KOMMISSIONENS BESLUT

av den 20 juli 1999

om den ordning för stöd till bomull som tillämpas i Grekland av grekiska bomullsbyrån

[delgivet med nr K(1999) 2536]

(Endast den grekiska texten är giltig)

(2000/206/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket i detta,

efter att i enlighet med nämnda artikel ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter(1), och

av följande skäl:

I

(1) Den 8 december 1992 sände kommissionen, till följd av ett klagomål, via fax en begäran om upplysningar till de grekiska myndigheterna beträffande skatteliknande avgifter som tagits ut till förmån för den grekiska bomullsbyrån. De grekiska myndigheterna svarade med en skrivelse av den 17 mars 1993. I en skrivelse av den 19 juli 1993, översände de grekiska myndigheterna kompletterande uppgifter beträffande åtgärderna.

(2) Av tillgängliga uppgifter framgår att den grekiska bomullsbyrån är ett offentligt organ utan vinstsyfte vars enda uppgift är att främja utvecklingen inom bomullssektorn. Byrån tillhandahåller följande tjänster till de sektorer som producerar, bearbetar och saluför bomull:

a) Tekniskt stöd.

b) Spridning av information om lämpliga och lönsamma sorter.

c) Garantier för kontrollerat och certifierat utsäde och kontroll av importerat utsäde.

d) Uppföljning av den internationella tekniska utvecklingen och tekniköverföring.

e) Uppföljning av tillämpningen av rådets förordning (EEG) nr 389/82 av den 15 februari 1982 om producentgrupper och sammanslutningar av dessa inom bomullssektorn(2), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 3808/89(3).

f) Forskning, tekniköverföring, utbildning på växtskyddsområdet och begränsning av användningen av gödningsmedel.

g) Planering och genomförande av forskningsprogram.

h) Utbildning och informationsspridning.

i) Tekniskt stöd till rensningsföretagen.

j) Undersökningar av allmänt intresse beträffande företag som producerar bomull och modernisering av sådana företag.

k) Finansiellt stöd till rensningsföretag genom strukturprogrammen.

l) Urval och standardisering när det gäller rensad bomull.

m) Förbindelser med internationella bomullsbörser och internationella organ.

n) Uppföljning av tillämpningen av gemenskapens förordningar om den gemensamma organisationen av marknaden.

o) Kvalitetskontroller och laboratorieanalyser av bomullsfrön avsedda för oljeutvinning.

p) Kvalitetskontroller och laboratorieanalyser när det gäller kvaliteten på fibrer, trådar och textilier.

q) Tekniskt stöd till specialiserade laboratorier.

r) Kvalitetsintyg för bomullsprodukter.

s) Kontroll av maskiner och verktyg.

För att kunna tillhandahålla dessa tjänster utan att ta ut ytterligare avgifter från aktörerna i första, andra och tredje led tar grekiska bomullsbyrån ut en kompensationsavgift och en särskild avgift.

I artikel 30.1 i den grekiska lagen nr 2040/92 föreskrivs att bomullsrenserierna skall betala en kompensationsavgift på 1 % av det pris som betalas till producenterna per kilo levererad orensad bomull som odlats i Grekland. Dessutom föreskrivs en särskild avgift i artikel 30.3. Avgiften är 1 % av priset på rensad bomull och tas endast ut på import.

Enligt de klagomål som ingivits till kommissionen beräknas den avgift som tas ut på orensad bomull som tillverkats i Grekland inte endast utifrån det pris för bomullen som har överenskommits mellan producenten och renseriet utan även på det stödbelopp från gemenskapen som beviljas i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2169/81 av den 27 juli 1981 om fastställande av de allmänna reglerna för systemet med stöd till bomull(4). De klagande parterna hävdar vidare att den säkerhet som föreskrivs i stödordningen inte frisläpps förrän det kan bevisas att avgiften har erlagts.

II

(1) Efter att ha undersökt verksamheten vid grekiska bomullsbyrån beslutade kommissionen att betrakta de tjänster som anges i del I punkt 2 e, n och s som fallande under medlemsstatens behörighetsområde och således inte som stöd till enskilda företag. De grekiska myndigheterna delgavs detta beslut genom skrivelse SG (95) D/874 av den 27 januari 1995.

I samma skrivelse informerade kommissionen Grekland om sitt beslut att inte göra invändningar mot de tjänster som avsåg tekniskt stöd, informationsspridning, utbildning och försök att finna nya avsättningsmarknader (del I punkt 2 a, b, h, 1, m och k), urval och standardisering när det gäller all rensad bomull (del I punkt 2 1) och stöd till forskning inom bomullssektorn (del I punkt 2 d, f, g och j).

Kommissionen inledde ett förfarande enligt artikel 88.2 i fördraget beträffande de aktuella tjänsterna som avser kvalitetskontroll och kvalitetsintyg enligt del I punkt 2 c, o, p och r och det investeringsstöd som avses i del I punkt 2 k. Kommissionen har även beslutat att inleda ett förfarande i enlighet med artikel 88.2 i fördraget beträffande samtliga tjänster eftersom den särskilda avgift genom vilken de finansieras även tas ut på produkter som importeras från andra medlemsstater och medlemsstater i det Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

När det gäller tjänsterna avseende kvalitetskontroll tvivlar kommissionen, i avsaknad av uppgifter från de grekiska myndigheterna i frågan om huruvida de aktuella kontrollerna är obligatoriska, på att dessa är förenliga med den gemensamma marknaden, eftersom de skulle kunna betraktas som driftsstöd utan långvariga effekter för sektorn. Kommissionen har därför, när det gäller kvalitetskontroll och kvalitetsintyg, uppmanat de grekiska myndigheterna att lämna in kompletterande upplysningar om stödens utformning och intensitet. Kommissionen har vidare uppmanat de grekiska myndigheterna att inkomma med upplysningar som skulle kunna styrka att kontrollerna är förenliga med gemenskapsrätten. Beträffande kontroller av importerade produkter har kommissionen begärt att de grekiska myndigheterna skall inkomma med uppgifter som styrker att Grekland erkänner de kontroller som utförs i andra medlemsstater och att produkter från medlemsstater inte underställs striktare krav än de krav som ställs på inhemska produkter.

När det gäller investeringsstöd till rensningsföretagen inom ramen för strukturprogrammen, anser kommissionen, i avsaknad av klargöranden från de grekiska myndigheterna att dessa eventuellt är oförenliga med den gemensamma marknaden. Kommissionen har dessutom begärt att de grekiska myndigheterna skall inkomma med information om stöden och stödintensiteten.

Eftersom det är fråga om stöd som finansieras genom skatteliknande avgifter (obligatoriska enligt lag) har kommissionen även undersökt finansieringen av samtliga stöd. Faktum är att EG-domstolens praxis(5) säger att en obligatorisk avgift som tas ut för att finansiera ett statligt stöd utgör ett grundläggande element i stödet och därför måste kommissionen undersöka om både stödet och finansieringen av detsamma är förenliga med gemenskapslagstiftningen.

Även om stöden är förenliga med gemenskapsrätten när det gäller form och mål måste det ändå, i enlighet med domstolens praxis, konstateras att finansieringen av stöden genom avgifter som tas ut på både produkter som importeras från andra medlemsstater och på produkter som importeras från medlemsstater i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet får mer långtgående skyddande verkningar än själva stödet.

Även om de stöd som finansieras av grekiska bomullsbyrån i viss mån skulle kunna gagna importen kvarstår ändå det faktum att stödet inte gynnar alla parter lika mycket, och kommissionen drar slutsatsen att stödet i praktiken och på grund av sin utformning gynnar de inhemska aktörerna mer.

Kommissionen anser dessutom att införandet av ännu ett villkor (krav på att den skatteliknande avgiften skall vara betald innan stöd betalas ut) som inte föreskrivs i gemenskapslagstiftningen innebär överträdelse av förordning (EEG) nr 2169/81.

Kommissionen anser slutligen att uttag av en särskild avgift strider mot artikel 5 i protokoll nr 4 till anslutningsakten för Grekland enligt vilken åtgärder som begränsar importen av bomull från tredje land är förbjudna. Dessutom anser kommissionen att avgiften, som inte endast tas ut på import, innebär överträdelse av artikel 25 i fördraget enligt vilken avgifter med samma verkan som tullar är förbjudna.

Genom skrivelse SG (95) D/874 av den 27 januari 1995 uppmanade kommissionen Greklands regering att inkomma med synpunkter. Övriga medlemsstater och eventuella intresserade parter informerades om detta i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(6).

III

(1) Greklands regering inkom, genom en skrivelse av den 12 april 1995, med synpunkter på ovan angivna åtgärder.

a) När det gäller de punkter som, enligt kommissionen, eventuellt inte är förenliga med den gemensamma marknaden anger de grekiska myndigheterna att de tjänster som nämns ovan i del I punkt 2 c, dvs. kontrollerat och godkänt utsäde, certifiering av producerat utsäde och kontroll av importerat utsäde är obligatoriska enligt grekisk lag. Myndigheterna anger även att tjänsterna finansieras via jordbruksministeriets budget och inte genom uttag av en avgift på 1 %.

När det gäller de tjänster som avses i del I punkt 2 d, p, q och r (kvalitetskontroll och laboratorieanalys av frön avsedda för industriell bearbetning, bearbetning, kvalitetskontroll och laboratorieanalys av kvaliteten på fibrer, trådar och textilier, tekniskt stöd till specialiserade laboratorier, kvalitetsintyg för bomullsprodukter), anger de grekiska myndigheterna att kontroll och analys inte är obligatoriskt och att tjänsterna utförs mot betalning av en avgift som beräknats för att täcka laboratoriernas driftskostnader.

b) När det gäller det finansiella stöd som beviljats bomullsrenserier inom ramen för strukturprogrammen anger de grekiska myndigheterna att investeringarna i fråga har genomförts fram till och med den 26 februari 1992 i enlighet med förordning (EEG) nr 389/82. Därefter inrättade grekiska bomullsbyrån ett sektorsprogram för investeringar inom sektorn, som godkändes av både nationella myndigheter och gemenskapen. Något stöd till renserierna har emellertid inte beviljats och inte heller har det tagits ut några avgifter för utarbetandet av sektorsprogrammet.

c) Beträffande finansieringen hävdar de grekiska myndigheterna att de avgifter som anges i paragraferna 1 och 3 i lag nr 2040/92 förekommit redan tidigare. Faktum är att dessa är resultatet av en översyn och kodifiering av bestämmelserna i artikel 10 i lag nr 3853/58 och artikel 1 i lag nr 675/77. I dessa angavs avgiften i drachmer och för att den bättre skulle följa fluktuationerna på marknaden och för att det skulle vara enklare att höja och sänka avgiften gjordes den om till en procentsats.

Enligt de grekiska myndigheterna drabbar avgiften både inhemsk och importerad bomull och avsikten med avgiften på importerad bomull är inte att finansiera sådan inhemsk verksamhet som direkt eller indirekt skulle kunna främja den inhemska produktionen och försäljningen av denna. Man tillägger att avgiften tas ut från bomullsrenserierna, eftersom det är ett led i produktionen som lämpar sig för beräkning av avgiften.

De grekiska myndigheterna tillfogar även att avgiften tas ut utan åtskillnad mellan bomull som importeras från andra medlemsstater och bomull som producerats i Grekland och att avsikten med avgiften inte är att skapa en kvantitativ begränsning.

d) De grekiska myndigheterna anser inte att den särskilda avgiften på utländsk bomull utgör statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget eftersom den grekiska bomullsbyrån inte är ett företag och avsikten med den avgift som tas ut på bomull som importeras från tredje land är att finansiera forskningsinsatser med vilka syftet är att förbättra kvaliteten på den bomull som produceras i gemenskapen och eftersom forskningsresultaten sprids är de tillgängliga för alla.

(2) Kommissionen har inte mottagit synpunkter från övriga medlemsstater.

(3) De synpunkter som inkommit från tredje parter kan sammanfattas till följande huvudpunkter:

a) Verksamheten vid grekiska bomullsbyrån, som finansieras genom avgifter, utgör statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget. Den grekiska rensningsindustrin har i verkligheten aldrig fått ta del av grekiska bomullsbyråns tjänster. En del av stödet förefaller utgöra driftsstöd vilket inte är godtagbart enligt artikel 87 i fördraget.

b) Den särskilda avgiften på bomull som importeras från andra medlemsstater utgör en överträdelse av artiklarna 23 och 25 i fördraget och är därför oförenlig med den gemensamma marknaden.

c) Kompensationsavgiften på 1 % som beräknas inte enbart på marknadsvärdet utan även på stödet från EUGFJ strider mot gemenskapsrätten och är därför oförenlig med den gemensamma marknaden.

d) I gemenskapens lagstiftning för den gemensamma organisationen av marknaden för bomull föreskrivs inte att erläggande av kompensationsavgiften och den särskilda avgiften skall vara ett villkor för frisläppande av säkerheten och detta förfarande är således oförenligt med den gemensamma marknaden.

e) Den särskilda avgiften på import till Grekland av bomullsprodukter med ursprung i tredje land strider mot de skyldigheter som följer av akten om Greklands anslutning till Europeiska unionen och de skyldigheter som följer av GATT-avtalet.

f) De uppgifter som utförs av grekiska bomullsbyrån stämmer med beskrivningen av dessa uppgifter, men inte med de tjänster som i verkligheten kommer bomullsrenserierna till del. Byråns huvudsakliga verksamhet är den dagliga förvaltningen av gemenskapens ordning för bomull.

g) En stor del av de åtgärder som vidtagits av grekiska bomullsbyrån måste betraktas som driftsstöd till förmån för bomullsproducenterna. De grekiska myndigheterna har inte inkommit med tillräckliga uppgifter för en ekonomisk analys av kostnaderna i förhållande till nyttan av de genomförda åtgärderna.

h) Beträffande finansieringen av stödet erinras om att de avgifter som medlemsstaterna lägger på importerade produkter är protektionistiska och diskriminerande eftersom det är fråga om en avgift som tas ut bara på grund av att en produkt transporteras över gränsen till Grekland inom ramen för handeln inom gemenskapen och eftersom de ekonomiska fördelarna med avgiften inte kommer importen till godo. Den aktuella avgiften innebär en överträdelse av artikel 25 i fördraget i vilken det föreskrivs att medlemsstaterna sinsemellan inte skall införa nya tullar på import eller export eller avgifter med motsvarande verkan. Stödet är inte förenligt med punkt 5 i protokoll 4 till anslutningsakten för Grekland där det föreskrivs att gemenskapens handelssystem med tredje land inte får påverkas och att det med hänsyn till detta särskilt inte får vidtas åtgärder som begränsar importen.

(4) Kommissionen har inte mottagit några synpunkter från den grekiska regeringen beträffande synpunkterna från berörda tredje parter.

IV

(1) När det gäller de synpunkter som Greklands regering inkommit med önskar kommissionen påpeka följande:

a) När det gäller grekiska bomullsbyråns verksamhet enligt del I punkt 2 c, dvs. kontroll av kvaliteten på utsäde, noterar kommissionen att verksamheten är obligatorisk enligt grekisk lag.

Kommissionen har, i enlighet med förslaget till lämpliga åtgärder angående stöd som medlemsstaterna beviljar för uppfödning och animalieproduktion(7), som praxis när det gäller statligt stöd till kvalitetskontroll att godkänna sådant stöd på upp till 100 % av de stödberättigande kostnaderna i de fall då kontrollerna är obligatoriska enligt gemenskapsrätten eller enligt nationell lag.

När det gäller grekiska bomullsbyråns verksamhet enligt del I punkt 2 o-r som avser kvalitetskontroll i bearbetningsledet uppmärksammar kommissionen att tjänsterna utförs mot en avgift som är tillräcklig för att täcka kostnaderna. Under dessa omständigheter måste kommissionen dra slutsatsen att det inte är fråga om statligt stöd till företag enligt artikel 87.1 i fördraget.

När det gäller verksamheten enligt del I punkt 2 k som avser finansiellt stöd till bomullsrenserier har kommissionen godtagit de argument som anförts av de grekiska myndigheterna, dvs. att stöd har beviljats fram till 1992 i enlighet med gemenskapens bestämmelser och att inget stöd har beviljats efter 1992. Argumenten bekräftas genom de argument som anförs av de berörda tredje parterna eftersom dessa anger att inget stöd har beviljats rensningsföretagen.

b) Beträffande det första argumentet, dvs. att stödet har förekommit sedan länge, anser kommissionen att det faktum att ett stöd har förekommit under längre tid inte är avgörande för om ett stöd är förenligt eller oförenligt med gemenskapsrätten.

För det andra anser kommissionen att de aktuella avgifterna inte kan betraktas som redan förekommande stöd i den mening som avses i artikel 88.1 i fördraget eftersom bestämmelsen endast avser stöd som förekommit före ett lands anslutning till gemenskapen och stöd som är godkända av kommissionen.

Faktum är att även om det förekom en ordning för uttag av avgifter på bomull före Greklands anslutning till gemenskapen önskar kommissionen uppmärksamma att enligt de uppgifter som lämnats in av de grekiska myndigheterna har ordningen setts över och kodifierats genom lag nr 2040/92. Genom översynen kodifierades samtliga nationella bestämmelser inom bomullssektorn och det gjordes en större förändring när det gäller hur avgiften tas ut, då denna i stället för att tas ut i form av ett schablonbelopp numera tas ut som en procentandel av den totala kvantitet som köps upp av bomullsrenserierna.

Kommissionen anser således att Grekland har infört den ordning som föreskrivs i lag nr 2040/92 i strid med bestämmelserna i artikel 88.3 i fördraget och att det statliga stöd som finansieras med dessa avgifter måste betraktas som nytt stöd.

Generellt sett får ett stöd inte finansieras genom avgifter som även tas ut på produkter som importeras från andra medlemsstater. I avsaknad av ett organ som kan sammanföra producenter i alla medlemsstater och som på gemenskapsnivå kan garantera att avgifterna i lika mån gagnar importerade produkter som inhemska produkter, blir resultatet att de obligatoriska nationella avgifterna på importerade produkter kan komma att utgöra antingen en tull av det slag som är förbjuden enligt artiklarna 23 och 25 i EG-fördraget (särskilt om vissa produkter eller kategorier av produkter inte gagnas alls, exempelvis på grund av stödets inriktning), eller en intern skatt eller avgift som innebär diskriminering och är förbjuden enligt artikel 90 i fördraget, särskilt om den uttagna avgiften kompenseras genom åtgärder som genom sin art i högre grad gagnar inhemska produkter än importerade produkter (se EG-domstolens dom av den 27 oktober 1993 i mål C-72/92, Scharbatke(8) och EG-domstolens dom av den 20 augusti 1993 i mål C-266/91, Celbi(9). Faktum är att finansiering av detta slag har skyddande verkningar utöver själva stödet, och detta trots att likabehandling av importerade och inhemska produkter har säkerställts i bestämmelserna, eftersom de inhemska producenterna i praktiken gynnas mer då åtgärderna är inriktade på just de särskilda behov som finns på den inhemska marknaden. I det aktuella fallet är stöden enligt del i punkt 2 a, b, d, g, i, j, k och q avsedda att understödja den inhemska produktionen och alls inte importen.

c) Kommissionen noterar att de grekiska myndigheterna inte har kommenterat påståendena om att avgiften på 1 % på bomull som importeras från tredje land skulle vara oförenlig med punkt 5 i protokoll 4 till anslutningsakten för Grekland. Kommissionen måste därför inta samma ståndpunkt som då förfarandet inleddes.

(2) Frågan om huruvida kompensationsavgiften på 1 % på den inhemska produktionen är förenlig med gemenskapsrätten och om huruvida det gemenskapsstöd som betalats ut till de grekiska producenterna är förenligt med den gemensamma organisationen av marknaderna har undersökts inom ramen för överträdelseförfarandet. Eftersom bestämmelserna i förordning (EG) nr 1554/95 inte explicit utesluter avgifter av detta slag beslutade kommissionen den 2 december 1998 att avsluta ärendet.

(3) Av de uppgifter som lämnats in till kommissionen inom ramen för förfarandet enligt artikel 88.2 framgår att de undersökta avgifterna i viss mån innebär korssubventionering. Avgifterna tas ut från rensningsföretagen för att finansiera åtgärder som huvudsakligen riktar sig till bomullsproducenterna. Kommissionen har som praxis när det gäller avgifter av detta slag att godkänna att avgifterna tas ut på en annan nivå än själva produktionen (t.ex. avgifter som tas ut från slakterier för att finansiera bekämpningen av epizootier). I det aktuella fallet förefaller det inte som om rensningsföretagen skulle kunna överföra betalningen av avgiften på bomullsproducenterna på grund av den gemensamma organisationen av bomullsmarknaden.

Mot bakgrund av ovanstående drar kommissionen slutsatsen att det inte finns anledning att göra ytterligare invändningar enligt artiklarna 87-89 i fördraget mot finansieringsmetoden eftersom metoden att finansiera stödet genom en avgift på 1 % på den inhemska grekiska produktionen och på det gemenskapsstöd som beviljas de grekiska producenterna är förenlig med den gemensamma organisationen av marknaden för bomull.

V

Enligt artikel 87.1 är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

De aktuella åtgärderna utgör stöd enligt artikel 87.1 i fördraget.

Stöden ger de stödmottagande företagen en bättre ekonomisk situation än konkurrerande företag som inte får stöd. Följaktligen snedvrider eller hotar stöden att snedvrida konkurrensen i den mening som avses ovan.

Om man, å ena sidan, jämför värdet av handeln med bomull (1995 var värdet av exporten från Grekland till resten av gemenskapen 309,6 miljoner ecu) med värdet av importen från gemenskapen till Grekland (106,4 miljoner ecu)(10) och, å andra sidan, jämför den grekiska produktionen (1,25 miljoner ton) med övriga medlemsstaters produktion (1,35 miljoner ton) förefaller det som om stöden skulle kunna inverka negativt på handeln mellan medlemsstaterna eftersom stöden gynnar den inhemska produktionen på bekostnad av övriga medlemsstaters produktion.

Här bör det understrykas att även om stödet är av en relativt liten omfattning och det stödmottagande företaget inte är så stort kan det inte uteslutas att handeln mellan medlemsstaterna påverkas.

Mot bakgrund av ovanstående är de aktuella stöden att betrakta som statligt stöd i enlighet med de kriterier som fastställs i artikel 87.1 i fördraget.

Det finns emellertid undantag från bestämmelsen om vad som är oförenligt med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.1.

VI

Det är uppenbart att de undantag som anges i artikel 87.2 inte är tillämpliga. De grekiska myndigheterna har inte heller åberopat dem.

De undantag som medges i artikel 87.3 i fördraget skall tolkas restriktivt vid granskning av alla stödprogram med regionala eller sektoriella syften eller vid varje individuell tillämpning av generella stödprogram.

De kan endast godkännas då kommissionen kan fastställa att stödet är nödvändigt för att förverkliga något av de angivna målen. Att enligt nämnda undantag medge stöd som inte förutsätter en sådan motprestation skulle innebära att handeln mellan medlemsstaterna påverkas och att konkurrensen snedvrids vilket inte kan motiveras med hänsyn till gemenskapsintresset, och skulle följaktligen ge otillbörliga fördelar för aktörer i vissa medlemsstater.

Det är inte fråga om åtgärder för att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse enligt artikel 87.3 b, eftersom stödet strider mot det gemensamma intresset genom att det kan påverka handeln.

Det är inte fråga om åtgärder för att avhjälpa en allvarlig störning i den berörda medlemsstatens ekonomi enligt samma bestämmelse.

Stödet har heller inte anmälts som regionalt stöd enligt artikel 87.3 a i fördraget.

Stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner kan betraktas som förenligt när det inte påverkar handeln i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset (artikel 87.3 c).

För att sådant stöd skall kunna anses vara förenligt med den gemensamma marknaden enligt artikel 87.3 c i fördraget krävs att stödet inte påverkar handeln i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset och underlättar utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner.

Det stöd som grekiska bomullsbyrån beviljar för tekniskt stöd, informationsspridning, utbildning och forskning skulle kunna påverka handeln och snedvrida konkurrensen i den mening som avses i artikel 87.1 i fördraget, men eftersom stödet är avsett att främja utvecklingen av bomullssektorn och eftersom det till formen är annorlunda, är det inte troligt att det påverkar handeln på ett sätt som strider mot det gemensamma intresset. I teorin skulle stödet kunna omfattas av ett undantag enligt artikel 87.3 c i fördraget.

Detta är emellertid inte möjligt på grund av att stöden finansieras genom avgifter som även tas ut på produkter som importeras från andra medlemsstater. På grund av den metod som används för att finansiera stöden är de oförenliga med den gemensamma marknaden.

Följaktligen kan kommissionen konstatera att de undantag som anges i artikel 87.3 a och c för stöd som är avsett att främja den ekonomiska utvecklingen i vissa regioner eller att underlätta utvecklingen av vissa näringsverksamheter inte är tillämpliga på grund av den metod som används för att finansiera stöden, dvs. skatteliknande avgifter på importerade produkter, och att stöden följaktligen är oförenliga med den gemensamma marknaden.

VII

Kommissionen konstaterar att Grekland genomfört de aktuella stöden i strid med artikel 88.3 i fördraget.

Av de skäl som anges ovan kan de aktuella stöden, vilka uppfyller villkoren i artikel 87.1 i fördraget, inte omfattas av något av de undantag som anges i artikel 87.2 och 87.3. Stöden är oförenliga med den gemensamma marknaden på grund av att de finansieras genom avgifter som tas ut på importerade produkter.

Då det är fråga om stöd som inte har anmälts och som Grekland genomfört utan att invänta kommissionens slutgiltiga avgörande bör det påpekas att det, mot bakgrund av att de regler för förfarandet som anges i artikel 88.3 i fördraget skall tillämpas strikt, vilket bekräftas genom domstolens domar av den 19 juni 1973 (mål 77/72, Carmine Capolongo mot Azienda Agricola Maya)(11), den 11 december 1973 (mål 120/73, Gebrueder Lorenz GmbH mot Förbundsrepubliken Tyskland)(12), den 22 mars 1977 (mål 78/76, Steinicke & Weinlig mot Förbundsrepubliken Tyskland)(13), inte är möjligt att i efterhand åtgärda att det aktuella stödet är oförenligt med gemenskapsrätten (dom av den 21 november 1991 (i mål C-354/90, Fédération nationale du commerce exterieur des produits alimentaires m.fl. mot Frankrike)(14).

I artikel 14.1 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 27 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget(15) föreskrivs att kommissionen vid negativa beslut i fall av olagligt stöd skall besluta att den berörda medlemsstaten skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva stödet från mottagaren.

Denna återbetalning är nödvändig för att återställa läget före beviljandet genom att undanröja alla ekonomiska fördelar som mottagarna av det stöd som beviljats olagligt otillbörligt tillgodogjort sig efter dagen då stödet beviljades.

I artikel 14.2 i förordning (EG) nr 659/1999 föreskrivs att det stöd som skall återkrävas enligt ett beslut om återkrav skall innefatta ränta med en lämplig räntesats som fastställs av kommissionen. Räntan skall betalas från det datum då det olagliga stödet stod till stödmottagarens förfogande till det datum då det har återbetalats.

På grund av stödens form och finansieringsmetod kan kommissionen utifrån de uppgifter som för närvarande finns tillgängliga inte beräkna det totala belopp som skall återkrävas, dvs. de stöd som finansierats med avgifter på importerad bomull. De grekiska myndigheterna uppmanas att, inom ramen för samarbetsförfarandet, tillhandahålla kommissionen en adekvat metod för beräkning av de belopp som skall återkrävas.

Detta beslut skall inte påverka de slutsatser kommissionen i förekommande fall kommer att dra i fråga om Europeiska utvecklings- och garantifondens för jordbruket (EUGFJ) finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det statliga stöd som Grekland har genomfört till förmån för verksamheten vid grekiska bomullsbyrån och som finansierats genom de obligatoriska avgifter som föreskrivs i artikel 30.3 i lag nr 2040/92 är oförenligt med den gemensamma marknaden eftersom stödet har finansierats genom avgifter på importerade produkter.

Artikel 2

Grekland skall ändra den stödordning som avses i artikel 1 så att den blir förenlig med detta beslut.

Artikel 3

1. Grekland skall vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att från stödmottagarna återkräva det stöd som avses i artikel 1 och som olagligen redan utbetalats till dem.

2. Återkravet skall ske i enlighet med förfarandena i nationell lagstiftning. Det belopp som skall återkrävas löper med ränta från och med den dag då stödet betalades ut till stödmottagarna till dess att det faktiskt återbetalas. Räntan skall beräknas på grundval av den referensränta som används vid beräkningen av bidragsekvivalenten inom ramen för regionalstöd.

Artikel 4

Grekland skall inom två månader från delgivningen av detta beslut underrätta kommissionen om vilka åtgärder som har vidtagits för att följa beslutet.

Artikel 5

Detta beslut riktar sig till Republiken Grekland.

Utfärdat i Bryssel den 20 juli 1999.

På kommissionens vägnar

Monika WULF-MATHIES

Ledamot av kommissionen

(1) EGT C 278, 24.10.1995, s. 4.

(2) EGT L 51, 23.2.1982, s. 1.

(3) EGT L 371, 20.12.1989, s. 1.

(4) EGT L 211, 21.7.1981, s. 2. Förordningen upphävdes genom förordning (EG) nr 1554/95 (EGT L 148, 30.6,1995, s. 48).

(5) Se dom av den 26 juni 1970 i mål 47/69, kommissionen mot Frankrike, Rec. 1969-1971, s. 341.

(6) Se fotnot 1.

(7) Skrivelse från kommissionen till medlemsstaterna S 75294/6 av den 19 september 1975.

(8) Rec. 1993 I, s. 5509.

(9) Rec. 1993 I, s. 4337.

(10) Eurostat 1995.

(11) Rec. 1972-1973, s. 567.

(12) Rec. 1972-1973, s. 815.

(13) Rec. 1977, s. 171.

(14) Rec. 1991 I, s. 5505.

(15) EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.