YTTRANDE FRÅN EUROPEISKA CENTRALBANKEN

på begäran av Europeiska unionens råd, enligt artikel 109.3 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, om tre rekommendationer till tre rådsbeslut om monetära förbindelser med Furstendömet Monaco, Republiken San Marino och Heliga Stolen

(1999/C 127/05)

1. Den 21 december 1998 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från Europeiska unionens råd om ett ECB-yttrande om tre rekommendationer från Europeiska kommissionen (KOM(1998) 789 slutlig) till tre rådsbeslut (EG) om den ställning som gemenskapen skall inta i fråga om de monetära förbindelserna med Furstendömet Monaco, Republiken San Marino och Heliga Stolen.

2. ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundar sig på artikel 109.3 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (nedan kallat fördraget). I enlighet med artikel 17.5, första meningen, i arbetsordningen har detta ECB-yttrande antagits av ECB-rådet. Det är enbart på grund av de exceptionella omständigheterna i samband med övergången till euron som ECB har samtyckt till att efterkomma rådets begäran och anta detta yttrande inom den korta tidsrymd som angivits i rådets begäran om samråd.

3. Utkasten till beslut från rådet föreskriver att avtal skall slutas mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco, Republiken San Marino och Heliga Stolen var för sig. Avtalen gäller endast utgivning och användning av sedlar och mynt, tillgång till betalningssystem inom euroområdet och eurons rättsliga ställning i Furstendömet Monaco, Republiken San Marino och Heliga Stolen. Detta är för att efterkomma förklaring nr 6 i fördraget, som kräver att gemenskapen skall åta sig att underlätta de omförhandlingar av den nuvarande ordningen med Furstendömet Monaco, Republiken San Marino och Heliga Stolen som kan bli nödvändiga på grund av att den gemensamma valutan införs.

4. ECB samtycker till omfattningen av de monetära förbindelser som skall etableras på grundval av de avtal som anges i utkasten till beslut från rådet. Med tanke på de nära ekonomiska förbindelser som finns mellan Frankrike och Furstendömet Monaco, å ena sidan, och Italien, Republiken San Marino och Heliga Stolen, å andra sidan, anser ECB det lämpligt att avtal avseende sedlar och mynt, tillgång till betalningssystem och eurons rättsliga ställning ingås mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco, Republiken San Marino och Heliga Stolen var för sig.

5. ECB välkomnar det faktum att utkasten till rådets beslut korrekt avspeglar att behörigheten i monetära frågor övergår till gemenskapen och att behörigheten fördelas mellan Europeiska unionens råd, Europeiska kommissionen och Europeiska centralbankssystemet. ECB välkomnar särkilt det faktum att tillgången för finansiella institut i Furstendömet Monaco, Republiken San Marino och Heliga Stolen till betalningssystem inom euroområdet kräver ECB:s samtycke, att ECB inom sitt behörighetsområde kommer att vara helt och fullt kopplad till proceduren att förhandla fram avtalet, och att ECB är bemyndigad att ta initiativ till att utkasten till avtalen föreläggs rådet för beslut.

6. ECB noterar att varken fördraget eller utkastet till rådets beslut om Monaco ger ECB någon rättslig grund för att från början av etapp tre ålägga kreditinstitut och monetära finansiella institut belägna i Furstendömet Monaco krav på minimireserver och statistikrapportering, eller att tillåta en fortsättning av de nuvarande förbindelserna mellan Furstendömet Monaco och Banque de France som en integrerad del av Europeiska centralbankssystemet vad gäller krav på minimireserver och statistikrapportering. Ett nytt bilateralt avtal mellan gemenskapen och Furstendömet Monaco skulle kunna komplettera fördraget i detta avseende och därför kan rådet överväga att i artikel 6 i utkastet till beslutet, som redan behandlar tillgången till franska betalningssystem, lägga till en hänvisning om att de krav på minimireserver och statistikrapportering som åvilar finansiella institut i Furstendömet Monaco skall bibehållas.

7. I artikel 9 i de tre utkasten till beslut skall Monaco, San Marino och Heliga Stolen strykas, eftersom beslut riktade till Frankrike och Italien inte kan ålägga de tre övriga staterna några förpliktelser.

8. Detta yttrande kommer att offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Utfärdat i Frankfurt am Main den 30 december 1998.

ECB:s vice ordförande

C. NOYER

Ledamot av ECB:s direktion

T. PADOA-SCHIOPPA