga refinansieringstransaktioner, b) långfristiga refinansieringstransaktioner, c) finjusterande transaktioner och d) strukturella transaktioner.

(13) De huvudsakliga refinansieringstransaktionerna är den kategori av Eurosystemets öppna marknadstransaktioner som spelar en nyckelroll när det gäller att styra räntor, hantera likviditetsläget på marknaden och sända signaler om penningpolitikens inriktning.

(14) Syftet med långfristiga refinansieringstransaktioner är att tillhandahålla motparterna likviditet med längre löptid än de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna. Vid dessa transaktioner har Eurosystemet i regel inte för avsikt att sända några signaler till marknaden och räntan bestäms därför normalt av marknadens aktörer.

(15) Finjusterande transaktioner utförs vid behov för att hantera likviditetsläget på marknaden och för att styra räntorna, i synnerhet för att utjämna ränteeffekterna av oväntade likviditetsfluktuationer på marknaden. Specifika finjusterande operationer anpassas till typen av transaktioner och till de specifika mål som ska nås med transaktionerna.

(16) Strukturella transaktioner genomförs när Eurosystemets strukturella position gentemot den finansiella sektorn behöver justeras.

(17) Genomförandet av Eurosystemets penningpolitiska styrsystem bör säkerställa att många olika motparter deltar enligt gemensamma urvalskriterier. Dessa kriterier har utformats för att garantera en likabehandling av motparter i alla medlemsstater som har euron som valuta och säkerställa att motparterna uppfyller vissa tillsynskrav och operativa krav.

(18) För att skydda Eurosystemet från motpartsrisken förskriver artikel 18.1 andra strecksatsen i ECBS-stadgan att Eurosystemet, när det utför lånetransaktioner med kreditinstitut och andra marknadsaktörer, endast ska bevilja lån mot tillfredsställande säkerheter.

(19) För att garantera likabehandling av motparter, och för att öka den operativa effektiviteten och transparensen, måste tillgångarna uppfylla vissa gemensamma kriterier i alla medlemsstater som har euron som valuta för att vara godtagbara som säkerhet vid Eurosystemets kreditoperationer.

(20) Eurosystemet har utvecklat ett gemensamt ramverk för tillgångar som godtas som säkerhet så att Eurosystemets alla kredittransaktioner utförs på ett harmoniserat sätt när denna riktlinje genomförs i de medlemsstater som har euron som valuta. Det gemensamma ramverket för tillgångar som godtas som säkerhet omfattar omsättbara och icke-omsättbara tillgångar som uppfyller Eurosystemets gemensamma godtagbarhetskriterier. De flesta godtagbara tillgångar kan användas gränsöverskridande genom korrespondentcentralbanksmodellen (CCBM) och, när det gäller omsättbara värdepapper, genom godtagbara förbindelser mellan godtagbara EES-värdepappersavvecklingssystem eller godtagbara förbindelser mellan godtagbara EES-värdepappersavvecklingssystem i kombination med CCBM.

(21) Intradagskredit lämnas av Eurosystemet för att jämna ut likviditetsbehov som uppstår i samband med betalningsavveckling. I enlighet med artikel 12 samt bilaga III till riktlinje ECB/2012/27 (4), ska sådan säkerhet som ställs för intradagskredit uppfylla samma kriterier som sådana tillgångar som är godtagbara som säkerhet måste uppfylla enligt del fyra.

(22) Alla tillgångar som är godtagbara för Eurosystemets kreditoperationer omfattas av åtgärder för riskkontroll för att skydda Eurosystemet mot ekonomiska förluster i händelse av att värdepapperen måste avyttras till följd av en motparts fallissemang. Godtagbara tillgångar ska uppfylla Eurosystemets kreditkrav som framgår av Eurosystemets ramverk för kreditbedömning (ECAF).

(23) ECB beslutar om sanktioner mot institut som inte fullgör sina skyldigheter enligt ECB:s förordningar och beslut som avser tillämpningen av kassakrav i enlighet med rådets förordning (EG) nr 2532/98 (5), Europeiska centralbankens förordning (EG) nr 2157/1999 (ECB/1999/4) (6), förordning (EG) nr 2531/98 samt förordning (EG) nr 1745/2003 (ECB/2003/9). Vid gravt åsidosättande av skyldigheten att hålla kassakravsmedel kan Eurosystemet dessutom stänga av motparter från deltagande i öppna marknadstransaktioner.

(24) I enlighet med bestämmelserna i respektive nationell centralbanks eller ECB:s avtal och föreskrifter kan Eurosystemet utdöma straffavgifter eller stänga av motparter från deltagande i öppna marknadstransaktioner eller stående faciliteter om de inte fullgör sina skyldigheter enligt de avtal och föreskrifter som tillämpas av de nationella centralbankerna eller ECB på det sätt som beskrivs i denna riktlinje.

(25) I enlighet med bestämmelserna i respektive nationell centralbanks eller ECB:s avtal och föreskrifter kan Eurosystemet också stänga av, begränsa eller utesluta motparter från tillträde till öppna marknadstransaktioner eller stående faciliteter av försiktighetsskäl eller vid en motparts fallissemang. Av försiktighetsskäl kan Eurosystemet också avvisa, begränsa användningen av, eller använda extra värderingsavdrag för, tillgångar som specifika motparter ställt som säkerhet för Eurosystemets kreditoperationer.

(26) De avtal och föreskrifter som de nationella centralbankerna tillämpar gentemot sina motparter bör innehålla gemensamma minimikriterier för att säkerställa att den gemensamma penningpolitiken genomförs enligt villkor och förutsättningar som inte väsentligen skiljer sig mellan de olika medlemsstaterna som har euron som valuta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

INNEHÅLL

DEL 1 – SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER

DEL 2 – EUROSYSTEMETS PENNINGPOLITISKA VERKTYG, OPERATIONER, INSTRUMENT OCH FÖRFARANDEN

AVDELNING I – Öppna MARKNADSTRANSAKTIONER

Kapitel 1 – Översikt över marknadstransaktioner

Kapitel 2 – Kategorier av öppna marknadstransaktioner

Kapitel 3 – Instrument för öppna marknadstransaktioner

AVDELNING II – Stående faciliteter

Kapitel 1 – Utlåningsfacilitet

KAPITEL 2 – INLÅNINGSFACILITET

AVDELNING III – Förfaranden för Eurosystemets penningpolitiska transaktioner

Kapitel 1 – Anbud och bilaterala förfaranden för Eurosystemets öppna marknadstransaktioner

Avsnitt 1 – Anbudsförfaranden

Avsnitt 2 – Operativa steg i anbudsförfaranden

Underavsnitt 1 – Tillkännagivande av anbudsförfaranden

Underavsnitt 2 – Motparternas förberedelser och avgivande av anbud

Underavsnitt 3 – Tilldelning

Underavsnitt 4 – Tillkännagivande av tilldelningar

Avsnitt 3 – Bilaterala förfaranden för Eurosystemets öppna marknadstransaktioner

KAPITEL 2 – AVVECKLINGSFÖRFARANDEN FÖR EUROSYSTEMETS PENNINGPOLITISKA TRANSAKTIONER

DEL 3 – GODKÄNDA MOTPARTER

DEL 4 – GODTAGBARA TILLGÅNGAR

AVDELNING I – Allmänna principer

AVDELNING II – Godtagbarhetskriterier och krav på kreditvärdighet avseende omsättbara tillgångar

Kapitel 1 – Godtagbarhetskriterier för omsättbara tillgångar

Avsnitt 1 – Allmänna godtagbarhetskriterier för omsättbara tillgångar

Avsnitt 2 – Specifika godtagbarhetskriterier för vissa typer av omsättbara tillgångar

Underavsnitt 1 – Specifika godtagbarhetskriterier för värdepapper med bakomliggande tillgångar

Underavsnitt 2 – Specifika godtagbarhetskriterier för säkerställda obligationer som täcks av värdepapper med bakomliggande tillgångar

Underavsnitt 3 – Specifika godtagbarhetskriterier för skuldcertifikat som emitterats av Eurosystemet

Kapitel 2 – Eurosystemets krav på kreditvärdighet för omsättbara tillgångar

AVDELNING III – Godtagbarhetskriterier och krav på kreditvärdighet avseende icke-omsättbara tillgångar

Kapitel 1 – Godtagbarhetskriterier för icke-omsättbara tillgångar

Avsnitt 1 – Godtagbarhetskriterier för kreditfordringar

Avsnitt 2 – Godtagbarhetskriterier för inlåning med fast löptid

Avsnitt 3 – Godtagbarhetskriterier för skuldförbindelser med säkerhet i inteckning (RMBD)

Kapitel 2 – Eurosystemets krav på kreditvärdighet för icke-omsättbara tillgångar

Avsnitt 1 – Eurosystemets kreditkvalitetskrav för kreditfordringar

Avsnitt 2 – Eurosystemets kreditkvalitetskrav för skuldförbindelser med säkerhet i inteckning (RMBD)

AVDELNING IV – Garantier för omsättbara och icke-omsättbara tillgångar

AVDELNING V – Eurosystemets ramverk för kreditbedömning av godtagbara tillgångar

AVDELNING VI – Ramverk för riskkontroll och värdering av omsättbara och icke-omsättbara tillgångar

Kapitel 1 – Riskkontrollåtgärder för omsättbara tillgångar

Kapitel 2 – Riskkontrollåtgärder för icke-omsättbara tillgångar

Kapitel 3 – Värderingsregler för omsättbara och icke-omsättbara tillgångar

AVDELNING VII – Godkännande av säkerhet i andra valutor än euro vid oförutsedda händelser

AVDELNING VIII – Regler för användning av godtagbara tillgångar

AVDELNING IX – Gränsöverskridande användning av godtagbara tillgångar

DEL 5 – SANKTIONER MOT MOTPARTER SOM INTE FULLGÖR SINA SKYLDIGHETER

DEL 6 – DISKRETIONÄRA ÅTGÄRDER

DEL 7 – KOMPLETTERANDE MINIMIKRAV AVSEENDE EUROSYSTEMETS PENNINGPOLITISKA TRANSAKTIONER

Kapitel 1 – Kompletterande minimikrav avseende Eurosystemets penningpolitiska operationer

Kapitel 2 – Kompletterande minimikrav tillämpliga för både repoavtal och lån mot säkerhet

Kapitel 3 – Kompletterande minimikrav som bara gäller för repoavtal

Kapitel 4 – Kompletterande minimikrav som bara gäller för lån mot säkerhet

Kapitel 5 – Kompletterande minimikrav som bara gäller för valutaswappar för penningpolitiska ändamål

DEL 8 – SLUTBESTÄMMELSER

BILAGA I – Minimireserver

BILAGA II – Tillkännagivande av anbudsvillkoren

BILAGA III – Tilldelningar och anbudsförfaranden

BILAGA IV – Tillkännagivande av tilldelningar

BILAGA V – Kriterier för urvalet av motparter för Eurosystemets valutainterventioner

BILAGA VI – Gränsöverskridande användning av godtagbara tillgångar

BILAGA VII – Beräkning av sanktioner enligt Del 5

BILAGA VIII – Rapporteringskrav på lån-nivå för värdepapper med bakomliggande tillgångar

BILAGA IX – Kontroll av prestanda i eurosystemets ramverk för kreditbedömning

BILAGA X – Värderingsavdrag

BILAGA XI – Former av säkerhet

BILAGA XII – Exempel på Eurosystemets penningpolitiska operationer och förfaranden

BILAGA XIII – Jämförelsetabell

BILAGA XIV – Upphävd riktlinje och förteckning över dess senare ändringar

DEL 1

SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER

Artikel 1

Syfte och tillämpningsområde

1. Denna riktlinje innehåller de gemensamma reglerna för genomförandet av Eurosystemets gemensamma penningpolitik i de medlemsstater som har euron som valuta.

2. Eurosystemet ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att genomföra Eurosystemets penningpolitiska transaktioner i enlighet med de principer, verktyg, instrument, krav, kriterier och förfaranden som anges i denna riktlinje.

3. Det rättsliga förhållandet mellan Eurosystemet och dess motparter ska fastställas genom lämpliga avtal eller föreskrifter som tillämpas av den relevanta nationella centralbanken på det sätt som beskrivs i denna riktlinje.

4. ECB-rådet får när som helst ändra de verktyg, instrument, krav, kriterier och förfaranden som används för att genomföra Eurosystemets penningpolitiska transaktioner.

5. Eurosystemet förbehåller sig rätten att begära in och samla in all relevant information från motparterna som behövs för att utföra dess uppgifter och uppnå sina mål i fråga om penningpolitiska transaktioner. Denna rätt ska inte påverka några andra av Eurosystemets nuvarande specifika rättigheter att begära in information som avser penningpolitiska transaktioner.

Artikel 2

Definitioner

I denna riktlinje gäller följande definitioner:

1) konventionen faktiskt antal dagar/360 (actual/360 day-count convention): den konvention som används vid Eurosystemets penningpolitiska transaktioner för att beräkna det faktiska antal kalenderdagar vid ränteberäkningen, på grundval av ett år om 360 dagar.

2) organ (agency) : enheter som klassificerats som agenturer av Eurosystemet. Förteckningen över enheter som klassificerats som agenturer offentliggörs på ECB:s webbplats.

3) värdepapper med bakomliggande tillgångar som säkerhet (asset-backed securities, ABS): skuldförbindelser med säkerheter i en bakomliggande pool av avskilda finansiella tillgångar (med fast förfallodag eller som kan förlängas) som omvandlas till kontanter efter en fastställd/begränsad tidsperiod. Dessutom kan det finnas rättigheter och andra tillgångar som säkerställer att innehavaren av värdepapperet uppfyller sina åtaganden i rätt tid. I allmänhet är värdepapper med bakomliggande tillgångar som säkerhet ett specialtillverkat investeringsverktyg som förvärvat poolen av säkerheter från upphovsmannen eller säljaren. I det avseendet är betalningar på värdepapper med bakomliggande tillgångar som säkerhet främst beroende av de kassaflöden som genereras av de underliggande tillgångarna i poolen och på andra rättigheter som utvalts att säkerställa betalning i rätt tid, som till exempel likviditetsfaciliteter, garantier och andra detaljer som allmänt kvalificeras som kreditförbättring.

4) bilateralt förfarande (bilateral procedure): ett förfarande varigenom de nationella centralbankerna, eller i undantagsfall ECB, genomför finjusterande transaktioner eller direkta köp/försäljningar direkt med en eller flera motparter, eller via börser eller ombud, utan att använda sig av anbudsförfaranden.

5) kontobaserat system (book-entry system): ett bokföringssystem som gör det möjligt att överföra värdepapper och andra finansiella tillgångar utan att fysiskt flytta dokument eller certifikat, till exempel elektronisk överföring av säkerheter.

6) affärsdag (business day): a) i samband med skyldigheten att göra en betalning varje dag när TARGET2 håller öppet och kan verkställa betalningen, eller b) i samband med skyldigheten att leverera ett värdepapper varje dag då de avvecklingssystem för värdepapperstransaktioner genom vilka leveransen ska göras håller öppet på den plats där leveransen av de berörda värdepapprena ska ske.

7) värdepapperscentral (central securities depository [CSD]): en enhet som a) möjliggör att värdepapperstransaktioner hanteras och avvecklas genom kontoföring, b) tillhandahåller förvaringstjänster, (t.ex. hanterar bolagshändelser och inlösen), samt c) spelar en aktiv roll för att säkerställa integriteten vid värdepappersemissioner. Värdepapper kan existera antingen i fysisk form (men i förvar hos centralen) eller i dematerialiserad form (dvs. de existerar bara som elektroniska registreringar).

8) lån mot säkerhet (collateralised loan): en lånekonstruktion mellan en nationell centralbank och en motpart där motparten erhåller likviditet i form av ett lån som garanteras av en realiserbar säkerhet som motparten ger den nationella centralbanken, t.ex. i form av panträtt, överlåtelse eller inteckning i tillgången.

9) inlåning med fast löptid (collection of fixed-term deposits): ett instrument som Eurosystemet kan använda för öppna marknadstransaktioner varvid Eurosystemet erbjuder ränta på motparters inlåning för bestämda löptider på konton hos den inhemska nationella centralbanken i syfte att absorbera likviditet från marknaden.

10) behörig myndighet (competent authority): en offentlig myndighet eller ett offentligt organ som officiellt har erkänts i nationell lagstiftning och som enligt nationell lagstiftning har befogenhet att utöva tillsyn över institut som en del av tillsynssystemet i den berörda medlemsstaten.

11) motpart (counterparty): ett institut som uppfyller de urvalskriterier som framgår av del 3 och innebär att institutet får tillgång till Eurosystemets penningpolitiska transaktioner.

12) säkerställda obligationer (covered bonds): skuldinstrument som har ”dubbel regressrätt” – a) direkt eller indirekt mot ett kreditinstitut, och b) mot en dynamisk säkerhetspool av underliggande tillgångar, och för vilken det inte sker någon uppdelning på trancher efter risk. Termen omfattar säkerställda obligationer av jumbo-typ, traditionella säkerställda obligationer samt andra säkerställda obligationer.

13) kreditfordring (credit claim): en fordran på återbetalning av pengar, som utgör en skuldförbindelse från en gäldenär till en motpart. Kreditfordringar inkluderar även Schuldscheindarlehen och nederländska registrerade privata fordringar på offentlig sektor eller andra godtagbara gäldenärer som täcks av en offentlig garanti, t.ex. bostadsrättsföreningar.

14) kreditinstitut (credit institution): ett kreditinstitut enligt definitionen i artikel 2.5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/36/EU (7) och punkt 1 i artikel 4.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (8), som är föremål för tillsyn av en behörig myndighet eller är ett offentligt ägt kreditinstitut enligt artikel 123.2 i fördraget som omfattas av likvärdig tillsyn som den tillsyn som en behörig myndighet utövar.

15) kreditrating (credit rating): samma betydelse som i artikel 3.1 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 (9).

16) gränsöverskridande användning (cross-border use): en motpart som till sin inhemska nationella centralbank ställer säkerhet i form av:

a) omsättbara tillgångar som innehas i en annan medlemsstat som har euron som valuta,

b) omsättbara tillgångar som emitterats i en annan medlemsstat och innehas i samma medlemsstat som den inhemska nationella centralbankens,

c) kreditfordringar där kreditavtalet regleras av lagstiftningen i en annan medlemsstat som har euron som valuta än den inhemska nationella centralbanken,

d) skuldförbindelser med säkerhet i inteckning (RMBD) i enlighet med förfarandena i korrespondentcentralbanksmodellen (CCBM).

17) valutasäkring (currency hedge): ett avtal mellan en emittent och en valutasäkringsmotpart enligt vilket en del av valutarisken som uppstår genom mottagande av kassaflöden i andra valutor än euro minskas genom att swappa kassaflödena till betalningar i euro som ska betalas av valutasäkringsmotparten, inklusive garantier som valutasäkringsmotparten gjort avseende dessa betalningar.

18) depåhållare (custodian): en enhet som för andras räkning förvarar och förvaltar värdepapper och andra finansiella tillgångar.

19) avvecklingsvärde (default market value): för varje tillgång vid varje tidpunkt:

a) marknadsvärdet för en tillgång vid den tidpunkt då värdering görs i anledning av ett avslut i förtid, beräknat på grundval av den mest representativa kursen på den affärsdag som föregår värderingsdagen.

b) i avsaknad av ett representativt pris för en viss tillgång under affärsdagen före värderingsdagen används det senast noterade priset. Om ingen sådan notering finns att tillgå ska den nationella centralbanken som genomför operationen fastställa ett pris med beaktande av den senast fastställda kursen för tillgången på referensmarknaden.

c) Om det är fråga om en tillgång för vilken ett marknadspris saknas ska någon annan rimlig värderingsmetod användas.

d) Om den nationella centralbanken har sålt tillgångarna eller likvärdiga tillgångar till marknadspris före den tidpunkt då värdering görs i anledning av avslut i förtid, ska marknadspriset vara nettobehållningen av denna försäljning efter avdrag för alla skäliga kostnader, avgifter och omkostnader med anknytning till försäljningen, varvid den nationella centralbanken gör beräkningen och fastställer beloppen.

20) leverans mot betalning (delivery-versus-payment eller delivery-against-payment system): en mekanism inom avvecklingssystem som säkerställer att en överföring är slutgiltig, dvs. att tillgångar endast levereras om motsvarande slutgiltiga överföring av en andra tillgångar, t.ex. betalning, sker.

21) inlåningsfacilitet (deposit facility): en av Eurosystemets stående faciliteter som motparter kan använda för insättningar över natten hos Eurosystemet via en nationell centralbank, där en på förhand bestämd ränta utgår.

22) inlåningsfacilitet (deposit facility rate): den räntesats som tillämpas på inlåningsfaciliteten.

23) inhemsk användning (domestic use): när en motpart som är etablerad i en medlemsstat som har euron som valuta som säkerhet ställer omsättbara tillgångar som emitterats och innehas i samma medlemsstat som den inhemska nationella centralbanken, eller kreditfordringar där kreditavtalet regleras av lagstiftningen i den nationella centralbankens medlemsstat samt skuldförbindelser med säkerhet i inteckning (RMBD) som emitterats av enheter etablerade i den inhemska nationella centralbankens medlemsstat.

24) öronmärkningssystem (earmarking system): ett system för de nationella centralbankernas förvaltning av säkerheter där likviditet tillhandahålls mot specificerade, identifierbara tillgångar som är öronmärkta som säkerhet för enskilda kreditoperationer som Eurosystemet genomför. Med den inhemska nationella centralbankens godkännande får dessa tillgångar ersättas med andra specifika godtagbara tillgångar förutsatt att de är öronmärkta som säkerhet och adekvata för den aktuella operationen.

25) godtagbara tillgångar (eligible assets): tillgångar som uppfyller de kriterier som framgår av del 4 och därför är godtagbara som säkerhet vid Eurosystemets kreditoperationer.

26) dagens slut (end-of-day): den tidpunkt under affärsdagen när TARGET2 har stängts och då de betalningar som förmedlats genom TARGET2 slutförs för dagen.

27) inflationsindex för euroområdet (euro area inflation index): ett index som tillhandahålls av Eurostat eller en statistikmyndighet i en av de medlemsstater som har euron som valuta, t.ex. det harmoniserade indexet för konsumentpriser (HIKP).

28) Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) (European Economic Area [EEA]): samtliga medlemsstater, oavsett om de formellt har tillträtt EES eller ej, samt Island, Liechtenstein och Norge.

29) Eurosystemet (Eurosystem): ECB och de nationella centralbankerna.

30) Eurosystemets affärsdagar (Eurosystem business day): alla dagar då ECB och åtminstone en nationell centralbank håller öppet för Eurosystemets penningpolitiska transaktioner.

31) Eurosystemets kredittransaktioner (Eurosystem credit operations): a) likvidiserande reverserade transaktioner, dvs. Eurosystemets likvidiserande penningpolitiska transaktioner exklusive valutaswappar för penningpolitiska ändamål och direkta köp, och b) intradagskredit.

32) Eurosystemets penningpolitiska transaktioner (Eurosystem monetary policy operations): öppna marknadstransaktioner och stående faciliteter.

33) Eurosystemets bedömningsramverk (Eurosystem User Assessment Framework): ett ramverk, tillgängligt på ECB:s webbplats, för bedömningen av avvecklingssystem för värdepapper och länkar för att fastställa huruvida dessa får användas vid Eurosystemets kreditoperationer.

34) slutgiltig överföring (final transfer): en oåterkallelig och ovillkorlig överföring som fullgör skyldigheten att överföra.

35) finansiella bolag (financial corporation): samma betydelse som i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 549/2013 (10).

36) finjusterande transaktion (fine-tuning operations): en typ av öppen marknadsoperation som Eurosystemet genomför för att hantera likviditetsfluktuationer på marknaden.

37) fast kupong (fixed coupons): ett skuldinstrument med förutbestämda regelbundna räntebetalningar.

38) anbudsförfarande till fast ränta (fixed-rate tender procedure): ett anbudsförfarande där ECB i förväg anger räntan, priset, swappunkten eller spreaden och de deltagande motparterna ger anbud på vilket belopp till den fasta räntan, priset, swappunkten eller spreaden som de är villiga att genomföra transaktioner.

39) kupong med rörlig ränta (floating coupon): en kupong som är kopplad till en referensränta där räntejusteringsperioden för den kupongen inte är längre än ett år.

40) valutaswappar för penningpolitiska ändamål (foreign exchange swap for monetary policy purposes): ett instrument för öppna marknadstransaktioner där Eurosystemet köper eller säljer euro avista mot utländsk valuta och samtidigt säljer eller köper den tillbaka i en terminstransaktion på en fastställd återköpsdag.

41) inhemsk nationell centralbank (home NCB): den nationella centralbanken i en medlemsstat som har euron som valuta där motparten är etablerad.

42) vägledande kalender för Eurosystemets regelbundna anbudstransaktioner (indicative calendar for the Eurosystem's regular tender operations): en kalender som tas fram av Eurosystemet, med ECB-rådets samtycke, som anger uppfyllandeperioderna samt även annonsering, tilldelning och löptid för de huvudsakliga samt de regelbundna långfristiga refinansieringstransaktionerna.

43) internationell värdepapperscentral (international central securities depository [ICSD]): en värdepapperscentral som hanterar avvecklingen av internationellt handlade värdepapper från olika nationella marknader, normalt mellan olika valutaområden.

44) internationell organisation (international organisation): en enhet som anges i artikel 118 i förordning (EU) nr 575/2013, varvid exponeringar mot sådana enheter åsätts en riskvikt på noll procent.

45) ISIN-kod (International Securities Identification Number [ISIN]): det internationella identifikationsnummer som värdepapper som emitteras på finansmarknaderna erhåller.

46) intradagskredit (intraday credit): en kredit som lämnas för en period som är kortare än en affärsdag enligt definitionen i riktlinje ECB/2012/27.

47) emission av ECB-skuldcertifikat (issuance of ECB debt certificates): ett penningpolitiskt instrument som används för att genomföra öppna marknadstransaktioner, där ECB emitterar skuldcertifikat som utgör en skuldförbindelse från ECB gentemot innehavaren.

48) säkerställda obligationer av jumbo-typ (jumbo covered bonds): säkerställda obligationer enligt kraven i artikel 52.4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG (11) med en emissionsvolym på minst 1 miljard euro, för vilka minst tre market-markers regelbundet anger sälj- och köpkurser.

49) leasingkrav (leasing receivables): kontraktsenliga och schemalagda betalningar från en leasingtagare till en leasinggivare enligt leasingvillkoren. Restvärdet utgör inte leasingkrav.

50) likviditetsstöd (liquidity support): strukturell, faktisk eller möjlig åtgärd som är utformad för, eller anses lämplig för, att täcka eventuella tillfälliga kassaflödesunderskott som kan uppstå under livstiden för en transaktion med värdepapper med bakomliggande tillgångar.

51) långfristiga refinansieringstransaktioner (longer-term refinancing operations [LTROs]): en typ av öppen marknadsoperation som utförs av Eurosystemet i form av reverserade transaktioner i syfte att tillhandahålla likviditet med längre löptid än de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna till den finansiella sektorn.

52) huvudsakliga refinansieringstransaktioner (main refinancing operations [MROs]): en typ av regelbunden öppen marknadsoperation som utförs av Eurosystemet i form av reverserade transaktioner.

53) uppfyllandeperiod (maintenance period): den betydelse som framgår av förordning (EG) nr 1745/2003 (ECB/2003/9).

54) begäran om tilläggssäkerheter (margin call): ett förfarande som hänför sig till marginalsäkerheterna och innebär att Eurosystemet kräver att en motpart ställer tilläggssäkerheter i form av godtagbara tillgångar eller kontanter om värdet på de underliggande tillgångarna enligt regelbundna värderingar sjunker under en viss nivå. För poolingsystem sker en begäran om tilläggssäkerheter bara om för lite säkerhet ställts, och för öronmärkningssystem görs en symmetrisk begäran om tilläggssäkerheter; båda dessa metoder beskrivs närmare i de nationella centralbankernas dokumentation.

55) marginalränta (marginal interest rate): den lägsta räntan i likvidiserande förfaranden med anbud till rörlig ränta till vilken anbud antas, eller den högsta räntan i likviditetsabsorberande förfaranden med anbud till rörlig ränta till vilken anbud antas.

56) utlåningsfacilitet (marginal lending facility): Eurosystemets stående facilitet som motparter kan använda för att få kredit över natten från Eurosystemet via en nationell centralbank till en förutbestämd ränta mot godtagbara tillgångar som säkerhet.

57) ränta på utlåningsfaciliteten (marginal lending facility rate): den räntesats som tillämpas på utlåningsfaciliteten.

58) marginalswappunktsnotering (marginal swap point quotation): den swappunktsnotering vid vilken hela beloppet som omfattas av anbud är uttömt.

59) omsättningsbara tillgångar (marketable assets): skuldinstrument som är upptagna till handel på en marknad och uppfyller de godtagbarhetskriterier som framgår av del 4.

60) förfallodag (maturity date): den dag då en av Eurosystemets penningpolitiska transaktioner löper ut. Vid repoavtal eller swappar motsvaras förfallodagen av återköpsdagen.

61) medlemsstat (Member State): en medlemsstat i unionen.

62) multi cédulas (multi cédulas): ett skuldinstrument som emitteras av ett specifikt spanskt specialföretag (Fondo de Titulización de Activos, FTA) som gör det möjligt för ett visst antal små enskilda cédulas (spanska säkerställda obligationer) från olika originatorer att slås samman.

63) multilateral utvecklingsbank (multilateral development bank): en enhet som anges i artikel 117.2 i förordning (EU) nr 575/2013, varvid exponeringar mot sådana enheter åsätts en riskvikt på noll procent.

64) auktion med multipel ränta (amerikansk auktion) (multiple rate auction [American auction]): en auktion där räntan eller priset/swappunkten på tilldelade poster motsvarar räntan eller priset/swappunkten som bjudits vid varje enskilt anbud.

65) kupong med räntetrappa (multi-step coupon): en kupongstruktur där marginaldelen (x) ökar mer än en gång under produktens livstid enligt ett i förväg bestämt schema på förbestämda datum, normalt på call-dagen eller dagen för kupongbetalningen.

66) nationell centralbank (national central bank [NCB]): en nationell centralbank i en medlemsstat som har euron som valuta.

67) NCB-affärsdag (NCB business day): varje dag då en nationell centralbank har öppet för att genomföra Eurosystemets penningpolitiska transaktioner, inklusive dagar då filialer till en sådan nationell centralbank kan vara stängda på grund av lokala eller regionala helgdagar.

68) G10-länder som inte ingår i EES (non-EEA G10 countries): de länder som deltar i G10-gruppen men inte ingår i EES, dvs. Förenta staterna, Kanada, Japan och Schweiz.

69) icke-finansiellt bolag (non-financial corporation): samma betydelse som i förordning (EU) nr 549/2013.

70) icke-omsättbara tillgångar (non-marketable asset): någon av följande tillgångar – inlåning med fast löptid, kreditfordringar och skuldförbindelser med säkerhet i inteckning (RMBD).

71) andra säkerställda obligationer (other covered bonds): säkerställda obligationer och multi cédulas.

72) direkta köp/försäljningar (outright transaction): ett instrument som används för att genomföra öppna marknadstransaktioner där ECB köper eller säljer godtagbara omsättbara tillgångar direkt på marknaden (avista eller på termin), vilket resulterar i att äganderätten överförs från säljaren till köparen utan någon därmed sammanhörande omvänd övergång av äganderätten.

73) poolingsystem (pooling system): ett system för de nationella centralbankernas förvaltning av säkerheter, där en motpart öppnar ett poolingkonto hos den nationella centralbanken för att där ställa tillgångar som säkerhet för den motpartens kreditoperationer med Eurosystemet, varvid tillgångarna registreras på ett sådant sätt att en individuell tillgång inte är knuten till en specifik kreditoperation som Eurosystemet genomför och motparten får kontinuerligt byta ut godtagbara tillgångar.

74) offentligt kreditbetyg (public credit rating): kreditbetyg som a) utfärdats av kreditvärderingsinstitut som är registrerade i unionen och godkänns av Eurosystemet, och b) offentliggörs eller distribueras till abonnenter.

75) enhet inom den offentliga sektorn (public sector entity): en enhet som av en nationell statistikmyndighet klassats som en enhet inom den offentliga sektorn inom ramen för förordning (EU) nr 549/2013.

76) snabbt anbudsförfarande (quick tender): ett anbudsförfarande som vanligen genomförs inom 105 minuter räknat från annonseringen av anbudet till bekräftelsen av tilldelningar, och kan begränsas till en mindre krets av motparter enligt vad som framgår av del 2.

77) repoavtal (repurchase agreement): ett återköpsavtal varigenom en godtagbar tillgång säljs till en köpare utan att säljaren har kvar någon äganderätt, och säljaren samtidigt får rätt och skyldighet att återköpa en likvärdig tillgång till ett angivet pris vid en framtida tidpunkt eller på begäran.

78) återköpsdag (repurchase date): den dag då köparen är skyldig att sälja tillbaka likvärdiga tillgångar till säljaren i samband med en transaktion enligt ett repoavtal.

79) återköpspris (repurchase price): det pris till vilket köparen är skyldig att sälja tillbaka likvärdiga tillgångar till säljaren i samband med en transaktion enligt ett repoavtal. Återköpspriset är lika med summan av anskaffningspriset och den prisdifferens som svarar mot räntan på den likviditet som tillförts under transaktionens löptid.

80) reverserad transaktion (reverse transaction): ett instrument som används för att genomföra öppna marknadstransaktioner och för att ge tillträde till utlåningsfaciliteten varvid en nationell centralbank köper eller säljer godtagbara tillgångar enligt ett repoavtal eller genomför kreditoperationer i form av lån mot säkerhet.

81) pantkonto (safe custody account): ett värdepapperskonto som förvaltas av en internationell värdepapperscentral, värdepapperscentral eller nationell centralbank där kreditinstitut kan placera godtagbara värdepapper för Eurosystemets kreditoperationer.

82) värdepappersavvecklingssystem (securities settlement system [SSS]): ett system som möjliggör överföring av värdepapper oavsett om betalning erhållits (free of payment [FOP]) eller inte (delivery versus payment).

83) avvecklingsdag (settlement date): den dag då en transaktion avvecklas.

84) auktion med enhetlig ränta (holländsk auktion) (single rate auction [Dutch auction]): en auktion där räntan eller priset eller swappunkten på alla accepterade bud är lika med marginalräntan eller priset eller swappunkten.

85) specialföretag för värdepapperisering (SPV-företag) (special purpose vehicle [SPV]): ett specialföretag för värdepapperisering enligt definitionen i artikel 4.1 led 66 i förordning (EU) nr 575/2013.

86) standardiserat anbud (standard tender): ett anbudsförfarande som vanligen genomförs inom 24 timmar räknat från annonseringen av anbudet till bekräftelsen av tilldelningar.

87) strukturell transaktion (structural operation): en kategori öppen marknadsoperation som Eurosystemet utför för att justera Eurosystemets strukturella likviditetsposition gentemot finanssektorn eller för att uppnå andra mål för penningpolitiken enligt vad som anges i del 2.

88) strukturerade säkerställda obligationer (structured covered bonds): säkerställda obligationer, med undantag av multi-cédulas som inte emitterats enligt kraven i artikel 52.4 i direktiv 2009/65/EG.

89) swappunkt (swap point): valutakursskillnaden mellan avistakursen och terminskursen i en valutaswapp, noterat i enlighet med gängse marknadspraxis.

90) tap-emission (tap issuance or tap issue): en emission som utgör en enskild serie med en tidigare emission.

91) TARGET2 (TARGET2): ett system för bruttoavveckling i realtid för euro, där avvecklingen av eurobetalningar sker i centralbankspengar, reglerat enligt riktlinje ECB/2012/27.

92) anbudsförfarande (tender procedure): ett förfarande där Eurosystemet tillför eller drar in likviditet från marknaden genom att en nationell centralbank utför transaktioner där den accepterar anbud som motparter gjort efter ett offentligt meddelande.

93) kontraktsdag (trade date [T]): det datum när överenskommelse om en transaktion (dvs. avtal om en finansiell transaktion mellan två motparter) ingås. Kontraktsdagen kan sammanfalla med avvecklingsdagen för transaktionen (avveckling samma dag) eller föregå avvecklingsdagen med ett angivet antal bankdagar (avvecklingsdagen uttrycks som T + avvecklingens tidsförskjutning).

94) traditionella säkerställda obligationer (traditional covered bonds): andra säkerställda obligationer än säkerställda obligationer av jumbo-typ som emitterats enligt kraven i artikel 52.4 i direktiv 2009/65/EG.

95) trepartsagent (tri-party agent [TPA]): en operatör av ett värdepappersavvecklingssystem som har avtalat med en nationell centralbank om att operatören ska tillhandahålla vissa förvaltningstjänster för säkerheter som den nationella centralbankens agent.

96) union (Union): Europeiska unionen.

97) värderingsavdrag (valuation haircut): ett procentuellt avdrag från marknadsvärdet för tillgångar som ställts som säkerhet vid Eurosystemets kreditoperationer.

98) värderingsnedsättning (valuation markdown): ett procentuellt avdrag från marknadsvärdet för tillgångar som ställts som säkerhet vid Eurosystemets kreditoperationer, innan eventuella värderingsavdrag görs.

99) anbudsförfarande med anbud till rörlig ränta (variable rate tender procedure): ett anbudsförfarande där de deltagande motparterna lämnar anbud både på belopp, ränta, swappunkt eller pris till vilket de är villiga att genomföra transaktioner med Eurosystemet i konkurrens med varandra, varvid de bästa anbuden tillgodoses först fram till dess att det fastställda beloppet har uppnåtts.

100) nollkupongare (zero coupon): ett skuldinstrument utan periodiska kupongbetalningar.

DEL 2

EUROSYSTEMETS PENNINGPOLITISKA VERKTYG, OPERATIONER, INSTRUMENT OCH FÖRFARANDEN

Artikel 3

Eurosystemets ramverk för genomförandet av penningpolitiken

1. De verktyg som används av Eurosystemet för att genomföra penningpolitiken består av

a) öppna marknadstransaktioner,

b) stående faciliteter,

c) minimireserver (kassakrav).

2. Kassakraven framgår av förordning (EG) nr 2531/98 och förordning (EG) nr 1745/2003 (ECB/2003/9). Vissa aspekter på kassakraven illustreras i informationssyfte i bilaga I.

Artikel 4

Eurosystemets penningpolitiska transaktioner

I tabell 1 finns en översikt över Eurosystemets penningpolitiska transaktioner.

Tabell 1

Översikt över Eurosystemets penningpolitiska transaktioner

Olika kategorier av penningpolitiska transaktioner Typer av instrument Löptid Frekvens Förfarande Tillförsel av likviditet Indragning av likviditet Öppna marknadstransaktioner Huvudsakliga refinansieringstransaktioner Reverserade transaktioner — En vecka Varje vecka Standardiserade anbudsförfaranden Långfristiga refinansieringstransaktioner Reverserade transaktioner — Tre månader (12) Varje månad (12) Standardiserade anbudsförfaranden Finjusterande transaktioner Reverserade transaktioner Reverserade transaktioner Ickestandardiserat Ickestandardiserat Anbudsförfaranden Valutaswappar Valutaswappar Bilaterala förfaranden Inlåning med fast löptid Strukturella transaktioner Reverserade transaktioner Reverserade transaktioner Ickestandardiserat Ickestandardiserat Standardiserade anbudsförfaranden — Emission av ECB-skuldcertifikat Mindre än 12 månader Ickestandardiserat Direkta köp Direkta försäljningar — Ickestandardiserat Anbudsförfaranden Bilaterala förfaranden Stående faciliteter Utlåningsfacilitet Reverserade transaktioner — Över natten Tillträde efter motparternas begäran Inlåningsfacilitet — Inlåning Över natten Tillträde efter motparternas begäran

AVDELNING I

ÖPPNA MARKNADSTRANSAKTIONER

KAPITEL 1

Översikt över öppna marknadstransaktioner

Artikel 5

Översikt över olika kategorier och instrument avseende öppna marknadstransaktioner

1. Eurosystemets får genomföra öppna marknadstransaktioner för att styra räntor, hantera likviditetsläget på finansmarknaden och för att ge signaler om inriktningen på penningpolitiken.

2. Beroende på sitt specifika syfte kan öppna marknadstransaktioner sammanfattas i följande kategorier:

a) huvudsakliga refinansieringstransaktioner,

b) långfristiga refinansieringstransaktioner,

c) finjusterande transaktioner,

d) strukturella transaktioner.

3. Öppna marknadstransaktioner ska genomföras med hjälp av något av följande instrument:

a) reverserade transaktioner,

b) valutaswappar för penningpolitiska ändamål,

c) inlåning med fast löptid,

d) emission av ECB-skuldcertifikat,

e) direkta köp/försäljningar.

4. Vad gäller de specifika kategorierna av öppna marknadstransaktioner som framgår av punkt 2, ska följande instrument som avses i punkt 3 gälla:

a) huvudsakliga refinansieringstransaktioner och långfristiga refinansieringstransaktioner genomförs uteslutande genom reverserade transaktioner,

b) finjusterande transaktioner får genomföras genom: i) reverserade transaktioner, ii) valutaswappar för penningpolitiska ändamål, iii) inlåning med fast löptid,

c) Strukturella transaktioner får genomföras genom: i) reverserade transaktioner, ii) emission av ECB-skuldcertifikat, iii) direkta köp/försäljningar.

5. ECB ska ta initiativet till öppna marknadstransaktioner och beslutar också vilka instrument som ska användas och på vilka villkor transaktionerna kan verkställas.

KAPITEL 2

Kategorier av öppna marknadstransaktioner

Artikel 6

Huvudsakliga refinansieringstransaktioner

1. Eurosystemet ska genomföra huvudsakliga refinansieringstransaktioner genom reverserade transaktioner.

2. Vad gäller de operativa egenskaperna gäller följande för huvudsakliga refinansieringstransaktioner:

a) de är likvidiserande transaktioner,

b) de genomförs varje vecka i enlighet med den vägledande kalendern för Eurosystemets regelbundna anbudstransaktioner,

c) de har normalt en löptid på en vecka i enlighet med den vägledande kalendern för Eurosystemets regelbundna anbudstransaktioner och med beaktande av de undantag som framgår av punkt 3,

d) de genomförs decentraliserat av de nationella centralbankerna,

e) de genomförs med hjälp av ett standardiserat anbudsförfarande,

f) de omfattas av de godtagbarhetskriterier som framgår av artikel 55 som måste uppfyllas av alla motparter som lämnar anbud för sådana operationer,

g) de är baserade på godtagbara tillgångar som säkerhet.

3. Löptiden för huvudsakliga refinansieringstransaktioner kan variera på grund av nationella helgdagar i de medlemsstater som har euron som valuta.

4. ECB-rådet ska regelbundet besluta om räntan på de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna. De reviderade räntorna träder i kraft från och med den nya uppfyllandeperioden för kassakrav.

5. Trots punkt 4 får ECB-rådet när som helst ändra räntan på de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna. Ett sådant beslut tillämpas tidigast under Eurosystemets påföljande affärsdag.

6. Huvudsakliga refinansieringstransaktioner genomförs med hjälp av ett anbudsförfarande antingen till rörlig eller till fast ränta, enligt Eurosystemets beslut.

Artikel 7

Långfristiga refinansieringstransaktioner

1. Eurosystemet ska genomföra långfristiga refinansieringstransaktioner genom reverserade transaktioner för att förse motparterna med likviditet med längre löptid än de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna.

2. Vad gäller de operativa egenskaperna gäller följande för långfristiga refinansieringstransaktioner:

a) de är likvidiserande reverserade transaktioner,

b) de genomförs regelbundet varje månad i enlighet med den vägledande kalendern för Eurosystemets regelbundna anbudstransaktioner, med beaktande av de undantag som framgår av punkt 4,

c) de har normalt en löptid på tre månader i enlighet med den vägledande kalendern för Eurosystemets regelbundna anbudstransaktioner, med beaktande av de undantag som framgår av punkterna 3 och 4,

d) de genomförs decentraliserat av de nationella centralbankerna,

e) de genomförs med hjälp av ett standardiserat anbudsförfarande,

f) de omfattas av de godtagbarhetskriterier som framgår av artikel 55 som måste uppfyllas av alla motparter som lämnar anbud för sådana operationer,

g) de är baserade på godtagbara tillgångar som säkerhet.

3. Löptiden för långfristiga refinansieringstransaktioner kan variera på grund av nationella helgdagar i de medlemsstater som har euron som valuta.

4. Eurosystemet får också – med oregelbundna mellanrum – genomföra långfristiga refinansieringstransaktioner med annan löptid än tre månader. Sådana operationer framgår inte av den vägledande kalendern för Eurosystemets regelbundna anbudstransaktioner.

5. Långfristiga refinansieringstransaktioner med längre löptid än tre månader genomförs med oregelbundna mellanrum, enligt vad som framgår av punkt 4, och kan innehålla bestämmelser om förtida återbetalning. En sådan bestämmelse om förtida återbetalning kan vara antingen frivillig eller obligatorisk för motparterna som ska återbetala hela eller delar av de belopp som de tilldelats i en viss operation. Bestämmelser om obligatorisk återbetalning baseras på uttryckliga och fördefinierade villkor. Eurosystemet ska redan vid tillkännagivandet av en operation informera om de datum då de förtida återbetalningarna ska ske. I undantagsfall får Eurosystemet besluta att skjuta upp en förtida återbetalning på specifika datum, t.ex. på grund av helgdagar i de medlemsstater som har euron som valuta.

6. Långfristiga refinansieringstransaktioner genomförs med hjälp av ett anbudsförfarande med anbud till rörlig kurs, utom i fall då Eurosystemet beslutar att genomföra dem med hjälp av ett anbudsförfarande till fast ränta. I ett sådant fall kan den ränta som gäller för ett anbudsförfarande till fast ränta indexeras mot en underliggande referensränta (t.ex. genomsnittlig ränta på de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna) under operationens löptid, med eller utan spread.

Artikel 8

Finjusterande transaktioner

1. Eurosystemet får genomföra finjusterande transaktioner genom reverserade transaktioner, valutaswappar för penningpolitiska ändamål eller inlåning med fast löptid, särskilt för att hantera likviditetsfluktuationer på marknaden.

2. Vad gäller de operativa egenskaperna gäller följande för finjusterande transaktioner:

a) de kan vara likvidiserande eller likviditetsabsorberande transaktioner,

b) de genomförs normalt inte med standardiserad frekvens eller löptid,

c) de genomförs normalt med hjälp av ett snabbt anbudsförfarande, utom om Eurosystemet beslutar att genomföra en specifik finjusterande transaktion på annat sätt (standardiserat anbud eller bilateralt förfarande) på grund av specifika penningpolitiska överväganden eller som reaktion på marknadsförhållandena,

d) de genomförs decentraliserat av de nationella centralbankerna, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 45.3,

e) omfattas av de godtagbarhetskriterier för motparter som framgår av del 3, beroende på: i) valet av specifikt instrument för de finjusterande transaktionerna, och ii) tillämpligt förfarande för den specifika instrumenttypen,

f) när de genomförs med hjälp av reverserade transaktioner är de baserade på godtagbara tillgångar som säkerhet.

3. ECB får under alla Eurosystemets affärsdagar genomföra finjusterande transaktioner för att motverka likviditetsobalanser under uppfyllandeperioden. Om en handelsdag, avvecklingsdag och återbetalningsdag inte infaller på NCB-affärsdagar, är den relevanta nationella centralbanken inte skyldig att genomföra sådana operationer.

4. Eurosystemet ska, för att kunna reagera på marknadsförhållandena, upprätthålla en hög grad av flexibilitet i valet av förfaranden och operativa egenskaper vid genomförandet av finjusterande transaktioner.

Artikel 9

Strukturella transaktioner

1. Eurosystemet får genomföra strukturella transaktioner genom att använda reverserade transaktioner, emittera ECB-skuldcertifikat eller genomföra direkta köp/försäljningar i syfte att justera Eurosystemets strukturella likviditetspositioner vis-à-vis banksystemet eller för att genomföra penningpolitiken.

2. Vad gäller de operativa egenskaperna gäller följande för strukturella transaktioner:

a) de kan vara likvidiserande eller likviditetsabsorberande transaktioner,

b) de genomförs inte med standardiserad frekvens eller löptid,

c) de genomförs med hjälp av ett anbudsförfarande eller bilaterala förfaranden, beroende på instrumenttypen för den finjusterande transaktionen,

d) de genomförs decentraliserat av de nationella centralbankerna,

e) omfattas av de godtagbarhetskriterier för motparter som framgår av del 3 beroende på: i) valet av instrument för de strukturella transaktionerna, och ii) tillämpligt förfarande för den specifika instrumenttypen,

f) likvidiserande strukturella transaktioner är baserade på godtagbara tillgångar som säkerhet, förutom direkta köp/försäljningar.

3. Eurosystemet ska, för att kunna reagera på marknadsförhållandena och andra strukturella utvecklingar, upprätthålla en hög grad av flexibilitet i valet av förfaranden och operativa egenskaper vid genomförandet av strukturella transaktioner.

KAPITEL 3

Instrument för öppna marknadstransaktioner

Artikel 10

Reverserade transaktioner

1. Reverserade transaktioner är specifika instrument för att genomföra öppna marknadstransaktioner varigenom en nationell centralbank köper eller säljer godtagbara tillgångar enligt ett repoavtal eller lånar ut medel mot säkerhet, beroende på vilka avtal och föreskrifter som den nationella centralbanken tillämpar.

2. Återköpsavtal och lån mot säkerhet ska uppfylla de ytterligare krav för sådana instrument som framgår av del 7.

3. En likvidiserande reverserad transaktion ska baseras på godtagbart tillgångar enligt del 4.

4. De operativa egenskaperna på de reverserade transaktionerna beror på den typ av öppen marknadsoperation för vilka de används.

5. En likviditetsabsorberande reverserad transaktion ska baseras på tillgångar som tillhandahålls av Eurosystemet. Godtagbarhetskriterierna för dessa tillgångar är desamma som de som tillämpas för likvidiserande reverserade transaktioner enligt del 4. Värderingsavdrag tillämpas inte på likviditetsabsorberande transaktioner.

Artikel 11

Valutaswappar för penningpolitiska ändamål

1. Vid penningpolitiska valutaswappar köps (säljs) utländsk valuta mot euro avista med samtidig försäljning (köp) på termin.

2. Valutaswappar för penningpolitiska ändamål ska uppfylla de ytterligare krav för sådana instrument som framgår av del 7.

3. Såvida inte annat beslutas av ECB-rådet utför Eurosystemet transaktioner endast i valutor med hög omsättning och i överensstämmelse med praxis på marknaden.

4. Vid varje valutaswapp för penningpolitiska ändamål ska Eurosystemet och motparterna avtala om transaktionens swappunkter i enlighet med gällande marknadspraxis. Villkoren för växelkurserna avseende valutaswappar för penningpolitiska ändamål anges i tabell 2.

5. Vad gäller de operativa egenskaperna gäller följande för valutaswappar för penningpolitiska ändamål:

a) de kan vara likvidiserande eller likviditetsabsorberande transaktioner,

b) de genomförs inte med standardiserad frekvens eller löptid,

c) de genomförs med hjälp av ett snabbt eller bilateralt anbudsförfarande, utom om Eurosystemet beslutar att genomföra en specifik finjusterande transaktion på annat sätt (standardiserat anbudsförfarande) på grund av specifika penningpolitiska överväganden eller som reaktion på marknadsförhållandena,

d) de genomförs decentraliserat av de nationella centralbankerna, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 45.3.

6. Motparter som deltar i valutaswappar för penningpolitiska ändamål omfattas av de godtagbarhetskriterier för motparter som framgår av del 3, beroende på det tillämpliga förfarandet för den aktuella transaktionen.

Tabell 2

Villkoren för växelkurserna avseende valutaswappar för penningpolitiska ändamål

S = avistaväxelkursen mellan euron (EUR) och valutan ABC (på kontraktsdagen för valutaswappen) FM = terminsväxelkursen mellan euron och valutan ABC på återköpsdagen för swappen (M) DΜ = terminspunkter mellan euron och valutan ABC på återköpsdagen för swappen (M) N(.) = avistabeloppet för valutan N(.)M är terminsbeloppet för valutan: eller eller

Artikel 12

Inlåning med fast löptid

1. Eurosystemet får erbjuda motparter inlåning med fast löptid hos deras inhemska nationella centralbank.

2. Inlåningen från motparterna ska gälla för en bestämd period och till en bestämd ränta.

3. Räntan på inlåningen med fast löptid kan vara a) positiv, b) noll procent, eller c) negativ.

4. Räntan på inlåningen med fast löptid är en enkel ränta baserad på konventionen faktiskt antal dagar/360. Räntan erläggs när inlåningen förfaller till betalning. Om räntan är negativ, ska tillämpningen på inlåning med fast löptid medföra en betalningsförpliktelse för insättaren gentemot den nationella centralbanken, inklusive en rätt för denna nationella centralbank att debitera motpartens konto i enlighet därmed. De nationella centralbankerna ställer inte någon säkerhet för inlåning med fast löptid.

5. Inlåning med fast löptid hålls på konton i den nationella centralbanken även när ECB genomför sådana transaktioner centraliserat enligt artikel 45.3.

6. Vad gäller de operativa egenskaperna gäller följande för inlåning med fast löptid:

a) den syftar till att absorbera likviditet,

b) kan genomföras på grundval av i förväg annonserade operationer som genomförs enligt i förväg angiven frekvens och löptid eller får genomföras ad hoc som reaktion på likviditetsutvecklingen, t.ex. kan inlåning med fast löptid tas emot den sista dagen under uppfyllandeperioden för att motverka likviditetsobalanser som kan ha uppstått sedan tilldelningen i den senaste huvudsakliga refinansieringstransaktionen,

c) den genomförs med hjälp av ett snabbt anbudsförfarande, utom om ECB beslutar att genomföra den specifika transaktion på annat sätt (bilateralt eller standardiserat anbudsförfarande) på grund av specifika penningpolitiska överväganden eller som reaktion på marknadsförhållandena,

d) den genomförs decentraliserat av de nationella centralbankerna, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 45.3,

7. Motparter som deltar i inlåning med fast löptid omfattas av de godtagbarhetskriterier för motparter som framgår av del 3, beroende på det tillämpliga förfarandet för den aktuella transaktionen.

Artikel 13

Emission av ECB-skuldcertifikat

1. ECB-skuldcertifikat utgör en skuldförbindelse från ECB gentemot innehavaren av certifikatet.

2. ECB-skuldcertifikaten ska emitteras och hålls i en kontobaserad form och förvaras hos värdepapperscentraler i medlemsstater som har euron som valuta.

3. ECB får inte införa några begränsningar för handeln med ECB-skuldcertifikat.

4. ECB får emittera ECB-skuldcertifikat till

a) ett diskonterat emissionspris under det nominella värdet, eller

b) ett belopp över det nominella värdet,

som på förfallodagen löses in till nominellt värde.

Skillnaden mellan emissionspriset och det nominella (inlösen) värdet är lika med räntan på emissionsbeloppet, till avtalad ränta, under certifikatets löptid. Räntesatsen är en enkel ränta baserad på konventionen faktiskt antal dagar/360. Beräkningen av emissionsbeloppet sker i enlighet med tabell 3.

Tabell 3

Emission av ECB-skuldcertifikat

Emissionsbeloppet är:

där:

N = ECB-skuldcertifikatets nominella värde rI = ränta ( %) D = ECB-skuldcertifikatets löptid (i dagar) PT = emissionsbeloppet på ECB-skuldcertifikatet

5. De operativa egenskaperna för ECB-skuldcertifikat är att de

a) ges ut som en likviditetsabsorberande öppen marknadsoperation,

b) kan emitteras regelbundet eller oregelbundet,

c) har en löptid som är kortare än tolv månader,

d) genomförs med hjälp av ett standardiserat anbudsförfarande,

e) bjuds ut och avvecklas decentraliserat av de nationella centralbankerna.

6. Motparter som deltar i det standardiserade anbudsförfarandet för emission av ECB-skuldcertifikat omfattas av de godtagbarhetskriterier som framgår av del 3.

Artikel 14

Direkta köp/försäljningar

1. Vid direkta köp/försäljningar av värdepapper övergår äganderätten fullständigt från säljaren till köparen utan någon därmed sammanhörande överenskommelse om återföring av äganderätten.

2. Vid beräkningen av priset för direkta köp/försäljningar ska Eurosystemet tillämpa den marknadspraxis som är mest utbredd för de skuldinstrument som används vid transaktionen.

3. Vad gäller de operativa egenskaperna gäller följande för direkta köp/försäljningar:

a) de kan vara likvidiserande (direkta köp) eller likviditetsabsorberande (direkta försäljningar),

b) de genomförs inte med standardiserad frekvens,

c) de genomförs med hjälp av bilaterala förfaranden utom om ECB beslutar att genomföra den specifika transaktionen genom ett snabbt eller standardiserat anbudsförfarande,

d) de genomförs decentraliserat av de nationella centralbankerna, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 45.3,

e) de är baserade på godtagbara omsättbara tillgångar enligt vad som framgår i del 4.

4. Motparter som deltar i direkta köp/försäljningar omfattas av de godtagbarhetskriterier som framgår av del 3.

Artikel 15

Skyldigheter avseende säkerheter och avveckling vid reverserade transaktioner och valutaswapptransaktioner för penningpolitiska ändamål

1. I samband med likvidiserande reverserade transaktioner och likvidiserande valutaswappar för penningpolitiska ändamål ska motparterna

a) överföra ett tillräckligt belopp av godtagbara tillgångar när det gäller reverserade transaktioner eller motsvarande valutabelopp när det gäller valutaswappar för att avveckla på avvecklingsdagen,

b) säkerställa att tillräckliga säkerheter ställs fram till transaktionens förfallodag,

c) i fall enligt punkt b), tillhandahålla tillräckliga säkerheter genom att ställa tilläggssäkerheter i form av godtagbara tillgångar eller kontanter i tillräcklig omfattning.

2. I samband med likviditetsabsorberande reverserade transaktioner och likviditetsabsorberande valutaswappar för penningpolitiska ändamål ska motparterna

a) överföra ett tillräckligt belopp kontanter för att avveckla de belopp som de har tilldelats i den aktuella likviditetsabsorberande transaktionen,

b) säkerställa att tillräckliga säkerheter ställs fram till transaktionens förfallodag,

c) i fall enligt punkt b), tillhandahålla tillräckliga säkerheter genom att ställa tilläggssäkerheter i form av godtagbara tillgångar eller kontanter i tillräcklig omfattning.

3. Om de kraven som framgår av punkterna 1 och 2 inte uppfylls utgår sanktioner enligt artiklarna 154–157.

Artikel 16

Skyldigheter vid avvecklingen av direkta köp och försäljningar, mottagande av inlåning med fast löptid samt emissionen av ECB-skuldcertifikat

1. I öppna marknadstransaktioner som genomförs med hjälp av direkta köp och försäljningar, mottagande av inlåning med fast löptid och emission av ECB-skuldcertifikat ska motparterna överföra tillräckligt med godtagbara tillgångar eller kontanta medel för att avveckla det belopp som överenskommits i en transaktion.

2. Om de krav som framgår av punkt 1 inte uppfylls utgår sanktioner enligt artiklarna 154–157.

AVDELNING II

STÅENDE FACILITETER

Artikel 17

Stående faciliteter

1. På initiativ från en motpart ska de nationella centralbankerna ge motparten tillträde till Eurosystemets stående faciliteter.

2. Stående faciliteter består av följande kategorier:

a) utlåningsfaciliteten,

b) inlåningsfaciliteten.

3. Villkor och förutsättningar för de stående faciliteterna ska vara identiska i alla medlemsstater som har euron som valuta.

4. De nationella centralbankerna ska endast bevilja tillträde till de stående faciliteterna i överensstämmelse med ECB:s mål och allmänna penningpolitiska överväganden.

5. ECB kan när som helst ändra villkoren för de stående faciliteterna eller upphäva dem.

6. ECB-rådet ska regelbundet besluta om räntan på de stående faciliteterna. De reviderade räntorna träder i kraft från och med den nya uppfyllandeperioden enligt definitionen i artikel 7 i förordning (EG) nr 1745/2003 (ECB/2003/9). ECB publicerar en kalender med uppfyllandeperioderna för kassakraven minst tre månader före varje nytt kalenderår.

7. Trots punkt 6 får ECB-rådet när som helst ändra räntan på de stående faciliteterna. Ett sådant beslut tillämpas tidigast under Eurosystemets påföljande affärsdag.

KAPITEL 1

Utlåningsfaciliteten

Artikel 18

Utlåningsfacilitetens särdrag

1. Motparter kan använda utlåningsfaciliteten för att erhålla likviditet över natten från Eurosystemet genom reverserade transaktioner med den nationella centralbanken till en förutbestämd ränta mot godtagbara tillgångar som säkerhet.

2. De nationella centralbankerna kan tillföra likviditet via utlåningsfaciliteten antingen i form av repoavtal eller som lån mot säkerhet i enlighet med bestämmelserna i respektive nationell centralbanks avtal eller föreskrifter.

3. Utöver kravet på tillräckliga säkerheter enligt punkt 4 finns det ingen övre gräns på det belopp som kan tillhandahållas av utlåningsfaciliteten.

4. Motparter måste ställa tillräckligt med godtagbara tillgångar som säkerhet innan de använder utlåningsfaciliteten. Dessa tillgångar måste antingen i förväg sättas in hos den berörda nationella centralbanken eller levereras tillsammans med en begäran om tillträde till utlåningsfaciliteten.

Artikel 19

Tillgång till utlåningsfaciliteten

1. Institut som uppfyller de godtagbarhetskriterier som framgår av artikel 55 och som har tillgång till ett konto hos den nationella centralbanken där transaktionen kan avvecklas, t.ex. i TARGET2, får använda utlåningsfaciliteten.

2. Tillgång till utlåningsfaciliteten beviljas endast de dagar då TARGET2 är öppet. De dagar då avvecklingssystemen för värdepapper är stängda beviljas tillträde till utlåningsfaciliteten i den utsträckning som godtagbara tillgångar deponerats i förväg hos de nationella centralbankerna.

3. Om den nationella centralbanken eller någon av dess filialer inte har öppet för penningpolitiska transaktioner på vissa av Eurosystemets affärsdagar på grund av nationella eller regionala helgdagar, ska den nationella centralbanken underrätta motparterna på förhand om vilka arrangemang som ska vidtas för tillgång till utlåningsfaciliteten under en sådan helgdag.

4. Tillgång till utlåningsfaciliteten kan beviljas på direkt begäran av en motpart eller automatiskt, enligt vad som framgår av punkterna 5 och 6.

5. En motpart kan sända sin begäran om tillgång till utlåningsfaciliteten till sin nationella centralbank. Förutsatt att en begäran kommit in till den nationella centralbanken senast 15 minuter efter TARGET2-systemets stängningstid, ska den nationella centralbanken handlägga denna begäran samma dag i TARGET2. Tidsfristen för en begäran om tillgång till utlåningsfaciliteten förlängs med ytterligare 15 minuter på Eurosystemets sista affärsdag under en uppfyllandeperiod. En begäran om tillgång till utlåningsfaciliteten ska ange det kreditbelopp sökanden behöver. Motparten ska ställa tillräckliga godtagbara tillgångar som säkerheter för transaktionen, utom i fall då sådana tillgångar redan i förväg deponerats av motparten hos den nationella centralbanken i enlighet med artikel 18.4.

6. Vid slutet av varje affärsdag betraktas ett negativt saldo på motpartens avvecklingskonto hos dennes nationella centralbank efter genomförande av kontrollförfarandena vid dagens slut automatiskt som en begäran om att få tillträde till utlåningsfaciliteten. För att uppfylla kraven i artikel 18.4 ska motparterna i förväg ställa tillräckliga godtagbara tillgångar som säkerheter för transaktionen hos sin nationella centralbank innan en sådan automatisk begäran sker. Om kraven för att få tillgång inte uppfylls utgår sanktioner enligt artiklarna 154–157.

Artikel 20

Utlåningsfacilitetens löptider och ränta

1. Med utlåningsfaciliteten erhåller motparten en kredit som löper över natten. För motparter som är direkta deltagare i TARGET2 ska krediten betalas tillbaka nästa dag då i) TARGET2 och ii) det berörda avvecklingssystemet har öppet, vid den tidpunkt då dessa system öppnar.

2. Räntan på utlåningsfaciliteten tillkännages i förväg av Eurosystemet och beräknas som en enkel ränta enligt konventionen faktiskt antal dagar/360. Den ränta som utgår på utlåningsfaciliteten kallas för ränta på utlåningsfaciliteten.

3. Ränta på utlåningsfaciliteten ska erläggas samtidigt som krediten återbetalas.

KAPITEL 2

Inlåningsfacilitet

Artikel 21

Inlåningsfacilitetens särdrag

1. Motparter kan använda sig av inlåningsfaciliteten för att genom sin nationella centralbank göra insättningar hos Eurosystemet över natten, där en på förhand bestämd ränta utgår.

2. Den ränta som utgår för inlåningsfaciliteten kan vara a) positiv, b) noll procent, eller c) negativ.

3. De nationella centralbankerna lämnar inte någon säkerhet för inlåning.

4. Det finns ingen gräns för det belopp som en motpart får deponera hos inlåningsfaciliteten.

Artikel 22

Tillgång till inlåningsfaciliteten

1. Institut som uppfyller de godtagbarhetskriterier som framgår av artikel 55 och som har tillgång till ett konto hos den nationella centralbanken där transaktionen kan avvecklas, t.ex. i TARGET2, får använda inlåningsfaciliteten. Tillgång till inlåningsfaciliteten beviljas endast de dagar då TARGET2 är öppet.

2. För att få tillträde till inlåningsfaciliteten ska motparten sända in en begäran till sin inhemska nationella centralbank. Förutsatt att en begäran kommit in till den nationella centralbanken senast 15 minuter efter TARGET2-systemets stängningstid, ska den nationella centralbanken handlägga denna begäran samma dag i TARGET2. Tidsfristen för en begäran om tillgång till inlåningsfaciliteten förlängs med ytterligare 15 minuter på Eurosystemets sista affärsdag under en uppfyllandeperiod. I begäran ska det belopp som motparten önskar deponera hos faciliteten anges.

3. På grund av skillnader i kontostrukturen mellan de nationella centralbankerna får de nationella centralbankerna, efter att först ha inhämtat ECB:s samtycke, tillämpa tillgångsvillkor som avviker från reglerna i denna artikel. De nationella centralbankerna ska informera motparterna om avvikelser från de tillgångsvillkor som beskrivs i denna artikel.

Artikel 23

Inlåningsfacilitetens löptider och ränta

1. Insättningar hos inlåningsfaciliteten har en löptid som sträcker sig över natten. För motparter som är direkta deltagare i TARGET2 förfaller insättningar hos inlåningsfaciliteten till betalning nästa öppethållandedag när TARGET2 öppnar sitt system.

2. Räntan på inlåningsfaciliteten tillkännages i förväg av Eurosystemet och beräknas som en enkel ränta enligt konventionen faktiskt antal dagar/360.

3. Räntan på insättningen betalas när insättningen ska återbetalas. Om räntan är negativ, ska tillämpningen av ränta på inlåningsfaciliteten medföra en betalningsförpliktelse för insättaren gentemot dennes nationella centralbank, inklusive en rätt för denna nationella centralbank att debitera motpartens konto i enlighet med detta.

AVDELNING III

FÖRFARANDEN FÖR EUROSYSTEMETS PENNINGPOLITISKA TRANSAKTIONER

KAPITEL 1

Anbud och bilaterala förfaranden för eurosystemets öppna marknadstransaktioner

Artikel 24

Olika förfaranden för öppna marknadstransaktioner

Öppna marknadstransaktioner genomförs med hjälp av anbud eller bilaterala förfaranden.

Avsnitt 1

Anbudsförfaranden

Artikel 25

Olika anbudsförfaranden

1. Anbudsförfarandena genomförs i sex steg enligt vad som framgår av tabell 4.

Tabell 4

Operativa steg i anbudsförfaranden

Steg 1 Tillkännagivande av anbudsvillkoren a) Meddelande av ECB via offentliga nyhetsbyråer och ECB:s webbplats b) Meddelande av de nationella centralbankerna via nationella nyhetsbyråer och (vid behov) direkt till enskilda motparter Steg 2 Motparternas förberedelser och inlämnande av anbud Steg 3 Eurosystemet sammanställer anbuden Steg 4 Tilldelningar och tillkännagivande av resultatet a) ECB:s beslut om tilldelningar b) Tillkännagivande av resultatet via offentliga nyhetsbyråer och ECB:s webbplats Steg 5 Bekräftelse av individuella tilldelningar Steg 6 Avveckling av transaktionerna

2. Anbudsförfaranden ska genomföras antingen med hjälp av det standardiserade eller det snabba anbudsförfarandet. Förfarandena vid standardiserade anbud och snabba anbud är identiska utom i fråga om tidsramen (tabellerna 5 och 6) samt motpartskretsen.

Tabell 5

Indikativ tidsram för operativa steg vid standardiserade anbudsförfaranden (centraleuropeisk tid (13) )

Tabell 6

Indikativ tidsram för operativa steg vid snabba anbudsförfaranden (centraleuropeisk tid)

3. Eurosystemet kan välja mellan anbud till fast ränta och anbud till rörlig ränta.

Artikel 26

Standardiserade anbudsförfaranden

1. Eurosystemet ska använda standardiserade anbudsförfaranden för att genomföra a) huvudsakliga refinansieringstransaktioner, b) långfristiga refinansieringstransaktioner och c) strukturella transaktioner, dvs. strukturella reverserade transaktioner och emission av ECB-skuldcertifikat.

2. Eurosystemet får också använda standardiserade anbudsförfaranden för att genomföra finjusterande transaktioner som genomförs i form av direkta köp/försäljningar utifrån specifika penningpolitiska överväganden eller som reaktion på marknadsförhållandena.

3. Standardiserade anbudsförfaranden utförs normalt inom a) en tidsram på högst 24 timmar räknat från tillkännagivandet av anbudsvillkoren till bekräftelsen av tilldelningar och b) tiden mellan sista möjligheten att avge anbud och tillkännagivandet av tilldelningar är ungefär två timmar.

4. ECB kan vid behov besluta om justering av tidsramen vid enskilda transaktioner.

Artikel 27

Snabba anbudsförfaranden

1. Eurosystemet använder normalt snabba anbudsförfaranden för att genomföra finjusterande transaktioner, men kan även använda snabba anbudsförfaranden för att genomföra strukturella transaktioner som genomförs i form av direkta köp/försäljningar utifrån specifika penningpolitiska överväganden eller som reaktion på marknadsförhållandena.

2. Snabba anbudsförfaranden genomförs vanligen inom 105 minuter räknat från tillkännagivandet av anbudsförfarandet, och bekräftelsen av enskilda tilldelningar sker omedelbart efter tillkännagivandet av resultatet.

3. ECB kan vid behov besluta om justering av tidsramen vid enskilda transaktioner.

4. Eurosystemet får, enligt de kriterier och förfaranden som fastställs i artikel 57, välja ut ett begränsat antal motparter för deltagande i snabba anbudsförfaranden.

Artikel 28

Genomförande av standardiserade anbudsförfaranden för huvudsakliga samt regelbundna långfristiga refinansieringstransaktioner, baserat på anbudskalendern

1. Anbudsförfaranden för huvudsakliga samt regelbundna långfristiga refinansieringstransaktioner i enlighet med den vägledande kalendern för Eurosystemets regelbundna anbudstransaktioner.

2. Den vägledande kalendern för Eurosystemets regelbundna anbudstransaktioner publiceras på ECB:s och de nationella centralbankernas hemsida minst tre månader före starten på det år som kalendern avser.

3. De indikativa kontraktsdagarna för de huvudsakliga och de regelbundna långfristiga refinansieringstransaktionerna framgår av tabell 7.

Tabell 7

Normala kontraktsdagar för huvudsakliga samt regelbundna långfristiga refinansieringstransaktioner

Kategorier av öppna marknadstransaktioner Normal kontraktsdag (T) Huvudsakliga refinansieringstransaktioner Varje tisdag (14) Regelbunden långfristiga refinansieringstransaktioner Sista onsdagen i varje kalendermånad (15)

Artikel 29

Genomförande av anbudsförfaranden för finjusterande och strukturella transaktioner utan anbudskalender

1. Finjusterande transaktioner genomförs inte enligt någon på förhand bestämd kalender. ECB kan besluta att genomföra och avveckla finjusterande transaktioner på vilken som helst av Eurosystemets bankdagar. Endast nationella centralbanker i medlemsstater där kontraktsdagen, avvecklingsdagen och återbetalningsdagen infaller på NCB-affärsdagar deltar i sådana transaktioner.

2. Strukturella transaktioner genomförs med hjälp av standardiserade anbudsförfaranden och inte enligt någon på förhand bestämd kalender. Normalt genomförs och avvecklas de under dagar som är NCB-affärsdagar i alla medlemsstater som har euron som valuta.

Avsnitt 2

Operativa steg i anbudsförfaranden

Underavsnitt 1

Tillkännagivande av anbudsförfaranden

Artikel 30

Tillkännagivande av standardiserade och snabba anbudsförfaranden

1. Standardiserade anbud ska i förväg tillkännages offentligt av ECB via nyhetsbyråer och på ECB:s webbplats. Därutöver kan de nationella centralbankerna tillkännage standardiserade anbudsförfaranden via nationella nyhetsbyråer och (vid behov) direkt till motparterna.

2. Snabba anbudsförfaranden får i förväg tillkännages offentligt av ECB via nyhetsbyråer och på ECB:s webbplats. Vid snabba anbudsförfaranden som tillkännages offentligt i förväg, kan de nationella centralbankerna vid behov kontakta de utvalda motparterna direkt. Vid snabba anbudsförfaranden som inte tillkännagetts offentligt i förväg ska de utvalda motparterna kontaktas direkt av de nationella centralbankerna.

3. Tillkännagivandet av ett anbudsförfarande är en inbjudan till motparterna att lämna rättsligt bindande anbud. Tillkännagivandet utgör inte något anbud från ECB eller de nationella centralbankerna.

4. Vilken information som ska inkluderas i det offentliga tillkännagivandet av ett anbudsförfarande framgår av bilaga II.

5. ECB får vidta alla sådana åtgärder som den anser lämpliga för att rätta till ett fel i tillkännagivandet av anbudsförfarandet, inklusive att ställa in eller avbryta ett pågående anbudsförfarande.

Underavsnitt 2

Motparternas förberedelser och avgivande av anbud

Artikel 31

Form och tidpunkt för avgivande av anbud

1. Motparterna ska avge sina anbud till sin nationella centralbank. Anbud från ett institut får endast lämnas till den nationella centralbanken av en enhet i varje medlemsstat som har euron som valuta där institutet är etablerat, dvs. antingen av huvudkontoret eller av en namngiven filial.

2. Motparternas anbud ska lämnas i ett format som följer den förlaga som de nationella centralbankerna tillhandahåller för den aktuella transaktionen.

Artikel 32

Anbuden

1. Vid anbudsförfaranden till fast ränta ska motparterna i sina anbud ange till vilket belopp de önskar genomföra transaktioner med de nationella centralbankerna.

2. Vid anbudsförfaranden avseende valutaswappar med fast ränta ska motparterna ange till vilket belopp i den valuta som hålls fast som de är villiga att sälja och köpa tillbaka, respektive köpa och sälja tillbaka, till ifrågavarande kurs.

3. Vid anbudsförfaranden till rörlig ränta får motparterna lämna anbud på upp till tio olika räntor, priser eller swappunkter. I undantagsfall får Eurosystemet sätta en gräns för antalet anbud som varje motpart får lämna. För varje anbud ska motparterna ange till vilket belopp de vill göra transaktioner samt relevant ränta, pris eller swappunkt. Ett anbud som avser ränta eller swappunkt ska uttryckas som multipler av 0,01 procentenheter. Ett anbud som avser pris ska uttryckas som multipler av 0,001 procentenheter.

4. Vid anbudsförfaranden avseende valutaswappar till rörlig ränta ska motparterna ange det belopp i den valuta som hålls fast och ange till vilken swappunktsnotering de är villiga att genomföra transaktionen.

5. Vid anbudsförfaranden avseende valutaswappar till rörlig ränta noteras swappunkterna enligt normal marknadspraxis och anbuden ska uttryckas som multipler av 0,01 swappunkter.

6. Vid emission av sina ECB-skuldcertifikat kan ECB bestämma att priset, och inte räntan, ska anges i anbuden. Priserna ska då noteras som en procentsats av det nominella beloppet med tre decimaler.

Artikel 33

Högsta och lägsta anbudsbelopp

1. For de huvudsakliga refinansieringstransaktionerna är det lägsta anbudsbeloppet 1 000 000 euro. Anbud som överstiger detta belopp ska uttryckas som multipler av 100 000 euro. Det lägsta anbudsbeloppet tillämpas på varje räntesats för sig.

2. För långfristiga refinansieringstransaktioner fastställer varje nationell centralbank ett lägsta anbudsbelopp mellan 10 000 och 1 000 000 euro. Anbud som överstiger det lägsta anbudsbeloppet ska uttryckas som multipler av 10 000 euro. Det lägsta anbudsbeloppet tillämpas på varje räntesats för sig.

3. For finjusterande och strukturella transaktioner är det lägsta anbudsbeloppet 1 000 000 euro. Anbud som överstiger detta belopp ska uttryckas som multipler av 100 000 euro. Det lägsta anbudsbeloppet tillämpas på varje ränta, pris eller swappunkt för sig, beroende på transaktionstyp.

4. ECB har rätt att sätta ett högsta anbudsbelopp, som utgör det högsta godtagbara anbudet från en enskild motpart, för att undvika oproportionerligt höga anbud. I förekommande fall ska ECB informera om sådana högsta godtagbara bud i det offentliga meddelandet om anbudsvillkoren.

Artikel 34

Högsta och lägsta anbudsränta

1. Vid likvidiserande anbudsförfaranden till rörlig ränta får ECB ange en lägsta anbudsränta, vilket är den lägsta ränta till vilken motparter får lämna anbud.

2. Vid likviditetsabsorberande anbudsförfaranden till rörlig ränta får ECB ange en högsta anbudsränta, vilket är den högsta ränta till vilken motparter får lämna anbud.

Artikel 35

Tidsfrist för avgivande av anbud

1. Innan tidsfristen för att lämna anbud har gått ut får en motpart när som helst återkalla sitt anbud.

2. Anbud som inkommer efter tidsfristens utgång beaktas inte och betraktas som ej godtagbara.

3. Den nationella centralbanken avgör huruvida en motpart beaktat tidsfristen för inlämnande av anbud.

Artikel 36

Anbud som avvisas

1. En nationell centralbank ska avvisa

a) alla anbud från en motpart om summan av anbuden överstiger det högsta anbudsbeloppet som ECB fastställt,

b) varje anbud från en motpart om anbudet underskrider det lägsta anbudsbeloppet,

c) varje anbud från en motpart som underskrider lägsta accepterad ränta, pris eller swappunkt eller överstiger högsta accepterad ränta, pris eller swappunkt.

2. En nationell centralbank får underkänna anbud som är ofullständiga eller som inte följer den aktuella förlagan.

3. Om en nationell centralbank beslutar att avvisa ett anbud ska den informera motparten om beslutet innan tilldelning sker.

Underavsnitt 3

Tilldelningar

Artikel 37

Tilldelning i likvidiserande och likviditetsabsorberande anbudsförfaranden till fast ränta

1. I ett anbudsförfarande till fast ränta ska motparternas anbud erhålla tilldelning på följande sätt:

a) Anbuden summeras.

b) Om summan av de inkomna anbuden överstiger summan av den likviditet som sammanlagt ska tilldelas, tillgodoses de ingivna anbuden proportionerligt enligt kvoten mellan beloppet som ska tilldelas och summan av de inkomna anbuden i enlighet med tabell 1 i bilaga III.

c) Det belopp som tilldelas varje motpart avrundas till närmaste euro.

2. ECB kan besluta att tilldela

a) ett minsta tilldelningsbelopp, vilket utgör den undre gränsen på det belopp som kan tilldelas varje anbudsgivare, eller

b) en minsta tilldelningskvot, vilken utgör den lägsta kvoten, uttryckt i procent, av anbuden till marginalräntan som ska tilldelas varje anbudsgivare.

Artikel 38

Tilldelning vid likvidiserande anbudsförfaranden i euro till rörlig ränta

1. Vid likvidiserande anbudsförfaranden i euro till rörlig ränta ska motparternas anbud erhålla tilldelning på följande sätt:

a) Anbuden förtecknas i fallande ordningsföljd utifrån erbjudna räntesatser eller stigande ordningsföljd utifrån erbjudna priser.

b) Anbuden med de högsta räntesatserna (lägsta pris) får tilldelning först och därefter accepteras anbud med successivt lägre räntesatser (högre pris) tills totalsumman av den likviditet som ska tilldelas har uppnåtts.

c) Skulle anbuden vid marginalräntan sammanlagt överstiga det belopp som återstår att fördela sker fördelningen av det återstående beloppet proportionerligt mellan dessa anbud enligt kvoten mellan det belopp som återstår att fördela och det som totalt bjudits till marginalräntan (högsta accepterade pris) i enlighet med tabell 2 i bilaga III.

d) Det belopp som tilldelas varje motpart avrundas till närmaste euro.

2. ECB kan besluta att tilldela varje framgångsrik anbudsgivare ett minimibelopp.

Artikel 39

Tilldelning vid likviditetsabsorberande anbudsförfaranden i euro till rörlig ränta

1. Vid likviditetsabsorberande anbudsförfaranden i euro, som kan användas vid emission av ECB-skuldcertifikat och mottagande av inlåning med fast löptid, ska motparternas anbud erhålla tilldelning på följande sätt:

a) Anbuden förtecknas i stigande ordningsföljd utifrån erbjudna räntesatser eller fallande ordningsföljd utifrån erbjudna priser.

b) Anbuden med de lägsta räntesatserna (högsta pris) får tilldelning först och därefter accepteras anbud med successivt högre räntesatser (lägre pris) tills totalsumman av den likviditet som ska absorberas har uppnåtts.

c) Skulle anbuden vid marginalräntan (lägsta accepterade pris) sammanlagt överstiga summan av anbuden som återstår att fördela, sker fördelningen av det återstående beloppet proportionerligt mellan dessa anbud enligt kvoten mellan det belopp som återstår att fördela och det som totalt bjudits till marginalräntan (lägsta accepterade pris) i enlighet med tabell 2 i bilaga III.

d) Det belopp som tilldelas varje motpart ska avrundas till närmaste euro. Vid emission av ECB-skuldcertifikat ska det tilldelade nominella beloppet avrundas till närmaste multipel av 100 000 euro.

2. ECB kan besluta att tilldela varje framgångsrik anbudsgivare ett minimibelopp.

Artikel 40

Tilldelning vid likvidiserande anbudsförfaranden avseende valutaswappar till rörlig ränta

1. Vid likvidiserande avseende valutaswappar till rörlig ränta ska motparternas anbud erhålla tilldelning på följande sätt:

a) Anbud förtecknas i stigande ordningsföljd efter swappunktsnoteringar med beaktande av noteringens tecken.

b) Noteringens tecken beror på vilket tecken räntedifferensen mellan den utländska valutan och euron har. För swappens löptid: i) Om räntan på den utländska valutan är högre än motsvarande euroränta är swappunktsnoteringen positiv, dvs. euron noteras högre än den utländska valutan, och ii) om räntan på den utländska valutan är lägre än motsvarande euroränta är swappunktsnoteringen negativ, dvs. euron noteras lägre än den utländska valutan.

c) Anbud med de lägsta swappunktsnoteringarna ska prioriteras och successivt högre swappunktsnoteringar ska accepteras tills hela det fastställda valutabeloppet har fördelats.

d) Skulle vid den högsta accepterade swappunktsnotering, dvs. marginalswappunktsnoteringen, anbuden sammanlagt överstiga det belopp som återstår att fördela ska fördelningen ske proportionerligt mellan dessa anbud enligt kvoten mellan det belopp som återstår att fördela och vad som totalt bjudits vid marginalswappunktsnoteringen, i enlighet med tabell 3 i bilaga III.

e) Det belopp som tilldelas varje motpart avrundas till närmaste euro.

2. ECB kan besluta att tilldela varje framgångsrik anbudsgivare ett minimibelopp.

Artikel 41

Tilldelning vid likviditetsabsorberande anbudsförfaranden avseende valutaswappar till rörlig ränta

1. Vid likviditetsabsorberande anbudsförfaranden avseende valutaswappar till rörlig ränta ska motparternas anbud erhålla tilldelning på följande sätt:

a) Anbud förtecknas i fallande ordningsföljd efter erbjudna swappunktsnoteringar med beaktande av noteringens tecken.

b) Noteringens tecken beror på vilket tecken räntedifferensen mellan den utländska valutan och euron har. För swappens löptid: i) om räntan på den utländska valutan är högre än motsvarande euroränta är swappunktsnoteringen positiv, dvs. euron noteras högre än den utländska valutan, och ii) om räntan på den utländska valutan är lägre än motsvarande euroränta är swappunktsnoteringen negativ, dvs. euron noteras lägre än den utländska valutan.

c) Anbud med de högsta swappunktsnoteringarna ska prioriteras och successivt lägre swappunktsnoteringar ska accepteras tills: i) hela det fastställda valutabeloppet som ska absorberas har fördelats, och ii) vid den lägsta accepterade swappunktsnoteringen, dvs. marginalswappunktsnoteringen, anbuden sammanlagt överstiger det belopp som återstår att fördela.

d) Det återstående beloppet ska fördelas proportionerligt mellan anbuden, enligt kvoten mellan det belopp som återstår att fördela och det belopp som totalt bjudits vid marginalswappunktsnoteringen, i enlighet med tabell 3 i bilaga III. Det belopp som tilldelas varje motpart avrundas till närmaste euro.

2. ECB kan besluta att tilldela varje framgångsrik anbudsgivare ett minimibelopp.

Artikel 42

Typ av auktion för anbudsförfaranden till rörlig ränta

Vid anbudsförfaranden till rörlig ränta kan Eurosystemet tillämpa antingen en auktion med enhetlig ränta (holländsk auktion) eller med multipel ränta (amerikansk auktion).

Underavsnitt 4

Tillkännagivande av tilldelningar

Artikel 43

Tillkännagivande av tilldelningar

1. ECB ska offentligt tillkännage sitt tilldelningsbeslut och resultat av anbudsförfarandet via nyhetsbyråer och på ECB:s webbplats. Därutöver kan de nationella centralbankerna tillkännage ECB:s tilldelningsbeslut via nationella nyhetsbyråer och (vid behov) direkt till motparterna.

2. Vilken information som ska inkluderas i det offentliga tillkännagivandet av anbudsförfarandets resultat framgår av bilaga IV.

3. Om tilldelningsbeslutet innehåller felaktig information avseende informationen i det offentliga tillkännagivandet av anbudsförfarandets resultat som avses i punkt 1, får ECB vidta alla åtgärder som den anser lämpliga för att rätta den felaktiga informationen.

4. Efter det offentliga tillkännagivandet av ECB:s tilldelningsbeslut och resultat av anbudsförfarandet som avses i punkt 1, ska de nationella centralbankerna omedelbart bekräfta de enskilda tilldelningarna direkt till motparterna, varvid varje motpart ska erhålla en individuell och säker bekräftelse om att denna framgångsrikt deltagit i förfarandet samt exakt vilket belopp som kommer att tilldelas.

Avsnitt 3

Bilaterala förfaranden för Eurosystemets öppna marknadstransaktioner

Artikel 44

Olika bilaterala förfaranden

1. Eurosystemet kan genomföra följande öppna marknadstransaktioner genom bilaterala förfaranden:

a) finjusterande transaktioner (reverserade transaktioner, valutaswappar eller inlåning med fast löptid), eller

b) strukturella transaktioner (direkt köp/försäljningar).

2. Bilaterala förfaranden kan, beroende på den specifika transaktionen, utföras genom direktkontakt med motparter, enligt vad som framgår av artikel 45, eller genom börser och ombud enligt vad som framgår av artikel 46.

Artikel 45

Bilaterala förfaranden som utförs genom direkt kontakt med motparter

1. Bilaterala förfaranden för finjusterande transaktioner och strukturella transaktioner som genomförs i form av direkta köp/försäljningar får utföras genom direkt kontakt med motparter.

2. De nationella centralbankerna ska direkt kontakta ett eller flera institut som väljs ut enligt de godtagbarhetskriterier som framgår av artikel 57. De nationella centralbankerna ska följa ECB:s institutioner när de beslutar om huruvida de ska genomföra transaktioner med dessa institut.

3. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 får ECB-rådet besluta att ECB själv, eller en eller flera nationella centralbanker i egenskap av ECB:s operativa organ, i undantagsfall får genomföra finjusterande eller strukturella transaktioner som genomförs i form av direkt köp/försäljningar i bilaterala förfaranden. I sådana fall ska förfarandena för sådana transaktioner anpassas. ECB ska besluta huruvida transaktioner ska genomföras med de kontaktade instituten.

Artikel 46

Bilaterala förfaranden som genomförs via börser och ombud

1. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 45, får bilaterala förfaranden för strukturella transaktioner genomföras i form av direkta köp/försäljningar genom börser och ombud.

2. Enligt vad som framgår av artikel 57 ska kretsen av motparter inte begränsas.

3. Förfarandena ska anpassas till marknadspraxis för de aktuella skuldinstrumenten.

Artikel 47

Tillkännagivande av transaktioner som genomförts via bilaterala förfaranden

1. Finjusterande eller strukturella transaktioner som genomförs i form av direkt köp/försäljningar via bilaterala förfaranden tillkännages inte offentligt i förväg annat än om ECB beslutar om detta.

2. ECB kan besluta att inte offentligt tillkännage resultaten av sådana bilaterala transaktioner.

Artikel 48

Öppethållandedagar för bilaterala förfaranden

1. ECB kan besluta att genomföra och genomföra bilaterala förfaranden för finjusterande transaktioner på vilken som helst av Eurosystemets affärsdagar. Endast nationella centralbanker i medlemsstater där kontraktsdagen, avvecklingsdagen och återbetalningsdagen infaller på NCB-affärsdagar får delta i sådana transaktioner.

2. Bilaterala förfaranden för strukturella transaktioner genomförs i form av direkt köp/försäljningar och genomförs och avvecklas normalt under de dagar som är NCB-affärsdagar i alla medlemsstater som har euron som valuta.

KAPITEL 2

Avvecklingsförfaranden för Eurosystemets penningpolitiska transaktioner

Artikel 49

Olika avvecklingsförfaranden

1. Betalningsuppdrag avseende deltagande i öppna marknadstransaktioner eller användningen av de stående faciliteterna ska avvecklas via motparternas konton hos en nationell centralbank eller via kontona hos en avvecklingsbank som deltar i TARGET2.

2. Betalningsuppdrag avseende deltagande i likvidiserande öppna marknadstransaktioner eller användningen av utlåningsfaciliteten ska inte avvecklas innan den slutliga överföringen av de godtagbara säkerheterna för transaktionen gjorts. För detta ändamål ska motparter

a) i förväg ställa godtagbar säkerhet hos en nationell centralbank, eller

b) avveckla de godtagbara tillgångarna med en nationell centralbank enligt principen leverans mot betalning.

Artikel 50

Avveckling av öppna marknadstransaktioner

1. Eurosystemet eftersträvar att avveckla transaktioner till följd av sina öppna marknadstransaktioner samtidigt i alla medlemsstater som har euron som valuta med alla motparter som har ställt tillräckligt med godtagbara tillgångar som säkerhet. På grund av operativa restriktioner och tekniska egenskaperna (t.ex. hos värdepappersavvecklingssystemen) kan tidsschemat under dagen för avvecklingen av öppna marknadstransaktioner variera mellan medlemsstater som har euron som valuta.

2. De indikativa avvecklingsdagarna sammanfattas i tabell 8.

Tabell 8

Indikativa avvecklingsdagar för Eurosystemets öppna marknadstransaktioner (16)

Penningpolitiskt instrument Avvecklingsdag för öppna marknadstransaktioner baserade på standardiserade anbudsförfaranden Avvecklingsdag för öppna marknadstransaktioner baserade på snabba anbudsförfaranden eller bilaterala förfaranden Reverserade transaktioner T + 1 T Direkta köp/försäljningar Enligt marknadspraxis för godtagbara tillgångar Emission av ECB-skuldcertifikat T + 2 — Valutaswappar T, T + 1 eller T + 2 Inlåning med fast löptid T

Artikel 51

Avveckling av öppna marknadstransaktioner som genomförs med hjälp av standardiserade anbudsförfaranden

1. Eurosystemet ska eftersträva att avveckla öppna marknadstransaktioner som genomförs med hjälp av standardiserade anbudsförfaranden under den första dagen efter kontraktsdagen när TARGET2 och alla berörda värdepappersavvecklingssystem är öppna.

2. Avvecklingsdagarna för huvudsakliga och regelbundna långfristiga refinansieringstransaktioner anges i förväg i den vägledande kalendern för Eurosystemets regelbundna anbudstransaktioner. Om den normala avvecklingsdagen infaller på en helgdag kan ECB besluta om en annan avvecklingsdag, med möjlighet även till avveckling under samma dag. Eurosystemet ska eftersträva att säkerställa att avvecklingstidpunkten för huvudsakliga och långfristiga refinansieringstransaktioner sammanfaller med tidpunkten för återbetalning av en tidigare transaktion med motsvarande löptid.

3. Emission av ECB-skuldcertifikat ska avvecklas under den andra dagen efter kontraktsdagen när TARGET2 och alla berörda värdepappersavvecklingssystem är öppna.

Artikel 52

Avveckling av öppna marknadstransaktioner som genomförs med hjälp av snabba anbudsförfaranden eller bilaterala förfaranden

1. Eurosystemet avser att avveckla öppna marknadsoperationer som genomförs i form av snabba anbud och bilaterala förfaranden på kontraktsdagen. Andra avvecklingsdagar får användas, särskilt för direkta köp/försäljningar av valutaswappar.

2. Finjusterande eller strukturella transaktioner som genomförs i form av direkt köp/försäljningar via bilaterala förfaranden ska avvecklas decentraliserat genom de nationella centralbankerna.

Artikel 53

Ytterligare bestämmelser om avveckling och förfaranden vid dagens slut

1. Utan att det påverkar kraven enligt detta kapitel får ytterligare bestämmelser om avveckling fastställs i de avtal eller föreskrifter som tillämpas av de nationella centralbankerna eller ECB för de enskilda penningpolitiska instrumenten.

2. Förfarandena vid dagens slut fastställs i dokumentationen för TARGET2.

Artikel 54

Minimireserver (kassakrav) och överskottsreserver

1. Enligt artikel 6.1 i förordning (EG) nr 1745/2003 (ECB/2003/9), får en motparts avvecklingskonto hos en nationell centralbank användas som kassakravskonto. Kassakravsmedel som finns på avvecklingskonton får användas för avveckling under dagen. En motparts dagliga kassakravsmedel ska beräknas som saldot på kassakravskontot vid dagens slut. Vid tillämpning av denna artikel ska begreppet ”kassakravskonto” ha samma betydelse som i förordning (EG) nr 1745/2003 (ECB/2003/9).

2. Minimireserver som överstiger de obligatoriska minimireserverna enligt förordning (EG) nr 2531/98 och förordning (EG) nr 1745/2003 (ECB/2003/9) ska förräntas till den lägre räntan av antingen noll procents ränta eller räntan på inlåningsfaciliteten.

DEL 3

GODKÄNDA MOTPARTER

Artikel 55

Kriterier för deltagande i Eurosystemets penningpolitiska transaktioner

När det gäller Eurosystemets penningpolitiska transaktioner, med beaktande av artikel 57, ska Eurosystemet endast tillåta institut som uppfyller kriterierna i denna artikel att delta.

a) De ska som omfattas av Eurosystemets kassakravssystem enligt artikel 19.1 i ECBS-stadgan ska inte ha beviljats något undantag från skyldigheterna enligt Eurosystemets kassakravssystem i enlighet med förordning (EG) nr 2531/98 och förordning (EG) nr 1745/2003 (ECB/2003/9).

b) De måste vara finansiellt solida.

c) De ska vara ett av följande: i) stå under någon form av EU/EES-harmoniserad tillsyn av behöriga myndigheter i enlighet med direktiv 2013/36/EU och förordning (EU) nr 575/2013, ii) vara ett offentligt ägt kreditinstitut enligt artikel 123.2 i fördraget som omfattas av likvärdig tillsyn som den tillsyn som en behörig myndighet utövar enligt direktiv 2013/36/EU och förordning (EU) nr 575/2013, iii) vara institut som står under en icke-harmoniserad tillsyn av behöriga myndigheter som motsvarar den EU/EES-harmoniserade tills