Kommissionens förordning (EG) nr 2814/2000

av den 21 december 2000

om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 104/2000 beträffande beviljande av förädlingsstöd för vissa fiskeriprodukter

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 104/2000 av den 17 december 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter(1), särskilt artikel 23.5 i denna, och

av följande skäl:

(1) Enligt förordning (EG) nr 104/2000 som upphäver rådets förordning (EEG) nr 3759/92(2) från och med den 1 januari 2001, får på vissa villkor förädlingsstöd beviljas för stabiliseringsbehandling eller beredning och lagring av de produkter som anges i bilaga I till förordning (EG) nr 104/2000 och som har återtagits från marknaden. Den roll som mekanismen för förädlingsstöd spelar i den gemensamma organisationen av marknaden enligt förordning (EEG) nr 3759/92 och kommissionens förordning (EEG) nr 3901/92 av den 23 december 1992 om närmare bestämmelser för beviljande av förädlingsstöd för vissa, fiskeriprodukter(3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1337/95(4) har utvärderats på nytt. Detta har lett till en ökning av de stödberättigande kvantiteterna. Det är därför lämpligt att förenkla de förfaranden som krävs enligt mekanismen för förädlingsstöd och att ersätta förordning (EEG) nr 3901/92 med denna förordning.

(2) I artikel 6.1 i rådets förordning (EG) nr 2406/96 av den 26 november 1996 om fastställande av gemensamma marknadsnormer för saluföring av vissa fiskeriprodukter(5), ändrad genom förordning (EG) nr 2578/2000(6) fastställs att vissa produkter av klass B inte omfattas av det stöd som lämnas med avseende på interventionsmekanismen i den gemensamma organisationen av marknaden. Eftersom endast produkter av kvalitetskategori Extra, "E" och "A" berättigar till förädlingsstöd enligt artikel 23 i förordning (EG) nr 104/2000 bör beräkningen av de kvantiteter som berättigar till sådant stöd baseras på enbart dessa produktkategorier.

(3) För att i så stor utsträckning som möjligt främja åtgärder som stabiliserar marknaden bör de producentorganisationer som inte följer gemenskapens återtagspris under hela fiskeåret uteslutas från ekonomisk ersättning för förädlingsstöd.

(4) Att de gemensamma saluföringsnormer som anges i artikel 2 i förordning (EG) nr 104/2000 följs konsekvent är en avgörande faktor för prissättning och en bidragande faktor för marknadsstabilitet. En förutsättning för beviljande av ersättning för förädlingsstöd för de stödberättigande kvantiteterna bör därför vara att alla kvantiteter av den berörda produkten som saluförs av en producentorganisation eller dess medlemmar under fiskeåret överensstämmer med normerna.

(5) Mekanismerna för förädlingsstöd och ekonomisk ersättning för återtagna kvantiteter fungerar parallellt och kompletterar varandra och de har båda till syfte att stabilisera marknaden för de berörda produkterna. Villkoren för de kvantiteter som kan omfattas av förädlingsstöd, och för tillämpningen av en toleransmarginal samt i fråga om de styrkande handlingar som skall användas vid återtag av produkter i en annan medlemsstat bör vara desamma som de villkor som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 2509/2000 av den 15 november 2000 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 104/2000 beträffande beviljande av ekonomisk ersättning för återtag från marknaden av vissa fiskeriprodukter(7).

(6) För att säkerställa produkternas kvalitet och underlätta deras avsättning på marknaden bör de minimikrav som skall vara tillgodosedda för att stöd skall kunna komma i fråga fastställas tillsammans med villkoren för lagring och återförande till marknaden av de berörda produkterna.

(7) Producentorganisationerna bör bidra till kostnaderna för att genomföra mekanismen för förädlingsstöd och därför bör stödbeloppet fastställas på grundval av de faktiska tekniska och ekonomiska kostnaderna för stabiliseringsbehandling och lagring samt de ekonomiska omkostnaderna. De tekniska kostnaderna bör fastställas på grundval av de omedelbara kostnader som uppstår enligt mekanismen. För att undvika betungande krav på information från näringen liksom komplicerade årliga beräkningar bör de ekonomiska kostnaderna utgöras av ett schablonbelopp som justeras på grundval av den räntesats som bestäms i enlighet med artikel 5 i rådets förordning (EEG) nr 1883/78 av den 2 augusti 1978 om allmänna bestämmelser för finansiering av interventioner genom garantisektionen vi Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ)(8), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1259/96(9).

(8) Stödmottagarna bör har lagerbokföring för att kontrollerna skall kunna genomföras på ett effektivare sätt och de bör överlämna denna information till medlemsstaten. För att mekanismen skall fungera på ett bra sätt bör det vara tillräckligt att kräva lagerbokföring under de kortaste tillåtna lagringsperioderna.

(9) Inlämningsförfarandet för ansökningar om utbetalning av förädlingsstöd bör fastställas liksom förfarandet för hur förskottsbetalning skall beviljas och beloppet för den säkerhet som skall ställas.

(10) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för fiskeriprodukter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De kvantiteter av produkter som berättigar till det förädlingsstöd som avses i artikel 23.3 i förordning (EG) nr 104/2000 skall beräknas på grundval av de kvantiteter som enligt saluföringsnormerna i artikel 2 i den förordningen klassificeras som Extra, E och A.

Artikel 2

1. Förädlingsstöd skall endast betalas till de producentorganisationer som avses i artikel 5.1 i förordning (EG) nr 104/2000.

2. En förutsättning för utbetalning av förädlingsstöd för de stödberättigande kvantiteterna skall vara att alla kvantiteter av den berörda produkten eller gruppen av produkter som saluförs av en producentorganisation eller dess medlemmar under fiskeåret tidigare har klassificerats i enlighet med de saluföringsnormer som anges i artikel 2 i förordning (EG) nr 104/2000.

3. De krav som anges i artikel 23.2 b i förordning (EG) nr 104/2000 skall vara uppfyllda när produkterna klassificeras i enlighet med de saluföringsnormer som anges i artikel 2 i den förordningen.

Artikel 3

1. För att komma i fråga för förädlingsstöd skall produkterna inom 48 timmar efter återtagandet från marknaden beredas enligt ett eller flera av de beredningssätt som anges i artikel 23.4 i förordning (EG) nr 104/2000. Denna beredning får utföras av den berörda producentorganisationen eller, inom samma tid, av ett företag som producentorganisationen lämnar produkterna till.

Före beredningsprocessen skall produkterna lagras på ett sätt som ger garantier för att de bibehåller sin ursprungliga färskhetskategori.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av strängare nationella bestämmelser eller handelsbruk som tillämpas i medlemsstaterna skall de olika beredningsmetoderna uppfylla följande minimikrav:

a) Frysning skall ske i lämpliga anläggningar där det bl.a. kan garanteras att en temperatur på - 18 °C snabbt uppnås i produktens mittpunkt.

b) Saltning skall ske på ett sådant sätt att det kan garanteras att salthalten i slutprodukten är minst 16 %.

c) Torkning skall ske på ett sådant sätt att vattenhalten i den beredda produkten inte överstiger 50 %.

d) Marinering skall ske med vinäger eller livsmedelssyror, salt och aromatiska kryddor och utan upphettning av produkten så att produktens pH-värde är lägre än 4,8.

e) Pastörisering skall ske på ett sådant sätt att temperaturen i produktens mittpunkt är minst 75 °C i minst 15 minuter.

3. Förädlingsstöd kan beviljas för lagring av levande krabbor om krabbor förvaras i fasta tankar eller burar, som förses med havsvatten eller saltvatten och är godkända för detta ändamål av medlemsstaterna.

Artikel 4

1. Endast produkter som efter slutlig beredning uppfyller de minimikrav för lagring och återförande till marknaden som anges i punkterna 2 och 3 skall berättiga till förädlingsstöd.

2. I fråga om frysta produkter får lagringstiden inte vara mindre än fem dagar räknat från den dag då beredningen avslutades, och lagringstemperaturen får inte vara högre än - 18 °C.

I fråga om saltade, marinerade eller pastöriserade produkter får lagringstiden inte vara mindre än fem dagar räknat från den dag då beredningen avslutades, torkade produkter får lagringstiden inte vara mindre än fem dagar räknat från den dag då beredningen avslutades med en lagringstemperatur som inte överstiger 4 °C och med en lämplig fuktighetsgrad.

För samtliga produkter som lagras i tankar eller burar får lagringstiden inte vara mindre än fem dagar.

3. När produkter återförs till marknaden skall detta ske i partier som är enhetliga i fråga om art och enligt de bestämmelser som gäller i varje enskild medlemsstat för saluföring av livsmedel.

Sådana produkter som lagras levande i tankar eller burar skall återföras till marknaden på ett sådant sätt att det inte inverkar på den normala saluföringen av de berörda produkterna.

4. Efter att ha återförts får produkterna inte lagras ytterligare en gång för att därigenom berättiga till nytt stöd.

Artikel 5

1. Nivån på förädlingsstödet skall fastställas innan det nya fiskeået börjar enligt förfarandet i artikel 38.2 i förordning (EG) nr 104/2000.

Förädlingsstödet skall fastställas per viktenhet och gälla för nettovikten av de produkter som anges i bilaga I till förordning (EG) nr 104/2000.

2. Stödbeloppet skall beräknas på grundval av de faktiska tekniska och ekonomiska kostnader för nödvändiga åtgärder vid stabiliseringsbehandling och lagring av produkterna i fråga som noterats i gemenskapen under det föregående fiskeåret.

3. Följande skall betraktas som tekniska kostnader:

a) Kostnader för energi.

b) Arbetskostnader i samband med lagring och uttag från lager.

c) Kostnader för material vid direktförpackning.

d) Beredningskostnader (ingredienser).

e) Transportkostnader från landningsställe till plats där beredningen sker.

4. De ekonomiska kostnaderna skall utgöras av ett schablonbelopp på 10 euro per ton för 2001. Därefter skall schablonbeloppet justeras årligen enligt den räntesats som årligen fastställs i enlighet med artikel 5 i förordning (EEG) nr 1883/78.

5. Den nivå på förädlingsstödet som fastställs för det berörda fiskeåret skall gälla för produkter som började lagras under det året, oavsett när lagringen upphör.

6. Bestämmelserna i artikel 2.1, 2.2 och 2.3, artikel 3, artikel 4.1 c och artikel 7 i kommissionens förordning (EG) nr 2509/2000 skall gälla i tillämpliga delar för förädlingsstöd enligt artikel 23.1 i förordning (EG) nr 104/2000.

Artikel 6

1. Medlemsstaterna skall införa ett övervakningssystem för att säkerställa att de produkter för vilka ansökan om förädlingsstöd lämnats in är stödberättigande.

2. För den kortaste tillåtna lagringsperioden som anges i artikel 4.2 skall producentorganisationerna se till att stödmottagarna bokför vad de har i lager av varje produktkategori som har inlagrats.

3. Producentorganisationen skall varje månad underrätta den berörda medlemsstaten om datum, art, kategori och kvantitet beträffande produkter som har inlagrats.

Artikel 7

1. Förädlingsstödet skall betalas ut till de berörda producentorganisationerna först sedan de behöriga myndigheterna i medlemsstaten konstaterat att de kvantiteter för vilka ansökan om stöd lämnats in inte överstiger den gräns som anges i artikel 23.3 i förordning (EG) nr 104/2000 och antingen beretts och lagrats eller konserverats och sedan återförts till marknaden i enlighet med den här förordningen.

2. Ansökningar om förädlingsstöd skall av producentorganisationerna överlämnas till de behöriga myndigheterna i medlemsstaten inom fyra månander från det aktuella fiskeårets slut. Medlemsstaterna skall bestämma vilka uppgifter som skall ingå i ansökningarna.

3. De nationella myndigheterna skall betala ut förädlingsstödet inom tre månader från det att de tagit emot en fullständig ansökan om utbetalning från den berörda producentorganisationen.

Artikel 8

Medlemsstaten skall på begäran av den berörda producentorganisationen bevilja ett månatligt förskott på förädlingsstödet, för de kvantiteter som omfattas av en ansökan den månaden, under förutsättning att producentorganisationen har ställt en säkerhet som motsvarar 105 % av förskottsbeloppet.

Förskott skall beräknas enligt metoden i bilagan.

Artikel 9

1. Varje medlemsstat skall underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om namn på och adress till det organ som utsetts att betala ut förädlingsstödet.

2. Varje medlemsstat skall senast den 31 januari 2001 underrätta kommissionen om de åtgärder som vidtagits för att genomföra artiklarna 6.1 och 7.2, samt om varje ändring av dessa åtgärder.

Artikel 10

Förordning (EEG) nr 3901/92 upphör att gälla.

Artikel 11

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 januari 2001.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 21 december 2000.

På kommissionens vägnar

Franz Fischler

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 17, 21.1.2000, s. 22.

(2) EGT L 388, 31.12.1992, s. 1.

(3) EGT L 392, 31.12.1992, s. 29.

(4) EGT L 129, 14.6.1995, s. 5.

(5) EGT L 334, 23.12.1996, s. 1.

(6) EGT L 298, 25.11.2000, s. 1.

(7) EGT L 289, 16.11.2000, s. 11.

(8) EGT L 216, 5.8.1978, s. 1.

(9) EGT L 163, 2.7.1996, s. 10.

BILAGA

>PIC FILE= "L_2000326SV.003802.EPS">