SV Europeiska unionens officiella tidning L 59/87

KOMMISSIONENS BESLUT (EU) 2016/288

av den 27 mars 2015

om den stödordning SA.34775 (13/C) (f.d. 12/NN) som Förenade kungariket har genomfört – Skatt på ballast

[delgivet med nr C(2015) 2141]

(Endast den engelska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

efter att i enlighet med nämnda artiklar (1) ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

1. FÖRFARANDE

(1) Genom en skrivelse av den 20 december 2001 (registrerad den 28 december 2001) anmälde de brittiska myndigheterna en stödordning kallad Etappvis införande i Nordirland av skatten på ballast till kommissionen. I sin anmälan informerade de brittiska myndigheterna kommissionen om sin avsikt att införa en skatt på ballast (”Aggregates Levy”) från och med den 1 april 2002. Skatten skulle införas genom 2001 års skattelag, del 2, avsnitten 16–49 och bilagorna 4–10. Själva stödordningen (Etappvis införande i Nordirland av skatten på ballast) beskrevs som bestående av införandet av skatten i flera etapper i Nordirland för att bevara den internationella konkurrenskraften hos företag i Nordirland som tillverkar bearbetade produkter såsom betong och asfalt av ballast. Detta etappvisa införande av skatten för Nordirland skulle införas genom 2002 års skattelag.

(2) Utöver anmälan mottog kommissionen den 27 september 2001 ett klagomål från två företag som bedriver utvinning och bearbetning av ballast och den 15 april 2002 ytterligare ett klagomål som lämnats in av British Aggregates Association (nedan kallad BAA). Klagandena ansåg att 2001 års skattelag utgjorde statligt stöd för produkter och processer som är befriade från skatten på ballast och ansåg att de undantag som rör Nordirland var stöd som var oförenligt med den inre marknaden.

(3) Efter att ytterligare upplysningar inlämnats den 21 februari 2002 beslutade kommissionen den 24 april 2002 att den inte hade några invändningar avseende skatten på ballast (2). Kommissionen ansåg att de olika undantagen i 2001 års skattelag var motiverade av skattens logik och att skattelagen inte utgjorde statligt stöd. Kommissionen ansåg vidare att det stegvisa införandet av skatten i Nordirland utgjorde stöd som var förenligt med den inre marknaden.

(4) Den 12 juli 2002 väckte BAA talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 24 april 2002, vilken registrerades som mål T-210/02. Den 13 september 2006 ogillade tribunalen talan i dess helhet. Den 27 november 2006 överklagade BAA tribunalens dom. I domen av den 22 december 2008 i mål C-487/06 P upphävde domstolen den överklagade domen och återförvisade målet till tribunalen.

(5) I sin dom i mål T-210/02 RENV ogiltigförklarade tribunalen den 7 mars 2012 kommissionens beslut som omnämns i skäl 3 ovan. Tribunalen ansåg att kommissionen inte kunnat visa att skattedifferentieringen som orsakas av skattebefrielsen är motiverad av kriteriet för normal beskattning som ligger till grund för skatten på ballast eller med hänsyn till miljösyftet med skatten på ballast. Tribunalen konstaterade i synnerhet att kommissionen hade underlåtit att beakta detta kriterium för normal beskattning för att avgöra om de fördelar som skatten på ballast skapar har en selektiv karaktär. I samband med detta visade tribunalen på inkonsekvenser i terminologin som används av kommissionen i dess beslut, nämligen när det gäller termerna ”naturlig”, ”primär” och ”sekundär” ballast, som inte motsvarar de termer som används i 2001 års skattelag i dess ändrade lydelse. Kommissionen hade även underlåtit att i sitt beslut förklara varför vissa skattebefriade material (vilka används som ballast, t.ex. ballast av lera) inte befann sig i samma situation i faktiskt och rättsligt hänseende som beskattade material.

(6) Då kommissionens beslut av den 24 april 2002 ogiltigförklarats var kommissionen tvungen att ompröva huruvida de skattebefrielser, skatteundantag och skattelättnader som föreskrivs i 2001 års skattelag, ändrad genom 2002 års skattelag och 2007 års skattelag, utgjorde statligt stöd. Kommissionen registrerade ärendet under en NN-referens, eftersom skatten på ballast har varit i kraft sedan den 1 april 2002. Frågan om huruvida det stegvisa införandet av skatten i Nordirland är förenligt med den inre marknaden har granskats i ett annat förfarande (se SA.18859 (11/C) – Förenade kungariket – undantag från skatt på ballast i Nordirland).

(7) Utöver de iakttagelser och synpunkter som inkommit under förfarandena vid unionsdomstolarna inlämnade klaganden ytterligare synpunkter och information till kommissionen den 13 juni 2012 och den 26 oktober 2012. Dessa synpunkter överlämnades till Förenade kungariket den 15 maj 2013. Den 27 september 2012 och den 27 maj 2013 lämnade de brittiska myndigheterna in ytterligare information om skatten på ballast.

(8) Genom en skrivelse av den 31 juli 2013 underrättade kommissionen Förenade kungariket om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i fördraget avseende de skattebefrielser, skatteundantag och skattelättnader som fastställs i avsnitten 17.3 e, 17.3 f i och ii, avsnitt 17.4 a, (i den mån det skattebefriade materialet i sin helhet består av kol, brunkol, lerskiffer och skiffer som används som ballast eller som huvudsakligen består av kol, brunkol, lerskiffer eller skiffer), avsnitt 17.4 c i och ii (när det främst består av schaktavfall), 17.4 f (när det gäller lera), 18.2 b (i den mån som det gäller en skattebefriad process som rör material som används som ballast) och 30.1 b (i den mån som det gäller en skattebefriad process i den mening som avses i avsnitt 18.2 b och som rör material som används som ballast) i 2001 års skattelag, ändrad genom 2002 års skattelag och 2007 års skattelag. Kommissionen framförde inga invändningar mot de skattebefrielser, skatteundantag och skattelättnader som fastställs i avsnitten 17.2 b, 17.2 c, 17.2 d, 17.3 b, 17.3 c, 17.3 d och 17.3 da, 17.4 d och 17.4 e, avsnitt 17.4 a (i den mån det skattebefriade materialet i sin helhet består av kol, brunkol, lerskiffer och skiffer som används för andra ändamål än som ballast), avsnitt 17.4 c (när det i sin helhet består av schaktavfall), avsnitt 17.4 f (med undantag för lera), avsnitt 18.2 a, avsnitt 18.2 b (i den mån som det gäller material som inte används som ballast), avsnitt 18.2 c, avsnitt 30.1 a, avsnitt 30.1 b (i den mån som det gäller skattebefriade processer i den mening som avses i avsnitt 18.2 a och c), avsnitt 30.1 b (i den mån som det gäller en skattebefriad process i den mening som avses i avsnitt 18.2 b och som rör material som inte används som ballast) och avsnitt 30.1 c i 2001 års skattelag, ändrad genom 2002 och 2007 års skattelag, eftersom de inte utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

(9) Kommissionens beslut att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (3) (nedan kallat beslutet att inleda förfarandet). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på stödet.

(10) Kommissionen mottog omfattande synpunkter från sexton berörda parter mellan den 20 december 2013 och den 17 januari 2014, kompletterande uppgifter från en medlem av British Aggregates Association den 10 februari 2014 och från British Aggregates Association den 5 mars 2014. De vidarebefordrades den 27 maj 2014 och den 13 juni 2014 till Förenade kungariket, som då gavs möjlighet att svara. Förenade kungariket inkom med sitt svar genom en skrivelse av den 30 juni 2014. Landet inkom dessutom med synpunkter på beslutet om att inleda förfarandet den 1 oktober 2013, 31 oktober 2013 och 28 februari 2014.

(11) Kommissionen begärde ytterligare uppgifter från Förenade kungariket den 14 juli 2014, 1 september 2014, 8 september 2014 och 28 november 2014. Förenade kungariket inkom med dessa uppgifter den 29 augusti 2014, 9 september 2014, 18 september 2014 samt den 8 och 9 december 2014.

(12) Efter ett trepartsmöte den 15 juli 2014 begärde kommissionen att ytterligare uppgifter skulle lämnas in gemensamt av Förenade kungariket och BAA den 18 juli 2014. Dessa uppgifter lämnades in den 8 september 2014 till kommissionen. BAA inkom med ytterligare uppgifter som svar på kommissionens frågor den 15 september 2014. De uppgifter som lämnades in vidarebefordrades sedan den 17 oktober 2014 till de brittiska myndigheterna, som svarade den 12 november 2014, 14 november 2014 och 17 november 2014.

(13) Kommissionen begärde ytterligare uppgifter från BAA den 10 juli 2014 och den 16 oktober 2014. BAA inkom med dessa uppgifter den 6 november 2014 och den 21 november 2014. Uppgifterna vidarebefordrades den 2 december 2014 till de brittiska myndigheterna, som svarade den 18 december 2014.

2. DETALJERAD BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN

2.1 BEGREPPET BALLAST

(14) Ballast används i byggsektorn. Det består i allmänhet (4) av granulära eller partikelformiga material som på grund av sina fysikaliska och kemiskt neutrala egenskaper är lämpliga för användning separat eller med tillsats av cement, kalk eller bituminösa material för byggändamål, såsom betong (5), gatsten, asfalt eller dräneringslager (6) eller för användning som fyllningsmassa (7). Ballast kan bestå av såväl naturliga som tillverkade eller återvunna material (8). I skälen 8–13 i beslutet om att inleda förfarandet beskrivs begreppet ballast och användningen av ballast.

(15) Definitionen av ballast är nära förknippad med de möjliga användningsområdena för vissa granulära eller partikelformiga utvunna material i byggsektorn, vilket förklarats ovan i skäl 14, eftersom detta är vad som främst skiljer begreppet ballast från begreppet mineraler.

(16) Naturlig ballast är ballast som förekommer naturligt och som kan användas utan industriell bearbetning. Det är sand, grus och krossad sten (9) och extraheras från stenbrott och grustag eller genom havsmuddring.

(17) Återanvänd ballast härrör från upparbetning av material som tidigare använts för byggändamål, däribland bygg- och rivningsrester (10).

(18) Producerad ballast är vanligtvis lätt ballast med hög densitet som producerats för specialiständamål. Den produceras efter en industriprocess (vanligtvis en termisk behandling). Exempel är ballast av masugnsslagg, ballast av expanderad lera, ballast av expanderad perlit, ballast av expanderade polystyrenpärlor (11).

(19) Material som är lämpliga att använda som ballast kan även användas för att tillverka andra produkter. I det avseendet skiljer man i branschen mellan material av sand, grus och krossad sten som används som ballast och material av sand, grus och krossad sten som inte används som ballast (12). Annan användning av sten, sand och grus än som ballast är exempelvis tillverkning av cement, glas och annan användning inom industrin (13) eller jordbruket (14).

2.2 BAKGRUND TILL SKATTEN PÅ BALLAST OCH DESS SYFTE

(20) Ballast är en begränsad naturresurs med avseende på de platser där den kan utvinnas på ett godtagbart vis (15). Utvinningen av ballast tar upp mark på medellång till lång sikt och orsakar miljöskador och föroreningar.

(21) Efter en rad åtgärder i syfte att ta itu med miljöaspekterna av ballastutvinning som beskrivs i skäl 15 till 18 i beslutet om att inleda förfarandet, infördes skatten på ballast i april 2002 i syfte att främja en effektivare användning av ballast i byggindustrin genom följande: — Internalisering av några av ballastutvinningens miljökostnader i priset på ballast, såsom buller, damm, förfulning och förlust av biologisk mångfald. I det avseendet bör skatten på ballast främja en effektiv utvinning av ballast och främja ekonomisk användning och mindre avfall på byggarbetsplatsen. — Främjande av en förflyttning av efterfrågan från avsiktligt utvunnen ballast till alternativ såsom — återanvänd ballast — avfall och biprodukter från andra processer, däribland utvinning av andra mineraler (avfall från utvinning av lera och kol, glas- och däckavfall) (16).

(22) I detta sammanhang hade de brittiska myndigheterna med anledning av beslutet om att inleda förfarandet förklarat att ballast för användning inom byggsektorn är en produkt med relativt lågt värde, i synnerhet i jämförelse med de totala kostnaderna för byggnadsprojekt där ballast används. Det är förhållandevis enkelt att utvinna ballast ur marken. Utan ytterligare prissignaler, såsom den som gavs genom skatten på ballast, finns det därför inga särskilda incitament till att använda ballast effektivt.

(23) Dessutom skulle återanvändningen av ballast inte vara ekonomiskt livskraftig utan ytterligare prissignaler. De brittiska myndigheterna ansåg att tillhandahållandet av incitament för användningen av återanvänd ballast, trots att detta medför egna miljökostnader som t.ex. energianvändning och buller, är en viktig aspekt för att minska miljökostnaderna i samband med utvinning av material ur marken (t.ex. den långsiktiga inverkan på den biologiska mångfalden). Vid användning av återvunna material är det inte nödvändigt påverka ny mark eller havsbotten.

(24) Utöver att främja användningen av återanvänd ballast som ett alternativ till nyutvunnet material syftar skattens struktur även till att minska utvinningen av sand, grus och sten enkom för användning som ballast genom att skapa incitament för användningen av andra material som annars skulle bortskaffas. Biprodukter, schaktmassor och avfall från andra utvinningsprocesser eller industriprocesser anses ofta vara av lägre kvalitet och ha mindre strikta specifikationer än material som utvinns och utnyttjas enkom för att användas som ballast. De kan ha något olika användningsområden och tillämpningar. På grund av att de har lägre densitet eller ojämn storlek kan det till exempel vara riskfyllt att använda dem vid anläggning av vissa vägbeläggningar eller i andra situationer där ballasten måste tåla högt tryck och slitage. Biprodukter, avfall och schaktmassor kan dock i många situationer ändå utgöra ett lönsamt alternativ till ballast av högsta kvalitet. Biprodukter, avfall och schaktmassor från processer som anges i 2001 års skattelag skulle bortskaffas om inte skatten på ballast existerade. Eftersom de är en oundviklig biprodukt från ett antal processer för framställning av viktiga material för byggindustrin (exempelvis takpannor av skiffer) eller andra branscher (till exempel fältspat för glasindustrin) ansåg de brittiska myndigheterna att det miljömässigt var mer effektivt att främja att dessa material används som ballast i stället för att deponera dem som avfall. Genom att använda en redan utvunnen produkt som annars skulle lämnas som avfall undviks ytterligare miljökostnader, i motsats till (ytterligare) utvinning av ny ballast med onödiga ytterligare miljökostnader (påverkan av ny mark). Dessutom hjälper detta vid återställning av mark som redan fördärvats av stora avstjälpningsplatser och schaktavfallshögar. De brittiska myndigheterna tillade att tillämpningen av skatten på sådana material skulle kunna ha den oönskade effekten att den lilla befintliga användningen av dessa material motarbetas, och att deponeringen på så vis ökar snarare än minskar. Skäl 23 i beslutet om att inleda förfarandet innehåller en detaljerad redogörelse av uppskattningarna av det tillgängliga antalet alternativ.

(25) Inledande prognoser tydde på att skatten på ballast skulle minska efterfrågan på naturlig ballast med i genomsnitt 20 Mt/år.

(26) De brittiska myndigheterna meddelade, mot bakgrund av målet att få till stånd en mer effektiv utvinning och användning av naturlig ballast, att ”skatten påläggs dem som bedriver utvinning i syfte att kommersiellt utnyttja ballast” (17). I detta avseende hade de brittiska myndigheterna förklarat att även om utvinningen av material med strikta specifikationer för användning inom byggsektorn ger upphov till material av lägre kvalitet och följaktligen med lägre pris, är det inte praktiskt möjligt att ge skattelättnader för dessa material på ett liknande sätt som för biprodukter från industriprocesser eller andra utvinningsverksamheter. För det första varierar andelen ballast av hög kvalitet och låg kvalitet från stenbrott till stenbrott på grund av geologiska faktorer, men detta är inte en oföränderlig siffra för ett givet stenbrott eftersom effektivare metoder kan bidra till att minska andelen ballast av låg kvalitet. Begreppet ballast av låg kvalitet är dessutom till viss del ett subjektivt begrepp. Det en exploatör av stenbrott skulle anse vara låg kvalitet kan vara en del av en annan exploatörs primära sortiment. Att undanta ballast av låg kvalitet kan följaktligen leda till diskriminerande behandling av exploatörer och leda till skatteflykt eller skatteundandragande. Omfattande offentliga samråd med branschen om denna fråga vid tiden för införandet av skatten på ballast ledde inte till en användbar definition av hur man skiljer mellan material av hög kvalitet – som bör beskattas – och biprodukter av lägre kvalitet som härrör från processen för utvinning av värdefull ballast. De brittiska myndigheterna hade vidare konstaterat att beskattning av ballast av låg kvalitet även återspeglar viljan att ta itu med miljökostnaderna för utvinning av ballast, oavsett om den utvunna produkten slutligen anses vara av hög eller låg kvalitet.

(27) Slutligen hade de brittiska myndigheterna konstaterat att skatten på ballast inte betraktas som en allmän skatt på mineralutvinning, utan som en skatt på utvinning av sten, sand och grus som används som ballast i byggsektorn och utnyttjas kommersiellt i Förenade kungariket. De brittiska myndigheterna har förklarat att även om utvinningen av andra material kan ha liknande miljöpåverkan finns det inte alltid lämpliga alternativ för att minska utvinningens intensitet genom användningen av alternativa material såsom återvunna material och schaktmassor. Utvinning av ballast var dessutom den största mineralutvinningsverksamheten i Förenade kungariket (år 2002 svarade den för omkring 70 % per ton av all mineralutvinning) och utgjorde därför den huvudsakliga källan till miljöskador som uppstår från mineralutvinning i Förenade kungariket som helhet. Skattens tillämpningsområde fastställdes för att uppnå störst miljövinst i form av minskad utvinning av ballast och i form av skydd av strategiska resurser, samtidigt som en dödviktskattebelastning inte införs på material för vilka det inte finns några alternativ.

2.3 2001 ÅRS SKATTELAG, IKRAFTTRÄDANDE, ÄNDRINGAR OCH VARAKTIGHET

(28) Den primära lagstiftning som reglerar skatten på ballast anges i 2001 års skattelag, avsnitten 16–49 och bilagorna 4–10. 2001 års skattelag antogs den 11 maj 2001 och har varit föremål för flera ändringar som beskrivs i skälen 28 och 29 i beslutet om inledande av förfarandet. Detta beslut hänvisar till 2001 års skattelag i dess ändrade lydelse. Skatten på ballast trädde i kraft den 1 april 2002 och förblir tillämplig. Lagen begränsar inte tillämpningen av skatten på ballast tidsmässigt.

(29) Efter beslutet om att inleda förfarandet ändrade de brittiska myndigheterna 2001 års skattelag genom att från och med 1 april 2014 upphäva skattebefrielserna för material med avseende på vilka kommissionen hade uttryckt tvivel.

(30) De brittiska myndigheterna förklarade att de vid förberedandet av den nödvändiga lagstiftningen för upphävandet på grundval av synpunkter från branschen konstaterade att det skulle vara opraktiskt att fastställa huruvida vissa material hade ”utvunnits för att användas som ballast”. Följaktligen utarbetade de ett nytt kriterium, ”för byggändamål”, som överensstämmer med de definitioner som används i den befintliga lagstiftningen. För att uppnå samma resultat som avses i beslutet om att inleda förfarandet med tillämpning av det senare kriteriet föreskrivs det dock dessutom i den upphävande lagstiftningen att i) lera (inbegripet ball clay [plastlera], kaolin och eldfast lera) och lerskiffer som används för att framställa keramiska byggprodukter samt ii) gipssten som används för att framställa gips och gipsskivor ska betraktas som skattebefriade processer. Detta beror på att dessa material skulle kunna inkluderas i material som utvinns ”för byggändamål”, men de representerar inte användning som ballast för respektive material.

2.4 STRUKTUREN PÅ SKATTEN PÅ BALLAST OCH HÄNDELSER SOM MEDFÖR SKATTEPLIKT

(31) I avsnitt 16.1 i 2001 års skattelag anges att ”en skatt, som ska kallas skatten på ballast, ska påföras i enlighet med denna del på ballast för kommersiellt utnyttjande”. Avsnitt 16.2 har följande lydelse: ”Skatten ska påföras då en kvantitet skattepliktig ballast är föremål för, på eller efter dagen för ikraftträdandet, kommersiellt utnyttjande i Förenade kungariket”.

(32) I enlighet med avsnitt 17.1 avses med ballast ”(med förbehåll för avsnitt 18 nedan) sten, grus eller sand samt alla material som tillfälligt eller naturligt utgör del därav”.

(33) I avsnitt 18.1 föreskrivs följande: ”Hänvisningarna till ballast i denna del a) innehåller hänvisningar till schaktmassor, avfall, rester och andra biprodukter som följer av användningen av alla skattebefriade processer för ballast b), men innehåller inte hänvisningar till något annat som följer av användningen av en sådan process för ballast”.

(34) Enligt avsnitt 18.2 är följande processer skattebefriade: ”a) Huggning av sten för att tillverka sten med en eller flera plana ytor. b) En process genom vilken ett relevant material utvinns eller på annat sätt separeras (antingen som en del av processen för att utvinna det från mark eller på annat sätt) från ballast. c) En process för produktion av kalk eller cement från kalksten eller från kalksten och någonting annat.”

(35) I avsnitt 18.3 förtecknas de relevanta materialen som a) anhydrit, b) ball clay, c) baryt, e) kaolin, f) fältspat, g) eldfast lera, i) flusspat, j) valklera, k) ädelstenar och halvädelstenar, l) gipssten, m) en metall eller metallmalm, n) muskovit, o) perlit, p) kaliumkarbonat (pottaska), q) pimpsten, r) råfosfat, s) natriumklorid, t) talk, u) vermikulit. Underavsnitten 3 d och h i avsnitt 18 utelämnades retroaktivt från och med den 1 april 2002 genom förändringar som infördes genom 2002 års skattelag.

(36) Avsnitt 16.2 i 2001 års skattelag jämförd med avsnitt 19.1 och avsnitt 19.2 fastställer att skatten på ballast utlöses av den av följande fyra typer av kommersiellt utnyttjande i Förenade kungariket som inträffar först: a) Den transporteras från ursprungsplatsen, eller en annan plats som registrerats under namnet på en person som är exploatör för ursprungsplatsen (18), eller någon annan plats till vilken mängden ballast hade transporterats i syfte att på den platsen genomgå en skattebefriad process, men där den inte har genomgått någon sådan process. b) Den blir föremål för ett avtal om att leverera den till någon person (19). c) Den används för byggändamål (20). d) Den är blandad, annat än under tillåtna omständigheter (21), med något annat material eller ämne än vatten.

(37) I enlighet med skatten på ballast skiljer 2001 års skattelag i huvudsak mellan tre typer av ursprungsplatser: a) Hamnen eller annan landningsplats där ballast som utvunnits från Förenade kungarikets havsbotten först förs i land (avsnitt 20.1 a). b) Den plats där en skattebefriad process ägde rum (avsnitt 20.1 b). Detta avser situationer där en skattebefriad process har använts, det skattebefriade ämnet har utvunnits och viss ballast återstår och utnyttjas. Den plats där utvinningen av skattebefriade ämnen ägde rum blir ballastens ursprungsplats. c) Den plats där ballast erhålls ur marken (avsnitt 20.1 d).

(38) Till följd av begreppet kommersiellt utnyttjande omfattar skatten på ballast både ballast som utvunnits i Förenade kungariket och importerad ballast. Importerad ballast belastas med skatten på ballast, dock inte när den förs i land i Förenade kungariket (22) utan när den är föremål för ett avtal (och ballasten redan befinner sig i Förenade kungariket) eller används för byggändamål (i Förenade kungariket) eller blandas (i Förenade kungariket) med något annat material eller ämne än vatten, förutom under tillåtna omständigheter (23).

(39) Avsnitt 19.3 i 2001 års skattelag innehåller ytterligare uppgifter om begreppet kommersiellt utnyttjande. I led e fastställs att kommersiellt utnyttjande inte äger rum när ballasten – förutsatt att den inte utsätts någon process som inbegriper att den blandas med andra ämnen eller material (förutom vatten) – återigen blir en del av marken på platsen där den utvanns (24).

(40) I avsnitten 21 och 22 fastställs det vem exploatören av platsen är och om det är exploatören av platsen eller någon annan person som ansvarar för utnyttjandet (och därmed är skyldig att redovisa skatten på ballast) i en viss situation.

2.5 BEGREPPET SKATTEPLIKTIG BALLAST – BEFRIELSER FRÅN SKATTEN PÅ BALLAST OCH SKATTERABATTER

(41) Avsnitt 17.2 i 2001 års skattelag föreskriver att ballast inte är skattepliktig ballast i följande fyra fall: a) Om den är uttryckligen skattebefriad. b) Om den tidigare har använts för byggändamål (antingen före eller efter dagen för ikraftträdandet). c) Om den är, eller härrör från, ballast som redan har påförts skatten på ballast. d) Om det är ballast som har transporterats från ursprungsplatsen före dagen för ikraftträdandet.

(42) Ballast anses användas för byggändamål när den används som ett material eller stöd vid byggnation eller förbättring av en struktur (inklusive vägar, stigar, den plats på vilken ett järnvägsspår har lagts eller kommer att läggas, vallar, byggnader och broar) eller när den blandas med någonting som en del av processen för att producera murbruk, betong, tjärbetong, asfalterad gatsten eller liknande byggnadsmaterial (25).

(43) I avsnitt 17.3 anges att ballast är befriad från skatten på ballast om ”b) den helt består av ballast som utvunnits genom att tas från marken på platsen för en byggnad eller föreslagen byggnad under grävningsarbeten som lagenligen genomförts i) i samband med ändring eller uppförande av byggnaden och ii) uteslutande i syfte att lägga fundament eller lägga rör eller kablar, c) den helt består av ballast som utvunnits i) genom att tas från bädden i en flod, en kanal eller ett vattendrag (oavsett om den är naturlig eller konstgjord) eller i ett sund eller ett inlopp till en hamn (oavsett om den är naturlig eller konstgjord) och ii) i samband med muddring som uteslutande genomförs i syfte att skapa, återställa, förbättra eller underhålla floden, kanalen, vattendraget, sundet eller inloppet, d) den helt består av ballast som utvunnits genom att tas från marken längsmed linjen eller den föreslagna linjen för en motorväg eller en föreslagen motorväg och i samband med de grävningsarbeten som genomförts i) i syfte att förbättra eller underhålla motorvägen eller anlägga den föreslagna motorvägen och ii) inte i syfte att utvinna ballasten i fråga, da) den helt består av ballast som utvunnits genom att tas från marken längsmed linjen eller den föreslagna linjen för en järnväg, spårväg eller enskensbana och i samband med de grävningsarbeten som genomförts i) i syfte att förbättra eller underhålla järnvägen, spårvägen eller enskensbanan eller anlägga den föreslagna järnvägen, spårvägen eller enskensbanan och ii) inte i syfte att utvinna ballasten i fråga, e) den i sin helhet består av schaktmassor, avfall eller andra biprodukter, ej inbegripet avrymningsmassor, som följer av utvinning eller annan separation av kaolin eller ball clay från en mängd ballast, eller f) den helt består avfall från någon process genom vilken i) kol, brunkol, lerskiffer eller skiffer eller ii) ett ämne som förtecknas i avsnitt 18.3 nedan, har separerats från annan sten efter att ha utvunnits eller brutits med den andra stenen.”

(44) Underavsnitt 3 da i avsnitt 17 infördes genom avsnitt 22.3 i 2007 års skattelag och gäller från och med den 1 augusti 2007.

(45) Dessutom undantar underavsnitt 4 i avsnitt 17 ballast som i sin helhet eller huvudsakligen består av ett eller flera av följande material eller är en del av någonting som består av dessa material, nämligen: ”a) kol, brunkol, skiffer eller lerskiffer, c) schaktavfall eller avfall från, eller andra biprodukter från, i) en industriell förbränningsprocess eller ii) smältning eller raffinering av metall, d) borrslag som följer av någon verksamhet som genomförs i enlighet med en licens som beviljats i enlighet med 1998 års petroleumlag [eller 1964 års petroleum(produktions)lag (Nordirland)], e) någonting som följer av arbeten som utförts vid utövandet av befogenheter som måste utövas i enlighet med, eller tilldelas genom, en bestämmelse som fastställts genom eller i enlighet med 1991 års lag om nya vägar och gator, 1993 års beslut om vägar (Nordirland) eller 1995 års beslut om vägarbeten (Nordirland), f) lera, jord eller växtdelar eller annat organiskt material.”

(46) Enligt meddelande AGL 1 innebär ”i sin helhet” att 100 % av materialet i fråga utgörs av ett av de skattebefriade materialen. ”Huvudsakligen” innebär att mer än 50 % av materialet utgörs av ett av de skattebefriade materialen. En artificiell blandning av ballast med en större mängd skattebefriat material kommer inte att ge en skattebefriad blandning, utan kommer att betyda att ballasten beläggs med skatten vid tidpunkten för blandningen.

(47) I avsnitt 30.1 i 2001 års skattelag föreskrivs bestämmelser för att fastställa en persons rätt till skatterabatt om a) den ballast som har belastats med skatten exporteras från Förenade kungariket i form av ballast, b) den ballast som har belastats med skatten genomgår en skattebefriad process, c) den ballast har som har belastats med skatten används inom en fastställd industri- eller jordbruksprocess, d) den ballast som har belastats med skatten används på ett sätt som inte utgör en användning för byggändamål enligt eventuell föreskrift (26), eller e) hela eller en del av en skuld till en person som ansvarar för det kommersiella utnyttjandet av ballasten avskrivs i räkenskaperna som en osäker fordran.

(48) I avsnitt 30.1 b i 2001 års skattelag föreskrivs skattelättnader om materialet har genomgått en skattebefriad process i den mening som avses i avsnitten 18.2 a, b och c i 2001 års skattelag efter det att materialet redan har belastats med skatten på ballast. Detta avspeglar följaktligen de skattebefrielser som föreskrivs i avsnitt 18.2.

(49) De industri- och jordbruksprocesser som kan omfattas av skattelättnader i enlighet med avsnitt 30.1 c förtecknas i bilagan ”Industri- och jordbruksprocesser” till föreskrift 13 i 2002 års (allmänna) föreskrifter om skatten på ballast. I meddelande AGL 2 (27) beskrivs den typ av processer som berörs mer utförligt. Detta gäller följande processer: Industriprocesser — Kod 001: Tillverkning och bearbetning genom smältning av järn, stål och icke-järnmetall, inklusive gjuteriprocesser, precisionsgjutning, sintringsanläggningar och tråddragning — Kod 002: Legering — Kod 003: Utsläppsminskning för luft, mark och vatten — Kod 004: Dricksvatten, filtrering och rening av luft och olja — Kod 005: Avloppsvattenrening — Kod 006: Energiproduktion — Kod 007: Keramiska processer — Kod 008: Eldfasta processer — Kod 009: Glas- och glasvarutillverkning — Kod 010: Tillverkning av glasfiber — Kod 011: Konstfiber — Kod 012: Produktion och bearbetning av livsmedel och dryck — Kod 013: Tillverkning av plast, gummi och PVC — Kod 014: Kemisk tillverkning, till exempel natriumkarbonat, magnesium från havsvatten, aluminiumoxid, kiseldioxid — Kod 015: Tillverkning av utfälld kalciumkarbonat — Kod 016: Tillverkning av läkemedel, blekmedel, toalettartiklar och rengöringsmedel — Kod 017: Luftningsprocesser — Kod 018: Tillverkning av fyllmedel för beläggning, tätningar, lim, färger, fogmassor, kitt, spackel och andra bindnings- eller modifieringsmedier — Kod 019: Tillverkning av pigment, lacker och tryckfärger — Kod 020: Produktion av växtsubstrat och linjemarkeringar för idrottsplatser och andra fritidsanläggningar — Kod 021: Förbränning — Kod 022: Tillverkning av torkmedel — Kod 023: Tillverkning av underlag, underlägg och skum för mattor — Kod 024: Hartsprocesser — Kod 025: Tillverkning av smörjmedelstillsatser — Kod 026: Garvning — Kod 027: Papperstillverkning — Kod 028: Produktion av konsthantverksmateriel — Kod 029: Produktion av leksand, t.ex. för barns sandlådor — Kod 030: Tillverkning av lerduvor — Kod 031: Slipningsprocesser: specialsandblästring, järnfri slipning (kulkvarnar) och tillverkning av sandpapper — Kod 032: Användning som spricköppethållande medel vid oljeprospektering (eller oljeproduktion), till exempel sand för hydraulisk spräckning och borrvätska — Kod 033: Avsvavling av rökgas och tvättning av rökgas — Kod 034: Tillverkning av dämpningsmedel för gruvor — Kod 035: Tillverkning av brandsläckare — Kod 036: Tillverkning av material som används för brandsäkring — Kod 037: Neutralisering av syra — Kod 038: Tillverkning av friktionsmaterial, till exempel bildelar Jordbruksprocesser — Kod 039: Tillverkning av tillsatsmedel för jord — Kod 040: Tillverkning av foder — Kod 041: Produktion av strömaterial för djur — Kod 042: Produktion av gödselmedel — Kod 043: Tillverkning av bekämpningsmedel och herbicider — Kod 044: Produktion av växtsubstrat, däribland kompost, enbart för användning inom jordbruk och trädgårdsodling — Kod 045: Jordbehandling, inklusive mineralanrikning och reducering av surhet

2.6 SKATTESATS

(50) Ursprungligen var satsen för skatten på ballast 1,60 brittiska pund per ton. Skattesatsen höjdes till 1,95 brittiska pund per ton för ballast som utnyttjas kommersiellt från och med den 1 april 2008. Den skattesats som för närvarande tillämpas är 2 brittiska pund per ton (sedan den 1 april 2009).

2.7 SKÄL TILL ATT INLEDA DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET

(51) Som klargörs i skäl 170 i beslutet om att inleda förfarandet tvivlade kommissionen på att de skattebefrielser och skatteundantag som omnämns i skäl 139 i beslutet att inleda förfarandet (28) (”skattebefrielser under utredning”) motiverades av skattens allmänna principer och logik. De berörda skattebefrielserna och skatteundantagen tycktes befria stödmottagarna från en skatt som de i vanliga fall skulle ha behövt betala och utgjorde därmed driftsstöd. Eftersom kommissionen inte hade tillräckliga upplysningar för att avgöra huruvida åtgärden uppfyller kraven i Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön (29) (nedan kallade 2001 års riktlinjer) och Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd för år 2008 (30) (nedan kallade 2008 års riktlinjer) hyste den tvivel när det gäller de granskade skattebefrielsernas och skatteundantagens förenlighet med den inre marknaden.

3. SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

(52) Såsom nämns i skäl 10 ovan mottog kommissionen omfattande synpunkter från berörda parter efter offentliggörandet av beslutet om att inleda förfarandet.

(53) Synpunkterna från berörda parter gällde i) själva beslutet om att inleda förfarandet, ii) skattens logik, iii) de skattebefrielser som redan i beslutet om att inleda förfarandet hade fastslagits inte utgjorde statligt stöd och iv) de granskade skattebefrielserna.

(54) I upplysningssyfte innehåller detta avsnitt redogörelser för de synpunkter som inkommit i samband med beslutet om att inleda förfarandet. De resterande kategorierna av synpunkter presenteras i de relevanta delarna av detta beslut.

3.1 SYNPUNKTER OM INNEHÅLLET I BESLUTET OM ATT INLEDA FÖRFARANDET

a) Synpunkter från Richard Bird, BAA, mottagna den 20 och 23 december 2013

(55) Richard Bird har delgett kommissionen sitt bidrag till de brittiska myndigheternas offentliga samråd avseende tillvägagångssättet för att upphäva de befrielser från skatten på ballast rörande vilka kommissionen uttryckte tvivel i beslutet om att inleda förfarandet.

(56) Richard Bird hävdar vidare att det finns ett antal felaktigheter i beslutet om att inleda förfarandet, såsom följande: i) En kartläggning av olika stenbrott visar att det inte finns någon risk för att Förenade kungariket kommer att få slut på ballast. ii) Ballast av slagg, ballast av krossad skiffer och kvartssand från kaolinproduktion har alltid varit en stor källa till ballast. iii) Skattebefriad ballast och återanvänd ballast kan inte ersätta kvalitetsballast som behövs för byggändamål, som utvinns tillsammans med ballast av sämre kvalitet (ett ton ballast av god kvalitet med ett ton ballast av sämre kvalitet). Nya avfallshögar har skapats på grund av detta material. iv) En rad överträdelser av skatten på ballast äger rum. v) Stenbrott har öppnats enbart för att producera ballast som är skattebefriad (31). Richard Bird hävdar att det finns skifferstenbrott som uteslutande producerar skiffersten och inget takskiffer. Richard Bird ger namnen på två stenbrott som exempel. vi) Stenbrott för ballast av lerskiffer producerar och säljer obeskattad ballast. En miljon ton lerskiffer användes för att anlägga en väg nära Edinburgh. vii) Beslutet om att inleda förfarandet påstås inte uttrycka en förståelse av vad ballast är: stenar av mindre storlek, krossade eller ej, inbegripet naturlig sand och naturligt grus. Stenfyllning för skyddsvallar, sten för översvämningsskydd, mursten, eldstadssten, dikessten, kullersten för vägar och fyllnadssten för marina vågbrytare beskattas alla som ballast om de inte geologiskt sett är skiffer eller lerskiffer. viii) Skatten på ballast är inte rimlig eftersom sorterad mursten som inte är kapad beskattas. ix) Endast skiffer från norra Wales kan användas som takskiffer. Skiffer från andra skifferområden i Förenade kungariket används inte som takskiffer utan som mursten eller gatsten. Sandsten, mursten och gatsten beskattas. Lerskiffer används inte för taktäckning. Stenbrott för skiffer och lerskiffer har öppnats eftersom materialet är skattebefriat (32). x) Skatten på ballast påstås i själva verket ha haft en negativ inverkan på miljön eftersom verksamhet rörande återanvänd ballast är skadlig för miljön även på grund av de längre transportavstånden för skattebefriade material. xi) Kvartssand från kaolintäkter har alltid utgjort en källa till ballast. Det finns endast lite sand i Cornwall, och följaktligen minskar inte sanden från kaolinbrott utvinningen av natursand. Det är i själva verket en viktig källa till sand i området. Denna sand snedvrider marknaden för finkrossad sten, som är en biprodukt från lokala berggrundsstenbrott för ballast vars huvudsakliga syfte är att producera ballast av makadam för betong, asfalt och byggnadsarbete. xii) Kaolinbiprodukter är skattebefriade medan kalkstensbiprodukter beskattas, även när kalkstenen används i jordbruket eller för industriell bearbetning. De producerar 20 % biprodukter som utgör avfall. xiii) Enligt utsaga har ett antal gamla uttömda kaolinbrott öppnats på nytt enbart för utnyttjande av den skattebefriade ballasten eftersom kaolinet är uttömt. Å andra sidan skulle en person som vill utnyttja ett gammalt granitbrott behöva betala skatt. xiv) Biprodukter från raffinering och smältning av metall är visserligen inte samma sak som naturlig ballast, men de har aldrig utgjort avfall och har en mycket god marknad. Richard Bird hävdar att skatten på ballast bör omfatta biprodukter som inte är avfall. xv) Richard Bird anser att det är omöjligt att ersätta kvalitetsballast med ballast från de flesta skiffer-, lerskiffer- och kaolinverksamheter.

(57) Richard Bird kompletterade dessa uppgifter med en inlämning den 10 februari 2014 avseende användningsområdena för ballast av slagg, en biprodukt från ståltillverkningsindustrin. De inlämnande synpunkterna syftar till att visa att slagg inte är avfall utan ballast av högsta klass som kan användas som ett alternativ till cement.

b) Synpunkter som mottagits från BAA den 10 januari 2014

(58) BAA anser att begreppet ballast inte bör användas för att fastställa huruvida skatten på ballast leder till statligt stöd, eftersom det inte finns någon tydlig definition av ballast som motsvarar skattens tillämpningsområde. I beslutet om att inleda förfarandet definierar kommissionen ballast som ”sten, grus och sand som utvinns i syfte att tillhandahålla fyllning för byggändamål”. Skatten på ballast påstås dock skattebelägga många material som används för andra ändamål än att ”tillhandahålla fyllning för byggändamål”, t.ex. natursten för byggnadsändamål som används för att anlägga murar, stenfyllning, ballast för järnvägsspår, sten med högt poleringsmotstånd (”PSV”) för halksäker asfalt. BAA nämner att de brittiska konkurrensmyndigheterna har bedömt ballastmarknaden vid ett antal tillfällen och generellt dragit slutsatsen att specialistmaterial såsom ballast för järnvägsspår och sten med högt poleringsmotstånd finns på olika marknader som skiljer sig från varandra och från ”anläggningsballast” eftersom de används för olika tillämpningar och det varken finns utbytbarhet på efterfrågesidan eller utbytbarhet på utbudssidan (33).

(59) BAA hävdar vidare att tre av de skattebefrielser som kommissionen drog positiva slutsatser om i beslutet om att inleda förfarandet är selektiva, dvs. skattebefrielsen för återanvänt byggnadsavfall, ballast som grävts ut vid anläggning av vägar, järnvägar, byggnader etc., och industriavfall/industribiprodukter. BAA hävdar att dessa tre kategorier av skattebefriade material utifrån perspektivet rörande målet ”förflyttning av efterfrågan” befinner sig i samma situation som avfallet/biprodukten från, bland annat, kaolin, skiffer och kol, med avseende på vilka kommissionen uttryckte tvivel i beslutet om att inleda förfarandet.

c) Synpunkter som mottagits från Lantoom Quarry den 16 januari 2014

(60) Stenbrottet Lantoom Quarry hävdar att beslutet om att inleda förfarandet har skapat osäkerhet och påverkat investeringar och sysselsättning.

4. SYNPUNKTER FRÅN FÖRENADE KUNGARIKET

(61) De brittiska myndigheterna inkom med omfattande synpunkter när det gäller de tvivel som lades fram i beslutet om att inleda förfarandet och ytterligare uppgifter samt grunder för förenlighet för de granskade skattebefrielserna.

(62) Inga synpunkter inkom från de brittiska myndigheterna angående innehållet i själva beslutet om att inleda förfarandet. I upplysningssyfte presenteras de inkomna synpunkterna och uppgifterna i de relevanta delarna av detta beslut.

5. BEDÖMNING AV ÅTGÄRDEN

(63) Kommissionen har redan i och med antagandet av beslutet om att inleda förfarandet beslutat att inte framföra några invändningar mot de skattebefrielser, skatteundantag och skattelättnader som anges i avsnitten 17.2 b, 17.2 c, 17.2 d, 17.3 b, 17.3 c, 17.3 d, 17.3 da, 17.4 d och 17.4 e, avsnitt 17.4 a (i den mån det skattebefriade materialet i sin helhet består av kol, brunkol, lerskiffer och skiffer som används för andra ändamål än som ballast), avsnitt 17.4 c (när det i sin helhet består av schaktavfall), avsnitt 17.4 f (utom lera), avsnitt 18.2 a, avsnitt 18.2 b (i den mån som det gäller material som inte används som ballast), avsnitt 18.2 c, avsnitt 30.1 a, avsnitt 30.1 b (i den mån som det gäller skattebefriade processer i den mening som avses i avsnitt 18.2 a och c), avsnitt 30.1 b (i den mån som det gäller en skattebefriad process i den mening som avses i avsnitt 18.2 b och som rör material som inte används som ballast) och 30.1 c i 2001 års skattelag, ändrad genom 2002 års skattelag och 2007 års skattelag, i förhållande till skatten på ballast, eftersom kommissionen ansåg att dessa inte utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. Kommissionen kommer därför inte att bedöma dessa befrielser, undantag och skattelättnader som anges i 2001 års skattelag, ändrad genom 2002 års skattelag och 2007 års skattelag i förhållande till skatten på ballast, och kommer att begränsa bedömningen till de granskade skattebefrielserna.

5.1 BEDÖMNING AV SYNPUNKTER SOM INKOMMIT OM INNEHÅLLET I BESLUTET OM ATT INLEDA FÖRFARANDET

(64) Som redan nämnts ovan i skäl 59 hävdar BAA att undantagen för återanvänt byggnadsavfall, ballast som grävts ut vid anläggning av vägar, järnvägar, byggnader etc. och industriavfall/industribiprodukter inte omfattas av skattens logik utifrån perspektivet rörande målet med ”förflyttning av efterfrågan”.

(65) Kommissionen konstaterade i beslutet om att inleda förfarandet att återanvänd ballast och nyutvunnen ballast inte befinner sig i jämförbara situationer mot bakgrund av syftet med skatten på ballast, och att den skillnad som görs mellan återanvänd ballast och nyutvunnen ballast är ett resultat av skattens beskaffenhet och logik. Det är tydligt att användning av återanvänd ballast, även om återvinningsprocessen är mindre miljövänlig än processen för utvinning av ny ballast, förhindrar utvinningen av samma kvantitet ny ballast. Det står dessutom klart att skapandet av incitament för användningen av material som utgör det oundvikliga resultatet av vissa verksamheter som ändå skulle äga rum bidrar till att minska ackumuleringen av avfall och förhindrar utvinningen av samma kvantitet ny ballast.

(66) Genom att förhindra ytterligare utvinning bidrar därför dessa tre skattebefrielser till att uppnå större miljöfördelar.

(67) Flera berörda parter nämnde i detta sammanhang att det har förekommit fall av ytterligare utvinning enbart i syfte att erhålla ballast för försäljning. Detta är dock uppenbara överträdelser som bör rapporteras och hanteras enligt den nationella lagstiftningen i Förenade kungariket och berör inte lagen om statligt stöd.

(68) Motiveringarna till de tvivel som uttryckts av kommissionen i beslutet om att inleda förfarandet med avseende på avfallet/biprodukten från, bland annat, kaolin, skiffer och kol påverkar inte bedömningen av de tre undantagen som omnämns ovan; i första hand utesluter inte de tvivel som lagts fram av kommissionen slutresultaten av det formella granskningsförfarandet, och de material som omfattas av undantagen är olika och leder till olika omständigheter.

(69) Richard Bird pekar på det faktum att en rad material som är befriade från skatten på ballast används som ballast, vilket bevisar att befrielserna från skatten på ballast bidrar till att uppnå skattens miljömässiga syfte eftersom de skattebefriade materialen framgångsrikt ersätter nyutvunnen ballast.

(70) Som kommer att visas nedan i skäl 143 visar de uppgifter som lämnats av de brittiska myndigheterna att antalet stenbrott som producerar skattebefriade material inte har ökat efter införandet av skatten på ballast, utan faktiskt har minskat.

(71) Ett av de stenbrott som Richard Bird har förtecknat och som enbart påstås producera skiffersten och inget takskiffer producerar i själva verket, i enlighet med deras egen webbplats, takskiffer. När det gäller det andra stenbrottet har de brittiska myndigheterna åtagit sig att undersöka vilket material det faktiskt producerar och kommer att inleda verkställighet i enlighet med den nationella lagstiftningen beroende på resultatet av undersökningen.

(72) Både de brittiska myndigheterna och BAA hävdade att de inte har några uppgifter om tidigare nedlagda kaolinbrott som nyligen har öppnats igen. De brittiska myndigheterna är inte medvetna om något tillstånd som beviljats i detta avseende och de två producenterna av kaolin och ball clay är inte medvetna om sådana öppningar.

5.2 STATLIGT STÖD I DEN MENING SOM AVSES I ARTIKEL 107.1 I FÖRDRAGET (F.D. ARTIKEL 87.1 EG)

(73) En åtgärd innebär statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget om den uppfyller fyra villkor. För det första ger åtgärden upphov till en fördel för mottagarna. För det andra gynnar åtgärden vissa företag eller ekonomiska verksamheter (selektivitet). För det tredje beviljas stödet av staten eller finansieras med statliga resurser. För det fjärde kan åtgärden påverka handeln mellan medlemsstaterna och snedvrida konkurrensen på den inre marknaden.

(74) I enlighet med etablerad rättspraxis är begreppet stöd mer allmänt än begreppet subvention, eftersom det inte enbart omfattar sådana konkreta förmåner som subventioner utan även statliga ingripanden som på olika sätt minskar de kostnader som normalt belastar ett företags budget och som därigenom, utan att det är fråga om subventioner i strikt bemärkelse, är av samma beskaffenhet och har identiska effekter (34).

(75) När det gäller kriteriet rörande fördelens selektiva karaktär är det nödvändigt att beakta huruvida, inom ramen för en särskild statlig ordning eller ett särskilt skattesystem, åtgärden kan gynna vissa företag eller viss produktion i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget i jämförelse med andra företag som i faktiskt och rättsligt hänseende befinner sig i en jämförbar situation, mot bakgrund av den målsättning som ska uppfyllas genom den berörda ordningen eller det berörda skattesystemet (35).

(76) En åtgärd som motiveras av det relevanta skattesystemets beskaffenhet och allmänna systematik uppfyller emellertid inte detta selektivitetsvillkor (36) även om åtgärden utgör en fördel för den som kommer i åtnjutande av den. En medlemsstat kan således visa att en åtgärd är ett direkt resultat av skattesystemets grundläggande eller vägledande principer.

(77) För att bedöma den selektiva karaktären hos den fördel som ges genom åtgärden i fråga är det viktigt att fastställa vad som utgör referensramen, eftersom förekomsten av en fördel först kan fastställas när den jämförs med denna referensram (37).

(78) Sammanfattningsvis kan selektivitet bedömas i enlighet med följande metod i tre steg: i) Bestämning av referenssystemet (eller det normala beskattningssystemet) där principen för normal beskattning för skatten på ballast och det (miljömässiga) målet fastställs. ii) Fastställande av huruvida skattedifferentieringen utgör en avvikelse från det normala beskattningssystemet i det att den medför att skillnader görs mellan ekonomiska aktörer som i faktiskt och rättsligt hänseende befinner sig i jämförbara situationer. iii) Om situationerna i rättsligt och faktiskt hänseende är jämförbara utgör skattedifferentieringen inte en avvikelse om den kan motiveras av målet med skattesystemet. Vid avsaknad av en sådan motivering ska åtgärden anses vara selektiv i praktiken. Vid motivering av skattedifferentieringen kan endast de av skattesystemets inneboende mekanismer som är nödvändiga för att uppnå det eftersträvade målet åberopas. Mål utan samband med skattesystemet kan inte beaktas i detta avseende.

(79) Som tribunalen har bekräftat (38) utgörs referensramen på grundval av vilken den normala beskattningen och förekomsten av eventuella selektiva fördelar ska bedömas av skatten på ballast som sådan, eftersom det genom den har införts ett särskilt skattesystem som är tillämpligt på sektorn för ballast i Förenade kungariket. Det är följaktligen i förhållande till den normala beskattningen och målet med skatten på ballast som det är nödvändigt att undersöka om skattedifferentieringar är motiverade.

(80) Kommissionen har undersökt 2001 års skattelag i dess genom 2002 års skattelag retroaktivt ändrade lydelse. Eftersom skatten på ballast är ett pågående system har kommissionen även undersökt den skattebefrielse som föreskrivs i avsnitt 17.3 da, vilket infördes genom 2007 års skattelag.

5.3 NORMAL BESKATTNING I ENLIGHET MED SKATTEN PÅ BALLAST OCH SYFTET MED SKATTEN PÅ BALLAST

(81) Skatten är en skatt på ballast. Underavsnitten 1 och 2 i avsnitt 16 i 2001 års skattelag inför en skatt på beskattningsbar ballast som utnyttjas kommersiellt i Förenade kungariket på eller efter dagen för dess ikraftträdande.

(82) Skatten på ballast infördes den 1 april 2002. Vad kommersiellt utnyttjande utgörs av fastställs i avsnitt 19. Fyra typer av kommersiellt utnyttjande förutses, nämligen a) transport av ballast från ursprungsplatsen, b) ingående av ett leveransavtal, c) användning för byggändamål eller d) blandning med något annat material eller ämne än vatten.

(83) När det gäller begreppet ballast har de brittiska myndigheterna vid ett flertal tillfällen bekräftat att skatten på ballast inte är utformad som en skatt på alla utvunna mineraler eller ens på all sten, all sand eller allt grus, utan enbart på sten, grus och sand som utvunnits i syfte att tillhandahålla fyllning för byggändamål.

(84) Detta bekräftas ytterligare av förarbetena till skatten på ballast (39). Dessa förarbeten bekräftar att skatten redan från början var tänkt att vara en skatt på ballast och inte på någon särskild utvunnen mineral. Detta har också erkänts av tribunalen (40).

(85) Som anges i skäl 14 ovan består ballast i allmänhet av granulära eller partikelformiga material som på grund av sina fysikaliska och kemiskt neutrala egenskaper är lämpliga för användning separat eller med tillsats av cement, kalk eller bituminösa material för byggändamål, såsom betong, gatsten, asfalt eller dräneringslager eller för användning som fyllningsmassa. Naturlig ballast är sand, sten och grus. Material som används som ballast kan dock även tjäna andra syften. För tillämpningen av skatten på ballast beror med andra ord huruvida ett material ska anses vara ballast eller inte på dess användning snarare än dess geologiska sammansättning.

(86) Under utarbetandet av lagstiftningen rörande skatten på ballast insåg de brittiska myndigheterna att en användningsbaserad definition av skattens tillämpningsområde skulle vara problematisk, eftersom produktens avsedda användning skulle kunna ändras efter beskattningstillfället (41). För att lösa denna problematik valde de brittiska myndigheterna en annan teknik. I stället för att använda en exakt definition av termen ”ballast” eller allmänna beskattningskriterier inleds 2001 års skattelag genom att belägga sand, grus eller sten med skatten, men avgränsar sedan skattens tillämpning och tillämpningsområde genom undantag, befrielser, och skattelättnader för sten, sand eller grus som använts för vissa ändamål eller har genomgått vissa processer.

(87) Målet med skatten på ballast är att säkerställa att ballastutvinningens miljöpåverkan (i synnerhet skador på den biologiska mångfalden och förfulning) återspeglas tydligare i priserna, för att få till stånd en mer effektiv utvinning och användning av ballast. Den syftar också till att uppmuntra en förflyttning av efterfrågan från nyutvunnen ballast till alternativ ballast såsom återvunnen ballast och ballast som består av biprodukter eller rester från utvinnings- eller industriprocesser. Förflyttningen av efterfrågan kommer i sin tur att minska behovet av nyutvunnen ballast och kommer följaktligen att begränsa de miljöskador som förknippas med utvinningsverksamheten.

(88) Kommissionen ansåg i beslutet om att inleda förfarandet att det var nödvändigt att fastställa syftet med skattesystemet för skatten på ballast utan att hänvisa till begreppen naturlig ballast eller primär ballast och i stället hänvisa till dess innehåll. Terminologin beskrivs utförligt i skälen 64 och 65 i beslutet om att inleda förfarandet.

(89) Oavsett vilken terminologi som används ställer de brittiska myndigheterna ballast som (ny-)utvunnits för att användas som ballast mot olika material som antingen inte har nyutvunnits för att användas som ballast eller som oundvikligen erhålls till följd av andra verksamheter som inte är inriktade på utvinning av ballast men som likväl kan fungera som alternativ till material som nyutvunnits särskilt för att användas som ballast.

(90) Med hänsyn till de förklaringar som lämnats av de brittiska myndigheterna konstaterade kommissionen i beslutet om att inleda förfarandet att principen för normal beskattning för skatten på ballast är beskattning av sten, grus och sand som (ny-)utvunnits för att användas som ballast och som utnyttjas kommersiellt inom Förenade kungariket den 1 april 2002 eller senare.

(91) När det gäller dess syfte konstaterade kommissionen att målet med skatten på ballast är att effektivisera utvinningen av ballast genom att internalisera miljökostnaderna för denna verksamhet. Dessutom syftar den till att förflytta efterfrågan från en avsiktlig utvinning av sten, grus och sand för användning som ballast i byggindustrin mot användning av ballast som är biprodukter från eller avfall från vissa processer eller återanvänd ballast.

(92) Kommissionen har mottagit omfattande synpunkter från berörda parter när det gäller principen för normal beskattning och syftet med skatten på ballast.

5.4 SYNPUNKTER SOM INKOMMIT GÄLLANDE PRINCIPEN FÖR NORMAL BESKATTNING OCH SYFTET MED SKATTEN PÅ BALLAST

a) Synpunkter som mottagits från BAA den 15 september 2014

(93) BAA upprepade sina påståenden från tidigare inlämnat material om att skatten på ballast är ologisk till sin natur. BAA hävdar att det inte finns någon tydlig definition av ballast som kan förklara tillämpningsområdet för skatten på ballast. BAA vidhåller att skatten på ballast beskattar många material som inte omfattas av definitionen som fastställs i beslutet om att inleda förfarandet, dvs. material som används för andra ändamål än att ”tillhandahålla fyllning för byggändamål” eller användning i betong, gatsten, asfalt, för dränering eller som fyllningsmassa. De hävdar att stenfyllning för skyddsvallar, som beskattas, inte används för att tillsätta fyllning för byggändamål och är mycket större och tyngre än ballast som används för betong eller övriga förtecknade användningsområden. Dessutom beskattas natursten för byggnadsändamål genom skatten på ballast när denna sten används för att bygga väggar för byggnader och traditionella s.k. hedges (dvs. murar som separerar fält) snarare än något av de förtecknade användningsområdena. BAA gör gällande att det inte går att hävda att dessa material är ”ballast” och att takskiffer, huggen sten för byggnadsändamål eller lera för tillverkning av tegel inte är ”ballast”. Alla material är sten som utvunnits ur marken, men de används i olika syften och är inte utbytbara. Dessutom skulle det förmodligen inte finnas någon miljömässig grund till att beteckna vissa av dessa material som ”ballast” och andra inte.

(94) BAA hävdar att det faktum att skattebefrielserna är baserade på materialets geologi är problematisk eftersom de geologiska termerna lera, lerskiffer och skiffer omfattar ett mycket brett geologiskt spektrum av stenar som utvinns i stenbrott som inte skulle kunna producera takskifferplattor eller keramiska produkter. Dessa material betecknas dock fortfarande som skattebefriad lera, lerskiffer och skiffer ur ett geologiskt perspektiv. BAA tillhandahåller vissa uttalanden från Dr Rachel Hardie, en specialinriktad geolog, rörande det dåliga valet av geologiska termer för att skilja på olika typer av stenar. Skattebefrielserna för material som främst består av vissa geologiska grupper medför dessutom ytterligare svårigheter. BAA har i detta avseende lämnat in en rapport som utarbetades år 2003 av British Geological Society för de brittiska skattemyndigheternas räkning för att hjälpa skattetjänstemännen med tillämpningen av skattebefrielserna för skiffer, lerskiffer och lera på ett geologiskt korrekt vis (nedan kallad rapporten). I rapporten försöker man definiera lerskiffer, skiffer och lera på grundval av deras egenskaper och geologiska ursprung för att bistå Förenade kungarikets skattemyndigheter. I rapporten nämns dock även att ”det ursprungliga valet av dessa begrepp vid tillämpningen av lagen tros ha baserats på deras användning som mineralråvaror med ett ekonomiskt värde snarare än geologiska enheter”. I rapporten anges även att ”lera, lerskiffer, lersten och skiffer förekommer i stor utsträckning i Förenade kungariket”, där lerskiffer ofta är ”varvad med sandsten”.

(95) BAA hävdar att de brittiska myndigheterna har behandlat lerskiffer och lersten som synonymer och att hela denna bergartsfamilj följaktligen har behandlats som skattebefriad. Vidare hävdar BAA hävdar att definitionerna för de tre materialen som fastställs i rapporten är mycket restriktiva och att andra material skulle ha kunnat kategoriserats som lerskiffer, skiffer eller lera. Till exempel är skiffersten med den erfordrade ”skiffrigheten” för att producera takplattor relativt sällsynt och sten som uppvisar en svag skiffrighet som skulle vara olämplig för klyvning kan vara mycket mer vanligt förekommande, men skulle ändå klassas som skiffer. BAA hävdar vidare, och citerar då delvis rapporten, att skiffer också utvinns för dekorativa arkitektoniska ändamål, dvs. kvadersten, väggbeklädnad, stenläggning, fönsterbrädor, eldstäder, bordsskivor och ornament för hem och trädgård, för vilka skiffrighet är av mindre vikt än skärning och polering. BAA lägger fram ett exempel på ett skifferbrott som producerar skiffer som skiljer sig från takskiffer och för vilket det enligt uppgift är oklart om materialet alls ska klassas som skiffer.

(96) BAA gör gällande att ett yttrande från en geolog med expertkunskaper enligt deras erfarenhet vanligen begärs för att få reda på vilken sten som förekommer i ett stenbrott vid tillämpningen av skatten på ballast och huruvida utvinningen av den kan befrias från skatt.

(97) BAA hävdar att högarna av biprodukter av beskattad ballast har ökat, även om de inte har någon information om utvecklingen av slagghögar av lerskiffer och skiffer sedan skatten på ballast infördes. BAA lägger fram exempel på tre stenbrott där högar av biprodukter ackumulerades. Ett stenbrott var tvunget att lagra över 1 miljon ton biprodukter, medan ett annat var tvunget att investera 2 miljoner brittiska pund i en ny installation för att ytterligare bearbeta deras biprodukt så att den kunde säljas.

b) Synpunkter som mottagits från BAA den 17 januari 2014

(98) BAA hävdar att de brittiska myndigheterna, när de upphävde skattebefrielserna från skatten på ballast, med avseende på vilka kommissionen hade uttryckt tvivel i beslutet om att inleda förfarandet, i själva verket införde två nya skattebefrielser, dvs. för lera och lerskiffer som används i keramiska byggprodukter och gipssten som används i gips och gipsskivor. De anser att dessa material inte kan anses befinna sig i en annan situation än material som beskattas i enlighet med skatten på ballast mot bakgrund av dess miljölogik. BAA vidhåller att dessa material befinner sig i samma situation som sten, sand och grus eftersom de har utvunnits för byggändamål. De hävdar att dessa ytterligare undantag utgör statligt stöd som kommissionen inte kan anse vara stöd som är förenligt eftersom de relevanta villkoren inte är uppfyllda.

(99) BAA vidhåller att utvinning av lera och lerskiffer som används för tillverkning av keramiska byggprodukter kan minskas genom att använda betongbaserade byggprodukter som kan produceras av avfall/biprodukter från stenbrott (som ofta beskattas).

(100) BAA hävdar att det inte har någon betydelse att lera genomgår en kemisk förändring när den används för tillverkning av tegel och andra keramiska produkter som används i byggindustrin, eftersom detta är irrelevant ur ett miljöperspektiv.

c) Synpunkter som mottagits från Cloburn Quarry Company Ltd den 17 januari 2014

(101) Cloburn Quarry vidhåller att de utvinner granit och gråvacka. Det sistnämnda används för halksäker poleringsmotståndsballast med ett PSV som överstiger 70. Eftersom biprodukter av sådant material inte är skattebefriade ackumuleras stora upplag med damm från gråvacka och kommer att bli ett betydande problem med tiden.

(102) Cloburn Quarry vidhåller att stenbrottets försäljningsvolymer nyligen har minskat från 1,3 miljoner ton år 2007/2008 till 0,5 miljoner ton. Detta beror enligt uppgift i mindre utsträckning på lågkonjunkturen och i större utsträckning på den skattebefriade försäljningen från konkurrerande stenbrott.

(103) Enligt Cloburn Quarry minskar skatten på ballast stenbrottets möjligheter att konkurrera med importerad ballast eftersom deras biprodukter säljs utan skatt någon annanstans och, externt, med stenbrott som inte behöver betala en liknande skatt.

(104) Cloburn Quarry vidhåller att skatten på ballast har lett till en överfylld marknad, dvs. lågt pris för ballast, och skattebefriade stenbrott kan transportera sitt material längre.

(105) Enligt Cloburn Quarry gick försäljningen av 50 000 ton ballast förlorad år 2013 på grund av skattebefriade stenbrott. Det finns ett särskilt problem med lerskifferdeponier som används på stora byggarbetsplatser, särskilt längsmed korridoren Glasgow–Edinburgh. Omkring 1 miljon ton lerskiffer användes för anläggning av vägar. Detta har påverkat konkurrensen eftersom andra stenbrott inte kunde sälja sina biprodukter av lågt värde. Dessutom konkurrerar stenbrottets klarröda ballast med den plommonröda dekorativa skiffern som är skattebefriad.

(106) Stenbrottet hävdar att de har mött konkurrens och förlorat upphandlingar för projekt till stenbrott som de misstänker åtnjuter befrielser från skatten på ballast. Enligt stenbrottet förlorades ett av kontrakten till ett stenbrott som fick tillstånd att exploatera en skattebefriad lerskifferfyndighet för utvinning av ballast. Enligt stenbrottet fanns det minst 800 000 ton lerskiffer tillgängligt som kunde ha sålts på termin till huvudentreprenören.

(107) Stenbrottet lämnade också en rad allmänna synpunkter angående bristen på miljömässigt tillämpningsområde för skatten på ballast.

d) Synpunkter som mottagits från Blinkbonny Quarry (Borders) Ltd (nedan kallat Blinkbonny Quarry) den 8 januari 2014

(108) Blinkbonny Quarry rapporterar att de har mött konkurrens från ett annat stenbrott som eventuellt säljer skattebefriat material som ingår i färdigblandad betong och att det därför ska kunna erbjuda lägre priser. Blinkbonny Quarry anser att det konkurrerande stenbrottet inte skulle ha öppnat och att det inte hade kunnat konkurrera på marknaden i avsaknad av skattebefrielsen. Blinkbonny Quarry hävdar att skattebefrielsen gör det möjligt för deras konkurrent att transportera material längre sträckor, vilket ger upphov till miljöförstöring.

(109) Blinkbonny Quarry inkom med ytterligare en rad synpunkter på beslutet om att inleda förfarandet. De hävdar att åtgärden gynnar de som omfattas av skattebefrielser genom att göra det möjligt för dem att sälja produkter på en öppen marknad utan samma kostnader som de som inte åtnjuter denna fördel.

(110) Blinkbonny Quarry anser att skatten på ballast är ett misslyckande när det gäller miljömålet, eftersom den har resulterat i att ett billigare material har skapats som transporteras längre sträckor och som uppmuntrar till utvinning av skattebefriad ballast för att producera billigare material som inte är biprodukter eller avfall. Blinkbonny Quarry hävdar dessutom att skattebefriad lerskiffer och skiffer säljs som ballast för byggändamål och att mer lerskiffer och skiffer utvinns på grund av skattebefrielsen för att användas som ballast.

e) Synpunkter som mottagits från Kinegar Quarries Ltd (nedan kallat Kinegar Quarries) den 15 januari 2014

(111) Kinegar Quarries hävdar att alla stenbrott producerar ballast av lägre klass. De anser att det inte har någon betydelse om produkten är skiffer som exporteras över hela världen eller vanlig ballast som används inom 15 engelska mil från stenbrottet. Kinegar Quarries vidhåller att eftersom ballast är restprodukt kan den användas på en mängd olika sätt och alltid har varit billig. Kinegar Quarries anser vidare att kostnaden för ballast är låg eftersom det är en biprodukt av en produkt av högre klass som, för att kunna upprätthålla ett balanserat lager, prissätts i enlighet med tillgång och efterfrågan. Stenbrottet vidhåller dock att ballast alltid genererade vissa inkomster fram till dess att skatten på ballast infördes. Därefter var sekundär ballast tvungen att konkurrera med ballast som omfattas av skattebefrielsen, och under vissa omständigheter kunde den inte det. Produktionen av sekundär ballast har dock inte minskat eftersom det finns efterfrågan på produkten av högre kvalitet. Den kan bara inte säljas i samma utsträckning. Detta leder enligt uppgift till större lager av sekundär ballast. Kinegar Quarries hävdar dessutom att det inte finns några miljömässiga fördelar på grund av ökad transport av ballast.

(112) Kinegar Quarries hävdar att Förenade kungarikets regering har försökt att säkerställa att producenter av annat än ballast kan sälja deras biprodukter som skattebefriad ballast och därmed minska deras lager av biprodukter. De anser att detta mål har uppnåtts genom skattebefrielser som beviljats producenter av annat än ballast (och ett växande antal producenter av ballast) för produkter som i själva verket bör kallas ballast, eftersom de säljs för samma ändamål som material från producenter av ballast. Upplagen av biprodukter har dock flyttats från producenterna av annat än ballast till producenterna av ballast som betalar skatt.

(113) Kinegar Quarries nämner att deras försäljning av sekundär ballast efter införandet av skatten på ballast sjönk från över 50 000 ton år 2007 till 9 000 ton år 2013 och att detta inte fullt ut kan tillskrivas den ekonomiska nedgången. De hävdar att de inte längre kan konkurrera med skattebefriad ballast eftersom deras prissättning är 1,5–2,0 brittiska pund högre än konkurrenternas.

f) Synpunkter som mottagits från Torrington Stone Ltd (Beam Quarry & Vyse Quarry) (nedan kallat Torrington Stone) den 17 januari 2014

(114) Torrington Stone har gjort gällande att deras två stenbrott på grund av införandet av skatten på ballast inte skulle ha varit lönsamma i dag om de inte hade haft samma ägare. De vidhåller att kunder gör sina inköpsval på grundval av beskrivningarna av materialen, t.ex. kvalitet och storlek, och inte materialens geologi. Kunderna vet inte om ett material är beskattat eller inte.

(115) Ett av stenbrotten producerar främst lerskiffer med biprodukter från lersten, medan de andra främst producerar grovkornig sandsten (gritstone) med lerskifferavfall. Allt säljs som ballast. Lerstenens biprodukt kan inte säljas med vinst och tippas därför.

g) Synpunkter som mottagits från Mineral Products Association Ltd (nedan kallad Mineral Products Association) den 2 januari 2014

(116) Mineral Products Association hävdar att vissa aktörers möjlighet att utvinna skattebefriade material, t.ex. lerskiffer och skiffer, för att förse marknaden för ballast med dessa material strider mot de ursprungliga principerna för utformningen av skatten på ballast. Mineral Products Association anser att utvunnet material som används för ballaständamål bör omfattas av skatten på ballast och att skattebefrielserna bör begränsas till annan användning av materialen än som ballast.

(117) Mineral Products Association gör gällande att material som uppstår till följd av enskilda förbränningsprocesser eller smältning och raffinering av metall är äkta biprodukter från dessa processer och bör skattebefrias eftersom de uppfyller skattens underliggande mål att främja användningen av återvunnet material och resurseffektiviteten. Som jämförelse leder skattebefrielser för lerskiffer, skiffer och andra utvunna material till snedvridningar av den lokala marknaden eftersom de leder till att beskattade material ersätts med obeskattade material.

h) Synpunkter som mottagits från BAA den 10 januari 2014

(118) BAA hävdar att miljömålet för skatten på ballast är att förflytta efterfrågan till förmån för material bestående av avfall/biprodukter i stället för att tillämpa ”principen att förorenaren betalar”, som kommissionen enligt uppgift konstaterar i beslutet om att inleda förfarandet. Detta föreslagna huvudsyfte, principen att förorenaren betalar, om det rent faktiskt är tillämpligt, skulle innebära en selektiv inställning till materialen (för ”sektorn för ballast”, men inte för annan mineralutvinningsverksamhet), vilket oundvikligen resulterar i statligt stöd. Miljösyftet med skatten på ballast är snarare att främja användningen av ballast som utgörs av biprodukter av avfall från vissa processer eller återanvänd ballast, för att på så sätt minska användandet av ballast som utvunnits i stenbrott (logik avseende förflyttning av efterfrågan).

(119) BAA hävdar att effekten av skattens eventuella logik avseende förflyttning av efterfrågan i praktiken skulle innebära att skatten på ballast skulle vara begränsad till sten, sand eller grus som används för tillsats av fyllning för byggändamål, och att med tanke på detta syfte enbart biprodukter eller avfall som skulle kunna ersätta utvunna mineraler bör vara skattebefriade. BAA påpekar dock att denna begränsning inte är den vägledande principen för beskattning enligt skatten på ballast, som gör det möjligt att beskatta material som inte kan ersättas.

(120) BAA anser att tillämpningsområdet för skatten på ballast inte skulle vara förenligt med dess miljölogik, dvs. logiken avseende ”förflyttning av efterfrågan”, även om de granskade skattebefrielserna avskaffas. Enligt BAA skulle avskaffandet av skattebefrielser för material som utgörs av biprodukter/avfall leda till att skatten på ballast i mindre utsträckning överensstämmer med dess miljösyfte. Däremot hävdar de att avskaffandet av skattebefrielser för material som utvinns för ”användning som ballast”, såsom skiffer och lerskiffer, skulle ligga helt i linje med miljösyftet med skatten på ballast.

(121) BAA anser att det faktum att tillämpningsområdet för skatten på ballast inte överensstämmer med miljösyftet för ”förflyttning av efterfrågan” stöds av det faktum att biprodukten/avfallet från kalk eller huggen sten för byggändamål och material såsom ballast för järnvägsspår och sten med högt poleringsvärde, för vilka det inte finns något substitut, beskattas.

(122) BAA anser att tillämpningsområdet för skatten på ballast skiljer sig alltför mycket från dess miljölogik. Detta skulle vara på grund av att vissa av de material som inte beskattas skulle kunna ersättas med biprodukter eller avfall. Som exempel anges lera som används för tegel och ball clay som används för kakel.

i) Synpunkter som mottagits från BAA den 17 januari 2014

(123) BAA inlämnade en kopia av Cornish Building Stone and Slate Guide 2007 och påpekade att det i denna handbok finns ett flertal granit- och skifferbrott som marknadsför sig själva som producenter av liknande typer av produkter och byggnadssten. BAA hävdar att handboken visar att undantagen från skatten på ballast inte överensstämmer med dess logik, dvs. förflyttning av efterfrågan mellan material som utvinns för att användas som ballast och avfall som kan användas som ballast.

(124) BAA hävdar att det finns bevis på att tillgången på skattebefrielser för biprodukter/avfall från kaolinbrott har främjat utvinningen av mer material än vad som krävs enbart för att utnyttja skattebefrielserna för biprodukterna, dvs. granit av hög kvalitet (42). BAA hävdar vidare att det även finns bevis för att vissa exploatörer av kaolinbrott koncentrerar sina ansträngningar på utvinningen av dessa påstådda biprodukter i stället för det ursprungliga kaolinmaterialet (43). BAA hänvisar till ett e-postmeddelande från en stenbrottsexploatör till BAA (44) som gör gällande att de sedan införandet av skatten på ballast har haft mycket svårt att konkurrera med ballast från kaolinbrott, eftersom den ballast som produceras där är billigare och har tagit över marknaden. Enligt e-postmeddelandet är den ballast som säljs av kaolinbrott sten av hög klass och inte en sekundär produkt eller biprodukt. Produktionen hos den berörda stenbrottsexploatören har halverats och de har inte gått med vinst på över nio år. Deras avfallsmaterial kan inte säljas.

(125) BAA vidhåller att sättet på vilket skatten på ballast tillämpas i samband med utvinningen av kalksten är problematisk. Själva utvinningen av kalksten beskattas inte, men avfall och biprodukter från denna utvinning beskattas. Dessutom omfattar skatten på ballast finmaterial, biprodukter och avfall från vissa stenbrott som kan användas för tillverkning av byggblock av betong, som skulle kunna användas för att ersätta tegeltillverkning med obeskattad lera.

j) Synpunkter som mottagits från Quarry Products Association Northern Ireland Limited (nedan kallat ”QPANI”) den 8 januari 2014

(126) QPANI hävdar att de representerar cirka 95 % av de företag som levererar stenbrottsprodukter till byggindustrin i Nordirland. QPANI anser att skatten på ballast var felaktigt utformad från början, eftersom materialen borde ha beskattas på grundval av deras användningsområde snarare än deras geologi.

(127) QPANI anser att lerskiffer och skiffer inte bör vara befriade från skatten på ballast om de används för ballaständamål. Skiffer och lerskiffer används som ballast på Förenade kungarikets marknader för byggmaterial och kan ha en betydande inverkan på den lokala marknaden när de införs på marknaden för ballast. Detta gäller särskilt i Nordirland. Samtidigt som utbudet av skiffer och lerskiffer för ballaständamål kan vara material som i praktiken är biprodukter från utvinning för annat än ballaständamål (t.ex. utvinning av skiffer för produktion av takskiffer), utvinns även dessa material främst för att införas på marknaderna för ballast.

(128) QPANI ifrågasätter även skattebefrielsen för material som ”huvudsakligen” består av kol, brunkol, skiffer och lerskiffer. Enligt QPANI skulle det vara enklare och mer konsekvent om en enkel distinktion gjordes mellan, å ena sidan, material som används för ballaständamål och, å andra sidan, de som används för andra ändamål än ballast. Material som används för ballaständamål bör belastas med skatten på ballast, och material som används för andra ändamål än ballast bör inte belastas med den.

(129) QPANI hävdar att skatten på ballast har lett till miljöskador på grund av möjligheten att transportera skattebefriade material längre sträckor.

(130) QPANI gör gällande att det i Nordirland har importerats hundratusentals ton lerskiffer från Donegal i Irland. Lerskiffer från Irland säljs på marknaderna för byggmaterial över hela Nordirland. Inom byggprojekt längsmed gränsen mot Irland har skattebefriad ballast från Irland som klassas som lerskiffer använts.

(131) QPANI hänvisar vidare till sten som beskrivs som lerskiffer och som därmed otillbörligen drar nytta av skattebefrielsen.

k) Synpunkter från de brittiska myndigheterna

(132) De brittiska myndigheterna vidhåller ståndpunkten att de granskade skattebefrielserna och skattelättnaderna inte innebär statligt stöd. De anser i synnerhet att de distinktioner som görs i enlighet med skatten är motiverade av skattesystemets beskaffenhet och allmänna systematik och därför inte uppfyller selektivitetsvillkoret.

(133) De brittiska myndigheterna bekräftar beskrivningen av ballast som ingår i skäl 8 i beslutet om att inleda förfarandet. Dessutom håller de med om logiken för skatten på ballast som denna beskrivs i skäl 67 i beslutet om att inleda förfarandet.

(134) De brittiska myndigheterna nämner att tribunalen påpekade följande i punkt 55 i dess dom av den 7 mars 2012: ”kriteriet för normal beskattning som underbygger AGL […] grundar sig [endast] på kommersiell exploatering i Förenade kungariket av ett material som beskattas som 'ballast'”. De brittiska myndigheterna vidhåller att skatt som betalats för material som används för andra ändamål än ballast kan återfås i form av en skatterabatt, eftersom skatten på ballast inte är avsedd att beskatta sten, sand eller grus som utnyttjas för användning inom industriprocesser eller jordbruksprocesser. Utifrån samma logik omfattas inte sten, sand eller grus som utvinns, men inte utnyttjas kommersiellt (i enlighet med definitionen i lagstiftningen) av skattens tillämpningsområde.

(135) Förenade kungariket förklarade med ett citat från tribunalens dom att skattens syfte ”huvudsakligen [består] i att, inom byggsektorn, främja användandet av ballast som utgör biprodukter eller avfall som uppkommer vid vissa processer (ballast som även kallas 'sekundär'), eller av återanvänd ballast, för att på så sätt minska användandet av ballast som utvunnits i stenbrott (ballast som även kallas 'primär'), vilka är icke förnybara naturresurser, och därigenom begränsa ingreppen i miljön som har samband med denna utvinningsprocess (nedan kallat syftet att förflytta efterfrågan eller AGL:s miljösyfte)”.

(136) De brittiska myndigheterna vidhåller att skattens logik från början tydligt angavs i utvärderingen av konsekvenserna av lagstiftningen: ”Det huvudsakliga syftet med regeringens valda alternativ är att minska miljökostnaderna som följer av utvinning och som mer allmänt påläggs personer och företag i samhället, och att främja återvinning.”

(137) De brittiska myndigheterna hävdar att skatten på ballast försöker uppnå miljösyftet på två olika men sammankopplade sätt. För det första bidrar införandet av skatten till att internalisera några av de skador som orsakas av utvinning och transport av ballast. Skatten leder därmed till en minskad efterfrågan på nyutvunnen ballast allteftersom kostnaderna ökar. För det andra beviljas skattebefrielser och skattelättnader för avfall och återvunna material för att främja en förflyttning av efterfrågan från nyutvunnen ballast till sådana material, samtidigt som man inte motarbetar produktionen av annat material än ballast. För att uppnå miljömålet för skatten på ballast utformades den för att säkerställa att det finns ekonomiskt attraktiva alternativ till nyutvunnen skattepliktig ballast.

(138) De brittiska myndigheterna vidhåller att skatten på ballast genom dess skattebefrielser syftar till att främja användningen av återvunnet material eller material som består av biprodukter (som uppkommer under en process som inte är avsedd att producera ballast) för att minska efterfrågan på naturlig ballast och på det viset minska miljöskadorna i samband med utvinningen av ballast. Undantagen från skattens tillämpningsområde kan delas in i två kategorier: återanvänd ballast och biprodukter som utgörs av oundvikligt avfall. De senare kan definieras som material som utnyttjas kommersiellt i Förenade kungariket och används som ballast för byggändamål, men som uppkommer som en oundviklig följd av en process som inte utförs för att avsiktligen producera ballast. Sådana produkter kan i sin tur indelas i följande två kategorier: a) material som oundvikligen uppkommer vid utvinning av en mineral som inte utgör ballast, eller b) material som oundvikligen uppkommer vid en utgrävnings- eller muddringsprocess som inte är avsedd för att utvinna något material för kommersiellt utnyttjande.

(139) De brittiska myndigheterna hävdar att de material som utvinns för kommersiellt utnyttjande som ballast, eller som uppkommer som biprodukter vid en process som syftar till att producera ballast för kommersiellt utnyttjande, i faktiskt hänseende befinner sig i en annan situation än skattebefriat material.

(140) De brittiska myndigheterna hävdar att befrielserna från skatten i enlighet med de undantag som beskrivs ovan skiljer på avfallsmaterial som uppkommer som en biprodukt vid utvinningen av en mineral som inte utgör ballast och som är skattebefriat, och avfallsmaterial som utgör en biprodukt som uppkommer vid utvinningen av ballast (t.ex. avfall av kalksten) och som fortfarande omfattas av skatten. De anser att skillnaden härrör from syftet att motverka utvinningen av kalksten för användning som ballast och samtidigt inte motverka produktionen av annat material än ballast. Skatten på ballast motverkar utvinningen av ballast från naturlig sten och främjar samtidigt användningen av alternativa källor till ballast.

(141) De brittiska myndigheterna gör gällande att skattebefrielserna är avgörande för att uppnå miljösyftet med skatten på ballast, eftersom de minskar den skada som uppstår genom nyutvinning. De hävdar att det är prisskillnaden mellan skattebefriade och beskattade material som förflyttar efterfrågan från nyutvinningen. Skattebefrielserna är förenliga med miljösyftet för skatten på ballast i den mån att användningen av skattebefriade material i slutändan minskar efterfrågan på nyutvunnen ballast och de miljöskador som följer av denna.

(142) De brittiska myndigheterna hävdar att det finns många exempel på skattebefriade material som ersätter ballast av högsta kvalitet. Byggandet av 2012 års olympiska park krävde till exempel över en miljon ton ballast i form av fyllnadsmaterial. Biprodukter från kaolinproduktionen i Cornwall användes tillsammans med återanvänd ballast i stället för förstklassig ballast såsom nyutvunnen kalksten eller granit. Skifferavfall från ett […] (45) skifferbrott användes för att innesluta rör i […]. Detta krossade skiffer användes i stället för annan ballast i form av krossat stenmaterial. Skifferbiprodukter från samma stenbrott användes också för byggändamål vid […] i stället för ballast av förstklassig kvalitet.

(143) De brittiska myndigheterna visar att antalet skattebefriade stenbrott inte har ökat efter införandet av skatten på ballast, vilket visas i tabellen nedan som innehåller antalet aktiva stenbrott vid en viss tidpunkt: 2001 2002 2003 2004 2005 2006 Ball clay 20 20 22 18 18 18 Kaolin 17 17 17 17 15 15 Kalksten 348 348 359 336 340 319 Magmatisk och metamorf bergart 211 211 210 204 213 199 Skiffer 43 43 44 43 40 35 Lera och lerskiffer 177 177 180 172 169 172 2007 2008 2009 2010 2011 2012 Ball clay 18 18 18 18 18 18 Kaolin 13 12 16 17 16 15 Kalksten 338 335 324 331 317 322 Magmatisk och metamorf bergart 208 203 207 195 204 191 Skiffer 36 37 32 33 33 32 Lera och lerskiffer 175 165 156 159 155 155

(144) År 2009 uppgick krossat stenmaterial till 59,4 % av försäljningen av primär ballast i Förenade kungariket. Återstoden av denna försäljning rörde sand och grus. Kalksten var den i särklass mest betydande källan till ballast i form av krossat stenmaterial och svarade för 66 % av helheten, följt av magmatisk bergart som t.ex. granit (24 %) och sandsten (9 %). Både kalksten, magmatisk bergart och sandsten har andra användningsområden, t.ex. som byggnadssten, eller, när det gäller kalksten, som industrikalk.

(145) År 2012 såldes ett ton ballast i form av kalksten för mellan 7,16 och 11,70 brittiska pund per ton. Ett ton granit såldes för mellan 6,12 och 12,82 brittiska pund per ton. Ett ton ballast i form av skiffer såldes för mellan 2 och 8 brittiska pund per ton.

(146) När det gäller dekorativ ballast inkom de brittiska myndigheterna tillsammans med BAA med information om att de utgör en atypisk användning av ballast. De som används inom landskapsarkitekturen används i små mängder och väljs ut på grundval av deras visuella egenskaper, t.ex. färg och form, samtidigt som byggegenskaper såsom styrka spelar en underordnad roll, till skillnad från annan användning av ballast. Med hänsyn till de små kvantiteter som berörs utgör dekorativ ballast en liten del av marknadsefterfrågan på ballast i Förenade kungariket.

5.5 BEDÖMNING AV MOTTAGNA SYNPUNKTER

(147) Kommissionen konstaterade redan i beslutet om att inleda förfarandet att principen för normal beskattning för skatten på ballast kan sammanfattas som beskattning av sten, grus och sand som nyutvunnits eller avsiktligt utvunnits för att användas som ballast och som utnyttjas kommersiellt inom Förenade kungariket den 1 april 2002 eller senare.

(148) Utöver synpunkterna ovan som inkommit från de brittiska myndigheterna när det gäller skatteprincipen som underbygger skatten på ballast har kommissionen gjort följande iakttagelser.

(149) Flera tredje parter kommenterade att skatten på ballast inte behandlar material på ett konsekvent sätt eftersom biprodukter från andra skattebefriade material (bergarter som används för att producera sten med en eller flera plana ytor [nedan kallad huggen sten], kalksten, sten med högt poleringsvärde, stenfyllning för skyddsvallar, mursten och biprodukter/avfall från utvinning av primär ballast av hög kvalitet) inte är skattebefriade. De ska enligt utsago i rättsligt och faktiskt hänseende befinna sig i samma situation som skattebefriade biprodukter från annat material än ballast eller som material med specialiserade användningsområden som inte beskattas.

(150) I beslutet om att inleda förfarandet tog kommissionen själv upp frågan varför det anses motiverat att bevilja skattebefrielser för biprodukter från ball clay, kaolin, kol, brunkol, lerskiffer och skiffer men inte för biprodukter från kalk för jordbruksanvändning och huggen sten.

5.5.1 BESKATTNING AV BIPRODUKTER SOM UPPKOMMER VID UTVINNING AV HUGGEN STEN OCH KALK

(151) Efter att ha mottagit omfattande uppgifter från tredje part och de brittiska myndigheterna konstaterar kommissionen att avfall eller biprodukter från utvinning av huggen sten och kalk utgörs av samma bergart som huggen sten och kalksten: i) avfall från utvinning av kalksten som används för att producera kalk består sannolikt även av kalksten, och ii) avfall som uppkommer vid utvinning av sten för att producera huggen sten består sannolikt till stor del av makadam av samma bergart som den sten som huggs.

(152) Befrielserna från skatten på ballast skiljer mellan avfallsmaterial som uppkommer som biprodukter från material som utvinns för annan användning än som ballast (t.ex. avfall från utvinning av kaolin, ball clay, kol, brunkol och skiffer) och som är skattebefriade, och avfallsmaterial som utgör biprodukter som uppkommer vid avsiktlig utvinning av material för användning som ballast (t.ex. avfall från kalksten) och som fortfarande omfattas av skatten.

(153) Skillnaden i skattehänseende härrör from syftet att motverka nyutvinning av kalksten, granit, sandsten etc. för användning som ballast och samtidigt inte påverka produktionen av annat material än ballast.

(154) Enligt de brittiska myndigheternas beskrivning är kalksten, sandsten och granit de vanligaste materialen som utvinns för användning som ballast. En befrielse från skatten på ballast för biprodukter från huggen sten eller kalksten som används för att producera kalk skulle i själva verket åtminstone upprätthålla nivån på, eller till och med främja nyutvinning av, dessa material.

(155) Dessutom uppkommer inga extra (bearbetnings-)kostnader för att erhålla huggen sten och kalk från de huvudsakliga utvunna materialen. Detta skiljer sig, till exempel, från utvinning av ball clay och kaolin, för vilka separering av materialen från avfallet är mycket kostsam.

(156) De brittiska myndigheterna förklarade att både sten som ska huggas och kalksten som används för att erhålla kalk avsiktligt utvinns för att användas som ballast. Dessutom kan biprodukter och avfall från dessa säljas separat, även utan det huvudsakliga materialet, eftersom de utgör kvalitetsmaterial för användning som ballast. Som bevis för detta inkom de brittiska myndigheterna med prisuppgifter som visar att priserna på kalk och huggen sten i de allra flesta fall inte är mycket högre än priserna på deras respektive biprodukter. Priset för kalksten för kalk är cirka 12,50–19,50 brittiska pund per ton, medan priset på biprodukten är 7,16–11,70 brittiska pund per ton. Magmatisk bergart (inklusive granit), som också används för att producera huggen sten, kostar omkring 5,51–12,91 brittiska pund per ton, medan biprodukterna säljs för omkring 6,12–12,82 brittiska pund per ton. Detta skulle innebära att stenbrottet, om det inte finns någon efterfrågan på specialiserade produkter av hög kvalitet, fortfarande skulle bedriva nyutvinning eftersom det ekonomiskt sett är motiverat att sälja den nyutvunna produkten och biprodukten från den för användning som ballast. Det kan inte uteslutas att skattebefrielsen för biprodukter därmed skulle främja ytterligare nyutvinning och följaktligen undergräva miljölogiken för skatten på ballast.

(157) Dessutom finns det inget objektivt sätt att skilja mellan kalksten som en biprodukt från produktion av jordbrukskalk och kalksten som utvinns särskilt för att användas som ballast. Detsamma gäller för granit och sandsten samt biprodukter från huggen sten. Följaktligen är dessa nyutvunna material och biprodukterna från dessa utbytbara och exploatören av stenbrotten kan således besluta att, beroende på efterfrågan, sälja båda för samma ”användning som ballast”.

(158) På grundval av de överväganden som anges i skälen 151 till 157 ovan konstaterar kommissionen att biprodukterna som uppkommer vid utvinning av kalk och huggen sten i faktiskt och rättsligt hänseende inte befinner sig i någon annan situation än nyutvunna produkter. Dessutom skulle eventuella möjliga skattebefrielser för schaktavfall som uppkommer vid utvinning av kalksten/sten som används för huggen sten eller för andra ändamål än ballast enbart tjäna till att främja en ökad utvinning av ny sten och kalksten och skulle inte bidra till en förflyttning av efterfrågan.

5.5.2 STEN MED HÖGT POLERINGSVÄRDE, STENFYLLNING FÖR SKYDDSVALLAR, MURSTEN, PRIMÄR BALLAST AV HÖG KVALITET OCH BIPRODUKTER/AVFALL FRÅN DESSA

(159) Material som används för sten med högt poleringsvärde, stenfyllning för skyddsvallar, mursten och primär ballast av hög kvalitet representerar antingen specialiserade användningsområden för de berörda materialen eller användningsområden inom vilka de inte kan ersättas med återanvänd ballast eller avfall från material som inte belastas med skatten.

(160) Alla material som används för sten med högt poleringsvärde, stenfyllning för skyddsvallar, mursten och primär ballast av hög kvalitet samt deras biprodukter kommer dock från samma bergart. Till exempel produceras stenfyllning av samma bergart som den mindre makadamballasten som uppkommer som en biprodukt.

(161) Dessa bergarter är i allmänhet lämpliga för användning som ballast och stenbrottsexploatörerna kan välja hur de ska sälja eller utnyttja bergarten i fråga i enlighet med efterfrågan.

(162) Av de anledningar som förklaras i skälen 151 till 157 ovan när det gäller biprodukter från huggen sten och kalk kan kommissionen inte utesluta att en skattebefrielse för sten med högt poleringsvärde, stenfyllning för skyddsvallar, mursten, primär ballast av hög kvalitet och deras biprodukter/avfall skulle uppmuntra till utvinning av dessa material för ballaständamål.

(163) När det gäller faktumet att flera berörda parter ifrågasatte logiken med skatten på ballast mot bakgrund av det faktum att sten med högt poleringsvärde och stenfyllning beskattas medan lera för översvämningsskydd eller material för andra specialändamål inte beskattas, inkom de brittiska myndigheterna tillsammans med BAA med informationen att poleringsvärde (PSV) är ett värde som rör ballastens motstånd mot nötning och att ballast med högt poleringsvärde används i asfaltsmassor som läggs på vägytor för att ge ett stort friktionsmotstånd. Ballast med det högsta poleringsvärdet används på platser som t.ex. kurvor och bromszoner, och dess poleringsvärde och slipvärde anges uttryckligen. Detta är egenskaper som är naturliga för bergfyndigheterna och som förhöjs genom tillverkningsprocessen. Materialen är ändå ballast och denna användning klassificeras som användning som ballast i enlighet med skatten på ballast.

(164) Stenfyllning används för att skydda Förenade kungarikets kustlinjer mot erosion. Kraven i specifikationen beror på de särskilda påfrestningarna i den marina miljön. De egenskaper som specificeras inbegriper densitet och slipvärde. Stenfyllning klassificeras som användning som ballast i enlighet med skatten på ballast eftersom den används för styrka och fyllning.

(165) Huruvida ett material som används för ett särskilt ändamål är utbytbart eller inte påverkar dessutom inte logiken för skatten på ballast och de skattebefrielser som beviljas för andra material. Kommissionen konstaterar att skatten på ballast här omfattar en rad olika användningsområden som inte är utbytbara. Så länge sådana material kan användas och i stor utsträckning används som ballast och användningen av dem som ballast är ekonomiskt motiverad skulle en skattebefrielse för sådana material till och med undergräva syftet med skatten på ballast för vissa användningsområden.

(166) Många berörda parter uppmärksammade det faktum att de skattebefriade typerna av ballast ersätter sekundära ballastprodukter och inte produkterna av högre klass. För det första konstaterar kommissionen att detta övervägande inte medför något tvivel gällande det faktum att skatten på ballast uppfyller sitt miljömässiga tillämpningsområde eftersom de skattebefriade material som utgörs av oundvikliga biprodukter från material som utvunnits för annan användning än ballast ersätter nyutvunnen ballast. Det har ingen betydelse om de ersätter ballast av högre eller lägre kvalitet så länge som nyutvinningen minskar. Kommissionen noterar dessutom att skattebefriade material ibland till och med skulle kunna ersätta ballast av högre kvalitet, såsom beskrivs av de brittiska myndigheterna i skäl 142.

(167) Kommissionen är medveten om problemen med tillämpningen av skatten på ballast och dess skattebefrielser på grundval av materialens geologiska egenskaper. Kommissionen konstaterar dock även att det hade varit svårare att basera skattebefrielserna på materialens användning eftersom detta kan leda till svårigheter vid tillämpningen och lämnar mer utrymme för missbruk. Dessutom verkar det som om de brittiska myndigheterna har erhållit rapporten som stöd för tillämpningen av skatten på ballast och följer de definitioner och provningar för materialet som föreskrivs däri. BAA har själva erkänt att de brittiska myndigheterna använder en geolog med expertkunskaper för att fastställa materialen som produceras i stenbrott.

(168) När det gäller undantagen för lera och lerskiffer som används för keramiska produkter från det tillfälliga upphävandet av skatten på ballast konstaterar kommissionen att detta är en skattebefriad industriprocess som redan har beaktats i beslutet om att inleda förfarandet och inte anses utgöra statligt stöd.

(169) När det gäller innehållet i Cornish Building Stone and Slate Guide 2007, som lämnats in av BAA, konstaterar kommissionen att denna inte kan åberopas som en korrekt informationskälla för en övergripande översikt över alla produkter i ett stenbrott. Det är en handbok som framställts i reklamsyfte, där stenbrott marknadsför sina produkter till byggbranschen. Kommissionen anser således att de stenbrott som förekommer i Cornish Building Stone and Slate Guide 2007 har presenterat produkter i linje med deras marknadsföringsstrategi gentemot mot byggbranschen. De brittiska myndigheterna nämnde att de tillåter stenbrott att marknadsföra sina produkter som de vill, oberoende av de berörda materialens geologiska sammansättning, och att de inte anser att sådana beskrivningar i marknadsföringssyfte är relevanta för karakteriseringen av material för tillämpningen av skatten på ballast.

(170) Härav följer att beskattningen av sten med högt poleringsvärde, stenfyllning för skyddsvallar, mursten, primär ballast av hög kvalitet och deras biprodukter/avfall omfattas av principen för normal beskattning för skatten på ballast och motiveras av det mål som eftersträvas.

5.5.3 SLUTSATS OM DEN NORMALA BESKATTNINGEN I ENLIGHET MED SKATTEN PÅ BALLAST OCH SYFTET MED SKATTEN PÅ BALLAST

(171) Kommissionen anser att de synpunkter som lämnats av alla berörda parter inte ger upphov till någon anledning att frångå dess slutsatser i beslutet om att inleda förfarandet när det gäller principen för normal beskattning i enlighet med skatten på ballast och syftet med skatten på ballast.

(172) Principen för normal beskattning enligt skatten på ballast är att sten, grus och sand som definieras som ballast i enlighet med avsnitt 17.1 ska beskattas när de utnyttjas kommersiellt enligt definitionen i avsnitt 19 inom Förenade kungariket den 1 april 2002 eller senare (46).

(173) I enlighet med beskrivningen som tillhandahölls av de brittiska myndigheterna före beslutet om att inleda förfarandet och som bekrä