Rådets förordning (EG) nr 1523/2000

av den 10 juli 2000

om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av fästanordningar av rostfritt stål med ursprung i Malaysia och Filippinerna, om slutgiltigt uttag av den provisoriska utjämningstull som införts på denna import och om avslutande av förfarandet beträffande import av fästanordningar av rostfritt stål med ursprung i Singapore och Thailand

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2026/97 av den 6 oktober 1997 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen(1), särskilt artiklarna 14 och 15 i denna,

med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

A. PROVISORISKA ÅTGÄRDER

(1) Genom förordning (EG) nr 618/2000(2) (nedan kallad förordningen om provisorisk tull) införde kommissionen en provisorisk utjämningstull på import till gemenskapen av fästanordningar av rostfritt stål enligt KN-nummer 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61, 7318 15 70 och 7318 16 30 med ursprung i Malaysia och Filippinerna.

B. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE

(2) Efter meddelandet av de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för beslutet att införa provisoriska utjämningsåtgärder mot import av fästanordningar av rostfritt stål med ursprung i Malaysia och Filippinerna lämnade ett flertal berörda parter skriftliga synpunkter på de provisoriska undersökningsresultaten. På begäran beviljades berörda parter tillfälle att bli hörda.

(3) Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som ansågs nödvändiga för de slutgiltiga undersökningsresultaten.

(4) Alla parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för följande rekommendationer:

i) Införande av en slutgiltig utjämningstull på import av fästanordningar av rostfritt stål med ursprung i Malaysia och Filippinerna och ett slutgiltigt uttag, på nivån för den tullen, av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av provisoriska utjämningstullar på denna import.

ii) Avslutande av förfarandet beträffande import av fästanordningar av rostfritt stål med ursprung i Singapore och Thailand utan att åtgärder införs.

(5) Alla parter beviljades också en period inom vilken de kunde lämna synpunkter efter denna underrättelse.

(6) De berörda parternas muntliga och skriftliga synpunkter beaktades och i tillämpliga fall ändrades de slutgiltiga undersökningsresultaten i enlighet med dessa synpunkter.

(7) Efter granskning av de provisoriska undersökningsresultaten mot bakgrund av de uppgifter som därefter inhämtats dras slutsatsen att de viktigaste undersökningsresultat som anges i förordningen om provisorisk tull bör bekräftas.

C. PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UNDERSÖKNING OCH LIKADAN PRODUKT

1. Produkt som är föremål för undersökning

(8) I förordningen om provisorisk tull beskrivs den produkt som är föremål för undersökning som fästanordningar av rostfritt stål, dvs. bultar, muttrar och skruvar av rostfritt stål som används för att mekaniskt förena två eller flera delar. Den produkt som är föremål för undersökning omfattas av KN-nummer 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61, 7318 15 70 och 7318 16 30.

(9) De berörda parterna kommenterade inte den definition av den produkt som är föremål för undersökning som anges i skälen 10-13 i förordningen om provisorisk tull, varför denna definition bekräftas.

2. Likadan produkt

(10) I förordningen om provisorisk tull hade kommissionen konstaterat att de fästanordningar av rostfritt stål som tillverkades och såldes på Malaysias och Filippinernas respektive inhemska marknader och de fästanordningar som från dessa länder exporterades till gemenskapen hade samma fysiska egenskaper och användningsområden som de fästanordningar som tillverkades och såldes av gemenskapsindustrin på gemenskapens marknad.

(11) Eftersom några nya uppgifter om den likadana produkten inte har inkommit bekräftas de provisoriska undersökningsresultat som anges i skäl 16 i förordningen om provisorisk tull.

D. SUBVENTIONER

I. MALAYSIA

1. Dubbla avdrag för företagskostnader för exportfrämjande

(12) Malaysias myndigheter hävdade att detta program inte var knutet till exportresultat, eftersom företagen inte måste exportera. Malaysias myndigheter uppgav också att utgifter i samband med internationella handelsmässor i Malaysia omfattas av denna förmån. Kommissionen konstaterade dock att detta program inte rimligtvis kunde gynna försäljning på den inhemska marknaden, särskilt som internationella handelsmässor är inriktade på export. Då programmet är riktat mot att gynna framtida försäljning på exportmarknaderna är det således knutet till förväntade försäljningar på exportmarknaderna. Påståendet från Malaysias myndigheter kan följaktligen inte godtas och slutsatsen dras att detta program utgör en faktisk exportsubvention enligt artikel 3.4 a i rådets förordning (EG) nr 2026/97 (nedan kallad grundförordningen).

(13) Ett företag gjorde gällande att kommissionen vid beräkningen av förmånen för den exporterande tillverkaren enligt detta system inte korrekt hade beräknat skattenedsättningen. Beräkningen har emellertid kontrollerats och det kan bekräftas att subventionens storlek enligt detta program är 0,01 %.

2. Pionjärstatus

(14) Malaysias myndigheter hävdade att detta program inte utgjorde en utjämningsbar subvention eftersom definitionen av en främjad produkt baserades på objektiva kriterier. Vidare anfördes att förteckningen över främjade produkter omfattade ett brett produktsortiment och att alla företag som tillverkade främjade produkter kunde utnyttja programmet.

(15) Vid kontrollen konstaterade kommissionen att kriterierna för att avgöra om en produkt kunde främjas var vaga och inte objektiva. Ett flertal av de kriterier som användes av Malaysias myndigheter (huruvida produkten uppfyller landets behov i ekonomiskt eller utvecklingsmässigt hänseende respektive landets nationella eller strategiska behov) innebar att vilken basprodukt som helst kunde omfattas. Kontrollen visade att inga objektiva kriterier använts vid beslutet om vilka produkter som skulle främjas och att endast producenter av vissa produkter drog nytta av programmen. Att förteckningen omfattar ett brett sortiment ändrar inte det faktum att kriterierna inte är objektiva. Följaktligen kan påståendet från Malaysias myndigheter inte godtas och slutsatsen dras att detta program utgör en selektiv subvention enligt artikel 3.2 a i grundförordningen.

(16) Ett företag gjorde gällande att dess pionjärstatus hade upphört i juli 1999 och att företaget inte längre omfattades av programmet. Kommissionen fann dock att företaget fortfarande begärde skatteavdrag enligt programmet för undersökningsperioden (1 april 1998-31 mars 1999). Enligt avsnitt 14A i lagen om investeringsfrämjande kan dessutom förmånerna enligt programmet förlängas till att omfatta ytterligare en femårsperiod. Varken Malaysias myndigheter eller företaget i fråga lämnade någon bevisning för att förmånen faktiskt skulle ha upphört. Företagets påstående kan således inte godtas eftersom företaget faktiskt hade fått nytta av en utjämningsbar subvention under undersökningsperioden och eftersom det inte finns någon bevisning för att företaget inte längre omfattas av programmet.

3. Befrielse från omsättningsskatt och importtullar

(17) Malaysias myndigheter och ett företag hävdade att befrielserna från omsättningsskatt och importtullar inte utgjorde subventioner eftersom programmet också är tillgängligt för företag som är belägna utanför exportbearbetningszonerna. Under kontrollen verifierades att undantag från tullar eller skatter enligt villkoren i programmet inte är tillgängliga utanför frizonerna, därför har denna begäran avslagits.

(18) Malaysias myndigheter och ett företag hävdade att befrielserna från omsättningsskatt och importtullar omfattas av fotnot 1 i WTO-avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder (SCM-avtalet) eftersom denna konstituerar ett undantag från tullar och skatter på en exporterad produkt/burna av en likvärdig produkt när den är avsedd för inhemsk konsumtion. Kommissionen anser att det för dessa befrielser bör göras en distinktion mellan råmaterial och maskiner. Det är uppenbart att fotnot 1 till artikel 1.1 a 1 ii i WTO-avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder inte gäller befrielse från tullar eller skatter för maskiner som inte kan betraktas som insatsvaror som förbrukas i produktionsprocessen i den mening som avses i bilaga II till grundförordningen och i WTO-avtalet. Eftersom det inte har inkommit några specifika argument om huruvida befrielserna från omsättningsskatt och importtullar för maskiner kan utjämnas, bekräftas undersökningsresultaten i skäl 54 från förordningen om preliminära åtgärder avseende detta program.

(19) Vad gäller befrielserna från omsättningsskatt och importtullar för råmaterial, anses detta program inte omfattas av de kriterier som anges i fotnot 1 till artikel 1.1 a 1 ii i WTO-avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder. I denna bestämmelse anges följande: "... i detta avtal skall befrielse av en exportvara från tullar eller skatter som åvilar en vara av samma slag som är ämnad för inhemsk konsumtion, eller återbäring av sådana tullar eller skatter till belopp som inte överstiger de pålagda avgifterna, inte anses innebära en subvention." Fotnot 1 är tillämplig på befrielse från tullar eller skatter där återbetalningen inte är för stor. Kommissionen konstaterade att Malaysias myndigheter inte hade inrättat något system för att kontrollera vilka insatsvaror som används i produktionsprocessen och i vilka mängder de förbrukas. Kontrollen visade att ett företag som tillåts sätta igång tillverkning i en frihandelszon enbart måste lämna en enkel förteckning över vilka insatsvaror som skulle kunna användas för tillverkning av den färdiga produkten. Tullmyndigheterna kontrollerar heller inte vilket relationstal mellan mängden insatsvaror och mängden färdiga produkter som är tillämpligt på de angivna importerade insatsvarorna. Det finns således inget system för att fastställa huruvida återbetalningen är för stor, och följaktligen är villkoren i fotnot 1 respektive i bilagorna I-III till grundförordningen inte uppfyllda. Det bör även noteras att Malaysias myndigheter inte företog någon ytterligare granskning grundad på de faktiska insatsvaror som berördes i samband med fastställandet av huruvida en för stor återbetalning skett enligt avsnitt II punkt 5 i bilaga II till grundförordningen. Dessa program utgör således subventioner enligt artikel 1.1 a 1 ii i WTO-avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder och ovannämnda fotnot 1 är inte tillämplig. Eftersom denna fotnot inte är tillämplig utgör dessa system exportsubventioner enligt artikel 3.4 a i och led h och i i bilaga I till grundförordningen.

(20) I fråga om beräkningen av förmånen har inget system införts för att kontrollera förbrukningen av insatsvaror i samband med tillverkningen av exportprodukten och Malaysias myndigheter företog inte någon ytterligare granskning grundad på faktiska insatsvaror i syfte att fastställa om och i vilken utsträckning återbetalningen av omsättningsskatt och importtullar var för stor. I enlighet med bilaga II till grundförordningen utgörs förmånen för den exporterande tillverkaren av det fulla belopp av importtullar som inte betalats.

(21) Malaysias myndigheter gjorde också gällande att det råmaterial som användes i tillverkningen av den berörda produkten (valstråd av stål) inte omfattades av omsättningsskatt, oavsett om detta program var tillämpligt eller ej.

(22) Kommissionen granskade bevisningen från Malaysias myndigheter och fann att det råmaterial som användes i tillverkningen av fästanordningar av rostfritt stål var medtaget i lista B i förteckningen över omsättningsskatt. I denna lista anges de varor som inte omfattas av omsättningsskatt. Detta påstående godtas således och den del av utjämningstullen som belöper på befrielsen från omsättningsskatt på råmaterial har ändrats i enlighet därmed, eftersom någon omsättningsskatt inte hade betalats även om detta program inte hade varit tillämpligt.

(23) Det fastställdes att import av råmaterialet i fråga omfattas av importtullar. På grundval av ovanstående resonemang bekräftas de provisoriska undersökningsresultaten avseende befrielse från importtull för råmaterial.

(24) En exporterande tillverkare hävdade att kommissionen inte med faktisk bevisning hade underbyggt sitt fastställande att detta program var selektivt.

(25) I skälen 50, 65, 66 och 67 i förordningen om provisorisk tull har kommissionen angivit anledningarna till att dessa program anses utgöra selektiva och därigenom utjämningsbara subventioner. Dessa undersökningsresultat baseras inte på påståenden utan på faktisk bevisning. Detta påstående avvisas således.

4. Räntesats

(26) Malaysias myndigheter och en exporterande tillverkare ansåg att kommissionen borde ha använt en genomsnittlig ränta på 11,42 % i stället för 11,5 %.

(27) På grundval av de uppgifter som lämnats vid kontrollbesöken befanns en genomsnittlig ränta på 11,5 % under undersökningsperioden vara rimlig. Den genomsnittliga marknadsräntan beräknades på grundval av de malaysiska affärsbankernas genomsnittliga månatliga utlåningsränta under undersökningsperioden, och fastställdes till 11,4975 % (bilaga C2 i de malaysiska myndigheternas frågeformulärssvar). Det lämnades inte någon ytterligare bevisning som kunde motivera en justering nedåt av denna räntesats. Denna begäran kan följaktligen inte godtas.

5. De utjämningsbara subventionernas storlek

(28) Vid beräkningen av de utjämningsbara subventionernas storlek gjordes en justering beträffande det räntebelopp som lagts till de provisoriskt beräknade subventionsbeloppen. Denna justering återspeglas i nedanstående tabell över de utjämningsbara subventionernas storlek.

(29) Mot bakgrund av ovanstående har följande slutgiltiga subventionsgrader konstaterats föreligga. Den landsomfattande vägda genomsnittliga subventionsmarginalen överstiger den nivå under vilken subventionerna anses vara försumbara.

>Plats för tabell>

II. FILIPPINERNA

1. Inledning

(30) Synpunkter på underrättelsen av de provisoriska undersökningsresultaten lämnades gemensamt av Filippinernas myndigheter och den exporterande tillverkaren Lu Chu Shin Yee Works (Philippines) Co. Ltd (nedan kallad Lu Chu). Synpunkterna avsåg två subventionssystem - systemet med bruttoinkomstskatt (avsnitt 24 i lagen om särskilda ekonomiska zoner) och systemet med befrielse från importtull på maskiner, råvaror, förrådsartiklar och reservdelar (avsnitten 4 c och 23 i lagen om särskilda ekonomiska zoner) - och inriktades på befrielsen vid import av reservdelar och förrådsartiklar.

2. Bruttoinkomstskatt

(31) Filippinernas myndigheter och Lu Chu gjorde gällande att under vissa omständigheter, beroende på brutto- respektive nettoinkomstens nivå, kunde tillämpningen av systemet med bruttoinkomstskatt (dvs. 5 % av bruttoinkomsten) medföra ett större skattebelopp än om den normala inkomstskatten hade tillämpats (34 % av nettoinkomsten). Ett företag kunde alltså notera en nettoförlust men ändå behöva betala bruttoinkomstskatt på grund av nivån på den beskattningsbara bruttoinkomsten.

(32) För det första bör det noteras att det argument som framlagts av Filippinernas myndigheter och Lu Chu inte påverkar kommissionens undersökningsresultat om att systemet med bruttoinkomstskatt är selektivt och utjämningsbart. I detta avseende anses argumentet avse en hypotetisk situation som helt skiljer sig från den som faktiskt undersökts i detta ärende. Skulle tillämpningen av systemet med bruttoinkomstskatt - under vissa omständigheter - medföra att ett företag betalar högre skatt än vid tillämpningen av den normala inkomstskatten, kan företaget avstå detta alternativ. Detta var dock inte fallet för den exporterande tillverkaren i fråga. Kommissionen kom i sina provisoriska beräkningar fram till att tillämpningen av bruttoinkomstskatt under undersökningsperioden ledde till en lägre skatt för den exporterande tillverkaren jämfört med en tillämpning av den normala inkomstskatten. Eftersom Filippinernas myndigheter och Lu Chu inte ifrågasatte denna beräkning bekräftas i detta fall att systemet med bruttoinkomstskatt innefattade ett finansiellt bidrag från Filippinernas myndigheter och innebar en fördel för mottagaren. Följaktligen bör påståendet från Filippinernas myndigheter och Lu Chu avvisas.

3. Befrielse från importtull för reservdelar och förrådsartiklar

(33) Filippinernas myndigheter och Lu Chu ansåg att kommissionen gjorde rätt i att vid beräkningen av subventionen i samband med importtullbefrielsen för reservdelar och förrådsartiklar undanta import av kolstålsmuttrar, vilka inte omfattas av förfarandet. De hävdade dock att kommissionen inte undantagit alla kolstålsmuttrar och begärde att kommissionen skulle göra en ny beräkning där all sådan import undantogs. De anförde att om, vilket bekräftats av kommissionen, tillverkaren i fråga hade exporterat alla sina färdiga produkter och dessutom kan förväntas fortsätta med det i framtiden, bör det antas att alla kolstålsmuttrar som inte omfattas av förfarandet måste ha återexporterats eller kommer att återexporteras i framtiden.

(34) Denna begäran kan inte godtas, eftersom den inte stötts av kontrollerbar bevisning vare sig i samband med undersökningen eller efter underrättelsen av de provisoriska undersökningsresultaten. Den uppfattning som kommissionen gav uttryck för i samband med de provisoriska undersökningsresultaten, nämligen att alla färdiga produkter faktiskt hade exporterats, syftar endast på de produkter som tillverkats i den exporterande tillverkarens anläggningar på Filippinerna, dvs. i huvudsak fästanordningar av rostfritt stål. Det är endast uppgifter om dessa produkter som har lämnats i fullständig form och som kontrollerats av kommissionen. Filippinernas myndigheter och den exporterande tillverkaren har inte lämnat några uppgifter om eller annan bevisning för att alla importerade kolstålsmuttrar har återexporterats eller kommer att återexporteras. De uppgifter som kommissionen har tillgång till i detta avseende medger endast att man vid subventionsberäkningen undantar import av kolstålsmuttrar på det sätt och i den omfattning som gjorts av kommissionen i dess provisoriska undersökningsresultat. Eftersom någon ny bevisning inte har lämnats i detta avseende bekräftas de provisoriska undersökningsresultaten.

(35) Filippinernas myndigheter och Lu Chu begärde även att importen av olja och verktyg skulle undantas vid beräkningen av subventionens storlek eftersom dessa produkter förbrukas i tillverkningen av fästanordningar av rostfritt stål. Denna begäran kan inte godtas eftersom vare sig Filippinernas myndigheter eller Lu Chu har lämnat någon bevisning till stöd för begäran. De uppgifter som kommissionen har tillgång till medger inte en separat beräkning av respektive importvärden för olja, andra förbrukningsartiklar, verktyg och reservdelar. Uppgifter om denna import finns endast i samlad form och tillgängliga uppgifter visar att några av dessa verktyg, komponenter och reservdelar inte förbrukas vid tillverkningen av exportprodukterna. I avsaknad av ytterligare bevisning kan därför ingen bedömning göras av huruvida viss import borde undantas vid beräkningen av subventionens storlek. Således bekräftas de provisoriska undersökningsresultaten.

4. De utjämningsbara subventionernas storlek

(36) Vid beräkningen av de utjämningsbara subventionernas storlek gjordes en justering beträffande det räntebelopp som lagts till de provisoriskt beräknade subventionsbeloppen. Denna justering återspeglas i nedanstående tabell över de utjämningsbara subventionernas storlek.

(37) Följande slutgiltiga subventionsgrader har konstaterats föreligga. Den landsomfattande vägda genomsnittliga subventionsmarginalen överstiger den nivå under vilken subventionerna anses vara försumbara.

>Plats för tabell>

III. SINGAPORE

(38) I förordningen om provisorisk tull drogs slutsatsen att ingen av de påstådda subventionerna hade utnyttjats av exporterande tillverkare från Singapore. I avsaknad av nya uppgifter bekräftas de undersökningsresultat som anges i skälen 81-83 i förordningen om provisorisk tull. Förfarandet avseende import av fästanordningar av rostfritt stål med ursprung i Singapore bör därför avslutas.

IV. THAILAND

(39) I förordningen om provisorisk tull drogs slutsatsen att den landsomfattande vägda genomsnittliga subventionsmarginalen för Thailand låg under den för detta land tillämpliga nivå under vilken subventioner anses vara försumbara. I avsaknad av nya uppgifter bekräftas de undersökningsresultat som anges i skälen 84-91 i förordningen om provisorisk tull. Förfarandet avseende import av fästanordningar av rostfritt stål med ursprung i Thailand bör därför avslutas.

E. GEMENSKAPSINDUSTRIN

(40) I avsaknad av nya uppgifter avseende gemenskapsindustrin bekräftas de undersökningsresultat som anges i skälen 129-132 i förordningen om provisorisk tull.

F. SKADA

1. Sammantagen bedömning av importens verkan

(41) En exporterande tillverkare från Malaysia hävdade att kommissionen inte borde göra en sammantagen bedömning av verkningarna av importen från Malaysia och från Filippinerna, eftersom importen från Malaysia inte uppvisade samma mönster som importen från Filippinerna. Importen från Malaysia skulle ha ökat i en lägre takt än importen från Filippinerna och minskningen av de genomsnittliga importpriserna för fästanordningar av rostfritt stål med ursprung i Malaysia skulle ha sin grund i minskade råmaterialpriser.

(42) En exporterande tillverkare från Filippinerna hävdade också att kommissionen inte borde göra en sammantagen bedömning av verkningarna av importen från Malaysia och från Filippinerna, eftersom prisnivån för importen från Filippinerna konsekvent skulle ha varit lika hög som eller högre än gemenskapsindustrins prisnivå.

(43) Avseende detta konstaterades det att de utjämningsbara subventionernas storlek för båda länderna överskred den nivå under vilken de anses vara försumbara och att importvolymen från respektive land ökade under skadeundersökningsperioden och inte i något fall var negligerbar. Undersökningen visade heller inte att prismönstret för importen från Malaysia var olikt prismönstret för importen från Filippinerna. Priserna för importen från båda länderna underskred i avsevärd grad gemenskapsindustrins priser under undersökningsperioden och uppvisade en liknande nedåtgående trend under skadeundersökningsperioden. Slutligen saluförs fästanordningar av rostfritt stål från båda länderna i gemenskapen via samma försäljningskanaler och på liknande affärsvillkor, vilket innebär att produkterna konkurrerar med varandra och med de fästanordningar av rostfritt stål som säljs av gemenskapsindustrin.

(44) Mot bakgrund av detta bekräftas de provisoriska undersökningsresultat som anges i skälen 139-142 i förordningen om provisorisk tull, nämligen att verkningarna av importen från Malaysia och Filippinerna bör bedömas sammantaget.

2. Priserna för den subventionerade importen

(45) I avsaknad av nya uppgifter om priserna för den subventionerade importen bekräftas de provisoriska undersökningsresultat som anges i skälen 145-148 i förordningen om provisorisk tull.

3. Gemenskapsindustrins situation

(46) Berörda parter gjorde gällande att gemenskapsindustrin inte hade lidit väsentlig skada med tanke på att vissa indikatorer, t.ex. tillverkning, kapacitet, försäljning, marknadsandel, investeringar, antalet anställda och produktivitet, hade utvecklats positivt under skadeundersökningsperioden.

(47) I förordningen om provisorisk tull drog kommissionen slutsatsen att situationen för gemenskapsindustrin, till följd av införandet 1997 av antidumpningsåtgärder mot import med ursprung i Kina, Indien, Malaysia, Sydkorea, Taiwan och Thailand(3), hade förbättrats märkbart i fråga om tillverkning och försäljning. I enlighet med förväntningarna och avsikterna med införandet av antidumpningsåtgärder 1997 ledde dessa till att gemenskapsindustrin kunde öka sin tillverkning och återhämta förlorade marknadsandelar genom en ökad försäljning i gemenskapen. Detta fick en positiv inverkan på antalet anställda och produktiviteten.

(48) Gemenskapsindustrins försäljning ökade visserligen, men den skedde till minskande priser vilka under undersökningsperioden inte täckte gemenskapsindustrins kostnader och således ledde till förluster. Det konstaterades att gemenskapsindustrins priser sjönk med 17 % under skadeundersökningsperioden, från 3,65 euro/kg 1996 till 3,02 euro/kg under undersökningsperioden. Råmaterialpriserna sjönk visserligen också under skadeundersökningsperioden, men inte tillnärmelsevis i lika hög utsträckning som priserna för fästanordningar av rostfritt stål. Denna prisdepression hade en allvarlig inverkan på lönsamheten som, trots en förbättring mellan 1996 och 1997, minskade under 1998 och förvandlades till en förlust under undersökningsperioden (- 0,8 % av omsättningen). Gemenskapsindustrin kunde därför inte i full utsträckning dra nytta av införandet av antidumpningsåtgärder.

(49) Mot bakgrund av detta dras slutsatsen att gemenskapsindustrin har lidit skada i form av prisdepression och ekonomiska förluster.

(50) För det andra hävdade en exporterande tillverkare att nedgången i gemenskapsindustrins priser berodde på minskade kostnader för det råmaterial som användes för att tillverka fästanordningar av rostfritt stål. En sådan situation skulle således inte kunna betraktas som prisdepression. I detta sammanhang gjordes det gällande att råmaterialet representerade en högre procentsats än de 56,7 % av de totala kostnaderna under undersökningsperioden som uppgivits i förordningen om provisorisk tull, och att det svarade för 80-85 och t.o.m. 90 % av tillverkarens totala kostnader.

(51) Enligt uppgifter från de samarbetsvilliga råmaterialleverantörerna sjönk priset på det berörda råmaterialet med 20,9 % under skadeundersökningsperioden, medan gemenskapsindustrins priser för den berörda produkten minskade med 17 % under samma period. Eftersom kostnaderna för råmaterial under denna period som ett vägt genomsnitt varierade mellan cirka 57 % och 68 % av gemenskapsindustrins totala kostnader, konstaterades det att gemenskapsindustrins priser för fästanordningar av rostfritt stål sjönk i betydligt större utsträckning än kostnaderna för råmaterial. Det bör i detta sammanhang noteras att påståendet att råmaterialet representerar 80-85 % av kostnaderna verkar avse råmaterialets andel av tillverkningskostnaderna och inte av de totala kostnaderna. Mot bakgrund av detta dras slutsatsen att gemenskapsindustrin har drabbats av prisdepression.

(52) En exporterande tillverkare i Malaysia hävdade slutligen att en jämförelse mellan de uppgifter om produktion och antalet anställda för gemenskapsindustrin som lämnats i underrättelsen av undersökningsresultaten tydde på att produktiviteten per anställd var mycket lägre än vad som framkom av de siffror som angavs i skäl 161 i förordningen om provisorisk tull.

(53) Denna produktivitet beräknades som produktionen delat med det antal anställda som var sysselsatta med tillverkningen av den berörda produkten, vilket uppgick till 287 under 1996, 320 under 1997, 321 under 1998 och 315 under undersökningsperioden. Detta antal är lägre än det antal som angavs i skäl 160 i förordningen om provisorisk tull och i underrättelsen av undersökningsresultaten, vilket avsåg företagens totala antal anställda.

4. Slutsats om skada

(54) Under skadeundersökningsperioden utsattes gemenskapsindustrin för ett avsevärt pristryck från den subventionerade importen från de berörda länderna och priserna för denna import befanns avsevärt underskrida gemenskapsindustrins priser under undersökningsperioden samtidigt som dess volym ökade under hela skadeundersökningsperioden. Detta medförde att gemenskapsindustrins försäljningspriser inte täckte dess kostnader, vilket i sin tur ledde till att gemenskapsindustrins ekonomiska situation försämrades och att den noterade en vägd genomsnittlig förlust på 0,8 % av omsättningen under undersökningsperioden.

(55) Förbättringen av vissa indikatorer för gemenskapsindustrin, t.ex. i fråga om tillverkning, försäljning, antal anställda och produktivitet, bör ses mot bakgrund av införandet av antidumpningsåtgärder under 1997, vilka medförde viss lättnad för gemenskapsindustrin. Den ökande lågprisimporten från de berörda länderna hindrade dock gemenskapsindustrin från att återhämta sig fullständigt, och i den nu aktuella undersökningen konstaterades det att gemenskapsindustrin hade lidit skada i form av prisdepression och ekonomiska förluster under undersökningsperioden.

(56) Mot bakgrund av detta bekräftas det att gemenskapsindustrin har lidit väsentlig skada i den mening som avses i artikel 8.2 i grundförordningen.

G. ORSAKSSAMBAND

1. Den subventionerade importens verkan

(57) I förordningen om provisorisk tull fastställde kommissionen att det fanns ett tydligt sammanträffande i tiden mellan den subventionerade importens avsevärda prisunderskridande och försämringen av gemenskapsindustrins priser och lönsamhet under undersökningsperioden. Det betydande pristrycket från den subventionerade importen, särskilt mellan 1998 och undersökningsperioden, sammanföll med en allvarlig nedgång i gemenskapsindustrins priser, vilket medförde en förlust på 0,8 % av omsättningen under undersökningsperioden.

(58) Ökningen av den berörda importen (+ 16 %), som nådde en betydande marknadsandel i gemenskapen under undersökningsperioden (12,4 %), de sänkta priserna (- 17 %) och försämringen av gemenskapsindustrins ekonomiska situation tillskrevs de kontinuerligt låga priserna på importen från de berörda länderna.

2. Verkan av andra faktorer

a) Gemenskapsindustrins ökade kapacitet och investeringar

(59) Det gjordes gällande att gemenskapsindustrins dåliga ekonomiska resultat orsakades av dess ökade tillverkningskapacitet under en period då förbrukningen föll markant. De stora investeringarna och de finansiella kostnaderna för dessa, i kombination med minskad försäljningsvolym i samband med nedgången i förbrukningen, skulle också vara en orsak till gemenskapsindustrins försämrade ekonomiska situation.

(60) Kommissionen konstaterade att den största ökningen i tillverkningskapaciteten ägde rum mellan 1996 och 1997 (+ 15 %), då gemenskapsindustrin förväntade sig en ökad tillverkning och försäljning på grund av införandet av antidumpningsåtgärder. Det bör noteras att kapacitetsökningen verkligen åtföljdes av en ökning av tillverkningen på 20 % och av försäljningen med 33 % mellan 1996 och 1997. Kapacitetsökningen möjliggjorde således för gemenskapsindustrin att dra nytta av förväntningarna om att en fungerande konkurrens skulle återupprättas mellan gemenskapsindustrin och de länder som omfattades av antidumpningsåtgärder. Förbrukningen började minska först 1998, medan kapaciteten var oförändrad mellan 1998 och undersökningsperioden.

(61) Gemenskapsindustrins investeringar låg på en relativt stabil nivå under skadeundersökningsperioden, med undantag för 1997 då i huvudsak ett företag gjorde betydande investeringar i form av förvärv av byggnader. Dock bör det också noteras att detta företag hade en av gemenskapsindustrins högsta vinstmarginaler 1997 och även under skadeundersökningsperioden. Det bör vidare noteras att gemenskapsindustrin, trots nedgången i förbrukningen under skadeundersökningsperioden, kunde öka sin försäljning och marknadsandel i gemenskapen.

(62) Mot bakgrund av detta dras slutsatsen att gemenskapsindustrins dåliga ekonomiska resultat inte hänger samman med dess ökade kapacitet och investeringar utan i huvudsak med den prisdepression som orsakades av den subventionerade importen.

b) Gemenskapsindustrins exportresultat

(63) Kommissionen undersökte även gemenskapsindustrins exportresultat under skadeundersökningsperioden i syfte att bedöma huruvida en eventuellt minskad exportvolym kunde ha haft en negativ inverkan på gemenskapsindustrins tillverkning.

(64) Exporten av fästanordningar av rostfritt stål representerade under hela skadeundersökningsperioden endast en liten andel av gemenskapsindustrins totala försäljning. Den skada som gemenskapsindustrin led utgjordes huvudsakligen av minskad lönsamhet till följd av den allvarliga prisdepression som orsakades av den subventionerade importen, förklarat i skäl 166 till 168 i förordningen om preliminära åtgärder. Tillverkningsvolymerna ökade däremot under skadeundersökningsperioden.

(65) Med hänsyn till detta kan skadan för gemenskapsindustrin inte anses bero på dess exportresultat.

3. Slutsats om orsakssamband

(66) Mot bakgrund av detta bekräftas det att importen från de två berörda länderna, beaktad separat, har vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada. Importen från Malaysia och Filippinerna har hindrat gemenskapsindustrin från att i full utsträckning återhämta sig från den skadliga situation som i det föregående antidumpningsförfarandet rörande fästanordningar av rostfritt stål konstaterats föreligga, och den ökande importvolymen från dessa länder till låga priser har inverkat negativt på gemenskapsindustrins lönsamhet.

H. GEMENSKAPENS INTRESSE

(67) I förordningen om provisorisk tull fastställde kommissionen att det inte fanns några tvingande skäl för att inte införa åtgärder i detta ärende. I avsaknad av ytterligare synpunkter på hur utjämningstullar skulle inverka på gemenskapsindustrins situation bekräftas det att införandet av utjämningsåtgärder sannolikt kommer att möjliggöra för gemenskapsindustrin att återfå en tillfredsställande vinstmarginal, fortsätta med verksamheten och göra nödvändiga investeringar.

(68) En importör upprepade sitt påstående att införandet av utjämningsåtgärder i betydande grad skulle försämra situationen för importörer och handlare i gemenskapen. Detta argument baserades på försämringen av den ekonomiska situationen för just denne handlare mellan 1997 och 1998 efter införandet av slutgiltiga antidumpningsåtgärder i februari 1998. Det anfördes också att utjämningsåtgärder skulle leda till att importörer och handlare inte skulle kunna importera från sydostasiatiska leverantörer, vilket skulle medföra försörjningsproblem.

(69) För det första bör det noteras att det i förordningen om provisorisk tull redan angavs att införandet av åtgärder kunde leda till minskade marginaler för importörer och handlare. De uppgifter som lämnats av denna importör/handlare avseende företagets samlade lönsamhet, inbegripet för produkter som inte omfattas av denna undersökning, visade att företagets marginaler sjunkit något efter införandet av slutgiltiga antidumpningsåtgärder i februari 1998, även om marginalerna fortfarande kan anses vara tillfredsställande. I detta avseende bör det noteras att nivån på de utjämningsåtgärder som införs i detta förfarande och det faktum att åtgärderna endast berör två exportländer gör det osannolikt att importörerna och handlarna skulle komma att påverkas i betydande utsträckning.

(70) Vad gäller omöjligheten för importörer och handlare att importera från Sydostasien om utjämningsåtgärder införs, förväntas nivån på de föreslagna utjämningsåtgärderna inte förhindra import från de berörda länderna utan snarare sörja för att denna import sker på rättvisa marknadsvillkor. Det finns även ett flertal andra försörjningskällor, däribland sydostasiatiska leverantörer som inte omfattas av åtgärder. Följaktligen dras slutsatsen att det är osannolikt att ett införande av slutgiltiga utjämningsåtgärder skulle komma att leda till försörjningsproblem.

(71) Mot denna bakgrund bekräftas de provisoriska undersökningsresultat rörande gemenskapens intresse som anges i skälen 183-213 i förordningen om provisorisk tull.

I. SLUTGILTIGA ÅTGÄRDER

1. Singapore och Thailand

(72) På grundval av ovannämnda undersökningsresultat bör detta förfarande i enlighet med artikel 14 i grundförordningen avslutas vad beträffar import av fästanordningar av rostfritt stål med ursprung i Singapore och Thailand.

2. Malaysia och Filippinerna

(73) Ovannämnda slutsatser i fråga om subventionering, skada, orsakssamband och gemenskapens intresse innebär att slutgiltiga åtgärder bör införas. Med hänsyn till de många olika produkttyperna bör åtgärderna utformas som värdetullar. I avsaknad av nya uppgifter om nivåerna för undanröjande av skada bekräftas de provisoriska undersökningsresultat som anges i skälen 215-219 i förordningen om provisorisk tull. I enlighet med artikel 15.1 i grundförordningen bör tullsatsen motsvara subventionsmarginalen, eftersom skademarginalerna är högre än denna.

(74) För båda exporterande tillverkare från Malaysia gäller i nuläget antidumpningstullar på mellan 5,7 och 7 %. Den tullnivå som införs i detta förfarande bör således enligt artikel 24.1 i grundförordningen fastställas med beaktande av det totala beloppet för inhemsk subvention och den exportsubvention som överstiger den befintliga antidumpningstullen, så länge som den antidumpningstullen är i kraft. Som det visas i nedanstående tabell bör den ena malaysiska exporterande tillverkaren omfattas av en slutgiltig utjämningstullsats (utöver den gällande antidumpningstullen) på 1,8 %. För den andra exporterande tillverkaren bör utjämningstullen bli lika med noll, eftersom den gällande antidumpningstullen överstiger exportsubventionsbeloppet.

(75) Med tanke på att de företag som var samarbetsvilliga i detta förfarande stod för praktiskt taget all import från detta land bör den övriga tullen motsvara den högsta subventionsmarginal som konstaterats för samarbetsvilliga företag. Den övriga utjämningstullsatsen bör följaktligen fastställas till 1,8 %, utöver den gällande övriga antidumpningstullsatsen på 7 %.

>Plats för tabell>

(76) För de samarbetsvilliga malaysiska tillverkarna bör följande tullsatser tillämpas:

Tong Heer Fasteners Co. Sdn. Bhd.: 1,8 %

Tigges Stainless Steel Fasteners (M) Sdn. Bhd.: 0 %

(77) För Filippinerna, som inte omfattas av antidumpningsåtgärder, bör följande tullsats tillämpas för den samarbetsvilliga tillverkaren:

Lu Chu Shin Yee Works Co. Ltd/Philshin Works Corporation: 3,5 %

(78) I syfte att undvika att bristande samarbetsvilja belönas ansågs det lämpligt att fastställa tullsatsen för icke-samarbetsvilliga företag till den högsta nivå som fastställts för samarbetsvilliga exporterande tillverkare, dvs. till 1,8 % för Malaysia och 3,5 % för Filippinerna.

(79) De individuella företagsspecifika utjämningstullsatser som anges i denna förordning har fastställts på grundval av undersökningsresultaten. De återspeglar följaktligen den situation som konstaterats föreligga under denna undersökning vad gäller dessa företag. Dessa tullsatser (i motsats till den landsomfattande tullsats som är tillämplig på "övriga företag") bör således endast tillämpas på import av sådana fästanordningar av rostfritt stål med ursprung i berörda länder som tillverkats av företagen i fråga, dvs. av de specifika rättsliga enheter som nämns. Import av produkter som tillverkats av ett annat företag som inte uttryckligen nämns med namn och adress i artikeltexten i denna förordning, inbegripet enheter som är de uttryckligen nämnda enheterna närstående, kan inte omfattas av dessa tullsatser utan bör omfattas av den tullsats som tillämpas på "övriga företag".

(80) En begäran om tillämpning av individuella företagsspecifika utjämningstullsatser (t.ex. till följd av en ändring av enhetens namn eller inrättandet av nya tillverknings- och försäljningsenheter) bör utan dröjsmål sändas till kommissionen(4) tillsammans med alla relevanta uppgifter, särskilt vad gäller sådana eventuella förändringar av företagets verksamhet vad avser tillverkning, inhemsk försäljning eller export som hänger samman med exempelvis namnändringen eller ändringen av tillverknings- och försäljningsenheter. I tillämpliga fall kommer kommissionen efter samråd med rådgivande kommittén att göra följdändringar av denna förordning genom att uppdatera förteckningen över de företag som omfattas av individuella tullsatser.

(81) Importen från Malaysia omfattas redan av antidumpningstullar, vilka beaktats vid fastställandet av den utjämningstull som införs genom detta förfarande. Den del av utjämningstullen som utgörs av exportsubventionsbeloppet har reducerats med ett belopp som motsvarar den gällande antidumpningstullen. Mot bakgrund av detta bör tillämpningsperioden för slutgiltiga utjämningstullar på import av fästanordningar av rostfritt stål med ursprung i Malaysia och Filippinerna anpassas så att den löper ut samtidigt som antidumpningstullarna på import av fästanordningar av rostfritt stål med ursprung i Kina, Indien, Malaysia, Sydkorea, Taiwan och Thailand, dvs. den 17 februari 2003, utan att detta påverkar tillämpningen av gällande bestämmelser om översyner.

3. Uttag av de provisoriska tullarna

(82) Med hänsyn till storleken på de konstaterade subventionsmarginalerna och nivån på den skada som gemenskapsindustrin vållats anses det nödvändigt att de belopp för vilka säkerhet ställts i form av provisoriska utjämningstullar enligt kommissionens förordning (EG) nr 618/2000 på import av fästanordningar av rostfritt stål med ursprung i Malaysia och Filippinerna tas ut slutgiltigt till en tullsats motsvarande den slutgiltiga tullen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. En slutgiltig utjämningstull skall införas på import av fästanordningar av rostfritt stål och delar till dessa enligt KN-nummer 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61, 7318 15 70 och 7318 16 30 med ursprung i Malaysia och Filippinerna.

2. Följande tullsatser skall tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns, före tull:

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

3. Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas.

Artikel 2

De belopp för vilka säkerhet ställts i form av provisoriska utjämningstullar enligt kommissionens förordning (EG) nr 618/2000 på import av den produkt som beskrivs i artikel 1.1 med ursprung i Malaysia och Filippinerna skall tas ut till den tullsats som slutgiltigt införs. Säkerställda belopp som överstiger storleken på de slutgiltiga utjämningstullarna skall frisläppas.

Artikel 3

Utjämningstullen skall upphöra att gälla den 17 februari 2003.

Artikel 4

Antisubventionsförfarandet beträffande import av fästanordningar av rostfritt stål och delar till dessa med ursprung i Singapore och Thailand avslutas härmed.

Artikel 5

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 10 juli 2000.

På rådets vägnar

H. Védrine

Ordförande

(1) EGT L 288, 21.10.1997, s. 1.

(2) EGT L 75, 24.3.2000, s. 18.

(3) Kommissionens förordning (EG) nr 1732/97 (EGT L 243, 5.9.1997, s. 17).

(4) Europeiska kommissionen, Generaldirektoratet för handel, direktorat E, DM 24-8/38 Rue de la Loi/Wetstraat 200, B-1049 Bryssel.