BESLUT nr 160 av den 28 november 1995 om tillämpningsområdet för artikel 71.1 b ii i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 beträffande rätten till förmåner vid arbetslöshet för andra arbetstagare än gränsarbetare vilka under sin senaste anställning var bosatta inom en annan medlemsstats territorium än den behöriga statens (96/172/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS ADMINISTRATIVA KOMMISSION FÖR SOCIAL TRYGGHET FÖR MIGRERANDE ARBETARE HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av artikel 81 a i rådet förordning (EEG) nr 1408/71 enligt vilken den har till uppgift att handha samtliga frågor om tolkning av bestämmelserna i förordningar (EEG) nr 1408/71 och (EEG) nr 574/72,

efter begäran om avgörande av vilka anställda som avses i artikel 71.1 b ii i förordning (EEG) nr 1408/71, och

med beaktande av följande:

De kategorier av anställda som uttryckligen nämns i beslut nr 131 av den 3 december 1985 bör utökas med åtföljande ändring av beslutet.

I artikel 71 i ovannämnda förordning finns särskilda regler för beviljande och utbetalning av förmåner vid arbetslöshet till arbetslösa personer som under sin senaste anställning varit bosatta i en annan medlemsstat än den behöriga staten.

Den avgörande faktorn för att artikel 71 skall kunna tillämpas fullt ut är att den berörda personen under sin senaste anställning var bosatt i en annan medlemsstat än den vars lagstiftning han omfattades av och som inte med nödvändighet innebär den där han var anställd.

Enligt definitionen i artikel 1 h i förordning (EEG) nr 1408/71 avses med uttrycket bosättning stadigvarande bosättning medan vistelse definieras som tillfällig vistelse i punkt i i samma artikel.

De anställda som avses i artikel 14.1 och 14b.1 i förordning (EEG) nr 1408/71 antas, om inte annat visas, vara bosatta i den behöriga staten.

Av bestämmelserna i artikel 1 b och 1 c i (EEG) nr 1408/71 framgår att gränsarbetare och säsongsarbetare är bosatta i ett annat land än det land där de är anställda, vilket, i kraft av artikel 13.2 a i förordningen är den behöriga staten och det råder följaktligen inget tvivel om att dessa anställda omfattas av artikel 71 i förordningen.

De kategorier av anställda som avses i artiklarna 13.2 c, 14.2 a, 14.2 b och 14.3 samt 16.2 i förordning (EEG) nr 1408/71, samt de personer för vilka en sådan överenskommelse som avses i artikel 17 i förordningen är tillämplig, kan i vissa fall vara bosatta i en annan medlemsstat än den som har bestämts som behörig enligt någon av dessa artiklar.

För de kategorier av anställda som avses i de ovannämnda artiklarna 13.2 c, 14.2 a, 14.2 b och 14.3 samt 16.2 samt för de personer för vilka en överenskommelse enligt ovannämnda artikel 17 är tillämplig måste det i varje enskilt fall undersökas i vilken stat de är bosatta, och för de anställda som avses i artikel 14.2 a och 14.2 b måste en sådan undersökning göras redan vad gäller deras försäkringstillhörighet.

Enligt artikel 71.1 a ii och 7.1 b ii övergår ansvaret för betalningen av förmåner från den behöriga staten till det land där den berörda personen är bosatt om han anmäler sig till arbetsförmedlingen i det landet.

Även om detta kan godtas ifråga om gränsarbetare, säsongsarbetare och vissa andra kategorier som också behåller starka band till sitt ursprungsland, skulle det inte kunna godtas att en alltför vid tolkning av begreppet bosättning skulle utvidga tillämpningsområdet för artikel 71 i förordning (EEG) nr 1408/71 till att gälla alla migrerande arbetare som har relativt stadigvarande arbete i en medlemsstat och som har lämnat kvar sina familjer i ursprungslandet.

Detta beslut har fattats i överensstämmelse med bestämmelserna i artikel 80.3 i förordning (EEG) nr 1408/71.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

1. Förutom för säsongsarbetare skall artikel 71.1 b ii i förordning (EEG) nr 1408/71 särskilt gälla följande kategorier av anställda:

a) Sådana anställda som avses i artikel 13.2 c i förordningen,

b) sådana anställda för internationella transporter som avses i artikel 14.2 a i förordningen,

c) andra anställda än anställda för internationella transporter som normalt utövar sitt yrke i flera medlemsstater enligt vad som anges i artikel 14.2 b,

d) sådana anställda i företag vilkas verksamhet sträcker sig över en gemensam gräns enligt vad som anges i artikel 14.3,

e) anställda vid diplomatiska beskickningar och konsulat och privattjänare hos tjänstemän vid sådana beskickningar och konsulat, enligt vad som anges i artikel 16.2 i förordningen, och

f) anställda för vilka en sådan överenskommelse som avses i artikel 17 i förordningen,

om de under sin senaste anställning varit bosatta i en annan medlemsstat än den behöriga staten.

2. Anställda som avses i punkt 1 och som under sin senaste anställning omfattades av lagstiftningen i en annan medlemsstat än den där de varit anställda, skall ha rätt till förmåner enligt bestämmelserna i lagstiftningen i den medlemsstat där de är bosatta, som om de tidigare har omfattas av denna lagstiftning.

3. Anställda som avses i artikel 14.1 och 14b.1 skall, om inte annat visas, förutsättas vara bosatta i den behöriga staten.

4. Detta beslut som ersätter beslut nr 131 av den 3 december 1985 träder i kraft den första dagen i den månad som följer efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Carlos GARCÍA DE CORTÁZAR Y NEBREDA

Ordförande i Administrativa kommissionen