ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(6)

Estland omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. Stabilitetsprogrammet för 2019 grundas på ett antagande om oförändrad politik. Enligt programmet ska underskottet i de offentliga finanserna på 0,6 % av bruttonationalprodukten (BNP) under 2018 minska till ett underskott på 0,2 % av BNP under 2019 och 0,3 % av BNP under 2020, och underskottet kommer att vara 0,7 % av BNP senast 2022. På grundval av det omräknade strukturella saldot (6) planerar man inte att uppnå det medelfristiga budgetmålet, som är fastställt till ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP, under den period som stabilitetsprogrammet för 2019 gäller. Den offentliga skuldkvoten beräknas sjunka till 5,3 % av BNP senast 2022. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är gynnsamt. Det har inte angetts vilka åtgärder som krävs till stöd för de planerade underskottsmålen, vilket utgör en risk för antagandena om inkomster.
(7)

I stabilitetsprogrammet för 2019 planerar regeringen ett samlat budgetöverskott på mellan 1,1 % och 1,7 % av BNP under perioden 2019–2022. Regeringen har fastställt sitt medelfristiga budgetmål – ett budgetöverskott på 0,25 % av BNP till 2020. På grundval av det omräknade strukturella saldot (8) planeras det medelfristiga budgetmålet att fortsätta att överträffas under hela programperioden och den offentliga skuldkvoten att sjunka gradvis till 153,3 % år 2022. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser har godkänts av ett oberoende organ och är gynnsamt. Enligt kommissionens vårprognos 2019 beräknas det strukturella saldot ligga på ett överskott på 1,9 % av BNP under 2019 och 0,8 % av BNP under 2020, vilket är över det medelfristiga budgetmålet. Enligt prognoserna kommer den offentliga skulden att fortsätta sjunka och att klara övergångsskuldregeln 2019 och skuldregeln 2020. Utifrån kommissionens vårprognos 2019 och alltså utan de nya åtgärder som antagits efter brytdatumet förväntades Grekland klara stabilitets- och tillväxtpaktens regler 2019 och 2020. På samma grund ansågs Grekland också uppfylla målet om ett primärt överskott på 3,5 % av BNP som kontrolleras inom ramen för den skärpta övervakningen.
(8)

I sin rekommendation av den 14 juni 2019 rekommenderade rådet Ungern att vidta åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att den nominella ökningen i primära offentliga nettoutgifter inte överstiger 4,7 % under 2020, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,75 % av BNP. Detta skulle föra in Ungern på en lämplig anpassningsbana mot det medelfristiga budgetmålet. Enligt kommissionens vårprognos 2019 och med oförändrad politik finns det en risk för en avvikelse från det kravet under 2020. Sammantaget anser rådet att väsentliga ytterligare åtgärder kommer att behövas från och med 2019 för att Ungern ska följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler i enlighet med rådets rekommendation av den 14 juni 2019 för korrigering av den konstaterade betydande avvikelsen från anpassningsbanan för att uppnå det medelfristiga budgetmålet.
(10)

Med tanke på att Belgiens offentliga skuldkvot ligger på över 60 % av BNP och att det förväntade produktionsgapet är på 0,1 % bör den nominella ökningen av de primära offentliga nettoutgifterna inte överstiga 1,6 % av BNP under 2020, vilket är i linje med den strukturella anpassning på 0,6 % som följer av stabilitets- och tillväxtpaktens gemensamt överenskomna kravmatris. Enligt kommissionens vårprognos 2019 och med oförändrad politik finns det risk för en betydande avvikelse från det kravet under 2020. Belgien förväntas vid första anblicken inte följa skuldregeln 2019 och 2020. Sammantaget anser rådet att de nödvändiga åtgärderna bör vidtas från 2019 om Belgien ska lyckas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler. Det är viktigt att oförutsedda vinster används till att minska den offentliga skuldkvoten ytterligare. Risken för de belgiska offentliga finansernas hållbarhet på medellång och lång sikt finns kvar på grund av kombinationen av hög skuldkvot och den prognostiserade ökningen av kostnaderna för en åldrande befolkning, särskilt de som gäller pensioner och långvarig vård och omsorg. Det lagstiftades om flera pensionsreformer 2015 med följden att den lagstadgade pensionsåldern ska höjas från 65 till 66 år från 2025 och till 67 år från 2030. Dessutom har kraven på ålder och antal tjänsteår för att få gå i förtida pension blivit strängare. De offentliga pensionsutgifterna torde dock ändå öka med 2,9 procentenheter av BNP mellan 2016 och 2070, främst under de kommande två årtiondena. För flera större grupper av offentliganställda är villkoren för förtida pensionering också mer gynnsamma än de normala villkoren. De offentliga utgifterna för långvarig vård och omsorg kommer enligt prognoserna att öka med 1,7 procentenheter av BNP mellan 2016 och 2070, en ökning som ligger över genomsnittet från en nivå som redan är bland de högsta i unionen. Organisationen av den långvariga vården och omsorgen är fragmenterad där ansvaret ligger på flera olika förvaltningsnivåer och det är en utmaning för vissa aspekter av kostnadseffektiviteten, varför nettoeffekterna av den senaste tidens ansvarsomfördelning ännu inte är uppenbara. Om styrningen kunde stärkas skulle det bidra till att nå de eftersträvade effektivitetsvinsterna. Det kan finnas utrymme att optimera mixen av vårdformer för att öka kostnadseffektiviteten inom systemet för långvarig vård och omsorg.
(6)

Finland omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. I landets stabilitetsprogram för 2019, som baseras på antagandet om oförändrad politik och lämnades in av den förra regeringen kort före riksdagsvalet i april, planerar regeringen ett samlat budgetsaldo på - 0,3 % av bruttonationalprodukten (BNP) under 2019, jämfört med - 0,7 % av BNP under 2018. Enligt regeringen förväntas saldot förbättras ytterligare till 0 % under 2020 för att sedan försämras igen till - 0,1 % under 2021 och - 0,3 % under 2022. På grundval av det omräknade strukturella saldot (6) förväntas, baserat på antagandet om oförändrad politik, det medelfristiga budgetmålet – ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP – fortsätta att överträffas under hela programperioden, med beaktande av de tillfälliga avvikelser som tillåts 2019 i samband med genomförandet av strukturreformerna. Den offentliga skuldkvoten nådde en topp på 63,4 % under 2015 men minskade till 58,9 % under 2018. Enligt stabilitetsprogrammet för 2019 kommer skuldkvoten att fortsätta minska och nå 57,4 % av BNP under 2021. Den förväntas öka igen under 2022 till 57,7 % av BNP. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser verkar i stort sett realistiskt. De främsta riskerna i budgetprognoserna hänger samman med kostnaderna för en åldrande befolkning, som eventuellt kan bli högre än förväntat, och med ökad inflation.
(5)

Tjeckien omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. I sitt konvergensprogram för 2019 räknar regeringen med att gå från ett budgetöverskott på 0,3 % av bruttonationalprodukten (BNP) under 2019 till ett underskott på 0,2 % under 2020, vilket sedan förväntas gradvis försämras till 0,5 % fram till 2022. På grundval av det omräknade strukturella saldot (5) kommer det medelfristiga budgetmålet – vilket har ändrats från ett strukturellt underskott på 1 % av BNP 2019 till 0,75 % av BNP 2020 – fortsätta att överträffas under hela programperioden. Enligt konvergensprogrammet för 2019 kommer den offentliga skuldkvoten att sjunka gradvis till 29,7 % av BNP under 2022. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt. Riskerna för budgetmålen verkar i stort sett balanserade, med en förväntad fortsatt ökning av lönerna i den offentliga sektorn och sociala transfereringar, men med en liten minskning av de totala inkomsterna som andel av BNP. Enligt kommissionens vårprognos 2019 förväntas det strukturella saldot minska till ca – 0,1 % av BNP 2019 och – 0,4 % av BNP 2020 och därmed hålla sig över det medelfristiga budgetmålet. Sammantaget anser rådet att Tjeckien kan förväntas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler 2019 och 2020.
(6)

Den 22 juni 2018 fann rådet i enlighet med artikel 121.4 i fördraget att en betydande avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet förelåg i Rumänien 2017. Med anledning av den betydande avvikelse som konstaterats utfärdade rådet den 22 juni 2018 en rekommendation den (6) i vilken Rumänien rekommenderades att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den nominella ökningen av de primära offentliga nettoutgifterna (7) inte överstiger 3,3 % under 2018, och 5,1 % under 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,8 % av BNP. Den 4 december 2018 antog rådet beslut (EU) 2018/2020 (8) där det fastställdes att Rumänien inte hade vidtagit effektiva åtgärder till följd av rådets rekommendation av den 22 juni 2018 och utfärdade en reviderad rekommendation (9). I den rekommendationen av den 4 december 2018 uppmanade rådet Rumänien att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den nominella ökningen i primära offentliga nettoutgifter inte överstiger 4,5 % under 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 1,0 % av BNP. Den 14 juni 2019 antog rådet beslut (EU) 2019/1002 (10) om fastställande av att Rumänien inte har vidtagit effektiva åtgärder till följd av rådets rekommendation av den 4 december 2018. Baserat på utfallsdata för 2018 konstaterades dessutom att Rumänien i betydande grad avvikit från den rekommenderade anpassningen 2018. I enlighet med artikel 121.4 i fördraget och artikel 10.2 i förordning (EG) nr 1466/97 utfärdade kommissionen den 5 juni 2019 en varning till Rumänien om att en betydande avvikelse från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet konstaterats 2018. Den 14 juni 2019 antog rådet därefter ännu en rekommendation (11) där det bekräftas att Rumänien måste vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den nominella ökningen av de primära offentliga nettoutgifterna inte överstiger 4,5 % under 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 1,0 % av BNP. Enligt kommissionens vårprognos 2019 finns det en risk för avvikelse från den rekommendationen under 2019.
(5)

Sverige omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. Enligt konvergensprogrammet för 2019 planerar regeringen att nå ett överskott på 0,6 % av bruttonationalprodukten (BNP) för 2019, som väntas öka ytterligare under programperioden. På grundval av det omräknade strukturella saldot (5) väntas det medelfristiga budgetmålet – ett strukturellt underskott på 1 % av BNP – överträffas under programperioden. Enligt konvergensprogrammet för 2019 väntas den offentliga skuldkvoten sjunka till 34,5 % av BNP under 2019 och fortsätta att sjunka till 28,2 % för 2022. Sunda offentliga finanser och en stabil ekonomisk tillväxt är de viktigaste drivkrafterna för den sjunkande offentliga skuldkvoten. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt. Enligt kommissionens vårprognos 2019 beräknas det strukturella saldot ligga på ett överskott på 0,5 % av BNP för 2019 och 0,6 % av BNP för 2020, vilket överstiger det medelfristiga budgetmålet. Sammantaget anser rådet att Sverige kan förväntas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler under 2019 och 2020.
(11)

Trots låg arbetslöshet, många vakanser och ökad brist på arbetstagare har den nominella löneökningen hittills varit återhållsam (1,1 % under 2017 och 2,4 % under 2018). De löner som omfattades av kollektivavtal steg med i genomsnitt 2,1 % under 2018, medan de offentliga lönerna steg snabbare (med 3 % under andra hälften av 2018). Dessutom kom man överens om löneavtal som leder till en nominell ökning på 7 % under två år för alla anställda inom den statliga förvaltningen. Ytterligare finansiering har tillhandahållits för att öka grundskollärarnas löner. Dessutom har regeringen antagit flera skatteåtgärder som minskar skattebördan på arbete och som syftar till att öka hushållens disponibla nettoinkomster för dem som arbetar. Att ytterligare öka hushållens disponibla inkomster genom att stärka de förutsättningar som främjar lönetillväxt och reformera pensionssystemets andra pelare för att göra den öppnare och mer motståndskraftig mot chocker samt öka rättvisan mellan generationerna skulle stödja den inhemska efterfrågan och bidra till en ombalansering i euroområdet.
(15)

Hälsoresultaten har fortsatt att förbättras men ligger fortfarande under unionsgenomsnittet, då den förväntade livslängden för män 2017 var 7,9 år kortare än den för kvinnor, och skillnaden mellan de högst och de lägst utbildade i Polen 2016 var 10 år. Låga utgifter och personalbrist påverkar tillgången till och ändamålsenligheten i hälso- och sjukvårdssystemet. Antalet praktiserande läkare och sjuksköterskor i förhållande till befolkningsmängden är bland det lägsta i unionen, då en fjärdedel av vårdpersonalen har passerat pensionsåldern. De icke tillgodosedda vårdbehoven minskade under 2017, men ligger fortfarande bland de högsta i unionen och väntetiderna för vissa procedurer har ökat avsevärt sedan 2010. Polen har tagit fram kartor över hälso- och sjukvårdsbehoven, men de har ännu inte kunnat användas som verktyg för att stödja beslut om köp av hälso- och sjukvårdstjänster samt investeringar. Hälso- och sjukvårdssystemet är fortfarande starkt inriktat på sjukhusvård, medan primär- och öppenvården fortfarande är underutvecklad. Systemet för långvarig vård och omsorg är bristfälligt, saknar standardiserade tjänster och ett samlat strategiskt grepp. Merparten av den långsiktiga vården tillhandahålls av anhörigvårdare, ofta familjemedlemmar utan större institutionellt stöd. 2017 uppgick Polens offentliga utgifter för hälso- och sjukvård till totalt 4,7 % av BNP, långt under unionsgenomsnittet på 7 % av BNP. Polen planerar att gradvis öka dessa utgifter under de kommande åren. Detta kan dock bli svårt att uppnå med tanke på att de nyligen tillkännagivna planerna på att öka sociala transfereringar till medel- och höginkomsthushåll kommer att begränsa utrymmet i de offentliga finanserna i framtiden.
(7)

Den 13 juli 2018 rekommenderade rådet Slovakien att säkerställa att den nominella ökningen av de primära offentliga nettoutgifterna (7) inte överstiger 4,1 % under 2019, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,5 % av BNP. Med beaktande av kommissionens höstprognos 2018, enligt vilken Slovakien kommer att ligga närmare sitt medelfristiga mål under 2019, och enligt reglerna för upphävande av frysningen av kravet på anpassning, bör den nominella ökningen av de primära offentliga nettoutgifterna inte överstiga 4,6 %, vilket motsvarar en årlig strukturell anpassning på 0,3 % under 2019. Enligt kommissionens vårprognos 2019 finns det en risk för en betydande avvikelse från den rekommenderade finanspolitiska anpassningen under 2018 och 2019 tillsammans.
(8)

Efter begäran i det reviderade utkastet till budgetplan 2019 bekräftas i stabilitetsprogrammet för 2019 att effekten på budgeten av att Morandi-bron i Genua rasade och av de exceptionellt ogynnsamma väderförhållanden som rådde under 2018 var betydande samt ges tillräckliga belägg för dessa extra budgetposters art och omfattning. Framför allt anges det i stabilitetsprogrammet för 2019 att 2019 års budget inbegriper extraordinära utgifter på cirka 0,2 % av BNP avseende ett extraordinärt underhållsprogram för vägnätet samt ett program med förebyggande åtgärder i syfte att begränsa de hydrogeologiska riskerna. På grund av den direkta kopplingen till broraset i Genua och de ogynnsamma väderförhållandena 2018 kan klausulen om ”ovanliga händelser” vara tillämplig när det gäller just redovisningen av utgifter för extraordinärt vägunderhåll och begränsning av hydrogeologiska risker. Enligt kommissionen uppgår de extra utgifterna för dessa åtgärder under 2019 till 0,18 % av BNP. Bestämmelserna i artiklarna 5.1 och 6.3 i förordning (EG) nr 1466/97 gör det möjligt att ta hänsyn till dessa extra utgifter, eftersom broraset i Genua och de exceptionellt ogynnsamma väderförhållandena anses vara ovanliga händelser som har stor inverkan på Italiens offentliga finanser och eftersom hållbarheten inte skulle äventyras av att landet tillfälligt tillåts avvika från anpassningsbanan mot det medelfristiga budgetmålet. En slutlig bedömning, även av de stödberättigande beloppen, kommer att göras våren 2020 på grundval av uppgifter om faktiskt utfall för 2019 från de italienska myndigheterna.
7.

I denna rekommendation gäller följande definitioner: a) typ av anställningsförhållande: de olika typer av yrkesmässiga förhållanden mellan en arbetstagare och en arbetsgivare som kan skilja sig åt vad gäller anställningens varaktighet, antal arbetstimmar eller andra villkor i anställningsförhållandet. b) arbetsmarknadsstatus: status för en person som antingen arbetande inom ramen för ett anställningsförhållande (arbetstagare) eller arbetande för egen räkning (egenföretagare). c) system för socialt skydd: ett regelverk enligt vilket förmånsberättigade personer har rätt till vissa förmåner, som anger vilka personer som omfattas av systemet, villkoren för rätt till förmåner, förmånstyper, förmånsbelopp, förmånernas varaktighet och andra egenskaper hos förmånerna samt finansiering (avgifter, allmän beskattning, andra källor), styrning och förvaltning av systemet. d) förmån: en kontantöverföring eller överföring in natura från ett offentligt eller privat organ till en person som har rätt till den inom ramen för ett system för socialt skydd. e) formellt skydd: en situation där personerna i en grupp inom en viss gren av det sociala skyddet (t.ex. ålderdom, skydd vid arbetslöshet moderskap eller faderskap) enligt befintlig lagstiftning eller kollektivavtal har rätt att delta i ett system för socialt skydd som omfattar en viss gren. f) faktiskt skydd: en situation där personerna i en grupp inom en viss gren av det sociala skyddet i praktiken har möjlighet att förvärva förmåner och, för det fall att motsvarande risk förverkligas, få tillgång till en viss förmånsnivå. g) behållande av rättigheter: rättigheter som redan intjänats under tidigare arbete går inte förlorade även om de intjänades inom system med andra regler eller inom ramen för andra anställningsförhållanden. h) ackumulering av rättigheter: möjligheten att räkna samman alla rättigheter och inbegriper möjligheten att få de kvalifikationsperioder som fullgjorts under en tidigare arbetsmarknadsstatus (eller under samma period om personen i fråga har mer än en arbetsmarknadsstatus samtidigt) att räknas in i kvalifikationsperioderna under den nya statusen. i) överförbarhet: möjligheten att överföra intjänade rättigheter till ett annat system. j) öppenhet: tillhandahållande av tillgänglig, lättåtkomlig, fullständig och lättbegriplig information om systemets regler och/eller om de individuella skyldigheterna och rättigheterna till allmänheten, potentiella deltagare i ett system och deltagare i ett system och förmånsberättigade.
23.

Begäran om förhandsavgörande ska vara daterad och undertecknad. Den ska skickas till EU-domstolens kansli, antingen elektroniskt eller per post (Greffe de la Cour de justice, Rue du Fort Niedergrünewald, L-2925 Luxembourg). Av skäl hänförliga till särskilt behovet av att säkerställa en snabb handläggning av målet och en optimal kommunikation med den hänskjutande domstolen rekommenderar EU-domstolen att den hänskjutande domstolen använder applikationen e-Curia. Information om hur man får åtkomst till denna applikation, med hjälp av vilken inlagor samt domar och beslut kan ges in respektive delges på elektronisk väg, och användarvillkoren för denna applikation återfinns på institutionens webbplats (https://curia.europa.eu/jcms/jcms/P_78957/sv/). För att underlätta domstolens behandling av begäran om förhandsavgörande, och särskilt översättningen därav till Europeiska unionens samtliga officiella språk, ombeds de nationella domstolarna att inte enbart ge in begäran i original via e-Curia, utan även skicka en redigerbar version (skriven i ett ordbehandlingsprogram såsom ”Word”, ”OpenOffice” eller ”LibreOffice”) av begäran till följande adress: (DDP-GreffeCour@curia.europa.eu).
(19)

De regionala skillnaderna inom Irland är stora och har ökat de senaste tio åren. Irland har ganska stora regionala ekonomiska skillnader jämfört med andra medlemsstater räknat som BNP per capita. Mellan 2000 och 2016 ökade BNP per capita i regionen Southern and Eastern med 74 %, 63 procentenheter mer än i regionen Border, Midland and Western och ökningen har gått snabbare sedan 2012. År 2016 var BNP per capita i regionen Southern and Eastern 2,6 gånger högre än i Border, Midland and Western. Dublinområdet, där 40 % av Irlands befolkning bor, bidrog med 62 procentenheter till BNP-tillväxten mellan 2000 och 2016.
(8)

Under 2020 bör Slovenien uppnå sitt medelfristiga budgetmål. Enligt kommissionens vårprognos för 2019 är detta förenligt med en högsta nominell ökning av de primära offentliga nettoutgifterna på 4,0 %, vilket motsvarar en strukturell anpassning på 0,5 % av BNP. Enligt kommissionens vårprognos 2019 förväntas Slovenien, förutsatt fast politisk kurs, ligga nära det medelfristiga budgetmålet 2020. I nuläget visar bedömningen således på en risk för en viss avvikelse 2020. Även om den beräknade nominella tillväxttakten för de primära offentliga nettoutgifterna för närvarande ser ut att tyda på en risk för en viss avvikelse från kravet under 2020, kan den tyda på en risk för en betydande avvikelse från det kravet under 2019 och 2020 tillsammans. Om det strukturella saldot inte längre förväntas ligga nära det medelfristiga budgetmålet måste den samlade bedömningen i framtiden ta en möjlig avvikelse från kravet med i beräkningen. Enligt prognoserna kommer Slovenien att iaktta reglerna för skuldkriteriet 2019 och 2020. Allmänt sett anser rådet att de nödvändiga åtgärderna bör vidtas under 2019 och att Slovenien måste vara redo att vidta ytterligare åtgärder från och med 2020 om stabilitets- och tillväxtpaktens regler ska följas.
(5)

Danmark omfattas för närvarande av stabilitets- och tillväxtpaktens förebyggande del. Enligt konvergensprogrammet för 2019 planerar regeringen att nå ett samlat underskott på 0,1 % av bruttonationalprodukten (BNP) för 2019 och 2020. På grundval av det omräknade strukturella saldot (5) väntas det medelfristiga budgetmålet – ett strukturellt underskott på 0,5 % av BNP – fortsätta att överträffas under hela programperioden fram till 2025. Enligt konvergensprogrammet för 2019 väntas den offentliga skuldkvoten sjunka till 33,4 % av BNP under 2019 och ligga kvar på samma nivå 2020, innan den kommer att öka igen till 37,8 % vid 2025. Det makroekonomiska scenario som ligger till grund för dessa budgetprognoser är realistiskt för programperioden. Enligt kommissionens vårprognos 2019 beräknas det strukturella saldot uppvisa ett överskott på 0,9 % av BNP 2019 och 1,0 % av BNP 2020, vilket överstiger det medelfristiga budgetmålet. Riskerna gäller inkomstbortfall från volatila komponenter, främst pensionsavkastningsskatten. Sammantaget anser rådet att Danmark kan väntas följa stabilitets- och tillväxtpaktens regler under 2019 och 2020.