Särskild rapport nr 17/2000

om kommissionens granskning av tillförlitligheten och jämförbarheten vad gäller medlemsstaternas BNI samt kommissionens svar

(i enlighet med artikel 248.4 andra stycket i EG-fördraget)

(2000/C 336/01)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

>Plats för tabell>

SAMMANFATTNING

BNI anses representera medlemsstaternas förmåga att bidra till finansieringen av budgeten, men spelar en mycket viktigare roll än så. Detta aggregat används som referensmått på strukturåtgärdsområdet och inom Ekonomiska och monetära unionen. Endast gemenskapens granskningsförfaranden kan garantera att de BNI-uppgifter som medlemsstaterna tagit fram med hjälp av sina egna statistiska metoder är tillförlitliga och jämförbara. Sedan 1989 har det under kommissionens ledning utförts betydande harmoniseringsarbeten som lett till väsentliga ändringar av de nationella BNI. Kommissionen borde emellertid förbättra och utöka kontrollerna, försäkra sig om en bättre uppföljning och upprätta lämpliga dokumentationsramar. Revisionsrätten rekommenderar att man fortsätter ansträngningarna för att ta fram uppgifter av bättre kvalitet, så att BNI på ett tillfredsställande sätt kan spela den roll som den har tilldelats.

INLEDNING

1. Med bruttonationalinkomsten (BNI)(1) mäter man en produktion vars faktiska värde är och förblir okänt. Beräkningen grundar sig på uppskattningar, sammanställningar av olika källor, modeller och expertutlåtanden.

2. BNI anses på gemenskapsnivå vara det mått som bäst visar medlemsstaternas förmåga att bidra till finansieringen av budgeten. Den har därför fått spela en allt viktigare och avgörande roll vid finansieringen av gemenskapens budget, särskilt sedan 1998. Vid Europeiska rådets möte i Berlin i mars 1999 beslutades att BNI-resursens andel av budgetfinansieringen från och med 2002 skulle ökas(2).

3. Omfattande arbete för att harmonisera de nationella statistiska systemen har gjorts sedan 1989 under kommissionens ledning. Revisionsrätten har granskat i vilken grad beräkningen av medlemsstaternas BNI efter detta arbete kan anses vara jämförbar och tillförlitlig för användning på gemenskapsnivå(3).

4. Granskningen utfördes vid kommissionen och syftade till att fastställa hur säkert systemet är på gemenskapsnivå med avseende på de använda statistiska uppgifternas jämförbarhet och tillförlitlighet. Den omfattade kommissionens förfaranden när det gäller medlemsstaternas efterlevnad av bestämmelserna vid fastställandet av BNI samt de underliggande statistiska uppgifterna.

5. Jämförbarheten vad gäller medlemsstaternas BNI beror till stor del på om korrekt hänsyn tagits till två särskilda aspekter av nationalräkenskaperna, nämligen deras fullständighet och den åtskillnad som görs mellan insatsförbrukning och slutlig användning(4). Revisionsrätten har analyserat information och uppgifter från fyra medlemsstater(5), vilkas andel av gemenskapens BNI är cirka 70 %. För att grundligare undersöka orsakerna till vissa anomalier som konstaterats vid tidigare granskningar tog man dessutom i två andra medlemsstater även upp den specifika frågan om hur det tas hänsyn till mervärdesskattebedrägerier i nationalräkenskaperna(6).

ANVÄNDNING AV BNI PÅ GEMENSKAPSNIVÅ

Egna medel

6. Taket för egna medel som tillfaller gemenskapens budget uppgår till 1,27 % av de sammanlagda nationella BNI(7).

7. BNI-medlens bidrag till budgeten beräknas som en procentsats av varje nationell BNI. Vid finansieringen av budgeten används dessa medel för att täcka skillnaden mellan de utgifter som skall effektueras och andra tillgängliga medel (tullar och jordbrukstullar, momsmedel).

8. Beräkningen av momsmedel påverkas i flera avseenden av statistiska uppgifter. Underlaget för dessa medel begränsas om nödvändigt till motsvarande 50 % av BNI.

9. Dessutom påverkas själva beräkningen av detta underlag i hög grad av de statistiska uppgifter som ligger till grund för BNI(8). Baserat på samma statistiska uppgifter fastställs den genomsnittliga viktade procentsatsen. Detsamma gäller flera kompensationer eller rättelser som är avsedda att ta hänsyn till nationella särdrag när momsbestämmelserna tillämpas.

Andra användningsområden för BNP/BNI

10. I gemenskapssammanhang begränsas inte den roll som BNP/BNI(9) spelar till finansieringen av budgeten. Detta aggregat används bland annat i besluten om strukturpolitiskt stöd till områden som släpar efter i utvecklingen, i fastställandet av det maximala utgiftsbeloppet för EUGFJ-garanti, i fördelningen mellan medlemsstaterna av Europeiska centralbankens kapital och i fastställandet av den finansiella andelen för de icke-medlemsstater som deltar i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

11. Aggregatet används också inom ramen för stabilitetspakten inom Ekonomiska och monetära unionen, särskilt för att kontrollera underskottet i de offentliga finanserna och den offentliga skuldkvoten. Allmänt sett används BNP/BNI som referens när det gäller att samordna den nationella ekonomiska politiken i olika länder och den politik som syftar till att förverkliga den inre marknaden.

12. Att BNP/BNI fastställs korrekt får alltså inte enbart till följd att egna medel kan fastställas och att medlemsstaterna behandlas rättvist vid budgetfinansieringen. Det är ett krav som får mycket större konsekvenser.

GRANSKNINGEN AV BNI

På gemenskapsnivå

13. Kommissionen har till uppgift att godkänna uppgifter som i ett första skede har fastställts på nationell nivå och som kan komma att användas i gemenskapsstatistiken(10).

14. I direktiv 89/130/EEG, Euratom föreskrivs inrättandet av en kommitté(11) med uppgift att biträda kommissionen i granskningen av beräkningen av BNI, framför allt vad gäller

- iakttagandet av Europeiska nationalräkenskapssystemet (ENS)(12),

- granskningen av de uppgifter som medlemsstaterna lämnar, statistiska källor och beräkningsmetoder,

- kontroll och utvärdering av BNI:s praktiska jämförbarhet och fullständighet.

15. Enligt bestämmelserna för fastställande av BNI-resursen skall kommissionen tillsammans med berörd medlemsstat varje år granska de totalbelopp som meddelats kommissionen för att se om de är felaktigt beräknade, särskilt i de fall som anmälts av BNI-kommittén. Kommissionen får "i särskilda fall även granska beräkningar och grundläggande statistiska uppgifter (...) i de fall där en korrekt granskning annars skulle vara omöjlig"(13).

16. Inom ramen för kontrollen av beräkningen av BNI får kommissionen enligt artikel 6 i direktiv 89/130/EG, Euratom vidta de åtgärder den bedömer är nödvändiga(14). Gemenskapens ekonomiska intressen skyddas genom meddelande om förbehåll till den berörda medlemsstaten. I enlighet med bestämmelserna om egna medel(15) gör detta meddelande det möjligt att kräva att den berörda medlemsstaten genomför lämpliga rättelser. Så länge förbehållen inte har upphävts betraktar inte kommissionen BNI för ett givet budgetår som slutlig.

På nationell nivå

17. I medlemsstaterna bokförs egna medel beräknade utifrån BNI som nationella utgifter utbetalda till gemenskapens budget. De kan därför granskas av nationella instanser, i enlighet med de regler som gäller sådana utgifter. I praktiken kontrolleras inte betalningarna av BNI-medel till gemenskapens budget förrän man har erhållit de statistiska uppgifter som ingår i beräkningsunderlaget. Sammanställningen av statistik och de arbetsmetoder och begrepp som använts granskas endast inom ramen för de nationella statistikkontorens granskningsförfarande. Bland annat på grund av dessa statistikkontors oberoende ställning är det de som på eget ansvar fastställer uppgifterna.

UPPGIFTERNAS TILLFÖRLITLIGHET OCH JÄMFÖRBARHET

18. BNI:s legitimitet som referensaggregat på gemenskapsnivå hänger nära samman med möjligheten att säkerställa att de uppgifter som använts uppfyller kvalitetskriterierna. Detta begrepp, som baseras på de två kriterierna uppgifternas tillförlitlighet och jämförbarhet, kan sammanfattas med hjälp av bilden nedan(16):

>PIC FILE= "C_2000336SV.000501.EPS">

19.

Revisionsrätten har kontrollerat de faktorer som kan innebära att dessa kriterier sätts på spel, framför allt följande:

a) processen för att fastställa BNI (punkterna 20-26),

b) granskningsförfarandena (punkterna 27-62),

c) möjligheten att mäta uppgifternas kvalitet (punkterna 63-79).

Processen för att fastställa BNI

20. BNI:s komponenter definieras i Europeiska nationalräkenskapssystemet (ENS) som utgör en ram av statistiska normer, begrepp, definitioner och regler(17). Det är obligatoriskt för medlemsstaterna att tillämpa ENS. I överensstämmelse med tillämpliga bestämmelser, framför allt direktiv 89/130/EEG, Euratom åligger det dem att tillhandahålla statistik över BNI.

21. Med direktiv 89/130/EEG, Euratom införs genom ENS en enhetlig princip för hur aggregaten skall definieras, men direktivet innehåller inga föreskrifter om gemensam beräkningsmetod. Detta beror på specifika nationella omständigheter vad gäller uppgiftskällornas tillgänglighet och aktualitet, vilka beräknings- och utvärderingsmetoder som använts och hur statistiksystemen är organiserade.

22. Medlemsstaterna beräknar i allmänhet BNI utifrån minst två mätperspektiv, men dessa utgör inte alltid inbördes helt oberoende beräkningar. I de flesta fallen görs beräkningarna utifrån produktionssidan och utgiftssidan, och i allmänhet dominerar den förstnämnda(18).

23. Innan BNI fastställs sammanförs resultaten av dessa olika mätperspektiv. Sammanställningens detaljeringsgrad varierar mellan medlemsstaterna. De flesta av dem gör den på produktnivå, men vissa gör sammanställningar på aggregerad nivå(19).

24. Oavsett de nationella särdrag som motiverar skillnaderna i källor och metoder för att framställa BNI, anser revisionsrätten i likhet med kommissionen att den verkliga frågan, utöver en rent formell harmonisering med hjälp av ENS, är huruvida medlemsstaternas BNI är jämförbara såväl begreppsmässigt som rent praktiskt(20).

25. Dessutom bör man, som revisionsrätten redan har påpekat i sina tidigare iakttagelser(21), enligt principen om opartisk gemenskapsstatistik(22) använda sig av den mest effektiva redovisningsram man har tillgång till. En ny version av ENS (ENS 95) trädde i kraft i april 1999. Enligt förordningen om antagande av den nya versionen(23) skulle emellertid den tidigare versionen av ENS (ENS 79), som bedömdes vara mindre tillförlitlig, fortfarande tillämpas i fråga om de egna medlen, så länge som det nuvarande finansieringssystemet inte har ändrats.

26. En konsekvens av att man bibehåller ENS 79 är att räkenskaperna, som nu ställs upp enligt ENS 95, konverteras tillbaka bara för att kunna utnyttjas i samband med de egna medlen. Denna omräkning innebär inte endast ett dubbelarbete utan den medför också en faktisk risk för ytterligare fel. Även om man enligt det nya beslutet om de egna medlen, som rådet är på väg att anta, skall tillämpa ENS 95 från och med 2002 kommer detta dubbla system ändå att få konsekvenser efter detta datum(24).

Granskningsförfarandena

Förbehåll gällande BNI

27. Sedan direktiv 89/130/EEG, Euratom trädde i kraft har kommissionen haft som målsättning att uppnå en harmonisering av beräkningsmetoderna för medlemsstaternas BNI. För att göra det har kommissionen förbundit sig att tillsammans med BNI-kommittén först och främst undersöka förteckningarna över de olika metoder och statistiska grunduppgifter som medlemsstaterna använt för att beräkna BNI och dess komponenter.

28. Med anledning av denna analys har kommissionen meddelat medlemsstaterna ett antal förbehåll, främst under 1992(25). Tekniskt sett handlade det om punkter rörande metoder och källor som använts vid fastställandet av nationalräkenskaperna, där kommissionen ansåg att vissa medlemsstater inte hade följt gemenskapens begreppsram. Ett förbehåll för alla medlemsstater gällde deras nationalräkenskapers fullständighet.

29. För att dessa förbehåll skall upphävas måste medlemsstaterna genom att förbättra sina statistikverktyg ge stöd för BNI:s "jämförbarhet, tillförlitlighet och fullständighet"(26). Efter att tidsfristen för när statistiksystemen skulle vara enhetliga hade skjutits upp flera gånger fastställdes den till den 1 oktober 1998. Finland, Sverige och Österrike fick ett extra år på sig.

30. I slutet av 1998 fanns det 85 förbehåll gällande de tolv gamla medlemsstaternas BNI. Ett år senare kvarstod endast 20 förbehåll, vilka framför allt berörde tre av medlemsstaterna(27). Kommissionen har alltså upphävt de flesta av förbehållen.

Iakttagelser avseende förbehållen

31. Angående de nationella BNI som avses i punkt 5 inriktades revisionsrättens kontroller på två av de ovannämnda förbehållen, nämligen BNI:s fullständighet och distinktionen mellan slutlig användning och insatsförbrukning(28). Granskningen av dessa förbehåll, som kommissionen har upphävt, påvisade flera problem som redovisas nedan.

BNI:S FULLSTÄNDIGHET

Öppenhet i justeringarna

Avsaknad av tillfredsställande motivering till vissa justeringar

32. Det förekom många justeringar för att uppnå fullständighet. Det är omöjligt att uttala sig om huruvida vissa justeringar är välgrundade eftersom det inte finns relevanta förklaringar, om ens några förklaringar alls, eller eftersom uppgifter till och med saknades.

33. Detta gäller framför allt då justeringar för att uppnå fullständighet motiveras av en teknisk koefficient eller med termen "bästa uppskattning" utan annan information. Ibland baseras större delen av en justering för fullständighet på restposter (övrigt, diverse) utan annan förklaring. Upp till 80 % av rättelsen beträffande slutlig konsumtion kan baseras på en sådan post. I ett annat fall framkom inkonsekvenser vid jämförelser mellan å ena sidan utvecklingen av en justering för fullständighet och å andra sidan mervärdesskattebedrägerier. Denna fråga har inte kunnat klargöras eftersom det saknas uppgifter för vissa justeringar för fullständighet, framför allt dem som implicit ingår i nationalräkenskaperna.

34. Exempelvis valde kommissionen i ett fall, där den bedömde att den inte kunde kontrollera om en klassificering var korrekt, att inte följa upp frågan. I ett annat fall godtog kommissionen en justering för fullständighet för vilken man medgivit att tillförlitlig statistik saknades. Denna sistnämnda fråga verkar nu vara löst.

Systematiska avvikelser vad gäller jämförbarheten

Jämförbarhet vad gäller medlemsstaternas justeringar

35. Revisionsrätten har tagit del av en undersökning där man för en och samma medlemsstat jämförde medlemsstatens egen uppskattning av skattebetalarnas för lågt uppgivna inkomster med den uppskattning som gjordes enligt en metod som tillämpades i en annan medlemsstat. Denna jämförelse gav mycket olika resultat som man inte har kunnat ge någon förklaring till. Detta gör alltså att man kan ifrågasätta den faktiska möjligheten att garantera att de justeringar som görs för att uppnå fullständighet är jämförbara.

Behandling av illegal verksamhet

36. Illegal verksamhet omfattas av BNI(29). På grund av praktiska svårigheter i samband med mätningen av denna typ av verksamhet ingår den i enlighet med beslut 94/168/EG, Euratom inte i justeringarna för fullständighet. Revisionsrätten konstaterar att det av den anledningen tas hänsyn till denna typ av verksamhet på olika sätt i de olika medlemsstaterna och att det fortfarande inte existerar någon gemensam definition på när en verksamhet är illegal.

Gamla källor

37. Justeringar för att uppnå fullständighet baseras ofta på tekniska koefficienter beräknade på basår, utifrån särskilda undersökningar eller uppskattningar som själva ibland är gamla. Det finns alltså ett problem vad gäller källornas aktualitet, framför allt om den dynamik i ekonomin som man inte observerat skiljer sig från den i statistikkontorens beräkningar. Om det är så, uppstår systematiska fel i de beräknade justeringarna i lika stor utsträckning.

38. Exempelvis är det inte givet att baser som är tjugo år gamla fortfarande är relevanta eller att de strukturella förändringar som bedrägerierna har genomgått under den tiden (omfattning, verksamhetsområde, karaktär) har beaktats.

Förfaranden för revidering av justeringar

39. Vissa medlemsstater genomför betydande justeringar(30) endast i samband med basåren för att få homogena tidsserier. Detta uppfyller de nationella kraven, vilkas syfte är att erhålla homogena serier över tillväxttakten. De inneboende riskerna är framför allt att justeringarna inte är jämförbara mellan medlemsstater, exempelvis mellan dem som ofta uppdaterar sina justeringar och dem som gör det endast i samband med vissa grundläggande förändringar.

40. Det är svårt att utvärdera dessa problem eftersom det i beslut 94/168/EG, Euratom endast finns en beskrivning som "skall anknyta till ett av de senaste åren för vilket det finns slutgiltiga mått"(31), och det inte krävs någon beskrivning av förfarandena för revidering av justeringarna vad gäller fullständighet.

Beaktande av momsbedrägerier

41. Begreppet BNI till marknadspris innebär att värdet på köp av varor och tjänster inkluderar betalda skatter, bland annat mervärdesskatten. Vid skattebedrägeri eller skatteflykt(32) beaktas dessa köp i beräkningen av BNI till det pris som faktiskt betalats, det vill säga utan moms. Om köparen skulle ha betalat skatten utan att leverantören därefter betalade in den till skattemyndigheten är däremot medlemsstaterna skyldiga att göra justeringar för bedrägeri "utan köparens vetskap".

42. I beslut 98/527/EG, Euratom föreskrivs en särskild beräkningsmetod för bedrägeri "utan köparens vetskap"(33). Beslutet tillåter dock att medlemsstaterna kommer fram till samma resultat på andra sätt.

Användning av likvärdiga metoder i medlemsstaterna

43. Trots att beslutet innehåller exakta bestämmelser har det inte alltid varit möjligt att avgöra i hur hög grad den metod som kommissionen förespråkar har tillämpats, eller huruvida likvärdiga metoder används i medlemsstaterna. I vissa fall saknas verifierande underlag, medan man i andra fall inte har tillämpat de föreskrivna definitionerna.

44. När det gäller vissa av de undersökta nationella BNI kvarstår det ännu att på ett korrekt sätt beakta mervärdesskattebedrägerier.

Anomalier i resultatet av beräkning av mervärdesskatteintäkterna

45. Vid beräkningen av mervärdesskatteintäkterna i nationalräkenskaperna ingår faktorer som kan förklara lägre momsintäkter(34). Av denna anledning bör man vänta sig att de beräknade mervärdesskatteintäkterna är större än den mervärdesskatt som faktiskt har betalats in. Enligt BNI-kommittén är detta det enda sättet att säkerställa att nationalräkenskaperna åtminstone fångar upp ett visst antal transaktioner som undanhålls skattemyndigheterna.

46. I strid med ovannämnda princip har emellertid revisionsrätten funnit fall där den inbetalda mervärdesskatten var större än den beräknade. Detta faktum skulle kunna tyda på en underskattning i nationalräkenskaperna. Kommissionen hade redan tagit upp detta problem efter det arbete som genomfördes 1980.

47. År 1991 hade kommissionen faktiskt konstaterat för en medlemsstat att denna anomali i skillnaden mellan faktiska och beräknade intäkter berodde på en underskattning av hushållens slutliga konsumtion. Utan att ha tillgång till fullständiga verifierande faktorer noterar revisionsrätten att kommissionen anser att det problem som tagits upp nu är löst.

Företagsregister

48. En av de viktigaste faktorerna för att säkerställa nationalräkenskapernas fullständighet är en så ingående kännedom som möjligt om de enheter vars produktion skall beaktas när statistiken utarbetas. Avsikten med ett sådant verktyg, med information från flera källor, är att undvika att produktionsenheter utelämnas eller beaktas dubbelt. År 1992 uppskattade kommissionen att företagsregistret skulle kunna ha lika stor potentiell inverkan på BNI-måttet som om man skulle räkna in den svarta ekonomin.

49. Medlemsstaterna är skyldiga att införa ett sådant register(35). Revisionsrättens kontroller har emellertid visat att förbehållet om fullständighet har upphävts för en medlemsstat trots att denna medlemsstat fortfarande inte har ett sådant register. I sådana fall borde dock kommissionen ange på vilka grunder den har kunnat försäkra sig om att denna brist inte påverkar nationalräkenskapernas fullständighet.

ÅTSKILLNAD MELLAN SLUTLIG ANVÄNDNING OCH INSATSFÖRBRUKNING

50. Till skillnad från vad som är fallet med BNI:s fullständighet finns det på gemenskapsnivå detaljerade definitioner för skillnaden mellan slutlig användning och insatsförbrukning. Under revisionsrättens kontroller har det påvisats några fall där dessa definitioner, som anges i ENS, inte respekteras. För vissa av dessa problem har kommissionen själv konstaterat bristande överensstämmelse, ibland i samtliga medlemsstater. Kommissionen bedömer att dessa fall inte har någon påtaglig inverkan på beräkningen av BNI.

Förfaranden för sammanställning

51. När ENS-konventionerna tillämpas felaktigt anger vissa statistikkontor att kontobalansering ger en lösning på sådana problem. Revisionsrättens kontroller har inte visat att en balansering av användningen av en produkt och resurserna för denna produkt automatiskt innebär att man undviker inneboende systematiska fel i uppgifterna.

52. För att validera ett sådant antagande är det, med hänsyn till problemet med ENS tillämpning, nödvändigt att visa att åtminstone en av de källor som använts vid sammanställningen är oberoende. Det är även viktigt att utvärdera sammanställningsförfarandets ändamålsenlighet.

Granskningarnas begränsade karaktär

53. När det gäller nationalräkenskapernas fullständighet angav kommissionen, i juli 1999, att denna fråga hade undersökts grundligt och att den svarta ekonomin beaktas i nationalräkenskaperna. I maj 2000 fanns det fortfarande ett förbehåll för fem medlemsstater i detta avseende(36).

54. Kommissionen har intygat att upphävandet av detta förbehåll är resultatet av en övergripande bedömning av alla klart utsagda och underförstådda justeringar som gjorts. Denna bedömning grundar sig på en undersökning av statistiska källor och metoder, vilken kommissionen anger som sin viktigaste källa vid granskningen(37).

55. Kommissionen medger att denna källa inte ensam kan garantera uppgifternas kvalitet, och att det på grund av att förteckningarna inte är upprättade på tillräckligt detaljerad nivå ibland är nödvändigt att samla in ytterligare information i medlemsstaterna.

56. Vad gäller de två förbehåll som omfattas av undersökningen utförs det punktvisa granskningar av de dokument som kommissionen tillhandahållit. Kommissionen har inte gjort någon analys som kan ge en övergripande kvalitetsgaranti genom att undersöka exempelvis medlemsstaternas statistikorganisation, omständigheterna vid framställningen av grundläggande uppgifter, samstämmighet mellan de olika källor som använts, förfaranden för sammanställning och metoder för att fastställa tillförlitlighetströsklar.

57. Utförda granskningar dokumenteras inte tillräckligt för att det skall framgå hur grundliga granskningarna är och i vilken utsträckning de omfattar BNI:s komponenter. Framför allt när det gäller förbehållet avseende nationalräkenskapernas fullständighet skulle det ha varit bra om man hade utarbetat ett detaljerat program för kontroller med utgångspunkt i kriterier om uppgifternas tillförlitlighet och jämförbarhet(38).

58. Med uppgifternas riktighet menar kommissionen dessutom inte en strikt tillämpning av begreppen eller ett heltäckande praktiskt mått, utan ett förfarande som inte innehåller väsentliga fel. Revisionsrätten är medveten om att beräkningarnas kvalitet, med tanke på själva karaktären av BNI, dessutom påverkar kostnadsnyttoförhållandet. Tillämpningen av en sådan princip förutsätter befintliga kriterier och en tillfredsställande motivering. I flera fall anges emellertid i det svar som ges endast att de problem som tas upp är försumbara, utan ytterligare information som skulle göra det möjligt att bedöma orsakerna bakom denna bedömning.

59. Man kan också fråga sig hur kommissionen i vissa fall kommer fram till att effekterna av flera felaktiga bearbetningar tar ut varandra och därmed inte får några konsekvenser för beräkningen av BNI, eller till och med att statistikkontorens användning av olika definitioner leder till resultat som är jämförbara och i överensstämmelse med ENS.

BNI-KOMMITTÉNS ROLL

60. BNI-kommittén avger ett årligt yttrande på grundval av de uppgifter som medlemsstaterna och kommissionen lämnat in. Varje år sedan 1990 har BNI-kommittén i detta dokument konstaterat att betydande förbättringar har genomförts, och med tillfredsställelse konstaterat de framsteg som gjorts och som pågår i medlemsstaterna vad gäller harmonisering av BNI-uppgifterna. Beträffande tillämpningen av de kvalitetsbegrepp, som de som nämns i punkt 18, innehåller inte kommitténs yttrande någon referenspunkt utifrån vilken man kan bedöma den nivå som uppnåtts i varje medlemsstat samt de framsteg som återstår att göras.

61. År 1992 konstaterade kommissionen i sin rapport om tillämpningen av direktiv 89/130/EEG, Euratom att när det gäller granskning av uppgifter hade kommittén begränsat sig till att konstatera att de fanns tillgängliga. Resultatet från analysen av de detaljerade förteckningarna och de iakttagelser som den skulle kunna ge upphov till fanns inte tillgängliga.

62. Detta argument är inte längre aktuellt. Kommittén, som är sammansatt av experter på området, erhåller information dels från sina medlemmar, dels från kommissionens analyser. Den förfogar i princip över all information den behöver för att kunna lämna ett övergripande omdöme om uppgifternas jämförbarhet och tillförlitlighet.

Möjligheten att mäta uppgifternas kvalitet

63. Upprättandet av nationalräkenskaper kan delas in i tre stora etapper. Under den första etappen behövs ett komplext informationssystem, som består av källor som är rent statistiska, skatterelaterade, administrativa, fullständiga eller resultatet av stickprovsundersökningar, som innebär att man kan närma sig BNP - och därmed BNI - från högst tre mätperspektiv (efterfrågan, produktion, inkomster)(39). Under denna etapp ger varje källa och bearbetning av källan upphov till fel. Kvalitetsmätningen innebär att man skapar en modell av felet i var och en av de grundläggande komponenterna varigenom man får en indikation på det totala aggregatets kvalitet.

64. Under den andra etappen jämförs och sammanställs den information som erhållits genom olika mätperspektiv eller från oberoende källor. Skillnader vid jämförelsen utgör en annan kvalitetsindikator, som skall läggas till de ovannämnda (jämförelse mellan olika mätperspektiv).

65. Slutligen revideras framställningen av ekonomiska aggregat, eftersom information fortlöpande blir tillgänglig. Det sista tillvägagångssättet för kvalitetsmätning består i en undersökning av revideringsprofiler, närmare bestämt i en mätning av den systematiska avvikelsen i den första versionen i förhållande till den slutliga versionen (analys av förändringar i samband med revideringarna).

66. Med hänsyn till skillnaderna i systemen för framställning av BNI-uppgifterna är det särskilt viktigt att utvärdera och jämföra vilken nivå varje medlemsstat har uppnått i förhållande till ett kvalitetsbegrepp, som det som beskrivs i punkt 18.

67. Revisionsrätten har tidigare(40) förespråkat införandet av ett mått på BNI-uppgifternas jämförbarhet (med hjälp av indikatorer) och tillförlitlighet (genom konfidensintervall).

68. Kommissionen har överlåtit på två nationella statistikkontor att undersöka denna fråga, och dessa har just avslutat sitt arbete. Resultatet visar att man inte kan göra några framsteg om man inte finner en tillfredsställande lösning på de problem som beskrivs nedan.

Jämförelse mellan olika mätperspektiv

69. För att förbättra kvaliteten på beräkningen av BNI utifrån olika mätperspektiv gör man ibland "kontobalanseringar". I sådana fall kan kvaliteten endast mätas om spår av de mellanliggande etapperna av framställningen, framför allt aggregat i olika skeden av jämförelserna, finns bevarade. Detta är dock inte fallet i alla medlemsstater. Kommissionen och medlemsstaterna skulle behöva införa tydliga bestämmelser om detta.

70. Det är svårt att bedöma kvaliteten på de aggregat som tas fram eftersom kontobalanseringen också tjänar till att utvärdera vissa variabler som exempelvis lagerförändringar. Ett land som använder en jämförelse mellan två mätperspektiv för att uppskatta lagerförändringar registrerar automatiskt färre balanseringsfel än ett land som uppskattar lagren mer direkt och paradoxalt nog använder mer information.

71. Inom olika verksamhetsgrenar beror beräkningens detaljeringsgrad på det förhandsurval som gjorts av de myndigheter som ansvarar för nationalräkenskaperna. Beräkningarna varierar därför i stor utsträckning från ett land till ett annat och är per definition svåra att jämföra.

72. På samma sätt kan ett land som använder endast ett mätperspektiv vid beräkningen inte dra nytta av att jämföra olika mätperspektiv och får inga jämförelsedifferenser. Det landet får oundvikligen färre variationer, men uppgifternas kvalitet är inte nödvändigtvis bättre.

73. Samtidigt är mätperspektiven för beräkning av BNI aldrig helt oberoende. Detta innebär att en kombination av två mätperspektiv med samma brister inte skulle påvisa dessa brister, vilket skulle försämra det beräknande aggregatets kvalitet.

74. När det gäller urvalsfel finns det ett visst samförstånd i fråga om statistiska metoder. För andra typer av fel(41) däremot finns det antingen ingen information eller också är den subjektiv. Subjektiviteten i mätningen av felen påverkar även giltigheten för indikatorerna på jämförbarhet mellan medlemsstater.

Analys av förändringar i samband med revideringarna

75. Systematiska avvikelser i de första versionerna av BNI-uppgifterna mäts i förhållande till den slutliga versionen. För att dra slutsatser av en sådan jämförelse måste därför kvaliteten i den slutliga versionen med nödvändighet utvärderas innan man analyserar förändringar i samband med revideringarna. En elementär slutlig beräkning, som inte kräver mycket ytterligare information i förhållande till de första versionerna, skulle i själva verket indikera att det inte finns några systematiska avvikelser i de första versionerna. Om indikatorer som baseras på förändringar i samband med revideringar används alltför automatiskt skulle det leda till att man underskattar kvaliteten i BNI-uppgifterna för ett land med ett komplext och därmed långsamt informationssystem.

Jämförbarhet mellan medlemsstaterna

76. Vid de nationella försöken att mäta de ekonomiska aggregatens kvalitet eftersträvas för närvarande medlemsstaternas egna mål. Det handlar i första hand om att försäkra sig om att aggregaten är bra indikatorer på den ekonomiska tendensen (tillväxt eller recession), och att dessa indikatorer ger relevant information om avvikelser i tillväxten i förhållande till en långsiktig tendens eller en indikation på var i konjunkturcykeln ekonomin befinner sig.

77. Det första hinder som måste övervinnas för att man skall få fram ett jämförbart mått på BNI-uppgifternas kvalitet är olikheterna i själva statistiksystemen. Det handlar i själva verket om att nå enighet om det sätt på vilket olika typer av fel skall utvärderas och sammanställas till ett totalt fel.

78. Kommissionens arbete i syfte att fastställa de makroekonomiska aggregatens kvalitet och typer av fel bidrar till upprättandet av en gemensam grund för alla medlemsstater för införandet av kvalitetsmätning.

79. Det arbete som hittills utförts har emellertid inte gjort det möjligt att undersöka kvalitetsmätning med avseende på möjligheten till jämförelser mellan medlemsstaterna, vilket ändå är en förutsättning för att BNI som aggregat skall kunna användas som referens i gemenskapssammanhang. Relevant arbete måste därför göras på detta område och vad gäller de problem som nämns i punkterna 69-75, exempelvis inom den särskilda arbetsgrupp för kvalitetsmätning som kommissionen har beslutat inrätta.

SLUTSATS

Ett aggregat som ofta används inom gemenskapen

80. BNI anses vara den bästa indikatorn på bidragsförmågan (punkt 2). Den avgör i stor utsträckning medlemsstaternas bidrag till finansieringen av gemenskapsbudgeten och påverkar vissa utgifter direkt (punkterna 6-10). BNI ligger samtidigt till grund för många viktiga beslut, såsom de beslut som fattas inom ramen för Ekonomiska och monetära unionen (punkt 11).

Att säkerställa legitimiteten

81. Det karakteristiska med BNI är att den genom en uppskattning mäter en produktion vars värde är och förblir okänt (punkt 1). Till de osäkerhetsfaktorer som hänger samman med detta aggregats statistiska karaktär skall läggas det faktum att varje medlemsstat tillämpar sina egna metoder för att ta fram statistik. Man måste därför försäkra sig om att uppskattningen av detta aggregat är tillräckligt exakt (punkterna 20-24).

82. För att säkerställa BNI:s legitimitet som referensaggregat är det i första hand viktigt att beräkningen sker under stor öppenhet och genom klart definierade och dokumenterade metoder. Uppgifternas tillförlitlighet och jämförbarhet på medlemsstatsnivå bör kunna garanteras med hjälp av lämpliga granskningsförfaranden (punkterna 53-62).

83. Kommissionens roll är inte bara viktig utan till och med exklusiv, eftersom de nationella statistikkontorens kontroller är de enda kontroller av tillvägagångssätten för framställning av statistik som görs på nationell nivå. Kommissionen är följaktligen den enda instans som kan både ha överblick över situationen och besitta nödvändiga analys- och lagstiftningsmedel (punkterna 13-17).

84. Framsteg i mätningen av BNI-måttets kvalitet kan endast öka dess legitimitet (punkterna 63-79).

Fullföljande av harmoniseringen

85. Harmoniseringen av BNI är sedan direktiv 89/130/EEG, Euratom antogs 1989 den viktigaste målsättningen. År 1996 medgav dock kommissionen att en fullständig harmonisering av BNI inte hade uppnåtts och att mycket arbete fortfarande återstod.

86. I början av 1999 ansåg exempelvis flera medlemmar i BNI-kommittén att arbetet med att förbättra BNI-uppgifterna inte var avslutat. De flesta förbehåll har dock upphävts sedan dess (punkt 30). Omfattningen och vidden av det arbete som återstår skulle förtjäna att undersökas ytterligare i förhållande till nu aktuella och framtida problem rörande BNI.

Ändamålsenlig kontroll på gemenskapsnivå

87. Ett gemensamt europeiskt nationalräkenskapssystem samt flera andra lagstadgade bestämmelser räcker inte för att garantera att uppgifterna är tillförlitliga och jämförbara (punkt 50).

88. En granskning av fastställda uppgifter bör med nödvändighet omfatta varje statistiksystems tillförlitlighet, begreppsmässig jämförbarhet (efterlevnad av ENS) samt praktisk jämförbarhet (använda källor och metoder). Detta innefattar en undersökning av medlemsstaternas statistikorganisation, omständigheterna vid framställningen av grundläggande uppgifter, olika källors samstämmighet och oberoende, sammanställningsförfaranden och tillförlitlighetströsklar.

89. Revisionsrättens kontroller har visat att det finns flera problem rörande förfarandena för granskning och godkännande av BNI. De konstaterade bristerna vad gäller efterlevnad av ENS, öppenhet beträffande justeringar, systematiska avvikelser vad gäller jämförbarhet samt inaktuella källor skulle kunna påverka uppgifternas kvalitet i förhållande till tillämpliga bestämmelser (punkterna 32-52).

90. Trots vissa förbättringar under de senaste åren har kommissionen fortfarande inte infört tillräckligt öppna analysförfaranden för godkännande av de uppgifter som använts vid beräkningen av BNI. Granskningsverksamhetens syfte och omfattning bör specificeras och dokumenteras bättre (punkterna 53-59).

91. Det tycks vara nödvändigt att kommissionen kvantifierar konsekvenserna av de förbehåll den gjort avseende beräkningen av BNI. Denna faktor bör utgöra ett av kriterierna för när kommissionen skall utnyttja sina befogenheter, och i förekommande fall föra ärendet vidare till domstolen i enlighet med artiklarna 226 och 228 i EG-fördraget.

92. Slutligen skulle en tillämpning av ENS 95 när det gäller de egna medlen, genom att man utnyttjar bästa tillgängliga uppgifter, kunna förbättra och rationalisera systemet för upprättande av nationalräkenskaper (punkterna 25-26).

Denna rapport har antagits av revisionsrätten vid dess sammanträde i Luxemburg den 14 september 2000.

För revisionsrätten

Jan O. Karlsson

Ordförande

(1) I enlighet med rådets direktiv 89/130/EEG, Euratom av den 13 februari 1989 om harmonisering av beräkningen av bruttonationalinkomst till marknadspriser (EGT L 49, 21.2.1989, s. 26) tillämpas vad gäller egna medel BNI "till marknadspris", vilken erhålls utifrån bruttonationalprodukten (BNP). BNP plus löner samt kapital- och företagarinkomster som tillförs landets ekonomi från övriga världen minus motsvarande flöden till resten av världen är lika med BNI. För en given period mäter BNP i monetära termer och i bruttovärde (dvs. utan avdrag för förslitning av det fasta realkapitalet) slutresultatet (varor och tjänster) av produktionsenheternas verksamhet inom ett ekonomiskt territorium. BNP kan fastställas utifrån tre olika mätperspektiv (de inhemska produktionsenheternas produktion, den slutliga användningen av dessa enheters producerade varor och tjänster samt de inkomster som skapas av dessa enheter). De marknadspriser som används för att i monetära termer värdera de varor och tjänster som producerats innefattar alla skatter som har samband med deras produktion eller import, bortsett från subventioner. Aggregaten BNI och BNP definieras i Europeiska nationalräkenskapssystemet (ENS) vars senaste version (ENS 95) antogs i rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 (EGT L 310, 30.11.1996). I ENS 95 ersätts praktiskt taget det BNI-begrepp som fanns i det föregående ENS (ENS 79), på engelska kallat "gross national product" (GNP), med ett BNI-begrepp som på engelska kallas "gross national income" (GNI).

(2) Europeiska rådets möte i Berlin den 24-25 mars 1999, ordförandeskapets slutsatser, III. Egna medel och obalanser i budgeten, punkterna 67 till 76. Detta avtal, som slöts mellan stats- och regeringschefer, förutsätter att ett nytt beslut om systemet med egna medel antas. Ett sådant besluts ikraftträdande måste gå igenom nationella ratificeringsförfaranden. Ett förslag till nytt beslut lades fram av kommissionen i juli 1999 [KOM(1999) 333 slutlig, 8.7.1999]. Revisionsrätten har avgett ett yttrande om detta förslag (se yttrande nr 8/99, EGT C 310, 28.10.1999, s. 1).

(3) Revisionsrätten har redogjort för sina arbeten om BNI i årsrapporterna för budgetåren 1991 (punkterna 1.119-1.131), 1992 (punkterna 1.80-1.104), 1993 (punkterna 1.68-1.101), 1994 (punkterna 1.112-1.131) och 1995 (punkterna 1.104-1.128).

(4) För en mer detaljerad definition av begreppen fullständighet, insatsförbrukning och slutlig konsumtion, se bilaga I.

(5) Frankrike, Förenade kungariket, Italien och Tyskland.

(6) Irland och Luxemburg.

(7) År 1999 uppgick de egna medlen till 85555 miljoner euro, varav 37 % var momsmedel och 44 % BNI-medel.

(8) Med undantag för särskilda justeringar som görs för att åstadkomma en beräkning som är jämförbar mellan medlemsstaterna, erhålls en medlemsstats beräkningsunderlag för moms genom att erhållna inkomster under ett budgetår divideras med den genomsnittliga viktade procentsatsen. Den sistnämnda skall motsvara viktningen av olika momssatser för diverse skattepliktiga verksamheter, statistiskt rekonstruerade.

(9) Skillnaden mellan BNP och BNI förklaras i fotnot 1 på sidan 3.

(10) Inom kommissionen är det Eurostat som har till uppgift att utföra arbetet i samband med framtagandet av denna statistik (kommissionens beslut 97/281/EG av den 21 april 1997, EGT L 112, 29.4.1997, s. 56). För de behov som finns i fråga om BNI-medlen fastställer Eurostat vilka uppgifter som använts i beräkningsunderlaget och informerar utanordnaravdelningen för egna medel. Bortsett från de särskilda bestämmelser som gäller beräkningen av BNI ges i rådets förordning (EG) nr 322/97 av den 17 februari 1997 om gemenskapsstatistik en definition av de grundläggande principerna för gemenskapens statistiska uppgifter (EGT L 52, 22.2.1997, s. 1). Det handlar bland annat om principerna om opartiskhet, tillförlitlighet, relevans, kostnadseffektivitet, förtrolighet med avseende på statistik och insyn. Dessa principer har även nyligen införts i EG-fördraget (artikel 285). Enligt denna bestämmelse får kommissionen föreslå att rådet skall anta åtgärder för att framställa sådan statistik som behövs för gemenskapens verksamhet.

(11) Denna kommitté består av företrädare för medlemsstaterna och har en företrädare för kommissionen som ordförande.

(12) Under punkt 20 beskrivs ENS roll.

(13) Artikel 19 i rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 av den 29 maj 1989 (EGT L 155, 7.6.1989).

(14) Se även fotnot 3 på sidan 4. när det gäller de grundläggande principerna för gemenskapsstatistik och framställandet av sådan statistik som behövs för gemenskapens verksamhet, i enlighet med artikel 285 i EG-fördraget.

(15) Särskilt artikel 10.8 i rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 av den 29 maj 1989.

(16) I direktiv 89/130/EG, Euratom används många termer och begrepp rörande BNI:s kvalitet utan att de definieras eller rangordnas. I direktivet påpekas att det är nödvändigt att "höja jämförbarheten och tillförlitligheten" (första stycket i ingressen beaktandemeningen oräknad) och det slås fast att "BNImp-uppgifterna måste vara jämförbara både vad gäller begreppsmässigt innehåll och praxis för beskrivning av medlemsstaternas ekonomi" (tredje stycket i ingressen beaktandemeningen oräknad). Dessa begrepp återfinns i artikel 7 där BNI-kommitténs uppdrag fastställs (se punkt 14).

(17) ENS är en redovisningsram som är anpassad till medlemsstaternas ekonomiska struktur. Det överensstämmer med Förenta Nationernas system för nationalräkenskaper (SNA), vilket gör det till ett instrument som kan användas vid internationella jämförelser. ENS gör det möjligt att på ett systematiskt och detaljerat sätt beskriva en "hel ekonomi" (en region, ett land eller en grupp länder), dess komponenter och struktur, dess förbindelser med andra ekonomier och dess utveckling över tiden.

(18) Perspektiven för fastställandet av BNP, utifrån vilken man beräknar BNI, redovisas i fotnot 1 på sidan 3. En indikation på mångfalden av tillvägagångssätt finns i bilaga II som är en sammanställning av hur alla medlemsstater beräknar BNI.

(19) De huvudsakliga särdragen i dessa metoder för sammanställning redovisas i bilaga II.

(20) Revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1991, kommissionens svar till punkt 1.129.

(21) Särskild rapport nr 6/98 om utvärdering av systemet för medel som härrör från moms och BNI, punkterna 3.17-3.22.

(22) Se fotnot 3 på sidan 4.

(23) Rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen (EGT L 310, 30.11.1996, s. 243).

(24) Detta beror framför allt på att beräkningsunderlaget för ett budgetår ger upphov till justeringar under senare budgetår.

(25) Se punkt 16. Dessa punkter - 157 stycken - räknas upp i kommissionens beslut 97/619/EG, Euratom av den 3 september 1997 (EGT L 252, 16.9.1997, s. 33). Några medlemsstater har utnyttjat möjligheten att anmäla förbehåll för att senare avseende vissa punkter kunna lämna uppgifter av bättre kvalitet.

(26) Beslut 97/619/EG, Euratom, första stycket i ingressen beaktandemeningen oräknad.

(27) Totalt kvarstod 69 förbehåll i slutet av 1999. Till de 20 förbehåll som nämnts skall läggas 34 förbehåll för Finland, Sverige och Österrike samt ett förbehåll för varje medlemsstat rörande övergången mellan ENS 95 och ENS 79.

(28) Se bilaga I för en detaljerad definition av dessa begrepp.

(29) Nationalräkenskaperna är per definition inriktade på de ekonomiska flödena och inte på om de är lagliga. Följaktligen räknas illegal verksamhet som produktion, i den utsträckning som de parter som verkställer transaktionen gör det i samförstånd. Denna princip finns i Förenta Nationernas system för nationalräkenskaper (SNA) från 1993 (3.54-3.56, 6.30-6.33) och i ENS 95 (punkterna 1.13 och 1.42). Eftersom denna typ av verksamhet inte uttryckligen nämns i ENS 79 och motsatsen inte anges kan det tolkas som att den skall ingå. I SNA 93 (punkt 6.35) anges att det inte går att fastställa exakt var gränsen går mellan den svarta ekonomin (eller den ekonomi som inte kan observeras direkt) och illegal verksamhet.

(30) Exempelvis begreppsförändringar, väsentliga förbättringar av en källa eller eventuellt införande av en sådan.

(31) Artikel 3 i beslut 94/168/EG, Euratom.

(32) I detta fall underlåter leverantören att deklarera en beskattningsbar transaktion till skattemyndigheterna med samtycke från köparen av en vara eller tjänst. Det betalade priset är därför per definition exklusive skatt. I denna typ av fall skall man inte justera BNI med momsen. Denna typ av bedrägeri kallas "bedrägeri med köparens vetskap".

(33) EGT L 234, 21.8.1998, s. 39. Enligt detta beslut beräknas bedrägeri "utan köparens vetskap" genom att man från de beräknade mervärdesskatteintäkterna (de intäkter som erhålls om alla mervärdesskattepliktiga tillämpar lagstiftningen) subtraherar

- den mervärdesskatt som har betalats in,

- tillfälliga differenser mellan uppgifterna från myndigheterna och uppgifterna i nationalräkenskaperna,

- avskrivningar av krav vid konkurs,

- uteblivna intäkter (bedrägeri "med köparens vetskap").

(34) Det handlar framför allt om differenser avseende inrapporterade uppgifter till myndigheterna och avskrivningar av krav (se fotnot 1 på sidan 8).

(35) Rådets förordning EEG nr 2186/93, av den 22 juli 1993 om samordning inom gemenskapen vid utarbetandet av företagsregister för statistiska ändamål (EGT L 196, 5.8.1993, s. 1).

(36) Däribland Finland, Sverige och Österrike. För dessa medlemsstater hade sista datum för överlämnande av dessa underlag fastställts till den 1 oktober 1999.

(37) Se punkt 27.

(38) Se t.ex. den bild som återfinns under punkt 18.

(39) Se fotnot 1 på sidan 3.

(40) Revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1995, punkt 1.126.

(41) Exempelvis fel i huvudpopulationen eller basen, mätfel, metodfel, fel i bearbetning av uteblivna svar, fel på grund av modeller för ekonomiska fenomen.

Bilaga I

BNI-uppgifternas fullständighet

Begreppsram

1. Fullständighet innebär att beräkningen av BNI måste omfatta all verksamhet för produktion av varor och tjänster. Den är en av de faktorer som i betydande utsträckning påverkar den praktiska jämförbarheten.

2. En del av den ekonomiska verksamheten fångas inte upp av direkta mätverktyg som enkätundersökningar, regelbundna kartläggningar och stickprovsundersökningar. Att denna del av ekonomin, som inte kan observeras direkt, inte beaktas tillräckligt är främst resultatet av en inneboende svaghet i statistikverktygets mätförmåga(1), eller av att ekonomisk verksamhet utövas i strid mot lagen, framför allt i syfte att begå bedrägeri avseende skatter och socialförsäkringar(2). Begreppet "svart ekonomi" används ofta i denna betydelse(3).

3. Av alla dessa orsaker bör statistikkontoren göra lämpliga justeringar av de olika komponenterna i BNP/BNI. Den del av ekonomin som inte kan observeras direkt varierar från en medlemsstat till en annan. Den hänger samman med den nationella statistikorganisationens karaktär och kvalitet.

Fullständighet: en nödvändig avvägning

4. Det är genom att vidareutveckla metoder och källor som man kan förbättra BNI:s täckningsgrad, det vill säga dess fullständighet. Brister på detta område medför systematiska fel vid mätningen av BNI, vilket försvårar praktiska jämförelser mellan medlemsstaterna och därmed minskar BNI:s giltighet som referensaggregat.

5. En strävan efter fullständighet uppmuntrar emellertid till användning av andra källor än statistik, vilkas karaktär inte i första hand motsvarar begreppen i nationalräkenskaperna(4). Av denna anledning är det svårt att likställa dessa externa källor med det befintliga statistiksystemet, och det leder till särskilt inexakta uppgifter då de undersökta populationerna är ovanliga och dolda, samt lämnar vinklad information(5).

6. Det finns därför inte obegränsade möjligheter att göra BNI-måttet fullständigt. Denna uppgift innebär att man måste göra en avvägning mellan minskade systematiska avvikelser (beaktande av ett mer fullständigt område inom den inhemska produktionen) och minskad precision (användningen av källor och metoder som oundvikligen är ofullkomliga). Ur gemenskapssynvinkel är det möjligheten till jämförelser mellan medlemsstaterna som avgör huruvida denna avvägning har lyckats.

Beslut 94/168/EG, Euratom

7. När direktiv 89/130/EEG, Euratom antogs uppmärksammade rådet och kommissionen frågan om en bättre täckning av den så kallade parallella ekonomin i nationalräkenskaperna. Kommissionen konstaterade att situationen i detta avseende varierade från en medlemsstat till en annan, även i länder med en jämförbar utvecklingsnivå på statistikområdet(6).

8. Syftet med kommissionens beslut 94/168/EG, Euratom av den 22 februari 1994(7), är att göra BNI mer heltäckande, och i beslutet definieras de villkor medlemsstaterna skall ta med i beräkningen, i enlighet med schemat nedan(8).

>PIC FILE= "C_2000336SV.001401.EPS">

9. Detta beslut syftar även till att göra BNI-beräkningen mer öppen och samtidigt skapa verifieringskedjor som gör det möjligt att bedöma sannolikheten vad gäller vissa av BNI:s komponenter(9).

Åtskillnad mellan slutlig användning och insatsförbrukning

10. En ekonomis mervärde, som är grunden för BNP, motsvarar värdet på producerade varor och tjänster med avdrag för insatsförbrukning. Man måste därför skilja mellan slutlig användning av varor och tjänster och användning i produktionsprocessen.

11. Denna åtskillnad är grundläggande i upprättandet av nationalräkenskaperna. En felaktig beräkning av värdet på varor och tjänster påverkar BNP:s värde direkt. Om exempelvis insatsförbrukningen under- eller överskattas blir BNP över- eller underskattad.

12. Begreppen insatsförbrukning och slutlig konsumtion definieras i ENS(10). BNI-kommittén(11) har - när den bedömt att det var nödvändigt - bidragit med kompletterande klassificeringskriterier.

(1) Exempelvis är små produktionsenheter ibland befriade från skyldigheten att lämna upplysningar till skatte- och socialförsäkringsmyndigheterna, eller också vidarebefordras inte denna information automatiskt till statistikkontoren. I detta fall kan statistikkontorens information om registrerade och ekonomiskt verksamma enheter visa sig vara ofullständig eller föråldrad. Det kan i detta sammanhang påpekas att andelen företag med mindre än tio anställda, och även risken för att statistikkontoren inte tar med dessa i beräkningen, kan variera betydligt från land till land.

(2) Detta gäller framför allt svarta produktionsenheter, eller registrerade skattskyldiga som endast deklarerar en del av det beskattningsbara mervärdet till skattemyndigheterna.

(3) Begreppet svart ekonomi har många definitioner. Internationellt finns en definition enligt Förenta Nationernas nationalräkenskapssystem (punkterna 6.34-6.36). Det finns ingen definition i ENS. Vilka metoder som används i olika länder beror dels på tillgängliga statistikuppgifter, dels på hur fullständigt det eftersträvande måttet är. Flera medlemsstater har i stor utsträckning valt ett tillvägagångssätt som baseras på skillnaden i systematiska registreringsfel mellan källor (förbruknings- eller produktionsuppgifter/skatteuppgifter) och lagt till ett stort antal särskilda rättelser utifrån specifika undersökningar som omfattas av statistisk sekretess, användning av skattejusteringsstatistik, uppskattning av produktionen grundad på modeller (till exempel genom att använda avkastningen inom jordbruksområdet).

(4) Exempelvis skatteuppgifter, punktvisa undersökningar, polisutredningar och administrativa källor.

(5) Ett belysande exempel är att de räkenskaper som följde de första normerna enligt Förenta Nationernas nationalräkenskapssystem inriktades på den registrerade ekonomin. De var inte fullständiga, men tillförlitliga. Användningen av många källor nödvändiggör jämförelser mellan dessa och därmed alltför många modeller, vilket medför ytterligare bristande noggrannhet, dåligt kontrollerad reducering av systematiska fel och slutligen sämre kvalitet.

(6) Första rapporten om tillämpning av direktiv 89/130/EEG, Euratom, ENS (92) 588 slutlig av den 31 mars 1992, s. 3. Kommissionens rapport om uppföljningen av de kommentarer som åtföljer rådets rekommendation om beviljande av ansvarsfrihet för genomförandet av Europeiska gemenskapernas allmänna budget för budgetåret 1992, 23.1.1995, bilaga I, sidorna 1 och 3.

(7) EGT L 77, 19.3.1994, s. 51.

(8) Se artikel 2 i detta beslut. "Primära inkomster" är enligt ENS 95 (punkt 8.22) de "inkomster som inhemska enheter mottar på grund av sitt direkta deltagande i produktionsprocessen, liksom det är de inkomster som mottas av ägaren till en finansiell tillgång eller en materiell icke producerad tillgång i utbyte mot tillförda medel eller upplåtande av den materiella icke-producerade tillgången för en annan institutionell enhet".

(9) Medlemsstaterna var skyldiga att utarbeta en beskrivning av alla beräkningar och rättelser de bedömde nödvändiga - beroende på ur vilket mätperspektiv man beräknat BNI - för att beakta de element som inte kan observeras direkt. De skulle även genomföra ett valideringstest för uppgifterna om sysselsättning, en sammanställning av komponenterna för inkomster in natura och dricks, samt en rapport om möjligheten att använda uppgifter från skatterevision för att förbättra nationalräkenskapernas fullständighet. Ett femte element som hänger särskilt samman med hur mervärdesskattebedrägerier tas upp i nationalräkenskaperna infördes genom kommissionens beslut 98/527/EG, Euratom, av den 24 juli 1998 (EGT L 234, 21.8.1998, s. 39).

(10) ENS 79, punkterna 320-335. ENS 95, punkterna 3.69-3.99.

(11) Se punkt 14 i rapporten.

Bilaga II

Huvudsakliga särdrag i medlemsstaternas beräkning av BNI

>Plats för tabell>

Kommissionens svar

SAMMANFATTNING

Kommissionen är fullt medveten om behovet att säkerställa kvaliteten på bruttonationalinkomsten (BNI) med tanke på dennas viktiga roll för gemenskapen. Därför har kommissionen under Eurostats (Europeiska gemenskapernas statistikkontor) ledning utfört ett omfattande arbete i mer än tio år i samarbete med medlemsstaterna i BNI-kommittén för att förbättra detta aggregats tillförlitlighet, jämförbarhet och fullständighet.

Tillvägagångssättet kan redovisas enligt följande:

- Utarbetande av BNI-direktivet som rättslig ram för harmonisering av BNI, inrättande av BNI-kommittén med företrädare för nationella statistikkontor, med medlemsstaternas mest erfarna statistiker samt med Eurostat som ordförande.

- Medlemsstaterna har gjort en inventering av sina källor till och beräkningsmetoder för BNI, med ekonomiskt stöd från kommissionen.

- Inventeringarna har granskats av Eurostat och av BNI-kommittén. Granskningen har skett i anslutning till Eurostats kontrolluppdrag, och den har föranlett kommissionen att med BNI-kommitténs godkännande fatta beslut om att förtydliga det nuvarande nationalräkenskapssystemet (ENS 79) och att förbättra BNI. Kommissionen har också med granskningen som utgångspunkt underrättat varje medlemsstat om vilka problem den behöver lösa för att göra sin BNI tillförlitlig, jämförbar och fullständig (BNI-förbehåll). Med hjälp av dessa förbehåll kan gemenskapens intressen och jämvikten mellan medlemsstaterna bevaras.

- Ekonomiskt stöd från kommissionen, och uppföljning av Eurostat och BNI-kommittén, i fråga om de förbättringar av BNI som varje medlemsstat infört genom tillämpning av förbehållen. För att göra denna uppföljning öppen har företrädare för vissa medlemsstater gjort informationsbesök i de flesta andra medlemsstater för att vidta åtgärder med anledning av de viktigare förbehållen, särskilt förbehållet om BNI:s fullständighet.

Kommissionen anser att de kontroller dess avdelningar regelbundet utför och det arbete som ovan anges gjort det möjligt att höja kvaliteten och uppnå en tillräcklig grad av jämförbarhet i medlemsstaternas BNI-uppgifter.

Stora framsteg har gjorts, men förbättring av kvaliteten i statistik och nationalräkenskaper är naturligtvis en kontinuerlig process. Arbetet och forskningen bör fortsätta med tillräckliga anslag.

Kommissionen är medveten om att kompletterande insatser bör göras i framtiden för att bättre redovisa och dokumentera kontrollerna.

Trots det anser inte kommissionen att revisionsrättens begränsade iakttagelser om de granskade medlemsstaterna är en grund för att ifrågasätta BNI:s giltighet eller kommissionens kontroll av den. I de utförliga svaren nedan preciseras iakttagelsernas omfattning.

ANVÄNDNING AV BNI PÅ GEMENSKAPSNIVÅ

6-12. Kommissionen är medveten om vikten av tillförlitliga BNI och BNP för gemenskapens verksamhet på olika områden. Av denna anledning har kommissionen tagit initiativ till införande av en kontrollmekanism för dessa aggregat. Medlemsstaterna deltar via BNI-kommittén i denna mekanism för att se till att den fungerar väl och under insyn.

UPPGIFTERNAS TILLFÖRLITLIGHET OCH JÄMFÖRBARHET

Granskningsförfarandena

Iakttagelser avseende förbehållen

BNI:s fullständighet

Öppenhet i justeringarna

32-33. Den absolut största delen av ekonomin täcks av tillförlitliga statistiska eller administrativa källor. Dessutom utför medlemsstaterna olika justeringar för att se till att deras BNI blir heltäckande, bl.a. för att ta med den svarta ekonomin. Det stämmer också att förklaringarna till en del av justeringarna ibland inte är särskilt utförliga. Detta beror främst på att det per definition inte finns några direkta statistiska källor för den svarta ekonomin. Därför utgör experternas uppskattningar i vissa fall den enda grund som de olika nationella statistikkontoren kan bygga på för sina justeringar. Det bör dock framhållas att detta tillvägagångssätt bara rör en liten del av BNI.

Kommissionen kommer att fortsätta att be de nationella statistikkontoren att ersätta experternas uppskattningar med förbättrade statistiska källor, där så är möjligt (särskilt i de fall där statistisk information inte används därför att den har bristande kvalitet eller inte är enhetlig), och att tillhandahålla bättre information om justeringarna.

Ingen hantering av ett klassificeringsproblem och godkännande av en fullständighetsjustering som inte bygger på tillförlitlig statistisk grund

34. Eurostats undersökning och diskussioner har visat att de fyra granskade medlemsstaterna (Tyskland, Frankrike, Italien och Förenade kungariket) har rutiner och justeringar som gör det möjligt att på ett tillfredsställande sätt lösa det klassificeringsproblem som revisionsrätten nämner.

Visserligen gjorde Tyskland 1988, dvs. före beslutet om fullständighet, en justering som inte hade en solid statistisk grund. Det är just sådana situationer som fått kommissionen att meddela ett förbehåll för fullständigheten. Det arbete som föranletts av beslutet om fullständighet har utförts, och resultaten av det har extrapolerats bakåt till 1988 av Tyskland, varför justeringen inte längre har någon betydelse för beräkningen av BNI.

Systematiska avvikelser vad gäller jämförbarheten

Jämförbarhet vad gäller medlemsstaternas justeringar

35. De olika medlemsstaterna har alltid använt sina egna metoder för att redovisa den svarta ekonomin i BNI. Detta har samband med de statistiska källornas egenskaper och landets förvaltning och politiska system, vilket gör att tillvägagångssätt som är användbara i ett land inte är det i andra länder.

Därför anser kommissionen att det är riskabelt att jämföra resultatet av en nationell metod med det resultat den skulle ha gett för ett annat land. I enlighet med beslutet om fullständighet kontrollerar kommissionen jämförbarheten i redovisningen av den svarta ekonomin i medlemsstaterna med beaktande av en rad faktorer, bl.a. hur de är tillämpliga på den gemensamma metodik som anges i beslutet.

Behandling av illegal verksamhet

36. Olaglig verksamhet ingår inte i fullständighetsjusteringarna av BNI eftersom medlemsstaterna under diskussionerna inför beslut 94/168/EG, Euratom i BNI-kommittén betonade att de inte hade statistiska och metodologiska medel för att mäta denna verksamhet. Dessutom hade de fåtaliga erfarenheterna på detta område visat sig mycket ofullständiga och varierande från ett land till ett annat. Därför beslöt BNI-kommittén att koncentrera sin verksamhet på att definiera och genomföra metoder i medlemsstaterna för fullständighet i BNI genom att räkna in verksamhet som är laglig som sådan men inte deklarerad eller observerad direkt (svartarbete etc.).

I BNI-hänseende är den springande punkten att de verksamheter som brukar samlas under beteckningen "olaglig verksamhet" i praktiken är mycket svåra att mäta, oavsett hur de bedöms juridiskt i det ena eller andra landet.

Som ett bidrag till arbetet med att ta fram tillförlitliga metoder för tillfredsställande mätningar av detta slags verksamhet har kommissionen medfinansierat viss verksamhet vid det brittiska Office for National Statistics (ONS) under 1998 samt ett seminarium för medlemsstaterna i detta ärende i september 1999 i Nederländerna. De första resultaten från ONS arbete lades fram vid detta seminarium.

Slutsatserna från seminariet lades fram för arbetsgruppen för nationalräkenskaper(1) i december 1999, och de utgör första bidrag från Eurostat och medlemsstaterna till den manual som för närvarande håller på att utarbetas av OECD om den icke observerade ekonomin. Så snart som denna manual och resultaten av pågående forskning i några medlemsstater finns att tillgå kommer Eurostat att lägga fram förslag om metoder för uppskattning av olaglig verksamhet.

Gamla källor

37-40. Det stämmer att i vissa fall har de koefficienter som används för beräkning av fullständighetsjusteringarna grundats på gamla källor.

Eurostat är medveten om de problem detta medför för fullständigheten. Därför har Eurostat vid sina kontrollbesök betonat vikten av att använda de senaste källorna.

Beaktande av momsbedrägerier

Inget bevis på att momsfusk e.d. beaktats i de metoder som medlemsstaterna använder

41-44. I de aktuella medlemsstaterna kan man med hjälp av användning och insamling av uppgifter från utgiftssidan implicit beakta momsfusk.

Anomalier i resultatet av beräkning av mervärdesskatteintäkterna

45-47. Revisionsrätten säger att för Luxemburg är den teoretiska momsen (dvs. produkten av momssatsen och antalet beskattningsbara transaktioner) mindre än momsintäkterna, vilket tyder på att vissa transaktioner inte beaktats i nationalräkenskaperna.

Enligt kommissionen har problemet med momsunderskottet lösts genom en översyn av de luxemburgska nationalräkenskaperna. Differensen mellan momsen som beräknats enligt de nationalräkenskaper som överlämnades i oktober 1999 och momsintäkterna är faktiskt positiv.

Företagsregister

48-49. För Tyskland har förbehållet om fullständighet hävts, trots att landet fortfarande inte har något integrerat företagsregister, något som är särskilt viktigt för fullständigheten.

Det är uppenbart att ett register av hög kvalitet är ett mycket viktigt redskap för att förbättra fullständigheten. Registret håller på att byggas upp i Tyskland inom den tidsgräns som beviljats av kommittén för det statistiska programmet.

I Tyskland grundas arbetet med fullständigheten främst på jämförelser med uppgifter om sysselsättningen. Arbetet inriktas närmare bestämt på att råda bot på en eventuellt bristfällig fullständighet eftersom de demografiska uppgifter som används som kontroll av BNI-uppskattningarna inte är beroende av registren.

Åtskillnad mellan slutlig användning och insatsförbrukning

Förfaranden för sammanställning

51-52. Eurostat instämmer i revisionsrättens resonemang om att enbart balansering av användningen av en produkt och resurserna för densamma inte automatiskt innebär att man undviker en inneboende avvikelse som föreligger samtidigt i de två uppgiftskällorna. Eurostat anser dock att en balansering mellan resurser och användning på grundval av tillförlitliga referenskällor på detaljnivå är en utmärkt grund för tillförlitliga uppskattningar. Därför betonar Eurostat dessa två aspekter vid sina kontrollbesök, och kommer att fortsätta med det i framtiden.

Om felkällan påverkar bägge uppgiftskällorna samtidigt begär Eurostat att de nationella myndigheterna använder alternativa metoder, som ofta gör det möjligt att hitta en tillfredsställande lösning, exempelvis jämförelse av uppgifter om användningen.

Granskningarnas begränsade karaktär

54-56. Allt som kommissionen gjort de senaste årtiondet i samarbete med medlemsstaterna har gått ut på att säkra BNI:s kvalitet.

De inventeringar som medlemsstaterna första gången insände 1991 används som underlag för kommissionens och BNI-kommitténs arbete. Inventeringarna visar medlemsstatens statistiska organisation och dess statistiska källor och bokföringsmetoder. Eurostat bedömer vid sina kontroller i vilken omfattning detta bidrar till BNI-uppskattningarnas giltighet.

Det stämmer att dessa inventeringar är mycket utförliga i vissa avseenden men har visat sig otillräckligt detaljerade i andra avseenden.

Som exempel kan nämnas att inventeringarna upprättats före beslutet om fullständigheten och BNI-kommitténs rekommendationer om avgränsning mellan insatsförbrukning och slutanvändning. Vid undersökningar av dessa två aspekter har det framkommit att man i medlemsstaterna måste utföra ytterligare arbete och ge in kompletterande uppgifter. Den efterfrågade dokumentationen har lämnats in i medlemsstaternas rapporter om fullständigheten och i form av handlingar och förklaringar från de nationella statistikkontoren under och efter Eurostats kontrollbesök, särskilt fr.o.m. 1995.

Det är helt naturligt att arbetet med kontroll av nationalräkenskaperna och BNI medför ett kontinuerligt samarbete med de nationella statistikkontoren, vilket innebär att man först analyserar de befintliga handlingarna och sedan begär och analyserar kompletterande information om en eller annan punkt.

För detta (också punkt 56) hänvisas till Eurostats svar om mått på kvaliteten på nationella BNI-uppgifter (punkterna 63-79).

57. Eurostats ledstjärnor vid BNI-kontrollerna är i enlighet med BNI-direktivet de statistiska källornas tillförlitlighet, reglernas och resultatens jämförbarhet (genom att ENS följs) samt fullständighet (insamlingar från olika källor, tillfredsställande justeringar).

Dessa aspekter analyseras i de rapporter som Eurostat lägger fram för BNI-kommittén, med förbehåll som anmäls och övervakas när Eurostat anser att något av dessa tre kriterier inte är uppfyllt. Sedan bedömer Eurostat med ledning av medlemsstaternas arbete med och justeringar av BNI huruvida något förbehåll kan dras tillbaka. Medlemsstaternas rapporter från oktober 1998 om arbetet och justeringarna har på begäran överlämnats till revisionsrätten. Dessutom har revisionsrätten fått ta del av Eurostats sammanfattning om huruvida förbehållen bör dras tillbaka för de fyra medlemsstater som revisionsrätten granskat.

Kommissionen håller dock med revisionsrätten om att ytterligare ansträngningar bör göras framöver för att bättre redovisa och dokumentera kontrollerna.

58-59. När det gäller huruvida en komponent är signifikant för beräkningen av BNI anser Eurostat att det inte är realistiskt att på förhand definiera vad som skall anses signifikant, t.ex. i form av en andel av BNI. Bedömningen görs från fall till fall och grundas på Eurostats fackmässiga omdöme av vilken inbördes betydelse de olika aktuella ekonomiska förhållandena har för de statistiska beräkningarna.

Vad kostnadseffektiviteten beträffar anser Eurostat att om man skulle definiera på förhand vad som skall anses signifikant för BNI skulle det krävas att man beräknade alla dessa små poster och alltså anlitade oproportionerligt stora resurser för detta. Eurostat anser att ett sådant tillvägagångssätt i detta fall inte skulle vara kostnadseffektivt.

BNI-kommitténs roll

60-62. Kommissionen uppmärksammar revisionsrättens iakttagelse att BNI-kommittén nu förfogar över alla uppgifter som krävs (från medlemsstaterna och Eurostat) för att den i sitt yttrande om BNI skall kunna ge en övergripande bedömning av BNI-uppgifternas jämförbarhet och tillförlitlighet.

I sina tidigare yttranden har BNI-kommittén inskränkt sig till att notera att uppgifterna varit tillgängliga. För närvarande säger BNI-kommittén i sitt årliga yttrande om BNI att den anser att betydande framsteg gjorts med harmoniseringen av BNI, dvs. i tillämpningen av BNI-direktivet.

I praktiken tar BNI-kommittén emot och analyserar medlemsstaternas och Eurostats uppgifter samt Eurostats förslag att förbättra BNI.

Frågan om vilket slags yttranden BNI-kommittén bör avge har tagits upp flera gånger i kommittén. Hittills har BNI-kommitténs inställning varit att det är kommissionens sak att ta ställning till kvaliteten hos varje enskild medlemsstats BNI. Kommissionen kommer dock att be kommittén att ta upp denna fråga igen inom kort.

Möjligheten att mäta uppgifternas kvalitet

63-79. Kommissionen anser att dess regelbundna kontroller av att redovisningsreglerna följs och av statistikkällorna tillsammans med medlemsstaternas arbete inom BNI-kommittén gör det möjligt att tillämpa BNI-direktivet på ett korrekt och tillfredsställande sätt.

Kommissionen står öppen för nya metoder att kontrollera kvaliteten på BNI-uppgifterna. Kommissionen och BNI-kommittén har dock redan uttryckt sina reservationer angående de begreppsmässiga aspekterna på och genomförbarheten av matematiska jämförbarhetsmått.

När det gäller tillförlitlighet är kommissionen medveten om den teoretiska betydelsen av att mäta tillförlitligheten genom konfidensintervall, även om detta inte har någon praktisk betydelse för budgeten. I juli 1999 förelade kommissionen BNI-kommittén en rapport om resultaten från de undersökningar den anförtrott Istat och ONS (CPNB/272), varefter kommissionen inrättade en arbetsgrupp för kvalitetsmått med företrädare för sex medlemsstater. I denna arbetsgrupp medverkar mycket erfarna experter på nationalräkenskaper som torde kunna bedöma om de planerade metoderna är lämpliga och genomförbara.

Kommissionen är medveten om vikten av några punkter som revisionsrätten nämner, bl.a. svårigheter med felmätning och de undersökta lösningarnas jämförbarhet. Detta kommer att beaktas under arbetsgruppens arbete.

Arbetsgruppen skall lägga fram sin rapport det första halvåret 2001. Kommissionen kommer sedan att lägga fram förslag med rapporten som grund.

SLUTSATS

Ett aggregat som ofta används inom gemenskapen

Att säkerställa legitimiteten

80-81. Kommissionen är fullt medveten om vikten av att säkra kvaliteten på medlemsstaternas nationalräkenskaper och BNI på grund av BNI:s och BNP:s stora betydelse för gemenskapens politik. Därför har omfattande ansträngningar gjorts i mer än tio år i samarbete med medlemsstaterna för att öka detta aggregats tillförlitlighet, jämförbarhet och fullständighet.

82-84. Insynen i kontrollerna av BNI tryggas av BNI-kommittén, där företrädare för medlemsstaterna deltar med Eurostat som ordförande. Inventeringarna av medlemsstaternas statistiska källor och metoder, Eurostats rapporter (om inventeringar samt om besök i medlemsstaterna för att kontrollera dessas nationalräkenskaper med avseende på tillförlitlighet, jämförbarhet och fullständighet) samt resultaten av medlemsstaternas arbete med BNI-förbehållen har överlämnats till BNI-kommittén och tagits upp till beredning där.

Fullföljande av harmoniseringen

Ändamålsenlig kontroll på gemenskapsnivå

85-91. Kommissionen anser att dess regelbundna kontroller av statistikkällornas tillförlitlighet och likvärdighet, av jämförbarheten i reglernas och resultatens definitioner (i överensstämmelse med ENS), fullständigheten i medlemsstaternas nationalräkenskaper (insamlingar från olika källor, tillfredsställande justeringar) samt arbetet i BNI-kommittén gör det möjligt att tillämpa BNI-direktivet på ett korrekt och tillfredsställande sätt.

Medlemsstaternas förbättringar av sina respektive BNI efter kontrollerna och arbetet har varit skäl att dra tillbaka förbehållen om BNI. Det dokument som revisionsrätten hänvisar till i punkt 86 (dokument CPNB/267, protokoll från BNI-kommitténs möte i februari 1999, punkt 11.2) innehåller BNI-kommitténs reaktioner på ett utkast till uttalande från kommittén för det statistiska programmet om kvaliteten på uppgifterna i nationalräkenskaperna. BNI-kommittén ville betona den kontinuerliga karaktären i processen med förbättring av statistik och nationalräkenskaper. Därför betonade kommittén vikten av att använda måttfulla ordalag för att inte ge intryck av att arbetet med att förbättra BNI är helt färdigt. Däremot ifrågasatte inte BNI-kommittén giltigheten i de BNI-uppgifter som motiverade att förbehållen drogs tillbaka.

Kommissionen är medveten om att ytterligare insatser bör göras framöver för att bättre redovisa och dokumentera kontrollerna.

92. Kommissionen instämmer helhjärtat i revisionsrättens rekommendation om att de egna medlen skall grundas på ENS 95, särskilt som kommissionen föreslog denna lösning 1996 när ENS 95 antogs.

(1) Arbetsgrupp för nationalräkenskaper med experter från Eurostat och medlemsstaterna.