KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2945/94 av den 2 december 1994 om ändring av kommissionens förordning (EEG) nr 3665/87 om allmänna tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter vad gäller indrivning av felaktigt utbetalda belopp och sanktioner

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 804/68 av den 27 juni 1968 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter(1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2807/94(2), särskilt artikel 17.4 i denna, och med beaktande av motsvarande bestämmelser i de övriga förordningarna om den gemensamma organisationen av marknaderna för jordbruksprodukter,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 876/68 av den 28 juni 1968 om fastställande av allmänna bestämmelser för beviljande av exportbidrag för mjölk och mjölkprodukter och kriterier för fastställande av bidragsbeloppen(3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 776/94(4), särskilt andra stycket i artikel 6.2 och 6.3 i denna, och med beaktande av motsvarande bestämmelser i de övriga förordningarna om fastställande av allmänna bestämmelser för beviljande av exportbidrag för jordbruksprodukter, och

med beaktande av följande:

Under de gällande gemenskapsbestämmelserna beviljas exportbidrag enbart på grundval av objektiva kriterier, som särskilt rör den exporterade produktens art och kvantitet, dess egenskaper och bestämmelseort. Erfarenheten visar att det finns behov av förstärkta insatser för att bekämpa oegentligheter, särskilt bedrägeri som drabbar gemenskapens budget. Det bör därför fastställas att felaktigt utbetalda belopp skall indrivas och det bör införas sanktioner för att stimulera exportörerna att uppfylla gemenskapens bestämmelser.

För att säkerställa att systemet med exportbidrag fungerar korrekt bör sanktioner tillämpas utan hänsyn till den subjektiva skulden. Det är icke desto mindre lämpligt att avstå från sanktioner i vissa fall, särskilt när det gäller ett uppenbart fel som erkänns av den behöriga myndigheten, men att när det föreligger uppsåt bestämma om en strängare sanktion.

Har en exportör lämnat felaktiga upplysningar, kan detta leda till felaktig bidragsutbetalning om felet inte uppdagas. Om felet upptäcks är det berättigat att pålägga exportören ett sanktionsbelopp i proportion till det belopp som han felaktigt skulle ha tagit emot om felet inte hade upptäckts. Om de felaktiga upplysningarna lämnades med avsikt är det också berättigat att tillämpa en strängare sanktion.

I enlighet med artikel 8.1 i rådets förordning (EEG) nr 729/70 av den 21 april 1970 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken(5), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2048/88(6), är medlemsstaterna skyldiga att driva in belopp som betalats ut till följd av oegentligheter eller försumlighet. För att säkerställa lika behandling av exportörerna i medlemsstaterna bör det när det gäller exportbidrag införas en uttrycklig bestämmelse om att mottagaren skall återbetala alla felaktigt utbetalda belopp med ränta, och det bör fastställas närmare bestämmelser för betalningen. Med hänsyn till gemenskapens finansiella intressen bör det fastställas att denna förpliktelse, i händelse av överlåtande av rätten till bidrag, också gäller den som förvärvar denna rätt. De indrivna beloppen samt de inkasserade räntorna och sanktionsbeloppen måste krediteras Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), enligt de principer som fastställs i artikel 8.2 i förordning (EEG) nr 729/70.

Erfarenheten liksom hittills konstaterade fall av oegentligheter och särskilt bedrägeri på detta område visar att denna åtgärd är nödvändig och lämplig, att den kommer att ha tillräckligt avskräckande verkan och att den kommer att tillämpas lika i alla medlemsstater.

Kommissionens förordning (EEG) nr 3665/87(7), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1829/94(8), bör därför ändras.

Berörda förvaltningskommittéer har inte avgett något yttrande inom den av ordförandena bestämda tiden.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EEG) nr 3665/87 ändras på följande sätt:

1. Artikel 11 skall ersättas med följande:

"Artikel 11

1. Om det konstateras att en exportör i avsikt att få exportbidrag har ansökt om ett bidrag som är större än det som vederbörande har rätt till, skall bidraget för exporten i fråga vara lika med det bidrag som gäller för den faktiska exporten, minskat med ett belopp motsvarande

a) hälften av skillnaden mellan det begärda bidraget och det bidrag som gäller för den faktiska exporten

b) två gånger skillnaden mellan det begärda bidraget och det bidrag som gäller för den faktiska exporten, om exportören med avsikt har lämnat felaktiga upplysningar.

Det begärda bidraget anses vara det belopp som fås vid en beräkning på grundval av de upplysningar som lämnats enligt artikel 3 eller artikel 25.2. Om bidragssatsen varierar beroende på destination, skall den differentierade delen av det begärda bidraget beräknas på grundval av de uppgifter som lämnats enligt artikel 47.

Den sanktion som avses i a tillämpas inte

- vid fall av force majeure,

- i undantagsfall där omständigheterna ligger utanför exportörens kontroll och inträffar efter det att myndigheterna har godtagit export- eller betalningsdeklarationen, förutsatt att exportören genast efter att ha fått kännedom om dessa förhållanden, men inom den frist som avses i artikel 47.2, underrättar myndigheterna härom, om inte myndigheterna redan har konstaterat att det begärda bidraget var inkorrekt,

- när det förekommer ett uppenbart fel beträffande det begärda beloppet som erkänns av den behöriga myndigheten,

- i fall där bidragsansökan är i överensstämmelse med kommissionens förordning (EG) nr 1222/94(*), särskilt artikel 3.2 i denna, och har beräknats på grundval av de genomsnittliga kvantiteter som använts under en närmare angiven period,

- i fall där vikten justeras, när viktavvikelsen beror på den vägningsmetod som har tillämpats.

Om minskningen i a eller b leder till ett negativt belopp, skall exportören betala det negativa beloppet.

Om de behöriga myndigheterna har konstaterat att det begärda beloppet var inkorrekt och att exporten inte har ägt rum och att det därför inte är möjligt att minska bidraget, skall exportören betala ett belopp motsvarande det sanktionsbelopp som avses i a respektive b. Om bidragssatsen varierar beroende på destination skall det, utom när det är fråga om en obligatorisk destination, vid beräkningen av det begärda bidraget och av det bidrag som gäller tas hänsyn till den lägsta positiva satsen eller till den sats som följer av destinationsangivelsen i enlighet med artiklarna 22.2 eller 25.4, om denna sats är högre.

Den betalning som avses i fjärde och femte styckena skall äga rum senast 30 dagar efter mottagandet av betalningskravet. Om denna frist inte uppfylls, skall exportören betala ränta för den period som börjar 30 dagar efter datum för mottagandet av betalningskravet och slutar dagen före datum för betalning av kravet till den ränta som avses i punkt 3.

Sanktionerna skall inte tillämpas enbart på grund av att det begärda beloppet är högre än det bidrag som gäller enligt artikel 48.

Sanktionerna tillämpas utan att detta påverkar tillämpningen av andra sanktioner som fastställs på nationell nivå.

2. Bidraget kan hållas inne om bidragsbeloppet per exportdeklaration inte överstiger 50 ecu.

3. Utan att det påverkar förpliktelsen att betala ett negativt belopp i enlighet med punkt 1 fjärde stycket, skall mottagaren när det felaktigt utbetalas ett bidrag återbetala det felaktigt mottagna beloppet, inklusive eventuella sanktionsbelopp enligt punkt 1 första stycket, till en ränta som beräknas på grundval av den tid som förflyter mellan utbetalning och återbetalning. Dock gäller att

- om återbetalningsplikten täcks av en ännu inte frisläppt säkerhet, anses beslag av denna säkerhet enligt artiklarna 23.1 eller 33.1 gälla som indrivning av det återbetalningsskyldiga beloppet,

- om säkerheten redan har frisläppts, skall mottagaren betala ett belopp motsvarande den säkerhet som skulle ha blivit förverkad till en ränta som beräknas för perioden från datum för frisläppandet till dagen före betalningsdatum.

Betalningen skall äga rum senast 30 dagar efter mottagandet av betalningskravet.

Räntesatsen skall beräknas enligt bestämmelserna i nationell lag, men får inte ligga under den sats som tillämpas vid indrivning av nationella belopp.

Det skall inte infordras någon ränta, eller på sin höjd ett belopp som bestäms av medlemsstaten motsvarande den oskäliga vinsten, om den felaktiga utbetalningen berodde på fel från myndighetens sida.

Om bidraget har utbetalats till en person som har förvärvat rätten till bidrag genom överlåtande, skall denne och exportören vara solidariskt ansvariga för återbetalningen av de felaktigt utbetalda beloppen, felaktigt frisläppta säkerheter och ränta i samband med exporten i fråga. Den som förvärvat rätten har dock endast ett begränsat ansvar som omfattar det belopp som utbetalats till honom plus ränta på detta belopp.

4. De indrivna beloppen, belopp som följer av punkt 1 fjärde och femte styckena, och inkasserad ränta skall betalas till de utbetalande organen, vilka skall dra av de belopp som gäller utgifter från Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 7 i rådets förordning (EEG) nr 595/91(**).

När betalningsfristen inte uppfylls, kan medlemsstaterna besluta att felaktigt utbetalda belopp, felaktigt frisläppta säkerheter och ränta fram till datum för avräkning i stället för att återbetalas skall dras av från senare utbetalningar till exportören i fråga. Detta skall också gälla för belopp som skall betalas enligt punkt 1 fjärde och femte styckena.

5. Medlemsstaterna kan avstå från att kräva återbetalning av felaktigt utbetalda belopp, felaktigt frisläppta säkerheter, ränta och belopp som följer av punkt 1 fjärde och femte styckena, när summan av dessa belopp per exportdeklaration inte överstiger 50 ecu, och förutsatt att sådana fall i nationell lag täcks av liknande regler om att avstå från indrivning.

6. Vid tillämpningen av denna artikel betraktas uppgifterna beträffande var och en av koderna i en exportdeklaration som en separat exportdeklaration när en exportdeklaration omfattar flera olika koder i bidragsnomenklaturen eller den kombinerade nomenklaturen.

(*) EGT nr L 136, 31.5.1994, s. 5.

(**) EGT nr L 67, 14.3.1991, s. 11.".

2. I artikel 48 skall följande läggas till som punkt 6:

"6. Vid tillämpning av artikel 11

- skall beräkningarna av de i den här artikeln angivna minskningarna grundas på det bidragsbelopp som följer av tillämpningen av artikel 11,

- skall det bidrag som går förlorat enligt den här artikeln inte överstiga det bidrag som följer av tillämpningen av artikel 11."

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas på export för vilken de formaliteter som avses i artikel 3 eller artikel 25 i förordning (EEG) nr 3665/87 avslutas från och med den 1 april 1995.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 2 december 1994.

På kommissionens vägnar

René STEICHEN

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr L 148, 28.6.1968, s. 13.

(2) EGT nr L 298, 19.11.1994, s. 1.

(3) EGT nr L 155, 3.7.1968, s. 1.

(4) EGT nr L 91, 8.4.1994, s. 6.

(5) EGT nr L 94, 28.4.1970, s. 13.

(6) EGT nr L 185, 15.7.1988, s. 1.

(7) EGT nr L 351, 14.12.1987, s. 1.

(8) EGT nr L 191, 27.7.1994, s. 5.