EUROPEISKA KOL- OCH STÅLGEMENSKAPENS RÅDGIVANDE KOMMITTÉS Resolution om "Grönboken för en energipolitik inom Europeiska unionen"

(95/C 206/04)

(Text av betydelse för EES)

(Enhälligt antagen förutom två nedlagda röster vid det 320:e sammanträdet den 28 juni 1995)

EUROPEISKA KOL- OCH STÅLGEMENSKAPENS RÅDGIVANDE KOMMITTÉ

välkomnar först och främst att kommissionen har inlett en debatt om energin som är ett villkor för hela ekonomin och för välståndet för medborgarna i Europeiska unionen.

Den rådgivande kommittén önskar bidra till utarbetandet av Vitboken i vilken riktlinjerna för denna energipolitik på gemenskapsnivå efter att ha tagit del av följande:

- Dokument (KOM)94 659 slutl. av den 11 oktober 1995 med titeln "Grönbok för en energipolitik i Europeiska unionen".

- Förklaringar och kommentarer från kommissionens företrädare i samma fråga vid den rådgivande kommitténs möte den 28 juni 1995.

- Europaparlamentets resolution (B3-0182/93) av den 15 mars 1993 om Europeiska gemenskapens politik vad gäller kolsektorn.

- Yttrandet från Ekonomiska och sociala kommittén om "Energipolitik inom gemenskapen" av den 14 och 15 september 1994 (dok. Ecosoc 1016/94).

- Slutsatser från rådets energiministrar den 1 juni 1995.

A. Den rådgivande kommitén beaktar följande:

- I Grönboken konstateras framför allt de olika energisituationerna inom Europeiska unionen. Detta konstaterande kommer lägligt för att definiera de riktlinjer som medlemsstaterna skall rekommenderas.

- Grönboken intresserar på samma sätt tillverkarna av kol, företrädarna för handeln och förbrukarna (energiomvandlare), arbetstagarna samt järn- och stålindustrin som är en stor energiförbrukare. Den berör mer allmänt alla medborgare i Europeiska unionen.

- Bland de olika bränslena (de i fast form, olja, gas, kärnkraft) har vissa ett specifikt användningsområde (kol för koks, olja för transport, gas för rena användningsområden inom hushålls- och industrisektorerna, kärnkraft för elektricitet), men alla används inom elproduktionen.

B. Kommittén konstaterar följande:

- Säkerheten i försörjningen anses slutligen som en av de viktigaste faktorerna i hela energipolitiken, på samma sätt som ekonomins totala konkurrenskraft och värnandet av miljön.

- Efterfrågan av elektricitet inom Europeiska unionen kommer att långsamt men säkert öka.

- Energiberoendet i Europeiska unionen som för närvarande är 50 % kommer oundvikligen att öka upp emot 70 % år 2020. Grönboken bara ger ett svävande svar vad gäller denna ökning av beroendet.

- Bränsle i fast form i allmänhet (inhemska eller importerade) erbjuder hela tiden betydande konkurrensfördelar och säkerhet i försörjningen såväl genom den geopolitiska mångfalden av utbudet som genom stabila, förutsägbara och låga världsmarknadspriser. Kolet och brunkolet upptar dock en liten plats i grönboken, fastän de utgör de största inhemska energikällorna, och importen av kol är den enda som uppvisar mycket små risker för avbrott i leveranserna.

C. Kommittén erinrar om följande:

- Proportionerna mellan förråd/produktion (uttryckt i livslängd) för de olika bränslena (enligt nuvarande konsumtions/produktionstakt) är följande:

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

- Endast marknadskrafternas spel som stöder sig på överväganden på kort sikt är otillräckligt för att utarbeta en energistrategi i allmänhet och för att fastställa kolets roll i synnerhet.

- Det finns en grundläggande skillnad mellan säkerheten i försörjning på kort sikt och på lång sikt, och energiinvesteringar kan bara bli ekonomiskt lönsamma på lång sikt.

- Kolet har och kommer att ha en betydande roll som prisdämpare på den fria marknaden.

- Problemen med kolet skall gå utöver frågorna om det europeiska kolet och inriktas på användningsvillkoren.

- Den sociala delen är mycket viktig inom energipolitiken som även skall ta hänsyn till den ekonomiska och sociala sammanhållningen i regionerna.

- Miljöåtgärderna skall ta hänsyn till förhållandet kostnad/effektivitet och skall ses i ett balanserat och positivt perspektiv snarare än i ett negativt.

Av dessa skäl

1. BEGÄR den rådgivande kommitén därför att mångfalden på energiområdet skall vara en av de viktigaste målsättningarna inom energipolitiken och att varje energislags roll, bland dem de förnyelsebara energikällor, skall erkännas.

I denna anda SKALL Europeiska gemenskapen utarbeta riktlinjer för att stimulera konvergensen vad gäller medlemsstaternas energipolitik, och för att utvärdera en balanserad långsiktig strategi.

2. BETONAR kommittén därför vikten av nationella naturtillgångar och begär därför att för detta ändamål skall beslut 3632/93 om statliga stöd till kol anses som en energipolitiskt instrument utöver dess sociala och regionala effekt.

3. UPPMANAR kommittén kommissionen med hänsyn till den ökade tekniska utvecklingen att mer intensivt fullfölja forskningen vad gäller en grön och effektiv användning av kolet utan att förglömma forskningen inom gruvtekniken. Den är viktig för förhållandena vad gäller arbetet, säkerheten och produktiviteten. På detta område MÅSTE man se till att "fasa in" EKSG:s forskning i Europeiska unionens ramprogram.

4. ANMODAR kommittén vad gäller miljön att ingen diskriminerande åtgärd skall vidtas gentemot någon energikälla. I detta sammanhang finns det anledning att undvika all skatt och varje metod för "internalisering av de externa kostnaderna" som skulle medföra en snedvridning av konkurrensen utan verklig inverkan på miljön i värleden. Man MÅSTE först och främst främja en rationell hantering av energin.

5. UPPMANAR kommittén kommissionen att fullfölja det internationella samarbetet (dialog med producentländerna, teknologisk överföring, främja de europeiska företagens ingripanden i producentländerna) med hänsyn till det ökade energiberoendet i Europeiska unionen.

6. ANMODAR kommittén med tanke på den betydande inverkan av produktionen av bränsle i fast form i vissa europeiska regioner att den sociala delen skall integreras i utarbetandet av all energipolitik.

7. ANSER kommittén att Europeiska gemenskapen har en viktig roll inom energipolitiken, vilket ger ökat värde till medlemsstaternas egen politik.