RÅDETS DIREKTIV av den 25 februari 1964 om avskaffande av inskränkningar i etableringsfriheten och i friheten att tillhandahålla tjänster avseende återförsäkring och retrocession (64/225/EEG)

EUROPEISKA EKONOMISKA GEMENSKAPENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artiklarna 54.2 och 63.2 i detta,

med beaktande av det allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av etableringsfriheten (1), särskilt avdelning IV A i detta,

med beaktande av det allmänna handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar av friheten att tillhandahålla tjänster (2), särskilt avdelning V C i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (3),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (4), och

med beaktande av följande:I de allmänna handlingsprogrammen föreskrivs att all verksamhet avseende återförsäkring skall, utan åtskillnad, liberaliseras före utgången av år 1963 såvitt gäller både rätten till etablering och rätten att tillhandahålla tjänster.

Återförsäkring meddelas inte endast av specialiserade återförsäkringsföretag utan även av s. k. "blandade" företag, som driver både direkt försäkringsrörelse och återförsäkringsrörelse och som därför bör omfattas av de åtgärder som vidtas för att genomföra detta direktiv, såvitt gäller den del av verksamheten som avser återförsäkring och retrocession.

Vid tillämpning av bestämmelser om etableringsfrihet och frihet att tillhandahålla tjänster skall bolag och andra företag behandlas på samma sätt som fysiska personer som är medborgare i medlemsstaterna, utan andra inskränkningar än som följer av artikel 58 och, om det är motiverat, av villkoret om att det skall finnas en verklig och bestående relation med någon medlemsstats ekonomi. Det får därför inte krävas av något bolag eller annat företag att det för att komma i åtnjutande av sådan etableringsfrihet skall uppfylla ytterligare villkor; i synnerhet får det inte ställas krav på särskild auktorisation, om sådan inte behövs för inhemska bolag eller andra företag som önskar driva ekonomisk verksamhet av visst slag. Sådan likformig behandling bör dock inte hindra en medlemsstat att föreskriva att bolag med aktiekapital vid verksamhet i den staten skall ha den beteckning som gäller enligt lagen i den medlemsstat där bolaget är bildat, samt att bolaget skall ange storleken av tecknat kapital på de företagshandlingar som används i värdmedlemsstaten.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Medlemsstaterna skall, till förmån för de fysiska personer, bolag och andra företag som anges i avdelning I i de allmänna handlingsprogrammen för avskaffande av inskränkningar i etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster, avskaffa de inskränkningar som anges i avdelning III i dessa program och som påverkar rätten att starta och driva de verksamheter som anges i artikel 2 i detta direktiv.

Artikel 2

Bestämmelserna i detta direktiv skall gälla

1. verksamhet avseende återförsäkring och retrocession som drivs av sådana självständiga näringsidkare som ingår i grupp ex 630 i bilaga I i det allmänna handlingsprogrammet för avskaffande av inskränkningar i etableringsfriheten,

2. när det gäller fysiska personer, bolag eller andra företag som avses i artikel 1 och som driver både direkt försäkringsrörelse och rörelse avseende återförsäkring och retrocession, den del av rörelsen som avser återförsäkring och retrocession.

Artikel 3

Artikel 1 skall gälla särskilt de inskränkningar som följer av nedanstående.

a) Med avseende på etableringsfriheten:

- I Förbundsrepubliken Tyskland:1. Versicherungsaufsichtsgesetz av den 6 juni 1931, sista meningen i artikel 106.2, och artikel 111.2, varigenom förbundsministern för ekonomiska angelägenheter ges en diskretionär rätt att för utländska medborgare ställa upp villkor för att starta försäkringsrörelse och att förbjuda dem, att driva sådan rörelse inom förbundsrepublikens territorium.

2. Gewerbeordnung, paragraf 12, och lag av den 30 januari 1937, artikel 292, varigenom krävs en förhandsauktorisation för utländska företag.

- I Belgien:Arrêté royal nr 62 av den 16 november 1939 och Arrêté ministériel av den 17 december 1945, som föreskriver skyldighet att inneha ett carte professionelle.

- I Frankrike:1. Décret-loi av den 12 november 1938 och Décret av den 2 februari 1939, båda ändrade genom lagen av den 8 oktober 1940, som föreskriver skyldighet att inneha ett carte d'identité de commerçant.

2. Andra stycket i artikel 2 i lagen av den 15 februari 1917, ändrad och kompletterad genom Décret-loi av den 30 oktober 1935, varigenom krävs en särskild auktorisation.

- I Luxemburg:Lag av den 2 juni 1962, artiklarna 19 och 21 (Mémorial A nr 31 av den 19 juni 1962).

b) Med avseende på friheten att tillhandahålla tjänster:- I Frankrike:Lag av den 15 februari 1917, ändrad genom Décret-loi av den 30 oktober 1935, nämligen

1. andra stycket i artikel 1, som ger finansministern rätt att upprätta en lista över särskilda företag, eller över företag från ett visst angivet land, med vilka det inte får ingås avtal om återförsäkring eller retrocession avseende risker rörande personer, egendom eller ansvar i Frankrike,

2. sista stycket i artikel 1, i vilket föreskrivs förbud för mottagande av återförsäkring eller retrocession beträffande risker som försäkrats genom de företag som avses i b) 1 ovan, och

3. första stycket i artikel 2, som föreskriver att namnet på den person som avses i artikeln skall godkännas av finansministern.

- I Italien:Andra stycket i artikel 73 av den konsoliderade text som godkänts genom Decreto nr 449 av den 13 februari 1959, som ger industri- och handelsministern rätt att förbjuda att risker överförs genom återförsäkring eller retrocession till särskilda utländska företag, som inte är rättsligt representerade inom Italiens territorium.

Artikel 4

Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta direktiv inom sex månader efter dagen för dess anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.

Artikel 5

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 25 februari 1964.

På rådets vägnar

H. FAYAT

Ordförande

(1) EGT nr 2, 15.1.1962, s. 36/62.

(2) EGT nr 2, 15.1.1962, s. 32/62.

(3) EGT nr 33, 4.3.1963, s. 482/63.

(4) EGT nr 56, 4.4.1963, s. 882/63.