KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 2815/98 av den 22 december 1998 om saluföringsnormer för olivolja

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning nr 136/66/EEG av den 22 september 1966 (1) om den gemensamma organisationen av marknaden för oljor och fetter, senast ändrad genom förordning (EG) nr 1638/98 (2), särskilt artikel 35 a i denna, och

av följande skäl:

Ätbar jungfruolja, som direkt kan saluföras kan, alltefter geografisk härkomst, vara av olika kvalitet och ha märkbart olika smak, beroende på olika jordbruksmetoder eller lokala sätt att framställa eller blanda. Detta kan, för en och samma kategori enligt bilagan till förordning nr 136/66/EEG, leda till prisskillnader som snedvrider marknaden. För andra typer av ätbar olivolja finns det inga viktigare skillnader som kan hänföras till ursprunget. Om för dessa kategorier ursprunget anges på konsumentförpackningarna kan konsumenterna förledas till att tro att det skulle finnas kvalitativa skillnader. För att undvika risken att marknaden för olivolja snedvrids, måste på gemenskapsnivå normer införas som föreskriver en ursprungsbeteckning, begränsad till olivolja av typerna "extra jungfruolja" och "jungfruolja" och som uppfyller bestämda villkor.

Saluföringsnormerna måste vad gäller ursprung anpassas till resultaten av de pågående förhandlingarna om harmonisering av reglerna som skall tillämpas i handeln med tredje land för ursprung som inte medför förmånsbehandling. En ordning med obligatorisk ursprungsbeteckning förutsätter ett system med spårande och kontroller av alla de olivoljekvantiteter som är i omlopp. Ett sådant system för spårande av transporter skall övervägas samtidigt med genomgången av hur de i detta fall aktuella oljorna skall klassificeras. Så skall ske inom ramen för arbetet med strategin för olivoljekvaliteten, vilket skall avslutas före den 31 oktober 2001. Inom Europeiska gemenskapen bör därför en frivillig och provisorisk ordning för ursprungsbeteckning föreskrivas.

För importerad olivolja måste de bestämmelser om ursprung som inte medför förmånsbehandling följas vilka avses i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 82/97 (4).

Regional ursprungsbeteckning kan omfattas av en skyddad ursprungsbeteckning (SUB) eller en skyddad geografisk beteckning (SGB) enligt rådets förordning (EEG) nr 2081/92 (5), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1068/97 (6). För att inte skapa förvirring bland konsumenterna och därmed snedvrida marknaden bör SUB och SGB reserveras för regionala ursprungsbeteckningar.

När jungfruoljans ursprung avser Europeiska gemenskapen eller ett geografiskt område som helt motsvarar en medlemsstat, kan det i praktiken inte råda något tvivel beträffande SUB och SGB. Särskilt inom olivoljeproduktionen påverkar framställningens olika metoder och teknik kvaliteten och smaken hos jungfruolja. Transporter av oliver mellan länder är mycket begränsade just för att de leder till avsevärt försämrad oljekvalitet. För att dessutom ta hänsyn till problemen i internationell handel med kontroll och byte av produktklass bör alltså olivoljans ursprung bestämmas av var den framställs.

På gemenskapsnivå eller i medlemsstaterna är en stor del av den saluförda jungfruoljan blandad, i syfte att bevara en oförändrad kvalitet och de på marknaden förväntade organoleptiska egenskaperna. För områdena ifråga säkerställs jungfruoljans typiska kännetecken trots, eller ibland tack vare, små tillsatser av olivolja från ett annat område. För att marknaden regelbundet skall förses genom de sedvanliga handelskanalerna och med hänsyn till oljeodlingens speciella växlande produktionsnivåer, bör följaktligen ursprungsbeteckningen för ett område få bibehållas även när produkten är en blandning, med en mindre procent olivolja från andra områden. I sådana fall bör dock konsumenten upplysas om att produkten inte i sin helhet härrör från området för ursprungsbeteckningen.

Ursprungsbeteckningen måste motsvara rådets direktiv 79/112/EEG av den 18 december 1978 (7) om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning, presentation och reklam i fråga om livsmedel, senast ändrat genom direktiv 97/4/EG (8). Det bör undvikas att uppgifter på etiketterna gör konsumenterna förvirrade om ursprunget. Bruk av i dag förekommande märke kan dock fortsätta om tidigare officiellt inregistrerats i enlighet med direktiv 89/104/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmningen av medlemsstaternas varumärkeslagar (9), ändrad genom beslut 92/10/EEG (10).

För att säkra kontrollen av ursprungsbeteckningen bör det föreskrivas att de förpackningsföretag som begär att få ange den tillåts göra detta för den jungfruolja de saluför.

Det bör tillåtas en period för anpassning till de nya normerna och införande av ett nödvändigt tillämpningssystem och för att inte störa handeln. Av detta skäl bör denna förordnings ikraftträdande flyttas fram så att den förpackade oljan kan förutsättas ha avsatts innan förordningen träder i kraft.

Förvaltningskommittén för oljor och fetter har inte yttrat sig över förslaget inom den tid som dess ordförande har bestämt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det är frivilligt att ange ursprungsbeteckningen för jungfruolja extra och jungfruolja, som avses i punkterna 1 a och b i bilagan till förordning 136/66/EEG, på förpackningar avsedda för konsumenter i medlemsstaterna eller på etiketter anbringade på dessa förpackningar. I det fall en operatör utnyttjar denna möjlighet, är ursprungsbeteckningen endast tillåten om den följer bestämmelserna i denna förordning.

Det är inte tillåtet att ange ursprungsbeteckningar för andra olivoljor och olja av olivrestprodukter än dem som avses i bilagan till denna förordning på förpackningar avsedda för konsumenter i medlemsstaterna eller på etiketter anbringade på dessa förpackningar.

Artikel 2

1. Med ursprungsbeteckning avses ett geografiskt område och denna skall endast ange

a) ett geografiskt område vars beteckning har registrerats som skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning i enlighet med förordning (EEG) nr 2081/92

eller

b) enligt denna förordning

- en medlemsstat,

- Europeiska gemenskapen,

- tredje land.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av nationella regler enligt direktiv 79/112/EEG skall märkning och presentation av ursprungsbeteckning, avsedda för slutkonsumenten, göras i enlighet med denna punkt.

Ursprungsbeteckning skall anges på förpackningen eller på en etikett anbringad på densamma, i enlighet med artikel 1.3 i direktiv 79/112/EEG, så att den lätt uppfattas av konsumenten.

All hänvisning till ett geografiskt område på förpackningen eller på en etikett anbringad på densamma skall betraktas som en ursprungsbeteckning som omfattas av bestämmelserna i denna förordning, med undantag av

- namn på märke eller företag, där registreringsansökan enligt direktiv 89/104/EEG inkommit före den 1 januari 1999,

- beteckning som angivits i enlighet med förordning (EEG) nr 2081/92.

Artikel 3

1. För olivolja som omfattas av skyddad ursprungsbeteckning eller skyddad geografisk beteckning skall angivandet av ursprunget göras i enlighet med de bestämmelser som föreskrivs i förordning (EEG) nr 2081/92.

2. I andra fall än de som avses i punkt 1 skall ursprungsbeteckningen, när det gäller en medlemsstat eller Europeiska gemenskapen, motsvara det geografiska område där "jungfruolja extra" eller "jungfruolja" framställts.

Vid blandningar av "jungfruolja extra" eller "jungfruolja", där mer än 75 % härstammar från en och samma medlemsstat eller från gemenskapen, får det dominerande ursprunget anges om det åtföljs av beteckningen "utvald jungfruolja (extra) där mer än (75) % härstammar från................ (ursprungsbeteckningen)".

I denna punkts mening skall jungfruolja extra eller jungfruolja uppfattas som framställd i ett geografiskt område bara när oljan pressats ur oliver på en press i området ifråga.

3. Om jungfruolja extra eller jungfruolja importerats från tredje land, skall ursprunget anges i enlighet med de inom gemenskapen gällande bestämmelser om ursprung som inte medför förmånsbehandling vilka avses i artiklarna 22-26 i förordning (EEG) nr 2913/92.

Artikel 4

1. "Jungfruolja extra" och "jungfruolja", vars ursprung angetts i enlighet med artikel 3.2, skall förpackas på företag som godkänts för detta. Godkännandet skall beviljas av berörd medlemsstat för det område där förpackningsutrustningen finns.

2. Godkännandet och ett registreringsnummer skall beviljas alla företag som ansöker därom och som

- innehar förpackningsutrustning,

- åtar sig att föra räkenskaper och stå för separat lagring, som möjliggör för den berörda medlemsstaten att tillfredsställande kontrollera de ursprungsbetecknade oljornas härkomst och, i förekommande fall, beståndsdelarnas härkomst för de blandningar av olivolja som ursprungsbetecknats,

- tillåter kontroller i samband med tillämpningen av denna förordning.

3. Förpackningen eller etiketten på denna skall ange det tillåtna företagets registreringsnummer.

Artikel 5

1. Kontrollen av ursprungsbeteckning skall utföras av medlemsstaterna på de berörda förpackningsföretagen för fastställande av om den ursprungsbeteckning som angetts på den jungfruolja som lämnar företagen överensstämmer med ursprungsbeteckningen på de använda kvantiteterna av jungfruolja.

2. Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder, särskilt inrätta ett system för ekonomiska sanktioner för att säkerställa att denna förordning följs. De berörda medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om vilka åtgärder som vidtagits för detta.

Artikel 6

Denna förordnings krav på märkning är inte tillämpliga på produkter som, innan denna förordning har börjat tillämpas, i laglig ordning framställts och märkts inom gemenskapen eller lagligen importerats till denna och utbjudits till försäljning.

Artikel 7

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den första dagen i den fjärde månaden efter det att den har trätt ikraft och till och med den 31 oktober 2001.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 22 december 1998.

På kommissionens vägnar

Franz FISCHLER

Ledamot av kommissionen

(1) EGT 172, 30.9.1966, s. 3025/66.

(2) EGT L 210, 28.7.1998, s. 32.

(3) EGT L 302, 19.10.1992, s. 1.

(4) EGT L 17, 21.1.1997, s. 1.

(5) EGT L 208, 24.7.1992, s. 1.

(6) EGT L 156, 13.6.1997, s. 10.

(7) EGT L 33, 8.2.1979, s. 1.

(8) EGT L 43, 14.2.1997, s. 21.

(9) EGT L 40, 11.2.1989, s. 1.

(10) EGT L 6, 11.1.1992, s. 35.