Kommissionens beslut

av den 27 november 2002

om ett förfarande enligt artikel 81 i EG-fördraget och artikel 53 i EES-avtalet

(Ärende COMP/E-2/37.978/Metylglukamin)

[delgivet med nr K(2002) 4557]

(Endast de tyska och franska texterna är giltiga)

(Text av betydelse för EES)

(2004/104/EG)

INNEHÅLL

>Plats för tabell>

SAMMANFATTNING

Adressater

Detta beslut riktar sig till följande företag:

- Rhône-Poulenc Biochimie SA.

- Aventis Pharma SA.

- Merck KgaA.

Artiklar som har överträtts

Enligt artikel 81.1 i EG-fördraget och artikel 53 i EES-avtalet förbjuds alla avtal mellan företag, beslut av företagssammanslutningar och samordnade förfaranden som kan påverka handeln mellan medlemsstaterna och de avtalsslutande parterna i EES-avtalet och som har till syfte eller resultat att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen inom den gemensamma marknaden och det område som omfattas av EES-avtalet.

Relevant produkt

Farmaceutiskt metylglukamin som används som kemiskt intermediat för framställning av röntgenkontrastmedel, läkemedel och färgningsmedel.

Gemenskapsmarknadens värde

Cirka 3,1 miljoner euro per år(1).

Närmare beskrivning av överträdelsen

Med början i november 1990 och fram till december 1999 bildade de huvudsakliga producenterna av metylglukamin en hemlig kartell i strid med artikel 81.1 i fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet som omfattade gemenskapen och EES-området, genom vilken de fastställde marknadsandelar för produkten, enades om prismål och prislistor för produkten samt kom överens om hur de skulle dela upp de största kunderna.

Den tid företagen deltog

- Merck KgaA från den 22 november 1990 till den 31 december 1999.

- Rhône-Poulenc Biochimie SA från den 22 november 1990 till den 31 december 1999.

- Aventis Pharma SA från den 22 november 1990 till den 31 december 1999.

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet,

med beaktande av rådets förordning nr 17 av den 6 februari 1962, första förordningen om tillämpning av fördragets artiklar 85 och 86(2), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1/2003(3), särskilt artiklarna 3 och 15 i denna,

med beaktande av kommissionens beslut av den 1 oktober 2001 och den 17 december 2001 om att inleda ett förfarande i detta ärende,

efter att ha lämnat de berörda företagen tillfälle att yttra sig över kommissionens invändningar i enlighet med artikel 19.1 i förordning nr 17 och kommissionens förordning (EG) nr 2842/98 av den 22 december 1998 om hörande av parter i vissa förfaranden enligt artiklarna 85 och 86 i EG-fördraget(4),

efter att ha hört Rådgivande kommittén för kartell- och monopolfrågor,

med beaktande av förhörsombudets rapport i detta ärende(5), och

av följande skäl:

DEL 1 - SAKFÖRHÅLLANDEN

1. METYLGLUKAMININDUSTRIN

1.1 Produkten

(1) Metylglukamin (MG) (ibland kallat "meglumin") är ett kemiskt intermediat som används vid framställning av röntgenkontrastmedel, farmaceutiska produkter och färgningsmedel. Det är inte någon biprodukt. Produktionskapaciteten för MG bestäms tvärtom av utformningen av produktionsmöjligheterna.

(2) Metylglukamin (MG) levereras i kristallinisk form till producenter av röntgenkontrastmedel, vilka kombinerar ämnet med någon annan kemisk beståndsdel. Denna kombinerade substans efterfrågas i huvudsak av sjukhus som injicerar den i röntgenpatienter. MG har till uppgift att förhindra att kontrastmedlet alltför snabbt stöts bort från kroppen.

(3) MG är en etablerad produkt som har funnits länge på marknaden. Metylglukaminmarknaden är stabil; vissa regioner uppvisar dock en vikande efterfrågan. Det är möjligt att produkten kommer att försvinna från marknaden på medellång sikt, eftersom en ny och billigare produkt snart kan bli tillgänglig.

(4) Båda parter bekräftar emellertid att det när det gäller röntgenkontrastmedel inte fanns någon ersättning för metylglukamin under hela den period som berörs av detta beslut. Dessutom kan endast metylglukamin av hög kvalitet, klassat som farmaceutiskt metylglukamin, användas för ändamålet. Man kan följaktligen dra den slutsatsen att det fanns en relevant produktmarknad för farmaceutiskt metylglukamin. Detta beslut omfattar endast farmaceutiskt metylglukamin som kan användas för de ändamål som anges i skäl 1. En kinesisk producent producerar en typ av metylglukamin av lägre kvalitet som används i andra sammanhang, till exempel vid vattenbehandling. När ordet metylglukamin eller MG används i detta beslut avses endast sådant MG som klassats som farmaceutiskt.

1.2 Marknaden för metylglukamin

a) Utbud

(5) Som framgår av ovanstående kan den relevanta produktmarknaden betecknas som marknaden för farmaceutiskt metylglukamin (i fortsättningen kallat "metylglukamin"), eftersom denna produkt ur efterfrågesynpunkt inte kan ersättas av andra produkter. Denna marknad är världsomfattande.

(6) Världsmarknaden för metylglukamin under 1999 kan uppskattas till cirka 375 ton, dvs. till ett värde av cirka 5,7 miljoner euro(6), varav cirka 3,1 miljoner(7) avsåg gemenskapen.

(7) Om man utgår från de försäljningsuppgifter som parterna inlämnade 1999 hade Merck en volymmässig andel på [cirka 60] procent av världsmarknaden och en motsvarande andel på [cirka 75] procent inom EES-området. Aventis beräknade andelar var [cirka 40] procent av världsmarknaden och en motsvarande andel på [cirka 25] procent inom EES-området(8).

(8) På samma grundval och mätt i 1999 års penningvärde hade Merck en andel på [cirka 55 procent] av världsmarknaden och en motsvarande andel på [cirka 70 procent] inom gemenskapen. Aventis beräknade andelar var [cirka 45 procent] av världsmarknaden och [cirka 30 procent] av marknaden inom EES-området(9).

(9) Merck har i sitt svar på meddelandet om invändningar hävdat att dess marknadsandel borde bedömas som ett genomsnitt under flera år, eftersom siffran för 1999 inte på ett korrekt sätt återger företagets ställning under hela kartellens varaktighet(10). Kommissionen har undersökt denna sak. I sitt svar på meddelandet om invändningar överskattar Merck värdet av Aventis försäljning av metylglukamin. De genomsnittliga marknadsandelarna under perioden 1995-1999 skiljer sig inte på något betydande sätt från marknadsandelarna år 1999.

(10) Merck hävdar både i sitt skriftliga svar på meddelandet om invändningar och i sin muntliga framställning att leveranserna till [kund 1] inte borde ingå i beräkningen av Mercks marknadsandel, eftersom kunden var utan valmöjligheter då Merck var det enda företag som kunde leverera den begärda produktkvaliteten.

(11) Detta argument bör avvisas eftersom Aventis vid hearingen klargjorde att företaget kunde erbjuda samma kvalitet till [kund 1], vilket Merck i slutändan medgett. Därav följer att Aventis om det inte hade funnits ett konkurrensbegränsande avtal mellan parterna skulle ha haft möjligheter, motiv och intresse av att aktivt konkurrera om leveranserna till [kund 1].

(12) De båda producenterna av MG är båda multinationella bolag med en avsevärd omsättning. Affärsverksamheten är i allt väsentligt av global natur och världsmarknaden kan beskrivas som ett duopol.

(13) Båda producenterna har säte inom gemenskapen.

(14) Under år 2000 producerades farmaceutiskt MG för hela världen på endast två ställen, båda belägna inom gemenskapen. De båda producenterna av MG är ungefär lika stora i fråga om produktionskapacitet. Merck hade vid sin anläggning i Darmstadt en produktionskapacitet på [cirka 300] ton(11). Man vet inte exakt hur stor kapacitet Aventis har vid sin anläggning i Elbeuf. Aventis försäljningsvolym av metylglukamin varierar kraftigt från år till år, men den högsta nivån sedan 1990 har varit en försäljning på [cirka 250] ton, vilken uppnåddes år 1991(12). Försäljningen under de senaste åren har varit väsentligt lägre. Produktionskapaciteten för metylglukamin i hela världen år 1999 kan därför uppskattas till cirka 500 ton om året.

b) Efterfrågan

(15) De som köper metylglukamin är tillverkare av röntgenkontrastmedel. De kombinerar ämnet med andra kemiska beståndsdelar. Detta sammansatta ämne efterfrågas i första hand av sjukhus. Bland de största köparna av metylglukamin är [kund 1] i Tyskland, [kund 2] i Frankrike och [kund 3] och [kund 4] i Förenta staterna. [kund 1] och [kund 3] var tidigare producenter av metylglukamin (se avsnitt 3.3).

c) Handel mellan medlemsstater

(16) Metylglukamin produceras i två medlemsstater och saluförs över hela världen.

(17) År 1999 sålde Merck metylglukamin till åtta medlemsstater.

(18) År 1999 sålde Aventis metylglukamin till fem medlemsstater.

(19) Försäljningen till Efta-länderna förefaller vara mycket liten. Kommissionen känner till att ett norskt företag gjorde smärre inköp från Rhône-Poulenc år 1995.

1.3 Producenterna

a) Rhône-Poulenc Biochimie SA och Aventis Pharma SA

(20) Rhône-Poulenc Biochimie (RPB) har sitt huvudkontor i Antony nära Paris. RPB är ett helägt dotterbolag till Aventis Pharma, som i sin tur är ett helägt dotterbolag till Aventis SA. RPB:s totala omsättning år 1999 var [cirka 110] miljoner euro(13).

(21) I sitt svar på meddelandet om invändningar framhåller Aventis att "överträdelsen har begåtts av RPB och inte av något annat dotterbolag. Den verksamhet som tas upp i meddelandet om invändningar gäller uteslutande RPB"(14). Mot bakgrund av detta uttalande godtar kommissionen att Aventis hela produktion av metylglukamin skedde inom RPB.

(22) Aventis Pharma SA har också sitt huvudkontor i Antony nära Paris. Bolagets verksamhet är främst inriktad på att uppfinna, utveckla, tillverka och sälja farmaceutiska produkter. Aventis Pharma är ett helägt dotterbolag till Aventis SA År 1999 var dess totala omsättning [cirka 2] miljarder euro(15).

(23) Aventis SA har sitt huvudkontor i Strasbourg i Frankrike. Det är ett internationellt bolag som ägnar sig åt forskning, utveckling, produktion och marknadsföring av organiska och oorganiska kemiska intermediat, kemiska produkter för speciella ändamål, fibrer, plaster, farmaceutiska produkter och jordbrukskemikalier.

(24) Dess tre viktigaste affärsområden är farmaceutiska produkter, växt- och djurhälsovård samt specialkemikalier.

(25) Företagets totala omsättning år 2000 var 22,304 miljarder euro(16).

(26) År 1998 tillkännagav Rhône-Poulenc och Hoechst AG, den tyska producenten av kemiska produkter, sina planer på en sammanslagning av sina biovetenskapliga verksamheter till en ny enhet, "Aventis", (som i lika delar skulle ägas av de båda moderbolagen) och att avveckla sin verksamhet på det kemiska området under loppet av en treårsperiod. Den 15 december 1999 tillkännagavs att sammanslagningen hade genomförts.

(27) Efter sammanslagningen har Aventis i allt större utsträckning koncentrerat sin verksamhet på farmaceutiska produkter. Övriga affärsområden har man sålt ut. Särskilt betydelsefull var försäljningen av Crop Sciences till Bayer år 2002.

(28) Under förfarandet har Aventis Pharma skött kontakterna med kommissionen på både Aventis Pharma SA:s och Rhône-Poulenc Biochimie SA:s vägnar. När det i det här beslutet hänvisas till kommentarer från "Aventis" avses därmed att Aventis Pharma agerar både på sina egna och på RPB:s vägnar.

b) Merck

(29) Merck KgaA, som har sitt huvudkontor i Darmstadt i Tyskland, tillverkar farmaceutiska produkter och hälsoprodukter. Företaget är ett operativt dotterbolag till E. Merck oHG, ett handelsbolag som bildades 1827.

(30) Mercks totala omsättning var 5347 miljoner euro under 1999(17).

(31) Metylglukamin produceras vid avdelningen "Cosmetics Health Nutrition" inom företaget(18).

c) Övriga producenter

(32) Från 1991 till omkring 1998 tycks Aventis och Merck ha varit de enda producenterna av metylglukamin i världen. År 1998 gick en kinesisk lågprisproducent in på marknaden. Denna producent tycks emellertid ha koncentrerat sig på marknaden för alternativa användningar av metylglukamin där kravet på farmaceutisk kvalitet är lägre(19). Det finns ingen information om att den kinesiska producenten har gjort något intrång på marknaden för farmaceutiskt metylglukamin som används till röntgenkontrastmedel vid medicinsk behandling, alltså den produkt som detta beslut avser.

2. FÖRFARANDET

2.1 Undersökningar inom gemenskapen

(33) Den 27 september 2000 besökte företrädare för Merck kommissionen. Vid mötet uttalade företaget sin önskan om att samarbeta med kommissionen med anledning av kommissionens meddelande om befrielse från eller nedsättning av böter i kartellärenden(20) (meddelandet om förmånlig behandling). Företaget lämnade en muntlig redogörelse för den kartellverksamhet som det medverkat i. Kommissionen erhöll en mera detaljerad skriftlig redogörelse den 20 oktober 2000.

(34) Den 15 januari 2001 genomförde kommissionen en undersökning enligt artikel 14.3 i förordning nr 17 i Aventis lokaler i Romainville.

(35) Den 19 oktober 2001 skickade kommissionen en begäran om upplysningar till Aventis i enlighet med artikel 11 i förordning nr 17. Samma dag skickades en begäran om ytterligare upplysningar till Merck.

(36) De slutliga svaren från Merck inkom i slutet av januari 2002 och från Aventis i början av februari 2002.

(37) Den 17 juni 2002 inledde kommissionen ett förfarande i det föreliggande ärendet och beslutade att skicka ett meddelande om invändningar till de tre företagen. Meddelandet om invändningar riktade sig till Rhône-Poulenc Biochimie SA, Aventis Pharma SA och Merck KgaA.

(38) Deras svar på meddelandet om invändningar inkom den 2 september 2002.

(39) En muntlig hearing hölls den 3 oktober 2002, varvid samtliga parter fick tillfälle att yttra sig.

2.2 Undersökningar och förfaranden i andra länder

(40) Även myndigheterna i Förenta staterna och Kanada undersöker för närvarande kartellen. Liksom fallet är inom gemenskapen samarbetar Merck med dessa myndigheter.

3. KARTELLEN

3.1 Skriftliga bevis

(41) Detta beslut bygger på de skriftliga bevis som Merck lämnat in på handlingar som påträffades vid inspektionen i Aventis lokaler samt på svaren på kommissionens begäran om upplysningar.

(42) De faktiska omständigheter som återges i detta avsnitt bygger framför allt på följande:

1. Mercks inlaga av den 19 oktober 2000 som utgjorde en fortsättning på ett muntligt uttalande av den 27 september 2000.

2. Handlingar som kommissionen tog i beslag vid inspektionen i Aventis lokaler den 15 januari 2001.

3. Svar från Merck på kommissionens begäran om upplysningar, daterade den 17 december 2001 och 31 januari 2002.

4. Svar från Aventis på kommissionens begäran om upplysningar, daterat den 21 december 2001 och den 1 februari 2002.

5. Svar från Merck på kommissionens meddelande om invändningar, daterat den 2 september 2002.

6. Svar från Aventis på kommissionens meddelande om invändningar, daterat den 2 september 2002.

3.2 Sammanfattning av den överträdelse kommissionens invändningar avser

(43) Kartellen mellan de två producenterna av metylglukamin, Merck och Aventis, existerade från åtminstone november 1990 till åtminstone december 1999. Vad man sökte uppnå var att undanröja konkurrensen på världsmarknaden för metylglukamin. Detta skulle ske genom ett avtal om uppdelning av marknaden och fastställande av priser.

(44) Tjänstemän med ansvar för distribution och marknadsföring av metylglukamin vid Merck och Aventis möttes från år 1990 årligen och utbytte information om sin försäljning och omsättning under föregående år.

(45) Vid dessa årliga möten var det vanligt att prishöjningar diskuterades. Man kom överens om att höja katalogpriserna på metylglukamin med vissa procenttal, och dessa priser tillämpades sedan på mindre kunder, åtminstone i Europa.

(46) Vid mötena lämnade man varandra upplysningar om enskilda kunder och man föranstaltade om att kunderna inte skulle byta leverantör. I kartellen ingick ett avtal om en uppdelning av marknaden.

(47) Mellan 1990 och 1999 höll medlemmarna i kartellen regelbundet årliga möten, vanligtvis på hösten. Under denna tid har elva sådana möten kunnat fastställas.

(48) Följande personer förekom enligt vad man känner till som företrädare för företagen i kartellen:

För Merck:

[Anställd 1 vid Merck] (1990-1996)(21), och

[anställd 2 vid Merck] (1996-1999)(22).

För Aventis:

[Anställd 1 vid Aventis] (1990-1999)(23), och

[anställd 2 vid Aventis] (1990 eller 1993 till 1999)(24).

3.3 Bakgrund och inledande kontakter

(49) Före år 1990 var Merck RPB inte den enda producenten av farmaceutiskt metylglukamin på marknaden. [Kund 3] (Förenta staterna) upphörde med produktionen i mitten av 1980-talet. [Kund 1] slutade troligtvis producera metylglukamin under år 1990. Båda dessa företag är nu stora köpare av metylglukamin.

(50) Enligt Aventis hade producenterna av metylglukamin sedan länge mycket goda förbindelser med varandra. Om någon av dem råkade i leveranssvårigheter fanns vanligtvis möjlighet att köpa de produkter som behövdes från konkurrenterna till mycket förmånliga priser. Företrädaren till [anställd 1 vid Merck] på befattningen som [högre tjänsteman] vid Merck erinrar sig en kontakt med Rhône-Poulenc om inköp på förmånliga villkor från Merck på grund av leveransproblem så långt tillbaka som år 1979 (Kollegenlieferung)(25). År 1989 köpte RPB metylglukamin av [kund 1](26). Merck köpte av RPB under 1990/91, 1994 och 1995(27). [Anställd 1 vid Merck] minns att RPB vid minst ett tillfälle köpte metylglukamin av Merck(28).

(51) Aventis uppger vidare att "det stod klart för båda företagen att ett av dem förr eller senare måste lämna marknaden och därför skulle köpa sitt interna behov av meglumin (metylglukamin) av den kvarvarande producenten på fördelaktiga villkor"(29).

(52) I sitt svar på meddelandet om invändningar uppgav Merck att företaget förstått saken annorlunda och bekräftade att det för sin del alltid motsatt sig förslag från Rhône-Poulenc/Aventis om att upphöra med sin produktion och köpa in metylglukamin från Aventis. Mercks viktigaste kund, [kund 1], var inte beredd att generellt godta metylglukamin av den kvalitet som Aventis erbjöd. Merck skulle på grund av sin sakkunskap när det gäller att producera specialkemikalier kunna producera metylglukamin till en relativt låg kostnad, varför det inte skulle vara meningsfullt för Merck att upphöra med sin produktion(30).

(53) [Kund 1] upphörde med sin produktion [...] och började köpa metylglukamin från Merck på särskilda villkor som så kallad medproducent. Mercks förklaring är att en "medproducent i detta sammanhang är ett företag som producerar en viss produkt och därför vet vilka kostnader som produktionen av denna vara innebär. Om företaget köper produkten i fråga av ett närstående företag kommer det på grund av sina särskilda kunskaper om produkten att försöka få den till ett pris som ligger så nära dess egna produktionskostnader som möjligt (s.k. medproducentpris)"(31).

(54) När det stod klart att Merck och RPB skulle bli de enda kvarvarande producenterna började kontakterna mellan dem att utökas. Från början var dessa kontakter framför allt inriktade på ett informellt informationsutbyte. [Anställd 1 vid Merck] uppger att det när han [i slutet av 1980-talet] först introducerades klart framgick att företrädare för Merck och Rhône-Poulenc sedan en tid tillbaka hade träffats för att diskutera Mercks inköp av produkter från RP. I samband med dessa möten träffades också de ansvariga för metylglukamin(32).

(55) Uttalanden från anställda hos Merck bekräftar att det långt före 1990 cirkulerade rykten inom Merck om ett avtal om metylglukamin.

(56) [Anställd 4 vid Merck] uppger i en intervju den 9 oktober 2000 följande:

(57) "Även om han inte direkt hade arbetat med MG förrän i början av det här året, kände han till kontakterna med RP när det gällde produkten ifråga. Dessa kontakter var en offentlig hemlighet på Mercks distributionsavdelning. Han hade redan hört talas om dem för tio till tjugo år sedan, vilket var vid den tid då [...] (1983-1989, red.) och innan 'Spartenorganisation' infördes vid Merck (1978-1979, red.). Det särskilda förhållandet till RP när det gällde MG avsåg både priser och marknadsandelar"(33).

(58) I en andra intervju den 15 januari 2002 ombads [anställd 4 vid Merck] att närmare beskriva var och hur han fått denna information.

(59) "Han kunde inte exakt erinra sig när han fått reda på saken. Men han tror att han måste ha känt till den i början eller mitten av 1980-talet och att informationen kommit från en tillförlitlig källa. Han erinrar sig att en kund hade klagat på att man fick två identiskt lika svar från Merck och Rhône-Poulenc när man begärde en uppgift om priset på MG. Han kan inte längre exakt minnas vilken dag detta uttalande gjordes"(34).

(60) [...]. I en intervju den 15 januari 2002 uttalade sig [anställd 5 vid Merck] på följande sätt:

(61) "Han hade återvänt från utlandet till Darmstadt först 1990. Han hade hört talas om MG-överenskommelserna vid sina besök i Darmstadt under den tid då han bodde utomlands. Enligt vad han kunde erinra sig vid det första intervjutillfället (år 2000) hade kartellen funnits i cirka 10-15 år. Under ett besök hemma hade han hört rykten om att det för MG fanns en 'prisöverenskommelse'. Hans intryck då hade varit att det rörde sig om en skum affär. Men han hade inte hört talas om att Merck och Rhône-Poulenc skulle ha delat upp kunderna mellan sig"(35).

(62) Merck uppger att de ansvariga för distributionen och försäljningen av metylglukamin träffade företrädare för Rhône-Poulenc (RP) 1989 och att de informerade varandra om sina försäljnings- och omsättningssiffror för det föregående året(36). Att mötet ägde rum har bekräftats av [anställd 1 vid Merck](37). Några bevishandlingar har inte påträffats och Aventis har inte bekräftat att mötet ägde rum, inte heller syftet med det.

(63) I sitt svar på meddelandet om invändningar bekräftar Merck att detta möte definitivt hade att göra med metylglukamin. Merck tror att det till och med kan ha utgjort startpunkten för metylglukaminkartellen, eftersom RP vid detta tillfälle försökte övertala Merck att upphöra med sin produktion av metylglukamin och köpa denna produkt av RP till ett förmånligt pris. Då Merck förkastade RP:s förslag att lägga ner sin produktion, skulle kartellen kunna ha varit en alternativ lösning för att säkerställa stabila priser och marknadsandelar(38).

(64) Enligt [anställd 1 vid Merck] ägde ett möte rum vid okänd tidpunkt under 1989/1990. I det deltog [anställd 3 vid Merck] och [anställd 1 vid Merck] från Merck samt [anställd 1 vid Aventis] från RP. En ytterligare person från RP tycks ha varit närvarande. Den personen var dock inte [anställd 2 vid Aventis]. [Anställd 3 vid Merck] introducerade [anställd 1 vid Merck] som ny företrädare för Merck med ansvar för metylglukamin(39). [Anställd 3 vid Merck] bekräftar att mötet ägde rum men säger att det var 1990 i Paris, sannolikt på RP:s huvudkontor. Han tror att flera produkter, däribland metylglukamin, diskuterades vid mötet(40).

(65) Efter det ovan angivna mötet i slutet av 1980-talet eller början av 1990-talet ägde ett ytterligare möte rum. [Anställd 1 vid Merck] och [anställd 6 vid Merck] träffade, på inbjudan av RP, [anställd 1 vid Aventis] och [anställd 2 vid Aventis] från RP för att äta middag på en restaurang i Paris. Samtalsämnet gällde inte affärer. Företrädarna för Merck misstänkte dock att RP:s inbjudan hade att göra med ett förslag från RP att Merck skulle upphöra med produktionen av metylglukamin och köpa denna produkt från Aventis till ett förmånligt pris(41).

(66) I sitt svar på meddelandet om invändningar påstår Aventis att det före 1990 enbart förekommit legitima kontakter mellan företagen när det gäller metylglukamin och då i samband med att det uppstått tillfälliga brister på produkten. Uttalandena från [anställd 3 vid Merck] och [anställd 1 vid Merck] utgör inget bevis för olagliga kontakter före 1990 och tillförlitligheten när det gäller de rykten som [anställd 4 vid Merck] och [anställd 5 vid Merck] hört kan i högsta grad ifrågasättas(42).

(67) Det finns olika versioner av händelseförloppet före 1990. Kommissionen har inte tillgång till tillräcklig dokumentation för att kunna bevisa vilken version som är den korrekta. När det gäller detta beslut kommer därför överträdelsen anses ha påbörjats 1990.

3.4 Början på en strukturerad kartell - möte den 22 november 1990 i Antony i Paris

(68) Mötet på hösten 1990 markerade en tydlig förändring som innebar att kontakterna mellan Merck och RP när det gäller metylglukaminet utvecklades till en formell och strukturerad samverkan med entydiga avtal om prissättning och tilldelning av marknadsandelar. Detta bekräftas av styrkta uppgifter både från Aventis och Merck (se avsnitt 3.5).

(69) Mötet på hösten 1990 var för både [anställd 1 vid Merck] och [anställd 1 vid Aventis] (RP/Aventis) deras första sammanträffande i egenskap av tjänstemän med [dessa befattningar]. Enligt de upplysningar som lämnats av [anställd 3 vid Merck] hade [anställd 1 vid Merck] efterträtt honom den 1 september 1990(43). Enligt ett dokument som togs i beslag hos Aventis fick [anställd 1 vid Aventis] [denna tjänst] vid Rhône-Poulenc Biochimie i januari 1990(44).

(70) Parterna är ense om att [anställd 1 vid Merck] och [anställd 1 vid Aventis] ansvarade för att utveckla kartellens metoder. [Anställd 1 vid Merck] uppger att [anställd 3 vid Merck] presenterade honom för [anställd 1 vid Aventis]. De faktiska avtalen med Rhône-Poulenc utarbetades dock endast av [anställd 1 vid Merck] och [anställd 1 vid Aventis](45). Aventis uppger att "det förefaller som om man före 1990 inte diskuterade frågor rörande meglumin (metylglukamin red.) vid de möten som hölls i Mercks lokaler, som främst var inriktade på försäljningen av [en annan produkt]. Situationen utvecklade sig dock som ovan angetts när ett årligt möte hölls i början av 1990-talet mellan [anställd 1 vid Aventis] och dennes motsvarighet hos Merck, [anställd 1 vid Merck], för att diskutera frågor rörande meglumin"(46).

(71) Att mötet ägde rum är oomtvistat. Det har bekräftats att både [anställd 1 vid Merck](47) och [anställd 1 vid Aventis] var närvarande vid mötet. Aventis uppger följande: "Enligt de intervjuer som hållits med svarandens anställda hölls ett årligt möte angående meglumin i Tyskland mellan [anställd 1 vid Aventis], [högre tjänsteman] hos RPB mellan 1990 och 1999, och dennes motsvarighet hos Merck, [anställd 1 vid Merck], eller dennes efterträdare [anställd 2 vid Merck]. Detta möte hölls i slutet av året. Det första av dessa möten med [anställd 1 vid Merck] hölls 1990 i Mercks lokaler i Darmstadt"(48).

(72) Även om Merck inte bestrider att mötet ägt rum hävdar företaget att Aventis blandar ihop detta möte med ett möte om [en annan produkt] och att det första mötet faktiskt ägde rum i Aventis lokaler i Antony nära Paris.

(73) I sitt svar på meddelandet om invändningar uppger Merck följande: "Det är riktigt att årliga möten hölls beträffande [en annan produkt] i Mercks lokaler och att medlemmar av Mercks centrala inköpsavdelning förde intensiva samtal med Aventis anställda om fastställandet av villkoren för försäljningen av [en annan produkt] till Merck. Ett sådant möte om [en annan produkt] hölls faktiskt i Mercks lokaler (även) år 1990. Eftersom dessa möten gällde Mercks inköp från Rhône-Poulenc deltog i allmänhet inte Mercks avdelning för distribution/försäljning(49). Däremot hölls 1990 års möte om metylglukamin den 22 november mellan [anställd 1 vid Aventis] och [anställd 1 vid Merck] (som nyligen hade utnämnts till [en högre tjänst]) i Aventis lokaler i Antony i Paris. Efter detta möte inbjöd [anställd 1 vid Aventis] [anställd 1 vid Merck] till ett restaurangbesök på Champs Elysées"(50).

(74) Även om parterna inte är överens om var det första mötet ägde rum, framgår det klart av ovanstående att de är eniga om att kartellens första möte ägde rum under hösten 1990. På grundval av den mer exakta information som lämnats av Merck kan man dra slutsatsen att kartellens första möte ägde rum den 22 november 1990.

(75) Vad som avhandlades under detta första möte och de tio efterföljande mötena beskrivs i avsnitt 3.5.

3.5 Den hemliga samverkans utformning och innehåll

3.5.1 Informationsutbyte

(76) Båda parter är överens om att man normalt inledde mötena med ett utbyte av information och synpunkter på efterfrågan på produkten på världsmarknaden, varvid man redovisade vilka volymer som sålts till respektive huvudkund under det föregående året.

(77) Merck uppger att "de ansvariga för distribution och marknadsföring av MG hos Merck och Aventis träffades från och med 1989 en gång om året och delgav varandra föregående års försäljningsdata och omsättningsbelopp. Före dessa möten fick därför Mercks representanter utskrifter av Mercks interna försäljningsstatistik över volymer och försäljningssiffror, av vilka föregående års resultat framgick - med angivande av land och kund"(51).

(78) Aventis uppger att "dessa möten varade omkring en och en halv timme. Mötet brukade inledas med att man utbytte synpunkter på den - vanligtvis vikande - efterfrågan på produkten på världsmarknaden och redovisade vilka volymer som sålts till företagens respektive viktigaste kunder under det föregående året"(52).

(79) Aventis hävdar i sitt svar på meddelandet om invändningar att utbytet av information om försäljningen vid mötena var begränsat. Företaget uppger följande:

(80) I meddelandet om invändningar påstås det att RPB och Merck rutinmässigt utbytte försäljningsdata. I meddelandet drar kommissionen också - liksom både RPB och Merck - den av allt att döma motsägelsefulla slutsatsen att de båda producenterna hade bedömt varandras ställning på megluminmarknaden på ett felaktigt sätt. Merck trodde felaktigt att de båda producenterna hade 50 procent av marknaden vardera. Av meddelandet om invändningar och akten i ärendet framgår det tydligt att Merck hade en mycket större andel än RPB, dvs. Merck hade [cirka 65] procent av världsmarknaden och [cirka 75] procent av EES-marknaden. RPB i sin tur hade underskattat världsmarknaden för meglumin till "cirka 200 ton/år för olika kunder och resten för de interna behoven vid Merck och [kund 1]".

(81) "Dessa felaktiga bedömningar av marknaden visar med all tydlighet att det aldrig skedde något utbyte av dokument mellan producenterna, även om det förekom att de informellt utbytte information om försäljningssiffror muntligen. När det i meddelandet om invändningar påstås att Merck och RPB träffades och 'delgav varandra föregående års försäljnings- och omsättningssiffror', måste det betonas att det aldrig förekom något fullständigt och systematiskt utbyte av försäljningsdata. Intervjuer med [anställd 1 vid Merck] och [anställd 2 vid Merck] har gett vid handen att RPB och Merck, tvärtemot vad Merck själv uppgett, aldrig lämnade ut sina siffror om omsättning till varandra. Om parterna verkligen hade gjort det skulle Merck ha insett att dess marknadsandel var vida större än RPB:s"(53).

(82) Kommissionen godtar påståendet att det förekommit muntligt informationsutbyte om försäljningssiffror parterna emellan, men att denna information aldrig utvecklades till ett fullständigt och systematiskt utbyte av försäljningsdata.

3.5.2 Avtal om vissa priser och om årliga prisökningar

(83) Både Merck och Aventis medger att ett viktigt inslag i de årliga mötena var att komma överens om prisökningar för det kommande året.

(84) Merck uppger att "man dessutom vanligtvis förhandlade om en prishöjning för det kommande året. Man enades om att med vissa angivna procenttal öka både det katalogpris för MG som fastställdes på nytt årligen och som åtminstone i Europa tillämpades på mindre kunder (en andel på endast cirka 10 procent av omsättningen), och de individuellt framförhandlade priser som gällde för större kunder (key accounts). Mercks och Aventis katalogpriser blev till följd därav - bortsett från obetydliga avvikelser - i praktiken desamma"(54).

(85) Aventis uppger att "en diskussion om priserna brukade följa, särskilt om huruvida en av parterna hade för avsikt att höja sitt pris och i så fall med hur mycket. Ingen av parterna förslog några betydande prishöjningar, eftersom man insåg att en produkt som tillverkats sedan 1956 endast skulle kunna höjas successivt och i begränsad omfattning"(55).

(86) I sitt svar på meddelandet om invändningar uppger Aventis följande: "Som anges i RPB:s svar av den 1 februari diskuterades priser under de årliga mötena mellan RPB och Merck. Deltagarna brukade framför allt diskutera om man skulle höja katalogpriset, varefter man enades om en minsta procentuell höjning. Merck och RPB diskuterade emellertid inte prissättningen gentemot enskilda kunder. [Anställd 1 vid Merck] bekräftade detta vid den intervju som hölls med honom den 19 september 2000"(56).

(87) Kommissionen godtar Aventis påstående att endast "katalogpriser" och årliga prishöjningar diskuterades vid mötena.

3.5.3 Uppdelning av marknaden och tilldelning av kunder

(88) Båda parter medger att ett avtal om uppdelning av marknaden ingick i samverkan. Deras utsagor skiljer sig dock något åt när det gäller beskrivningen av detta avtal.

(89) Enligt Merck hade "Merck och Aventis åtminstone sedan slutet av 1980-talet haft kontakter med varandra när det gällde MG. I första hand syftade dessa kontakter till att vidmakthålla status quo beträffande de båda företagens vardera 50 procent av världsmarknaden för MG och att höja priset på MG. Ett annat mål som eftersträvades var att om möjligt förebygga att deras respektive kunder bytte från den ene leverantören till den andra"(57). På ett annat ställe uppger Merck att man "för att förebygga byten av leverantör kom överens om att båda parter skulle besvara förfrågningar om priser från det andra företagets kunder med en hänvisning till katalogpriset"(58).

(90) I sin redogörelse för 1996 års möte uppger [anställd 2 vid Merck] att "man kom överens om att Merck och RP, om de fick en förfrågan från den andra partens kunder, bara skulle erbjuda katalogpriserna, även om det gällde stora kunder. Eftersom katalogpriserna var högre än de priser som satts för större kunder försäkrade man sig därigenom om att dessa skulle stanna kvar hos sina nuvarande leverantörer. Denna sak diskuterades mera ingående vid det andra mötet hösten 1996"(59). I sin redogörelse för mötet 1997 uppger [anställd 2 vid Merck] att "deltagarna diskuterade huruvida alla kunder hade stannat kvar hos sina leverantörer under det gångna året, och man konstaterade att så var fallet"(60).

(91) Enligt Aventis "ingick [anställd 1 vid Aventis] och [anställd 1 vid Merck] under ett möte, som enligt vad man erinrade sig hölls antingen 1990 eller 1991, ett avtal om vilka volymer som skulle levereras till [kund 2], RPB:s största europeiska kund. Enligt detta avtal skulle RBP tillgodose [kund 2]:s årliga behov av meglumin upp till minst 25 ton. Om [kund 2] begärde det skulle Merck kunna förse [kund 2] med det som företaget ytterligare behövde. RPB var med andra ord säker på att företaget åtminstone skulle kunna förse [kund 2] med minst 25 ton meglumin årligen. Avtalet gällde fram till 1999. Det tillkom vid en tidpunkt då [kund 2] började klaga på eller i varje fall framföra tveksamhet i fråga kvaliteten på och förpackningarna för meglumin från RPB. Det fanns därför en risk för att [kund 2] skulle börja köpa sitt årliga behov från Merck. Eftersom [kund 2] hade varit en 'institutionell' RPB-kund under många år var det mycket viktigt för RPB att säkra leveranser på minst 25-30 ton meglumin per år"(61). Aventis uppger senare i sitt svar på kommissionens skrivelse enligt artikel 11 följande: "Under dessa möten fastställdes aldrig någonsin någon tilldelning av kvantiteter till de olika kunderna eller någon form av geografisk tilldelning, med undantag av det ovan angivna avtalet när det gällde [kund 2]"(62).

(92) Att det förekom en press från RP:s sida på ett avtal om en marknadsuppdelning när det gällde [kund 2] kan man sluta sig till av ett meddelande från [anställd 3 vid Aventis] i Rhône-Poulenc Rorer (se skälen 104-105).

(93) Överenskommelsen när det gällde [kund 2] bekräftas också av interna e-postmeddelanden inom Merck från oktober 1999 (se skälen 159-161).

(94) I sitt svar på meddelandet om invändningar hävdar Merck att Aventis påstående om att den geografiska uppdelningen vid mötet enbart gällde överenskommelsen med [kund 2] inte är korrekt. Enligt Merck var "avtalet om en uppdelning av marknaden inte begränsat till '[kund 2] överenskommelsen', som Aventis gör gällande, utan avsåg tvärtom hela världsmarknaden för metylglukamin. Avsikten med kartellen var att få en 'icke-angreppspakt'. Det fanns en överenskommelse om att bibehålla fördelningen av försäljningen på rådande nivåer, dvs. att behålla den 50/50-uppdelning av marknaden som förelåg 1989/1990 (åtminstone enligt Mercks information vid den tidpunkten)"(63).

(95) Med hänvisning till Aventis beskrivning av överenskommelsen med [kund 2] anförde Merck senare att "Aventis förklaring av avtalets innebörd överensstämmer med Mercks förklaring att syftet med kartellen var att båda parter skulle behålla sina stora kunder. En eventuell överenskommelse beträffande [kund 2] är helt enkelt ett konkret exempel på detta mera övergripande syfte"(64).

(96) I sitt svar på meddelandet om invändningar anför Aventis att "marknaden delades upp genom att man fördelade kunderna. För att undvika störande priskrig på megluminmarknaden ville man genom ett avtal mellan RPB och Merck behålla stabiliteten på marknaden. Kärnpunkten i avtalet var att fördela producenternas största kunder. Man skulle alltså låta bli att konkurrera om varandras stora kunder. Man fastställde inte några marknadsandelar, vilket framgår av att Merck hade den felaktiga föreställningen att RPB hade 50 procent av marknaden"(65).

(97) Aventis påstående i svaret på meddelandet om invändningar motsäger dess tidigare påstående om att någon tilldelning inte gjorts vid något tillfälle utom i samband med överenskommelsen med [kund 2], och det bekräftar Mercks version av vad som förevarit. Alltså anser kommissionen att det är fastställt att parterna varit överens om att dela upp marknaden genom att fördela kunderna.

3.5.4 Slutsats vad gäller den hemliga samverkans utformning och innehåll

(98) Av ovanstående framgår det att den hemliga samverkans utformning och innehåll kan beskrivas på följande sätt:

- Varje möte inleddes med ett informellt utbyte av information om marknadsläget. Parterna lämnade endast begränsad information om den verkliga försäljningen.

- Parterna enades om nästa års procentuella prishöjningar.

- Parterna fastställde "katalogpriser" för kommande år.

- Parterna kom överens om att inte konkurrera om varandras kunder. "[Kund 2]överenskommelsen" bör ses som integrerad del av samverkan.

3.6 Hur den hemliga samverkan fungerade och utvecklades

(99) Båda parter är eniga om att de årliga mötena ägde rum under åren 1990 till 1998. Dessutom hävdar Merck att årliga möten också ägde rum 1989 och 1999.

(100) Merck uppger att "de ansvariga för distribution och marknadsföring av MG vid Merck och Aventis träffades årligen, åtminstone sedan 1989, och informerade varandra om sina försäljnings- och omsättningssiffror för föregående år"(66). Merck förklarar också att det sista mötet ägde rum 1999(67).

(101) Enligt Aventis hölls "enligt intervjuerna med svarandens anställda ett årligt möte angående meglumin i Tyskland mellan [anställd 1 vid Aventis], [...], och dennes motsvarighet hos Merck, [anställd 1 vid Merck], eller dennes efterträdare [anställd 2 vid Merck]. Detta möte hölls i slutet av året. Det första av dessa möten hölls 1990 med [anställd 1 vid Merck] i Mercks lokaler i Darmstadt. Övriga möten hölls antingen i Mercks lokaler eller under en informell middag på en restaurang i Frankfurt eller Paris. Det sista hölls i september eller oktober 1998"(68).

(102) Båda företagen medger att frågan om hur kartellen skulle fungera utvecklades vid de årliga möten som hölls under hela 1990-talet. Företagens uttalanden och de bevishandlingar som finns har gjort det möjligt att fastställa följande möten inom ramen för kartellen:

- Årligt möte den 22 november 1990, troligen i Antony nära Paris (se avsnitt 3.4).

- Årligt möte 1991.

- Årligt möte i september eller oktober 1992.

- Årligt möte/årliga möten den 5 oktober 1993 i Paris och/eller den 12 oktober 1993 i Frankfurt.

- Årligt möte omkring den 19 oktober 1994 i Frankfurt.

- Årligt möte den 4 oktober 1995 i Frankfurt.

- Introduktion av [anställd 2 vid Merck] den 2 juli 1996 på Novotel La Defense i Paris.

- Årligt möte omkring den 24 oktober 1996 på Hotel Intercontinental i Frankfurt.

- Årligt möte den 6 oktober 1997 på Novotel La Defense i Paris.

- Årligt möte omkring den 7 oktober 1998 i Frankfurt.

- Ett sista möte mellan den 1 och 4 november 1999 i Frankfurt.

3.7 Årligt möte sannolikt i november eller december 1991

(103) Båda parter bekräftar att mötet ägt rum (se skälen 99-101).

(104) I ett internt meddelande från [anställd 3 vid Aventis] hos Rhône-Poulenc Rorer av den 6 november 1991, med kopia till [anställd 1 vid Aventis], klagas det över att [kund 2] bara lämnat en order på 13700 kg metylglukamin för 1992 i stället för den vanliga mängden på cirka 30 ton. [Anställd 3 vid Aventis] avslutar sitt meddelande med att skriva att "denna situation är oacceptabel och jag räknar med att ni förser mig med argument som kanske kan ge mig möjlighet att se till att vi återgår till de tidigare nivåerna"(69).

(105) Aventis uppger att avtalet om marknadsuppdelning när det gäller [kund 2] tillkom 1990 eller 1991(70). Meddelandet från [anställd 3 vid Aventis] bekräftar att avtalet om marknadsuppdelning kan dateras tillbaka i tiden åtminstone till det årliga kartellmötet 1991, som sannolikt ägde rum i november eller december.

3.8 Årligt möte i september eller oktober 1992

(106) Båda parter bekräftar att mötet ägt rum (se skälen 99-101).

(107) RP utgav sin prislista för metylglukamin den 2 november 1992(71). Detta är helt i linje med deras beteende efter senare och mer väldokumenterade kartellmöten och pekar tydligt på att mötet ägde rum i september eller oktober 1992(72).

3.9 Årligt möte i Paris den 5 oktober 1993 och/eller Frankfurt den 12 oktober 1993

(108) Båda parter bekräftar att mötet ägt rum (se skälen 99-101).

(109) Av [anställd 1 vid Merck]s resehandlingar framgår det att han var på en konferens i Paris den 5-6 oktober(73). Mötet inom kartellen kunde mycket väl ha ägt rum vid detta tillfälle. Av resehandlingar för [anställd 2 vid Aventis] framgår det hon var i Frankfurt den 12-13 oktober för att träffa Merck(74). Det är också möjligt att mötet ägde rum vid det tillfället eller att det var nödvändigt att hålla ett ytterligare möte för att komma överens om priser och kvoter för 1994.

(110) RP:s prislista utkom den 2 november 1993(75). Detta är helt förenligt med att ett möte ägde rum i början av oktober.

3.10 Årligt möte den 19 oktober 1994 i Frankfurt

(111) Båda parter bekräftar att mötet ägt rum (se skälen 99-101).

(112) [Anställd 1 vid Merck] lämnade in en räkning för utgifter i samband med en bilresa till Frankfurt den 19 oktober 1994(76). Dessutom bekräftar Merck i sitt svar på meddelandet om invändningar att mötet ägde rum den 19 oktober i Frankfurt(77).

(113) RP gav ut sin prislista den 2 november 1994(78). Detta är helt i linje med att ett möte ägde rum i mitten av oktober.

(114) Från och med 1995 och framåt är det möjligt att jämföra "katalogpriserna"(79) för metylglukamin. För år 1995 hade Merck ett "katalogpris" på 14,46 euro/kg(80) för leveranser på mer än 2 ton, medan motsvarande pris för Aventis var 14,30 euro/kg.(81).

3.11 Årligt möte den 4 oktober 1995 i Frankfurt

(115) Båda parter bekräftar att mötet ägt rum (se skälen 99-101).

(116) Kommissionen har tillgång till ett krav på ersättning för utgifter från [anställd 1 vid Merck] för en middag den 4 oktober 1995. På räkningen från restaurangen Casa Nova i Frankfurt anges namnen [anställd 1 vid Merck], [anställd 1 vid Aventis] och [anställd 2 vid Aventis](82).

(117) RP gav ut sin prislista den 9 november 1995(83), medan Merck gav ut sin två dagar tidigare(84). Samordningen i tid när det gäller dessa båda tillkännagivanden är ytterligare ett starkt indicium på att kartellmötet var i högsta grad avgörande för fastställandet av priserna för år 1996.

(118) För år 1996 hade Merck ett "katalogpris" på 15,36 euro/kg(85) vid leveranser på mer än 2 ton, medan motsvarande pris hos Aventis var 16,24 euro/kg(86).

3.12 Introduktion av [anställd 2 vid Merck] den 2 juli 1996 på Novotel La Defense i Paris

(119) Enligt [anställd 2 vid Merck] ägde ett möte rum den 2 juli 1996 i Paris. I mötet deltog [anställd 1 vid Merck] och [anställd 2 vid Merck] från Merck och [anställd 1 vid Aventis] och [anställd 2 vid Aventis] från RP. Avsikten med mötet var att introducera [anställd 2 vid Merck], som tagit över ansvaret för Mercks försäljning (av bland annat metylglukamin) efter [anställd 1 vid Merck]. Det förekom inga diskussioner om priser eller liknande samtal vid detta möte. Deltagarna kom överens om att de skulle ta kontakt under året(87).

(120) Att mötet ägde rum har också styrkts av reseräkningar för [anställd 1 vid Merck] och [anställd 2 vid Merck](88). Enligt Mercks uppfattning ägde mötet rum på Novotel La Defense, där de båda låg över(89).

(121) I sitt svar på meddelandet om invändningar hävdar Aventis att detta möte inte borde ingå i förteckningen över kartellmöten, eftersom det inte förekom några diskussioner om priser eller liknande vid mötet(90).

(122) Även om det eventuellt inte förekom några egentliga diskussioner om priser eller uppdelning av marknaden har detta möte betydelse när det gäller hur kartellen skulle fungera, eftersom syftet med mötet var att introducera [anställd 2 vid Merck] som Mercks nya kontaktperson för kartellen. De som deltog i mötet var desamma som vid övriga kartellmöten, introduktionen skedde på samma sätt som när det gällde [anställd 1 vid Merck] 1989/90, och enligt [anställd 2 vid Merck] enades deltagarna då om att de skulle ta kontakt under året. Från och med det tillfället deltog [anställd 2 vid Merck] i kartellmötena. Av dessa skäl kommer mötet att tas upp i förteckningen över kartellmöten.

3.13 Årligt möte 1996 omkring den 24 oktober på Hotel Intercontinental i Frankfurt

(123) Båda parter bekräftar att ett årligt möte ägde rum 1996 (se skälen 99-101).

(124) [Anställd 2 vid Merck], som från den tidpunkten ersatte [anställd 1 vid Merck] vid de årliga mötena, lämnar en detaljerad redogörelse för mötet 1996(91). Följande är en sammanfattning av denna redogörelse.

(125) Hösten 1996 fick [anställd 2 vid Merck] ett telefonsamtal från Aventis där man föreslog ett möte på Hotel Intercontinental i Frankfurt. Förmodligen för att förbereda detta möte tryckte [anställd 7 vid Merck] den 23 oktober 1996 ut den försäljningsstatistik för metylglukamin som avsåg januari 1995 till september 1996(92). [anställd 1 vid Aventis], [anställd 2 vid Aventis] och [anställd 2 vid Merck] deltog i mötet. De träffades på ett hotellrum som hyrts av Aventis. Deltagarna kom överens om att man skulle eftersträva en prishöjning på 2,5 procent. De gjorde detta utgående från att katalogpriserna skulle höjas så mycket och att en motsvarande prishöjning skulle gälla även för de större kunder som inte accepterade katalogpriserna. Dessutom kom man överens om att Merck och Aventis endast skulle erbjuda katalogpriser i samband med förfrågningar från det andra företagets kunder, även de större kunderna.

(126) Den 24 oktober 1996, efter det möte som anges ovan, informerade [anställd 8 vid Merck] försäljningsavdelningen i Darmstadt om de nya priserna för 1997(93).

(127) Mercks prislista är daterad den 24 oktober 1996(94). Kommissionen har inte tillgång till RP:s motsvarande prislista.

(128) För 1997 hade Merck ett "katalogpris" på 16,93 euro/kg(95) vid leverans på mer än 2 ton, medan Aventis motsvarande pris var 17,02 euro/kg(96).

3.14 Årligt möte den 6 oktober 1997 på Novotel La Defense i Paris

(129) Båda parter bekräftar att mötet ägt rum (se skälen 99-101).

(130) Följande är en sammanfattning av [anställd 2 vid Merck]s redogörelse för mötet(97).

(131) Ytterligare ett möte ägde rum den 6 oktober 1997. [Anställd 2 vid Aventis] hade ringt till [anställd 2 vid Merck] för att anordna ett möte. Deltagarna var desamma som vid mötet 1996. Liksom föregående år hade [anställd 2 vid Merck] bett om en utskrift av försäljningsstatistiken för metylglukamin. Deltagarna konstaterade först att samtliga kunder stannat kvar hos sina vanliga leverantörer under det gångna året. Man kom åter överens om att katalogpriset borde höjas med 2 till 3 procent och att man på motsvarande sätt borde försöka höja priserna för de största kunderna.

(132) Som vanligt vidarebefordrades informationen av [anställd 2 vid Merck] till den ansvariga [tjänstemannen] och av denne via försäljningsavdelningen till företagen i Merck-gruppen(98).

(133) [Anställd 2 vid Merck] erinrar sig att mötet ägde rum i samband med konferensen om farmaceutiska ingredienser (CphI) i Frankfurt. Den minnesbilden är felaktig, eftersom det av resehandlingarna för [anställd 2 vid Merck], där det anges att skälet till hans resa till Paris var "ett möte med Rhone-P"(99), framgår att mötet i själva verket ägde rum i Paris, troligen på Novotel La Defense, där han bodde.

(134) I sitt svar på meddelandet om invändningar hävdar Aventis att man måste förutsätta att det var [anställd 2 vid Merck] som hade kontaktat RPB:s representanter, inte tvärtom, eftersom mötet ägde rum i Paris(100).

(135) Kommissionen kan inte se något samband mellan dessa båda saker, och den ser alltså inget skäl att ifrågasätta påståendet från [anställd 2 vid Merck] om att han kontaktades av [anställd 2 vid Aventis] av den anledningen att han misstagit sig beträffande mötesplatsen.

(136) Merck gav ut sin prislista den 13 oktober 1997(101), medan RP:s prislista är daterad den 1 december 1997(102).

(137) För 1998 hade Merck "ett katalogpris" på 17,21 euro/kg(103) för leveranser på mer än 2 ton, medan Aventis motsvarande pris var 17,38 euro/kg(104).

3.15 Årligt möte omkring den 7 oktober 1998 i Frankfurt

(138) Båda parter bekräftar att mötet ägt rum (se skälen 99-101).

(139) Följande är en sammanfattning av [anställd 2 vid Merck]s redogörelse för mötet(105).

(140) Ett möte ägde rum i London eller Frankfurt hösten 1998. Även denna gång ringde [anställd 2 vid Aventis] till [anställd 2 vid Merck] för att anordna mötet. Deltagarna var desamma som de föregående åren. Förmodligen som en förberedelse för mötet hade [anställd 10 vid Merck] printat ut statistiken för metylglukamin den 7 oktober 1998(106). Vid detta möte diskuterades priserna ånyo.

(141) Den 9 oktober 1998 informerade [anställd 10 vid Merck] försäljningsavdelningen och vissa av företagen inom Merck-gruppen om de nya priserna för 1999(107).

(142) Aventis bekräftar uttryckligen att ett möte ägde rum i september eller oktober 1998. Aventis hävdar också att detta var kartellens sista möte(108).

(143) Av en resehandling för [anställd 2 vid Aventis] framgår att hon var i Frankfurt den 6-8 oktober 1998 och att det i hennes program(109) ingick ett möte med Merck. Detta stämmer mycket väl med de upplysningar som [anställd 2 vid Merck] lämnat.

(144) Mercks prislista är daterad den 9 oktober 1998(110), medan RP:s prislista är daterad den 1 december 1998(111).

(145) För 1999 hade Merck ett "katalogpris" på 17,90 euro/kg(112) för leveranser på mer än 2 ton, Aventis motsvarande prislista var 17,99 euro/kg(113).

3.16 Slutet på kartellen

(146) De båda företagen lämnar vitt skilda beskrivningar av hur kartellen upplöstes.

(147) Enligt [anställd 2 vid Merck] ägde det sista mötet i kartellen rum på Hotel Intercontinental i Frankfurt hösten 1999(114). Följande är en sammanfattning av hans redogörelse för mötet.

(148) Samma företrädare för Merck och Aventis deltog i detta möte som vid det tidigare mötet. Man enades åter om en prishöjning. Dessutom nämnde företrädarna för Aventis vid detta möte för [anställd 2 vid Merck] att Aventis hade kunnat leverera avsevärt större mängder till [kund 4]. Aventis ville veta hur detta kom sig. Bakgrunden till förlusten av dessa leveranser på cirka 21 ton var att Aventis angav sina priser i franska franc i hela världen, medan Merck fastställde sina priser för Europa i tyska mark och för resten av världen i US-dollar. Mercks produkter blev därför alltför dyra i Förenta staterna under 1999. [Anställd 2 vid Merck] hade förklarat att Merck senare sänkt priserna och även avsåg att på detta sätt lämna kompensation för valutafluktuationer i framtiden. Företrädarna för Aventis gick med på detta förfarande.

(149) Enligt [anställd 2 vid Merck] diskuterades också frågan om hur mötesdeltagarna borde förhålla sig om myndigheterna skulle börja företa undersökningar av deras möten rörande metylglukamin. Man enades om att deltagarna, om de blev officiellt utfrågade om sina kontakter, endast skulle medge att de haft tillfälliga, slumpartade kontakter, vilket inte alls var ovanligt för konkurrenter, till exempel i samband med mässor. [Anställd 2 vid Merck] fick intrycket att [anställd 1 vid Aventis] kände till avtalen inom vitaminsektorn. Den nya ställningen för [anställd 1 vid Aventis] efter sammanslagningen av RP och Hoechst diskuterades(115).

(150) [Anställd 5 vid Merck] meddelade de nya priserna för år 2000 den 15 och 19 oktober 1999(116). Men redan den 4 oktober 1999 instruerade [anställd 2 vid Merck] via e-post [anställd 5 vid Merck] om att tillkännage en prishöjning för Brasilien(117).

(151) Som nämnts ovan skiljer sig Aventis version av händelseförloppet i hög grad från Mercks. Enligt Aventis ägde det sista formella mötet i kartellen rum i september eller oktober 1998. Ett möte ägde visserligen rum mellan parterna i november 1999, då Aventis informerade Merck om att avtalet skulle upphöra att gälla.

(152) I sitt svar på meddelandet om invändningar gör Aventis följande uttalande: "I motsats till påståendet i meddelandet om invändningar att 'Aventis bestrider' att ett möte ägde rum 1999, förnekar RPB inte att ett möte ägde rum vid den tidpunkten. RPB bestrider dock att ett kartellmöte ägde rum. Enligt RPB:s svar av den 1 februari 2002 ägde det sista möte då parterna diskuterade priser och kunder i syfte att främja avtalet rum hösten 1998. I november 1999 träffades visserligen [anställd 1 vid Aventis], [anställd 2 vid Aventis] och [anställd 2 vid Merck], då de deltog i konferensen om farmaceutiska ingredienser (CphI) i Frankfurt. Under konferensen meddelade [anställd 1 vid Aventis] Merck att avtalet om meglumin hade upphört att gälla".

(153) "[Anställd 1 vid Aventis] tog med [anställd 2 vid Merck] upp de båda frågor som gjort att [anställd 1 vid Aventis] beslutat sig för att avsluta avtalet med Merck. Den första frågan gällde [anställd 1 vid Aventis] nya ställning efter sammanslagningen av Rhône-Poulenc SA och Hoechst AG. [Anställd 1 vid Aventis] förklarade för [anställd 2 vid Merck] att försäljningsavdelningarna för [...] vid RPB och Hoechst Marion Roussel SA (ett dotterbolag till Hoechst AG) skulle slås samman och underställas [anställd 1 vid Aventis] motsvarighet vid Hoechst Marion Roussel. [Anställd 1 vid Aventis] förklarade att han alltså inte längre skulle ha det slutliga ansvaret beträffande prissättningen på produkterna, däribland meglumin, och att han därför inte kunde binda sig för några ytterligare överenskommelser om meglumin".

(154) "Den andra frågan gällde undersökningarna inom vitaminsektorn. Det var allmänt känt för parterna vid mötet i november 1999 att myndigheterna hade undersökt anklagelser om konkurrensbegränsande beteenden när det gällde vissa vitaminer. Inte vid något tillfälle under mötet diskuterade deltagarna hur de skulle ställa sig om dessa myndigheter skulle inleda en undersökning av försäljningen av meglumin. Enligt [anställd 1 vid Aventis] fanns det inget skäl att föra en sådan diskussion, eftersom meglumin var en olönsam produkt med liten volym, och ingen av parterna räknade med att verksamheten skulle undersökas. [Anställd 1 vid Aventis] antog också att om myndigheterna gjorde en undersökning av försäljningen av meglumin, så skulle sanningen komma fram genom honom eller andra källor"(118).

(155) Mercks version av händelseförloppet är att eftersom man kom överens om nya priser vid mötet hösten 1999 och eftersom inga ytterligare kontakter togs mellan deltagarna, upphörde överträdelse efter mötet mellan Merck och kommissionen den 27 september 2000.

(156) Aventis version går ut att överträdelsen upphörde den 31 december 1999, dvs. den sista dag då de priser man kommit överens om vid mötet 1998 gällde.

(157) Av resehandlingar som tagits i beslag i [anställd 2 vid Aventis] kontor framgår det att hon var i Frankfurt den 29-30 september för att träffa Merck(119). Detta datum för ett kartellmöte skulle mycket väl kunna passa med de tidpunkter som Merck valt för att meddela de nya priserna (se skäl 150) och förefaller styrka Mercks version av händelseförloppet.

(158) I sitt svar på meddelandet om invändningar lämnar Merck en förklaring i följande uttalande: "[anställd 2 vid Aventis] var i Frankfurt den 29-30 september 1999 för att delta i ett möte om kunder för [en annan produkt] hos Merck, inte för att, som det antas i meddelandet om invändningar, diskutera meglumin. [Anställd 1 vid Aventis] deltog inte i mötet och [anställd 2 vid Aventis] var närvarande enbart i egenskap av [professionell ställning]"(120).

(159) En intern e-postkorrespondens inom Merck i oktober 1999 har också använts för att visa att Mercks version av händelseförloppet är korrekt. Efter att ha fått kännedom om de nya priserna för år 2000 skickade [anställd 9 vid Merck] den 19 oktober ett e-postmeddelande till [anställd 5 vid Merck] och bad att priset för [kund 2] skulle sänkas, eftersom hans målsättning för det kommande inte året var att höja priset utan att få en större marknadsandel. E-postmeddelandet vidarebefordrades till [anställd 2 vid Merck] av [anställd 5 vid Merck], som frågade om det var klokt att sänka priset. I sitt svar till [anställd 5 vid Merck], daterat den 25 oktober, gjorde [anställd 2 vid Merck] följande kommentar: "Nej, det är inte vår avsikt!!!! Vi vill inte ha ökade marknadsandelar, utan vi vill behålla dem vi har med högre priser. [Kund 5] är okey men priset för [kund 2] är 108,- FF. Var snäll och meddela [anställd 9 vid Merck] om detta. Om han har problem ska han ringa mig"(121).

(160) Av [anställd 2 vid Merck]s kraftfulla uttalande framgår att både kartellen och avtalet om uppdelning av marknaden rörande [kund 2] som Aventis nämner var i kraft vid den tidpunkten.

(161) I sitt svar på meddelandet om invändningar hävdar Aventis att "legitima affärsstrategier, inte förekomsten av en kartell, lätt skulle ha kunnat motivera beslutet om att höja priserna snarare än att öka marknadsandelen"(122).

(162) Under alla omständigheter motsäger e-postkorrespondensen inom Merck egentligen inte Aventis version av händelseförloppet, eftersom det enligt Aventis var först i början av november 1999 som Aventis informerade Merck om avtalets upphörande.

(163) År 2000 hade Merck ett "katalogpris" på 18,15 euro/kg(123) för leveranser på mer än 2 ton, Aventis motsvarande pris var 18,60 euro/kg(124). Skillnaden i "katalogpriser" var avsevärt större än under tidigare år.

(164) Kommissionen har inte tillgång till konkreta bevis som skulle kunna göra det möjligt att avgöra vilkendera av de båda versionerna som är den korrekta.

(165) När det gäller detta beslut är därför den tidsperiod som bedömningen av storleken av eventuella böter bygger på avslutad den 31 december 1999, vilket var den sista dag då de priser som man enats om vid 1998 års kartellmöte gällde. Ingendera parten kommer att anses ha tagit initiativ till att bringa överträdelsen att upphöra.

DEL II - RÄTTSLIG BEDÖMNING

1. JURISDIKTION

(166) Samverkan avsåg världsmarknaden och därmed hela EES-området, eftersom medlemmarna i kartellen hade försäljning över hela världen liksom i flertalet medlemsstater och en av dem i ett av de Efta-länder som är parter i EES-avtalet(125).

(167) EES-avtalet innehåller regler som motsvarar reglerna i fördraget. I detta beslut tillämpas därför också EES-avtalets konkurrensregler från den 1 januari 1994, dvs. det datum då EES-avtalet trädde i kraft(126).

(168) I den mån samverkan märkbart påverkade konkurrensen och handeln mellan EU:s medlemsstater är artikel 81 i fördraget tillämplig. I den mån kartellverksamheten märkbart påverkade handeln mellan de Efta-länder som är parter i EES-avtalet och gemenskapen, är artikel 53 i EES-avtalet tillämplig.

(169) Enligt artikel 56.1 c i EES-avtalet är kommissionen behörig myndighet när det gäller en överträdelse av 53.1 i EES-avtalet om överträdelsen märkbart påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Så är fallet i detta ärende.

2. TILLÄMPNING AV ARTIKEL 81 I FÖRDRAGET OCH ARTIKEL 53 I EES-AVTALET

2.1 Artikel 81.1 i fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet

(170) Enligt artikel 81.1 i fördraget respektive artikel 53.1 i EES-avtalet är följande oförenligt med den gemensamma marknaden och med EES-avtalets funktion och därmed förbjudet: Alla avtal mellan företag, beslut av företagssammanslutningar och samordnade förfaranden som kan påverka handeln mellan medlemsstater eller handeln mellan avtalsslutande parter och som har till syfte eller resultat att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen inom den gemensamma marknaden eller det territorium som omfattas av EES-avtalet, särskilt sådana som innebär att inköps- eller försäljningspriser eller andra affärsvillkor direkt eller indirekt fastställs, produktion och marknader begränsas eller kontrolleras eller att marknader eller inköpskällor delas upp.

2.2 Avtal och samordnade förfaranden

(171) I artikel 81.1 i fördraget och i artikel 53.1 i EES-avtalet förbjuds avtal, beslut av företagssammanslutningar och samordnade förfaranden.

(172) Ett avtal kan anses föreligga när parterna ansluter sig till en gemensam plan som begränsar eller kan begränsa deras individuella kommersiella beteende genom att bestämma riktlinjer för deras ömsesidiga handlande eller avstående från att handla på marknaden. Avtalet behöver inte vara skriftligt, det krävs inga formaliteter och inga avtalsenliga sanktioner eller genomförandebestämmelser. Avtalsföremålet kan vara uttryckligt eller underförstått och följa av parternas handlande.

(173) I sin dom i de förenade målen T-305/94 etc. Limburgse Vinyl Maatschappij N.V m.fl. mot kommissionen (PVC II) anförde Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt(127) att "det framgår av fast rättspraxis att det är fråga om avtal i den mening som avses i artikel 81.1 i fördraget så snart de aktuella företagen har gett uttryck för sin gemensamma vilja att agera på marknaden på ett bestämt sätt"(128). Alltså krävs det för ett avtal i den mening som avses i artikel 81.1 i fördraget eller artikel 53.1 i EES-avtalet inte samma säkerhet som skulle krävas för affärskontrakt i civilrättslagstiftningen.

(174) Rättspraxis fråntar inte företagen rätten att rationellt anpassa sig till sina konkurrenters konstaterade eller förväntade beteende, men det är helt och hållet uteslutet att det förekommer direkta eller indirekta kontakter mellan sådana aktörer som kan medföra påverkan på en faktisk eller potentiell konkurrents beteende på marknaden eller att för en sådan konkurrent avslöja det beteende man har beslutat eller som man överväger att själv tillämpa på marknaden(129).

(175) Ett agerande kan alltså omfattas av artikel 81.1 i fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet som ett "samordnat förfarande" även om parterna inte har antagit en gemensam plan för sitt agerande på marknaden utan endast har eller ansluter sig till hemliga samförstånd som underlättar samordningen av deras kommersiella agerande(130).

(176) Det krävs inte att kommissionen betecknar en överträdelse som antingen ett avtal eller ett samordnat förfarande. Begreppen är flytande och kan överlappa varandra. Det skulle ur analytisk synvinkel vara konstlat att dela upp det som klart är ett fortlöpande gemensamt agerande med ett och samma övergripande syfte i flera olika former av överträdelser. En kartell kan därför samtidigt vara ett avtal och ett samordnat förfarande(131).

2.3 En enda fortlöpande överträdelse

(177) Det finns gott om bevis för att det från den 22 november 1990 till slutet av december 1999 fanns en enda fortlöpande hemlig samverkan på världsmarknaden för metylglukamin mellan Merck och Aventis, vilka tillsammans svarar för nästan 100 procent av marknaden. Parterna utarbetade och höll fast vid en gemensam plan för världsmarknaden om att begränsa sitt individuella kommersiella agerande på praktiskt taget alla områden där de annars skulle ha kunnat konkurrera. Avtalet om att delta i denna plan med syfte att begränsa konkurrensen kan dateras bakåt i tiden åtminstone till den 22 november 1990. Syftet med denna hemliga samverkan var att uppnå ett enda konkurrensbegränsande ekonomiskt mål, nämligen att hindra varje form av priskonkurrens genom att komma överens i fråga om flertalet konkurrensparametrar på metylglukaminmarknaden.

(178) Både Merck och Aventis deltog i denna plan. Den utvecklades och genomfördes under en period på nästan tio år genom ett komplex av hemliga samförstånd, specifika avtal eller samordnade förfaranden som kompletterade det grundläggande avtalet om fastställande av priser och uppdelning av marknaden genom att fördela enskilda kunder mellan sig för att uppnå det gemensamma syftet att eliminera konkurrensen sinsemellan. De som deltog i denna olagliga verksamhet visste eller borde ha vetat att den var en del i en övergripande plan för att uppnå detta gemensamma olagliga syfte.

(179) Mot bakgrund av den gemensamma utformningen och det gemensamma målet att sätta konkurrensen inom EES-marknaden för metylglukamin ur spel anser kommissionen att det komplex av hemliga samförstånd som nämns ovan haft till syfte att begränsa konkurrensen i den mening som avses i artikel 81.1 i fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet. Detta samförstånd beskrivs i detalj i det avsnitt i detta beslut som avser sakförhållandena. Agerandet i fråga utgjorde därför en enda fortlöpande överträdelse av artikel 81.1 i fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet.

2.4 Konkurrensbegränsning

(180) Avtalet i detta ärende hade till syfte och resultat att begränsa konkurrensen.

(181) I artikel 81.1 i fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet anges uttryckligen att avtal är konkurrensbegränsande om de innebär

- att försäljningspriser eller andra affärsvillkor direkt eller indirekt fastställs,

- att produktion, marknader eller teknisk utveckling begränsas eller kontrolleras, eller

- att marknader delas upp.

(182) Detta är det som framför allt karaktäriserar den horisontella samverkan som bedöms i detta ärende, där priset är det huvudsakliga konkurrensmedlet. De olika hemliga samförstånd och de åtgärder som producenterna vidtagit syftade samtliga i slutändan till att fastställa priset och att undanröja varje form av priskonkurrens. Att dela upp marknader och fastställa priser utgör i sig en begränsning av konkurrensen i den mening som avses i artikel 81.1 i fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet.

(183) För att dra slutsatsen att artikel 81.1 i fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet är tillämpliga är det inte nödvändigt att ta hänsyn till ett avtals faktiska påverkan på konkurrensen när det väl har fastställts att avtalen haft till syfte att begränsa konkurrensen(132).

(184) Kartellens påverkan på konkurrensen måste ses som en helhet och mot bakgrund av samtliga omständigheter, men bland mängden av avtal och förfaranden kan följande inslag urskiljas som relevanta när det gäller att fastställa en överträdelse av artikel 81.1 i fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet:

- Utbyte av känsliga uppgifter om priser och kunder (se skälen 76-78).

- Uppdelning av marknaden genom fördelning av kunder (se skälen 90-97).

- Avtal om samordnade priser och prishöjningar (se skälen 83-85).

- Tillämpning av individuell behandling och prissättning för att se till att den överenskomna marknadsuppdelningen bibehölls (se skälen 90-97).

- Deltagande i regelbundna möten och andra kontakter för att komma överens om ovannämnda begränsningar och för att genomföra eller ändra dem vid behov (se skälen 99-101).

2.5 Påverkan på handeln mellan medlemsstater och mellan avtalsslutande parter i EES-avtalet

(185) I artikel 81 i fördraget förbjuds alla avtal som kan påverka handeln mellan medlemsstater och som har till syfte eller resultat att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen inom den gemensamma marknaden.

(186) I artikel 53 i EES-avtalet förbjuds alla avtal som kan påverka handeln mellan EES-länder och som har till syfte eller resultat att hindra, begränsa eller snedvrida konkurrensen inom det territorium som omfattas av EES-avtalet.

(187) Merck och Aventis har tillsammans 100 procent av gemenskaps- och EES-marknaden för metylglukamin.

(188) För både Merck och Aventis härrör den klart största delen av inkomsterna för metylglukamin från export.

(189) Därför hade det fortlöpande kartellavtalet mellan producenterna av metylglukamin en märkbar påverkan på handeln mellan medlemsstaterna under den aktuella perioden. Inom EES-området hade avtalet, även om försäljningen där är förhållandevis liten, en märkbar påverkan både direkt, eftersom parterna hade viss direktförsäljning till framförallt Norge, och indirekt, eftersom priset på slutprodukten påverkades av att kartellen fanns såväl inom EES som på resten av den relevanta geografiska marknaden.

(190) I sitt svar på meddelandet om invändningar ifrågasätter Aventis om det är riktigt att kartellen omfattade större delen av EES och om avtalet hade någon märkbar effekt i Efta-länderna.

(191) Handlingar som Merck och RPB överlämnat visar att båda producenterna under åren 1998 och 1999 sålde till endast tio medlemsstater och inget Efta-land. Huruvida 10 av 18 länder utgör "större delen av EES" är enligt deras mening diskutabelt(133).

(192) Detta argument måste tillbakavisas. Även om producenterna inte sålde direkt till samtliga länder inom EES så hade avtalet åtminstone en indirekt inverkan på alla eller nästan alla länder. Dessutom fanns de största och folkrikaste medlemsstaterna inom EES med bland de länder som köpte metylglukamin direkt.

(193) Eftersom Merck och Aventis kontrollerade 100 procent av världsmarknaden för metylglukamin återspeglar det faktum att inget eller mycket lite metylglukamin exporterades direkt till Efta-länderna endast att dessa länder inte själva producerade produkter som innehöll metylglukamin. Det finns inte något tvivel om att Efta-länderna hade en betydande import av sådana produkter och att den indirekta effekten därför var märkbar.

2.6 Konkurrensbestämmelser som gäller Österrike, Finland, Norge och Sverige

(194) EES-avtalet trädde i kraft den 1 januari 1994. Under den period före detta datum som kartellen var verksam är artikel 81 i fördraget den enda bestämmelse som är tillämplig. I den mån kartellens åtgärder under den perioden begränsade konkurrensen i Österrike, Finland, Island, Liechtenstein, Norge och Sverige (då medlemsstater i Efta) omfattades de inte av den bestämmelsen.

(195) Mellan den 1 januari och den 31 december 1994 var bestämmelserna i EES-avtalet tillämpliga på de sex Efta-medlemsstaterna. Kartellen utgjorde sålunda en överträdelse av både artikel 53.1 i EES-avtalet och artikel 81.1 i fördraget, och kommissionen har behörighet att tillämpa båda bestämmelserna. Begränsningen av konkurrensen i de sex Efta-staterna under denna ettårsperiod omfattas av artikel 53.1 i EES-avtalet.

(196) Efter Österrikes, Finlands och Sveriges anslutning till gemenskapen den 1 januari 1995 blev artikel 81.1 i fördraget tillämplig på kartellen i den mån den påverkade konkurrensen på dessa marknader. Kartellens verksamhet i Norge stod fortfarande i strid med artikel 53.1 i EES-avtalet.

(197) Av ovanstående följer i praktiken att kartellen i den mån den var verksam i Österrike, Finland, Norge och Sverige från och med den 1 januari 1994 utgjorde en överträdelse av EES och/eller gemenskapens konkurrensregler.

2.7 Överträdelsens varaktighet

(198) Kommissionen har fått upplysningar om att parterna åtminstone från och med mötet den 22 november 1990 (se skälen 73-74 ovan) utarbetade och höll fast vid ett gemensamt avtal med syfte att begränsa konkurrensen. För kommissionens och detta besluts vidkommande är det alltså fastställt att överträdelsen påbörjades vid mötet den 22 november 1990. När det gäller Efta-länderna påbörjades överträdelsen i och med ikraftträdandet av EES-avtalet den 1 januari 1994.

(199) Kommissionen har, som förklarades i skäl 164, inte tillräckliga konkreta bevis för att kunna avgöra vilken av de motstridiga uppfattningarna om kartellens exakta slutdatum som är den korrekta.

(200) De priser som man enades om vid det sista kartellmötet - som man är överens om ägde rum 1998 - gällde till och med den 31 december 1999. När det gäller detta beslut kommer därför överträdelsen anses avslutad den 31 december 1999.

(201) I det föreliggande förfarandet står det klart att de två producenterna gjort sig skyldiga till en överträdelse av artikel 81.1 i fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet från och med den 22 november 1990 till och med den 31 december 1999.

2.8 Ansvar för överträdelsen

(202) För att fastställa till vilka detta beslut skall rikta sig är det nödvändigt att bestämma vilka juridiska personer som skall åläggas ansvaret för överträdelsen.

2.8.1 Tillämpliga principer

(203) Föremålet för artikel 81 i fördraget och artikel 53 i EES-avtalet är "företaget", ett begrepp som inte är identiskt med begreppet juridisk person i nationell bolags- eller skattelagstiftning. Begreppet "företag" definieras varken i fördraget eller i EES-avtalet. Det kan avse vilken enhet som helst som bedriver affärsverksamhet. När det gäller stora företagskoncerner kan hela koncernen, enskilda undergrupper eller dotterbolag(134) behandlas som ett "företag" vid tillämpningen av artikel 81 eller artikel 53 i EES-avtalet.

(204) För att bestämma om ett moderbolag skall hållas ansvarigt för ett dotterbolags olagliga handlande är det nödvändigt att fastställa att dotterbolaget "inte självständigt bestämmer sitt uppträdande på marknaden, utan i huvudsak tillämpar instruktioner som det får av moderföretaget"(135).

(205) När det har konstaterats att en överträdelse av artikel 81.1 i fördraget eller artikel 53.1 i EES-avtalet begåtts, är det nödvändigt att fastställa vilken fysisk eller juridisk person som hade ansvaret för företagets verksamhet vid den tidpunkt då överträdelsen begicks.

(206) Om ett företag begår en överträdelse av artikel 81.1 i fördraget eller artikel 53.1 i EES-avtalet och senare gör sig av med de tillgångar genom vilka överträdelsen begåtts och drar sig tillbaka från den berörda marknaden är företaget i fråga, om det fortfarande existerar, ändå ansvarigt för överträdelsen(136).

(207) Om det företag som har förvärvat tillgångarna fortsätter överträdelsen av artikel 81.1 i fördraget eller artikel 53.1 i EES-avtalet bör ansvaret för överträdelsen delas mellan säljaren och förvärvaren av de tillgångar som överträdelsen hänför sig till(137).

2.8.2 De som beslutet riktar sig till

(208) Under hela den period då överträdelsen pågick deltog Merck KgaA direkt i kartellen. Detta beslut kommer därför att riktas till detta företag.

(209) Rhône-Poulenc Biochimie (RPB) producerar metylglukamin och deltog direkt i överträdelsen, eftersom det var representerat både vid det möte då man enades om det ursprungliga konkurrensbegränsande avtalet och vid samtliga de möten som följde enligt beskrivningen ovan. I sitt svar på meddelandet om invändningar uppger Aventis att "överträdelsen har begåtts av RPB och inte av något annat dotterbolag. Den verksamhet som nämns i meddelandet om invändningar avser faktiskt uteslutande RPB"(138). Beslutet kommer därför att riktas till detta företag.

(210) I kommissionens meddelande om invändningar ingick av följande skäl Aventis Pharma SA bland dem som beslutet riktar sig till.

(211) "Framför allt framgår det av brevväxlingen mellan parterna och kommissionen tydligt att RPB:s försvar faktiskt sköts av Aventis Pharma. Skrivelserna från advokaterna skickas i kopia till [anställd 4 vid Aventis] och [anställd 5 vid Aventis](139). Denna koppling visar att Aventis Pharma faktiskt utövar ett inflytande över RPB".

(212) "RPB ägs till 100 procent av Aventis Pharma (tidigare RP Rorer), som i sin tur till 100 procent ägs av Aventis SA Även om det framgår att de löpande besluten angående metylglukamin fattades av RPB:s försäljningschef ([anställd 1 vid Aventis]), visar det meddelande som [anställd 3 vid Aventis] från RP Rorer skickade den 6 november 1991 klart att RP Rorer (senare Aventis Pharma) mycket noga följde RPB:s kommersiella handlande(140). Detta gick så långt att RP Rorers representanter gav RPB:s representanter instruktioner när det gällde en kund. Aventis påstår att [anställd 3 vid Aventis] arbetade under ledning av [anställd 1 vid Aventis](141). Det återstår dock att förklara varför meddelandet av den 6 november 1991 var skrivet på RP Rorers papper. Kommissionen har mot bakgrund härav beslutat att rikta meddelandet om invändningar till Aventis Pharma SA".

(213) I sitt svar på meddelandet om invändningar hävdar Aventis att endast RPB bör hållas ansvarigt för överträdelsen. Det enda argument som ger stöd åt detta påstående är det uttalande som citeras i punkt 209(142). Aventis försöker inte förklara under vilka omständigheter [anställd 3 vid Aventis] skrev meddelandet av den 6 november 1991, inte heller tar företaget upp frågan om vilket inflytande Aventis Pharma hade på beslutsfattandet inom Rhône-Poulenc Biochimie.

(214) Härav följer att Aventis i sitt svar på meddelandet om invändningar inte bemöter något av de argument som kommissionen framförde i meddelandet. Detta beslut kommer att riktas till Aventis Pharma SA, som kommer att betraktas som solidariskt ansvarig för eventuella böter.

(215) På grundval av de överväganden som gjorts ovan kommer beslutet att rikta sig till följande företag:

- Merck KgaA.

- Rhône-Poulenc Biochimie SA.

- Aventis Pharma SA.

3. KORRIGERANDE ÅTGÄRDER

3.1 Artikel 3 i rådets förordning nr 17

(216) Om kommissionen finner att det begåtts en överträdelse av artikel 81 i fördraget och artikel 53 i EES-avtalet kan den i enlighet med artikel 3 i rådets förordning nr 17 ålägga de berörda företagen att upphöra med denna överträdelse.

(217) De företag som detta beslut riktar sig till bör åläggas att upphöra med överträdelsen (om de inte redan har gjort det) och hädanefter avstå från varje form av avtal eller samordnat förfarande som kan ha samma eller liknande syfte eller resultat, inklusive varje utbyte av affärsinformation som leder till att deltagarna direkt eller indirekt informerar varandra om sina försäljningsuppgifter.

3.2 Artikel 15.2 i förordning nr 17

(218) Enligt artikel 15.2 i förordning nr 17 får kommissionen genom beslut ålägga företag böter om lägst ett tusen och högst en miljon euro, eller ett högre belopp som dock inte får överstiga tio procent av föregående räkenskapsårs omsättning för varje företag som har deltagit i överträdelsen, om de antingen uppsåtligen eller av oaktsamhet överträder bestämmelserna i artikel 81.1 i fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet.

(219) Kommissionen avser att i detta ärende ålägga de företag som detta beslut riktar sig till böter för de ovan nämnda överträdelserna.

(220) Vid fastställandet av bötesbeloppet skall kommissionen ta hänsyn till alla relevanta omständigheter, särskilt till hur allvarlig överträdelsen är och hur länge den pågått.

(221) Vid bedömningen av överträdelsens allvar kommer kommissionen att ta hänsyn dess art, dess konkreta påverkan på marknaden, om den är mätbar, och omfattningen av den relevanta geografiska marknaden. Den roll som vart och ett av de företag som deltagit i överträdelsen spelat kommer att bedömas från fall till fall.

(222) Kommissionen kommer att låta eventuella försvårande eller förmildrande omständigheter för varje enskilt företag återspeglas i det bötesbelopp som åläggs och i förekommande fall tillämpa meddelandet om befrielse från eller nedsättning av böter i kartellärenden. Denna bedömning kan dock endast göras i slutet av detta beslut.

(223) Alla böter bör fastställas på en nivå som är tillräckligt avskräckande.

3.3 Bötesbeloppet

(224) Kartellen utgjorde en avsiktlig överträdelse av artikel 81.1 i fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet. Med full vetskap om att deras åtgärder hade en konkurrensbegränsande karaktär och dessutom var olagliga slöt sig producenterna av metylglukamin samman för att upprätta en hemlig och fortlöpande ordning som syftade till att begränsa konkurrensen.

3.3.1 Grundbeloppet

(225) Grundbeloppet för böterna bestäms i förhållande till överträdelsens allvar och till hur länge den pågått.

3.3.1.1 Överträdelsens allvar

(226) Vid sin bedömning av överträdelsens allvar tar kommissionen hänsyn till dess art, dess konkreta påverkan på marknaden, om den är mätbar, och omfattningen av den relevanta geografiska marknaden.

3.3.1.2 Överträdelsens art

(227) Den föreliggande överträdelsen bestod i förfaranden för uppdelning av marknaden och fastställandet av priser, som till sin natur är den värsta formen av överträdelse av artikel 81.1 i fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet.

(228) Genom sin art leder genomförandet av ett kartellavtal av det slag som beskrivs ovan automatiskt till en betydande snedvridning av konkurrensen, något som uteslutande är till fördel för de producenter som deltar i kartellen men till skada för kunderna och i slutändan för allmänheten.

(229) Kommissionen anser därför att denna överträdelse utgjorde en mycket allvarlig överträdelse av artikel 81.1 i fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet.

3.3.1.3 Överträdelsens konkreta påverkan på metylglukaminmarknaden inom EES

(230) Överträdelsen begicks av företag vars verksamhet under den tid kartellen pågick omfattade hela världsmarknaden för metylglukamin. Med tanke på att syftet med samverkan just var att höja priserna till en högre nivå än vad de annars skulle ha legat på - och med tanke på att detta genomfördes - hade den en konkret påverkan på marknaden.

(231) Det är inte nödvändigt att i detalj beräkna i hur hög grad priserna skilde sig från dem som kunde ha gällt om samverkan inte funnits. Detta kan nämligen inte alltid mätas på ett tillförlitligt sätt, eftersom ett antal externa faktorer samtidigt kan inverka på produktens prisutveckling, vilket gör det ytterst svårt att dra några slutsatser om den relativa betydelsen av alla tänkbara orsakssamband.

(232) I sitt svar på meddelandet om invändningar hävdar Aventis att överträdelsen hade få, om några, effekter på de priser som slutkunderna betalade för röntgenkontrastmedlen, eftersom kostnaden för metylglukamin utgör en så liten del av totalkostnaden. Aventis analys av kostnadsstrukturen för nio produkter visar att den högsta andelen för metylglukamin är 2,03 procent av detaljhandelspriset(143).

(233) Enligt kommissionen måste detta argument tillbakavisas som irrelevant i detta sammanhang. Vilken andel av det totala priset på slutprodukten som metylglukamin utgör saknar betydelse för överträdelsens påverkan.

3.3.1.4 Omfattningen av den relevanta geografiska marknaden

(234) Alla delar av gemenskapsmarknaden och EES påverkades direkt eller indirekt av kartellen. Vid bedömningen av överträdelsens allvar anser kommissionen därför att gemenskapen som helhet, och efter dess upprättande även EES, har påverkats av kartellen.

3.3.1.5 Slutsats om överträdelsens allvar

(235) Med hänsyn till arten av det beteende som undersökts, dess konkreta påverkan på metylglukaminmarknaden och det faktum att det påverkat hela gemenskapsmarknaden och, efter dess upprättande, hela EES anser kommissionen att de företag som berörs av detta beslut har begått en mycket allvarlig överträdelse av artikel 81.1 i fördraget och artikel 53.1 i EES-avtalet. Inte desto mindre kommer kommissionen i detta ärende, utan att det påverkar det faktum att överträdelsen är mycket allvarlig, också att beakta produktmarknadens begränsade omfattning mätt i värde.

3.3.2 Klassificering av deltagarna i kartellen

(236) Inom kategorin mycket allvarliga överträdelser gör den föreslagna skalan i fråga om lämpliga bötesbelopp det möjligt att behandla företag på skilda sätt för att ta hänsyn till deras faktiska ekonomiska möjligheter att allvarligt skada konkurrensen och fastställa bötesbeloppen på en nivå som har en tillräckligt avskräckande effekt.

(237) I detta ärende som gäller endast två företag vilka per definition båda är nödvändiga för kartellens funktion (eftersom de är de enda aktörerna på marknaden i fråga) kommer det inte att vara nödvändigt att klassificera deltagarna.

(238) Mot bakgrund härav fastställs grundbeloppen för böterna när det gäller överträdelsens allvar till följande:

- Merck KgaA: 2,5 miljoner euro.

- Rhône-Poulenc Biochimie SA/Aventis Pharma SA: 2,5 miljoner euro.

3.3.2.1 Tillräckligt avskräckande effekt

(239) För att böterna skall ha en tillräckligt avskräckande effekt och med tanke på att stora företag har sådan juridisk och ekonomisk kunskap och infrastruktur som gör det möjligt för dem att lättare inse att deras beteende innebär en överträdelse och att vara medvetna om konsekvenserna av det enligt konkurrenslagstiftningen, kommer kommissionen vidare att fastställa om det behövs någon ytterligare justering av grundbeloppet för något av företagen.

(240) I sitt svar på meddelandet om invändningar hävdar Aventis att bötesbeloppet för företaget inte borde höjas för att säkra en tillräckligt avskräckande effekt, eftersom det samarbetat med kommissionen i tidigare ärenden och faktiskt försökte avslöja eventuella karteller inom bolaget.

(241) Aventis anför följande: "Det bör understrykas att Rhône-Poulenc SA (och senare dess efterföljare Aventis SA) och flera av dess olika dotterbolag gjort viktiga interna undersökningar av eventuella överträdelser av EG:s konkurrenslagstiftning. Härvidlag bör man erinra sig att de för kommissionen avslöjade två av de största kartellerna hittills, dvs. vitamin- och metioninkartellerna. Svaranden har i samma anda frågat ut sina anställda i syfte att upptäcka om det förekom några konkurrensbegränsande avtal"(144).

(242) Kommissionen medger att Aventis lämnat värdefull information i vitamin- och metioninärendena(145). Kommissionen kan dock inte godta principen att företaget, eftersom det har samarbetet i ett ärende, skulle få lägre böter i ett annat. Aventis belönades för sitt samarbete i dessa tidigare ärenden enligt reglerna om nedsättning eller befrielse från böter och det skulle inte vara rimligt att låta denna mildare behandling även gälla andra ärenden. På liknande sätt ledde Aventis strävanden faktiskt till att en eller flera karteller upptäcktes inom bolaget och Aventis belönades för sina upplysningar med en mildare behandling. Det skulle inte vara rimligt att sätta ned böterna bara av det skälet att Aventis försökt hitta information om en kartell.

(243) I sitt svar på meddelandet om invändningar påpekar Merck att det är ett mycket mindre företag än Aventis, och att dess produktionskapacitet när det gäller metylglukamin är mindre än Aventis(146).

(244) Kommissionen medger att Aventis som helhet är ett mycket större företag än Merck. Detta beslut riktar sig dock inte till Aventis SA utan till dess dotterbolag Aventis Pharma SA och Rhône-Poulenc Biochimie SA Kommissionen konstaterar vidare att båda dessa företag är mindre än Merck.

(245) Som beskrevs i skäl 14 har kommissionen inte med säkerhet kunnat fastställa vilken av de båda parterna som har den största produktionskapaciteten. Det är dock värt att notera att Merck inom EES har haft en något större försäljning av metylglukamin än Aventis under de senaste åren (se skälen 7 och 8).

(246) År 2001 hade Merck en total omsättning på 7528 miljoner euro(147). Under samma år var omsättningen för RPB [cirka 110] miljoner euro(148) och för Aventis Pharma SA [cirka 2 miljarder euro](149).

(247) Mot bakgrund härav är det för att uppnå en avskräckande effekt nödvändigt att höja det utgångsbelopp för böterna som anges i skäl 238 med 100 procent till 5,0 miljoner euro för Merck. Någon sådan höjning kommer inte att göras för Aventis Pharma/Rhône-Poulenc Biochimie.

3.3.3 Överträdelsens varaktighet

(248) Rhône-Poulenc Biochimie och Merck KgaA har överträtt artikel 81.1 i fördraget från november 1990 till den 31 december 1999 och artikel 53.1 i EES-avtalet från den 1 januari 1994 till den 31 december 1999. Därav följer att samtliga parter överträdde artikel 81.1 i fördraget under nio år och artikel 53.1 i EES-avtalet under sex år. Utgångsbeloppet för böterna bör därför höjas med 90 procent för båda parter.

3.3.4 Slutsats om grundbeloppens storlek

(249) Böternas grundbelopp bör därför fastställas till:

- Merck KgaA: 9,5 miljoner euro.

- Rhône-Poulenc Biochimie SA/Aventis Pharma SA: 4,75 miljoner euro.

3.3.5 Försvårande omständigheter

3.3.5.1 Ledande roll i samband med överträdelsen

(250) I sina svar på meddelandet om invändningar försöker båda parter visa att de inte spelade någon ledande roll i kartellen. I akten finns det ingenting som tyder på att någon av dem spelade en ledande roll.

(251) Kommissionen anser att det därför inte går att utpeka någon särskild ledare av kartellen.

3.3.6 Förmildrande omständigheter

(252) I sitt svar på meddelandet om invändningar hävdar Aventis att den låga efterfrågan på metylglukaminmarknaden bör ses som en förmildrande omständighet(150).

(253) Kommissionen anser inte att man kan påstå att metylglukaminmarknaden som helhet kan beskrivas som en marknad i kris, därför att marknaden håller på att stagnera eller långsamt gå ner. Rent allmänt innebär det faktum att en marknad stagnerar eller går ner inte en förmildrande omständighet vid fastställandet av böter.

(254) I sitt svar på meddelandet om invändningar hävdar Aventis att det faktum att företaget upphörde med överträdelsen före kommissionens inspektion i RPB:s lokaler den 15 januari 2001 bör ses som en förmildrande omständighet(151).

(255) Kommissionen konstaterar för det första att det faktum att man på ett tidigt stadium upphört med en överträdelse i princip inte kan beaktas som en förmildrande omständighet i kartellärenden som avser särskilt allvarliga överträdelser och där en fortsättning av överträdelsen efter det att kommissionen ingripit kan betraktas som en försvårande omständighet.

(256) För det andra är det inte rimligt att tala om ett upphörande på ett tidigt stadium när det gäller överträdelser i det förgångna som pågick under många år och som skulle ha kunnat avslutas av olika skäl.

(257) För det tredje - vilket också behandlas i skälen 146-164 - har kommissionen på grundval av de inlämnade bevisen inte kunnat fastställa om överträdelsen avslutades till följd av Aventis/RPB:s initiativ i november 1999 eller till följd av mötet mellan kommissionens tjänstegrenar och Merck den 27 september 2000.

(258) Enbart det faktum att överträdelsen avslutades före kommissionens inspektioner i RPB:s lokaler kan följaktligen inte betraktas som en förmildrande omständighet.

(259) I sitt svar på meddelandet om invändningar påpekar Aventis att företaget inlett omfattande program för efterlevnad av konkurrensreglerna, vilka lett till att andra avtal avslöjats. Det var ett misstag att metylglukaminavtalet inte upptäcktes och avslöjades för kommissionen(152).

(260) Kommissionen välkomnar att Aventis har infört en policy för efterlevnad av konkurrensreglerna. Enligt kommissionens uppfattning kan dock detta initiativ som vidtagits i förebyggande syfte inte avhålla kommissionen från skyldigheten att vidta sanktioner mot överträdelser av konkurrensreglerna. Kommissionen kommer inte att betrakta det faktum att Aventis antagit ett program för efterlevnad av konkurrensreglerna som en förmildrande omständighet som motiverar en sänkning av böterna.

(261) Därav följer att det inte finns några förmildrande omständigheter för deltagarna i denna överträdelse som haft inverkan på metylglukaminmarknaden.

3.3.7 Tillämpning av meddelandet om befrielse från eller nedsättning av böter i kartellärenden (meddelandet om förmånlig behandling)

(262) De som detta beslut riktar sig till har i varierande omfattning och i skilda stadier av undersökningen samarbetat med kommissionen för att behandlas mera förmånligt i enlighet med meddelandet om förmånlig behandling. För att bemöta de berörda företagens berättigade förväntningar om befrielse från eller nedsättning av böter till följd av deras samarbete, kommer följande avsnitt att behandla frågan om huruvida de berörda parterna uppfyller de villkor som anges i meddelandet.

3.3.7.1 Befrielse från böter eller mycket betydande nedsättning av bötesbeloppet (Avsnitt B)

(263) Merck gör gällande att företaget uppfyller villkoren i både 1996 och 2002 års meddelanden och att det bör undantas från de böter som det annars skulle ha ålagts(153).

(264) Merck hävdar att företaget på grundval av rättsliga principer i gemenskapens och medlemsstaternas lagstiftning bör omfattas av 2002 års meddelande om förmånlig behandling i den mån det är mera förmånligt, även om det tekniskt sett är 1996 års meddelande som är tillämpligt.

(265) Merck påpekar också att företaget träffade de behöriga tjänstemännen vid kommissionen den 27 september 2000 och gav uttryck för företagets vilja att samarbeta med kommissionen. Merck beskrev muntligt kartellens verksamhet och skickade kommissionen en mera detaljerad skriftlig redogörelse den 20 oktober 2000. Merck var därför det företag som var först med att tillföra bevismaterial som gjorde det möjligt för kommissionen att fatta beslut om att genomföra en undersökning(154).

(266) Merck påpekar vidare att företaget samarbetade fullt ut, fortlöpande och snabbt under hela den tid som kommissionens förfarande pågick och försåg kommissionen med allt bevismaterial som fanns i dess besittning eller som det hade tillgång till(155).

(267) Merck påpekar dessutom att företaget avslutade sitt deltagande i kartellen senast vid den tidpunkt då det inlämnade bevismaterial till kommissionen. Det vidtog inte heller några som helst åtgärder för att förmå RPB att delta i överträdelsen(156).

(268) När det gäller vilket meddelande om förmånlig behandling som är tillämpligt, anger kommissionen följande i punkt 28 i meddelandet från år 2002 om immunitet mot böter och nedsättning av böter i kartellärenden(157): "Från den 14 februari 2002 ersätter detta meddelande 1996 års meddelande i alla de fall där inget företag har kontaktat kommissionen för att dra nytta av den gynnsamma behandling som omtalas i det meddelandet". Merck kontaktade kommissionen angående detta ärende först år 2000. Meddelandet av år 2002 är därför inte tillämpligt i detta ärende.

(269) Kommissionen godtar att Merck var det första företag som lämnade upplysningar av avgörande betydelse om att det fanns en kartell inom metylglukaminindustrin som inverkade på EES-området. Dessa upplysningar lämnades först vid ett möte den 27 september 1999 i Bryssel mellan Merck och kommissionen, varefter kommissionen gjorde en undersökning i Rhône-Poulenc Biochimies lokaler. Merck uppfyller därför de villkor som anges i avsnitt B i 1996 års meddelande om förmånlig behandling.

(270) Kommissionen konstaterar att den funnit samarbetet med Merck tillfredsställande.

(271) Kommissionen konstaterar slutligen att Merck inte på några väsentliga punkter har bestritt de fakta som beskrivs i kommissionens meddelande om invändningar.

(272) Merck bör därför beviljas en 100-procentig nedsättning av de böter som företaget skulle ha ålagts om det inte hade samarbetat med kommissionen.

3.3.7.2 Betydande nedsättning av böter (Avsnitt C)

(273) Aventis Pharma eller Rhône-Poulenc Biochimie var inte de första som försåg kommissionen med avgörande information om metylglukaminkartellen enligt de krav som ställs i led a i avsnitt C i meddelandet om förmånsbehandling. Följaktligen uppfyller inget av företagen villkoren i avsnitt C.

3.3.7.3 Väsentlig nedsättning av böter (Avsnitt D)

(274) Aventis hävdar att företaget uppfyller och till och med mer än uppfyller alla villkor för att få en väsentlig nedsättning av böterna(158).

(275) När det gäller det samarbete som Aventis erbjudit gör företaget följande uttalande:

(276) "Genom att svaranden i sitt svar på kommissionens begäran om upplysningar enligt artikel 11 erbjöd sig att samarbeta fullt ut gjorde företaget avsevärda ansträngningar för att insamla allt det material som fanns när det gäller metylglukaminaffären för att visa att det fanns ett konkurrensbegränsande avtal med Merck"(159).

(277) "Svaranden tror att dessa upplysningar väsentligt bidragit till att fastställa att det förekom en överträdelse. Som tydligt framgår av akten fann varken Merck eller RPB några som helst skriftliga handlingar som bevisade att det förekom ett avtal. Kommissionen har därför enbart förlitat sig på det faktum att både Merck och RPB erkänt att de varit delaktiga i ett avtal som strider mot artikel 81.1 i EG-fördraget. Om inte RPB hade upptäckt detta och lämnat information om denna överenskommelse skulle kommissionen ha hamnat i en situation där det ena företagets ord stod mot det andras. Det står klart att man i meddelandet om invändningar förlitade sig på ett avslöjande från båda företagen för att konstatera att det förekom en överträdelse."(160).

(278) Aventis påpekar också att företaget inte på några väsentliga punkter bestritt de fakta som beskrivs i kommissionens meddelande om invändningar.

(279) Kommissionen medger att samarbetet med Aventis har varit tillfredsställande under hela förfarandet och att de upplysningar som Aventis lämnat bekräftat vissa aspekter av överträdelsen. Kommissionen är dock inte överens med Aventis om att de upplysningar som företaget lämnat var avgörande för att kommissionen skulle kunna bevisa att det förekom en kartell, även om ärendet skulle ha blivit mer komplicerat om den information som Merck lämnade inte hade bekräftats av Aventis.

(280) Kommissionen medger att Aventis inte på några väsentliga punkter bestritt de fakta som beskrivs i kommissionens meddelande om invändningar.

(281) Kommissionen beviljar därför Aventis Pharma och Rhône-Poulenc Biochimie en 40-procentig nedsättning av de böter som de skulle ha ålagts om de inte hade samarbetat med kommissionen.

3.3.7.4 Slutsats om tillämpningen av meddelandet om förmånlig behandling

(282) När det gäller samarbetets art och mot bakgrund av de villkor som anges i meddelandet om förmånlig behandling bör de företag som detta beslut riktar sig till därför beviljas följande nedsättning av sina respektive bötesbelopp:

- Rhône-Poulenc Biochimie SA/Aventis Pharma SA, en nedsättning på 40 procent.

- Merck KgaA, en nedsättning på 100 procent.

3.3.8 De slutliga bötesbelopp som åläggs i detta förfarande

(283) De bötesbelopp som skall åläggas enligt artikel 15.2 a i förordning nr 17 skall därför vara följande:

- Rhône-Poulenc Biochimie SA/Aventis Pharma SA, 2,85 miljoner euro.

- Merck KgaA, 0 miljoner euro.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Rhône-Poulenc Biochimie SA, Aventis Pharma SA och Merck KgaA har överträtt artikel 81.1 i fördraget och - från och med den 1 januari 1994 - artikel 53.1 i EES-avtalet genom att delta i ett fortlöpande avtal och/eller samordnat förfarande inom metylglukaminsektorn.

Överträdelsen varade för samtliga tre adressater från den 22 november 1990 till den 31 december 1999.

Artikel 2

De företag som an