2.

I bilaga VII ska kapitel B ändras på följande sätt: a) I punkt 2.2.2 ska det inledande stycket ersättas med följande: ”Om BSE och atypisk skrapie utesluts i enlighet med de laboratoriemetoder och protokoll som anges i kapitel C del 3 punkt 3.2 i bilaga X ska anläggningen omfattas av de villkor som anges i led a. Dessutom ska anläggningen, i enlighet med beslutet av den medlemsstat som är ansvarig för anläggningen, omfattas av villkoren antingen enligt alternativ 1 i led b, enligt alternativ 2 i led c eller enligt alternativ 3 i led d. Om det rör sig om en anläggning med en blandad får- och getbesättning kan den medlemsstat som är ansvarig för anläggningen besluta att tillämpa villkoren i ett av alternativen på anläggningens får, medan ett annat alternativ tillämpas på anläggningens getter:” b) I punkt 2.2.2 ska det näst sista stycket i led b ersättas med följande: ”Det ska vara tillåtet att flytta de djur som avses i leden i och ii från anläggningen till slakteriet.” c) I punkt 2.2.2 ska led c ersättas med följande: ”c) Alternativ 2 – avlivning och fullständig destruktion av enbart mottagliga djur Genotypbestämning av prionprotein hos alla får och getter som finns på anläggningen, utom lamm och killingar som är yngre än tre månader, förutsatt att de slaktats för att användas som livsmedel senast när de är tre månader gamla. Avlivning och fullständig destruktion utan dröjsmål av samtliga får och/eller getter, embryon och ägg som identifierats genom den undersökning som avses i punkt 1 b andra och tredje strecksatserna, med undantag av följande: — Avelsbaggar av genotyp ARR/ARR. — Avelstackor som bär minst en ARR-allel och ingen VRQ-allel, och, om dessa avelstackor är dräktiga vid undersökningen, de lamm som sedan föds, om deras genotyp uppfyller kraven i detta stycke. — Får som bär minst en ARR-allel och som uteslutande är avsedda att användas som livsmedel. — Getter som bär minst en av följande alleler: K222, D146 och S146. — Om den medlemsstat som ansvarar för anläggningen så beslutar, lamm och killingar som är yngre än tre månader, förutsatt att de slaktas för att användas som livsmedel senast när de är tre månader gamla. Djur som är äldre än 18 månader och som avlivats för destruktion ska testas för förekomst av TSE enligt de laboratoriemetoder och protokoll som anges i kapitel C del 3 punkt 3.2 i bilaga X, i enlighet med bestämmelserna i kapitel A del II punkt 5 i bilaga III. Genom undantag från de villkor som anges i alternativ 2 första och andra stycket får medlemsstaterna besluta att i stället vidta de åtgärder som förtecknas i led i, ii eller iii. i) Ersätta avlivningen och den fullständiga destruktionen av de djur som avses i alternativ 2 andra stycket med slakt av djuren för användning som livsmedel, förutsatt att — djuren slaktas för att användas som livsmedel inom territoriet i den medlemsstat som är ansvarig för anläggningen, — alla djur som är äldre än 18 månader och som slaktats för att användas som livsmedel testas för förekomst av TSE enligt de laboratoriemetoder och protokoll som anges i kapitel C del 3 punkt 3.2 i bilaga X. ii) Skjuta upp genotypningen och den efterföljande avlivningen och fullständiga destruktionen eller slakten för användning som livsmedel av de djur som avses i alternativ 2 andra stycket under högst tre månader. Detta undantag kan tillämpas i situationer då indexfallet bekräftas i nära anslutning till den tidpunkt då lamnings- och/eller killningssäsongen börjar, förutsatt att tackor och/eller getter och deras nyfödda hålls åtskilda från får och/eller getter från andra anläggningar under hela perioden. iii) Skjuta upp avlivningen och den fullständiga destruktionen eller slakten för användning som livsmedel av de djur som avses i alternativ 2 andra stycket under högst tre år från den dag då indexfallet bekräftades, i får- eller getbesättningar och på anläggningar där får och getter hålls tillsammans. Tillämpningen av undantaget i detta stycke ska vara begränsad till fall då den medlemsstat som är ansvarig för anläggningen anser att den epidemiologiska situationen inte kan hanteras utan att de berörda djuren avlivas, men att detta inte kan ske omedelbart på grund av den låga resistensen i får- och getbesättningen på anläggningen i kombination med andra överväganden, inklusive ekonomiska faktorer. Andra avelsbaggar än av genotyp ARR/ARR ska utan dröjsmål avlivas eller kastreras. Alla tänkbara åtgärder för att snabbt bygga upp den genetiska resistensen i får- och/ eller getbesättningen på anläggningen ska vidtas, inklusive motiverad avel och utslaktning av tackor för att öka frekvensen av ARR-allelen och eliminera VRQ-allelen och uppfödning av bockar som bär allelerna 222, D146 eller S146. Den medlemsstat som är ansvarig för anläggningen ska se till att antalet djur som ska avlivas i slutet av perioden med uppskjutna åtgärder inte är större än omedelbart efter det att indexfallet bekräftades. När det gäller tillämpningen av det undantag som fastställs i detta stycke ska de åtgärder som anges i punkt 4 vidtas på anläggningen till dess att de djur som avses i alternativ 2 andra stycket har destruerats fullständigt eller slaktats för att användas som livsmedel, varefter de restriktioner som anges i punkt 3 ska tillämpas. Efter det att de djur som avses i alternativ 2 andra stycket har avlivats och fullständigt destruerats eller slaktats för att användas som livsmedel ska villkoren i punkt 3 gälla för den anläggningen.” d) I punkt 2.2.2 ska led d ersättas med följande: ”d) Alternativ 3 – ingen obligatorisk avlivning eller fullständig destruktion av djur En medlemsstat får besluta att inte avliva och fullständigt destruera de djur som har identifierats genom den undersökning som avses i punkt 1 b andra och tredje strecksatserna om kriterierna i minst en av följande fyra strecksatser är uppfyllda: — Det är svårt att få ersättande handjur av får av genotyp ARR/ARR och hondjur av får som bär minst en ARR-allel och ingen VRQ-allel, eller getter som bär minst en av följande alleler: K222, D146 och S146. — Frekvensen av ARR-allelen är låg inom fårrasen eller på anläggningen eller frekvensen av allelerna K222, D146 eller S146 är låg inom getrasen eller på anläggningen. — Det anses nödvändigt för att undvika inavel. — Medlemsstaten anser det vara nödvändigt på grundval av ett motiverat hänsynstagande till samtliga epidemiologiska faktorer. Prionproteingenotyp ska bestämmas hos alla får och getter, upp till högst 50 av varje art, senast tre månader från den dag då indexfallet av klassisk skrapie bekräftades. Om ytterligare fall av klassisk skrapie påvisas på en anläggning där alternativ 3 tillämpas ska medlemsstaten ompröva relevansen av de orsaker och kriterier som låg till grund för beslutet att tillämpa alternativ 3 på denna anläggning. Om det konstateras att en fullgod kontroll av utbrottet inte garanteras genom att alternativ 3 tillämpas ska medlemsstaten ändra hanteringen av denna anläggning från alternativ 3 till antingen alternativ 1 eller alternativ 2, i enlighet med bestämmelserna i leden b och c. Villkoren i punkt 4 ska omedelbart gälla för en anläggning där man har beslutat att tillämpa alternativ 3. En medlemsstat som tillåter alternativ 3 för hanteringen av utbrott av klassisk skrapie ska föra register över de orsaker och kriterier på vilka varje enskilt beslut om tillämpning av detta alternativ grundas.” e) Punkt 3 ska ersättas med följande: ”3. Efter det att alla identifierade djur på en anläggning har avlivats och fullständigt destruerats eller slaktats för att användas som livsmedel ska följande restriktioner i enlighet med punkt 2.2.1, punkt 2.2.2 b eller punkt 2.2.2 c gälla: 3.1 Anläggningen ska vara föremål för ett intensifierat övervakningsprotokoll för TSE. Detta ska omfatta testning för förekomst av TSE hos djur som är äldre än 18 månader och som har dött eller avlivats på anläggningen men inte inom ramen för en kampanj för sjukdomsutrotning. Får av genotyp ARR/ARR och getter som bär minst en av allelerna K222, D146 eller S146 är undantagna. Testningen ska utföras i enlighet med de laboratoriemetoder och protokoll som anges i kapitel C del 3 punkt 3.2 i bilaga X. 3.2 Endast följande djur får tas in på anläggningen: — Handjur av får av genotyp ARR/ARR. — Hondjur av får som bär minst en ARR-allel och ingen VRQ-allel. — Getter, under förutsättning att en rengöring och desinfektion av alla djurstall på anläggningen har utförts efter det att besättningen har avvecklats. 3.3 Endast följande avelsbaggar och avelsbockar samt reproduktionsmaterial från får och getter får användas på anläggningen: — Handjur av får av genotyp ARR/ARR. — Sperma från baggar av genotyp ARR/ARR. — Embryon som bär minst en ARR-allel och ingen VRQ-allel. — Avelsbockar och reproduktionsmaterial från get enligt de åtgärder som beslutats av medlemsstaten för att bygga upp den genetiska resistensen hos getpopulationen på anläggningen. 3.4 Flyttning av djur från anläggningen ska antingen vara tillåten för destruktion, eller ska omfattas av följande villkor: a) Följande djur får flyttas från anläggningen för alla ändamål, inklusive avel: — Får med genotyp ARR/ARR. — Tackor som bär en ARR-allel och ingen VRQ-allel, under förutsättning att de flyttas till andra anläggningar som ålagts restriktioner efter det att åtgärderna enligt punkt 2.2.2 b (alternativ 1), punkt 2.2.2 c (alternativ 2) eller punkt 2.2.2 d (alternativ 3) har tillämpats. — Getter som bär minst en av följande alleler: K222, D146 och S146. — Får, under förutsättning att de flyttas till andra anläggningar som ålagts restriktioner efter det att åtgärderna enligt punkt 2.2.2 b (alternativ 1), punkt 2.2.2 c (alternativ 2) eller punkt 2.2.2 d (alternativ 3) har tillämpats. b) Följande djur får flyttas från anläggningen för att sändas direkt till slakt för användning som livsmedel: — Får som bär minst en ARR-allel. — Getter. — Om medlemsstaten så beslutar, lamm och killingar som är yngre än tre månader vid tidpunkten för slakt. — Alla djur om medlemsstaten har beslutat att tillämpa undantagen i punkterna 2.2.2 b i och 2.2.2 c i. c) Om medlemsstaten fattar beslut om detta får lamm och killingar flyttas till en annan anläggning inom dess territorium endast för gödning före slakt, under förutsättning att följande villkor uppfylls: — På destinationsanläggningen får det inte finnas andra får eller getter än sådana som göds före slakt. — Vid slutet av gödningsperioden ska de lamm och killingar som kommer från anläggningar som är föremål för utrotningsåtgärder transporteras direkt till ett slakteri inom samma medlemsstats territorium för att slaktas senast när de är tolv månader gamla. 3.5 Restriktionerna i punkterna 3.1–3.4 ska fortsätta att gälla för anläggningen a) till det datum då alla får på anläggningen har uppnått ARR/ARR-status, förutsatt att inga getter hålls på anläggningen, eller b) till det datum då alla getter på anläggningen bär minst en av allelerna K222, D146 eller S146, förutsatt att inga får hålls på anläggningen, eller c) till det datum då alla får på anläggningen har uppnått ARR/ARR-status, och alla getter som finns på anläggningen bär minst en av allelerna K222, D146 eller S146, eller d) under två år från och med det datum då alla åtgärder som avses i punkt 2.2.1, punkt 2.2.2 b eller punkt 2.2.2 c har slutförts, förutsatt att inget annat TSE-fall än atypisk skrapie påvisas under denna tvåårsperiod. Om ett fall av atypisk skrapie bekräftas under denna tvåårsperiod ska anläggningen också bli föremål för de åtgärder som avses i punkt 2.2.3.” f) Punkt 4 ska ersättas med följande: ”4. Efter beslutet att tillämpa alternativ 3 enligt punkt 2.2.2 d eller undantaget i punkt 2.2.2 c iii ska följande åtgärder omedelbart tillämpas på anläggningen: 4.1 Anläggningen ska vara föremål för ett intensifierat övervakningsprotokoll för TSE. Detta ska även omfatta testning för förekomst av TSE hos djur som är äldre än 18 månader och som — har slaktats för att användas som livsmedel, — dött eller avlivats på anläggningen, men inte inom ramen för en kampanj för sjukdomsutrotning. Får av genotyp ARR/ARR och getter som bär minst en av allelerna K222, D146 eller S146 är undantagna. Testningen ska utföras i enlighet med de laboratoriemetoder och protokoll som anges i kapitel C del 3 punkt 3.2 i bilaga X. 4.2 Villkoren i punkterna 3.2 och 3.3 ska gälla. Genom undantag från punkterna 3.2 och 3.3 får dock en medlemsstat tillåta införsel och användning på anläggningen av — handjur av får som bär minst en ARR-allel och ingen VRQ-allel och sperma från dessa, samt för avel avsedda — hondjur av får som inte bär någon VRQ-allel, — embryon som inte bär någon VRQ-allel, under förutsättning att följande villkor uppfylls: — Den djurras som hålls på anläggningen är en utrotningshotad ras. — Den djurras som hålls på anläggningen omfattas av ett avelsprogram som syftar till att bevara denna ras och som genomförs av en avelsorganisation enligt definitionen i artikel 2.5 i förordning (EU) 2016/1012 eller en behörig myndighet i enlighet med artikel 38 i den förordningen. — Frekvensen av ARR-allelen är låg inom den rasen. 4.3 Flyttning av djur från anläggningen ska vara tillåten för destruktion eller för transport direkt till slakt för att användas som livsmedel, eller ska omfattas av följande villkor: a) Baggar och tackor av genotyp ARR/ARR och getter som bär minst en av allelerna K222, D146 eller S146 får flyttas från anläggningen för alla ändamål, inklusive avel, förutsatt att de flyttas till andra anläggningar som är föremål för tillämpning av åtgärder enligt punkt 2.2.2 c (alternativ 2) eller punkt 2.2.2 d (alternativ 3). b) Om medlemsstaten fattar beslut om detta får lamm och killingar flyttas till en annan anläggning inom dess territorium endast för gödning före slakt, under förutsättning att följande villkor uppfylls: — På destinationsanläggningen får det inte finnas andra får eller getter än sådana som göds före slakt. — Vid slutet av gödningsperioden ska lammen och killingarna transporteras direkt till ett slakteri inom samma medlemsstats territorium för att slaktas senast när de är tolv månader gamla. 4.4 Medlemsstaten ska se till att ingen sperma, inga embryon och inga ägg sänds från anläggningen. 4.5 Under lamnings- och killningsperioden får inga får eller getter på anläggningen beta på samma mark som får och getter från andra anläggningar. Utanför lamnings- och killningsperioden ska betning på samma mark omfattas av restriktioner som ska fastställas av medlemsstaten på grundval av ett motiverat hänsynstagande till samtliga epidemiologiska faktorer. 4.6 De restriktioner som anges i punkterna 4.1–4.5 ska fortsätta att tillämpas under två år efter att det senaste fallet av annan TSE än atypisk skrapie påvisats, på anläggningar där alternativ 3 enligt punkt 2.2.2 d har tillämpats. Om ett fall av atypisk skrapie bekräftas under denna tvåårsperiod ska anläggningen också bli föremål för de åtgärder som avses i punkt 2.2.3.”