Rådets beslut

av den 13 juni 2002

om inrättande av ett europeiskt nätverk av kontaktpunkter med avseende på personer som har gjort sig skyldiga till folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser

(2002/494/RIF)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av avdelning VI i Fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 30 och artikel 34.2 c i detta,

med beaktande av Konungariket Nederländernas initiativ(1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2), och

av följande skäl:

(1) De internationella tribunalerna för f.d. Jugoslavien och för Rwanda undersöker, lagför och dömer sedan 1995 när det gäller kränkningar av krigets lagar och bruk, folkmord och brott mot mänskligheten.

(2) I Romstadgan för internationella brottmålsdomstolen av den 17 juli 1998 fastställs att de allvarligaste brotten som angår hela det internationella samfundet, i synnerhet folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser, inte får förbli ostraffade och att en effektiv lagföring av dem måste säkras genom åtgärder på det nationella planet och ett förstärkt internationellt samarbete.

(3) I Romstadgan erinras om att det åligger varje stat att utöva straffrättslig jurisdiktion över dem som har gjort sig skyldiga till sådana internationella brott.

(4) I Romstadgan understryks att den internationella brottmålsdomstol som har upprättats i enlighet med denna stadga skall komplettera nationell straffrättslig jurisdiktion.

(5) Europeiska unionens samtliga medlemsstater har undertecknat eller ratificerat Romstadgan.

(6) Utredning, lagföring och utbyte av information med avseende på folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser skall även i fortsättningen vara de nationella myndigheternas ansvar, om inte annat framgår av internationell rätt.

(7) Medlemsstaterna konfronteras med personer som har varit inblandade i dessa brott och söker en tillflyktsort inom Europeiska unionens gränser.

(8) Frågan huruvida dessa brott skall kunna utredas och lagföras framgångsrikt på det nationella planet är i hög grad beroende av ett nära samarbete mellan de olika myndigheter som deltar i bekämpandet av dem.

(9) Det är nödvändigt att de berörda myndigheterna i de stater som är parter i Romstadgan, inbegripet Europeiska unionens medlemsstater, har ett nära samarbete om detta.

(10) Ett nära samarbete kommer att främjas om medlemsstaterna möjliggör direkt kommunikation mellan centraliserade, specialiserade kontaktpunkter.

(11) Genom ett nära samarbete mellan dessa kontaktpunkter kan en fullständigare översikt upprättas över personer som är inblandade i dessa brott, med uppgifter om i vilka medlemsstater de är föremål för utredning.

(12) Medlemsstaterna har i rådets gemensamma ståndpunkt 2001/443/GUSP av den 11 juni 2001 om den internationella brottmålsdomstolen(3) uttryckt att brott som faller under den internationella brottmålsdomstolens behörighet berör alla medlemsstater som är fast beslutna att samarbeta för att bekämpa sådana brott och för att se till att straffriheten för förövarna av dessa upphör.

(13) Detta beslut påverkar inte avtal, överenskommelser och uppgörelser om ömsesidig rättslig hjälp i brottmål mellan rättsliga myndigheter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Utnämnande och anmälan av kontaktpunkter

1. Varje medlemsstat skall utse en kontaktpunkt för utbyte av information om utredning av sådana folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser som avses i artiklarna 6, 7 och 8 i Romstadgan för internationella brottmålsdomstolen av den 17 juli 1998.

2. Varje medlemsstat skall skriftligen anmäla till rådets generalsekretariat vilken dess kontaktpunkt i enlighet med detta beslut är. Generalsekretariatet skall se till att denna anmälan vidarebefordras till medlemsstaterna och informera medlemsstaterna om varje förändring i dessa meddelanden.

Artikel 2

Insamling och utbyte av information

1. Varje kontaktpunkt skall ha som uppgift att på begäran och i enlighet med relevanta överenskommelser mellan medlemsstaterna samt tillämplig nationell lagstiftning överlämna all tillgänglig information som kan vara relevant i samband med utredningen av folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser i enlighet med artikel 1.1 eller att underlätta samarbetet med behöriga nationella myndigheter.

2. Inom den tillämpliga nationella lagstiftningens gränser får kontaktpunkter utbyta relevant information utan ansökan om detta.

Artikel 3

Information till Europaparlamentet

Rådet kommer att informera Europaparlamentet om driften och effektiviteten av det europeiska nätverket av kontaktpunkter inom ramen för den debatt som hålls varje år av Europaparlamentet i enlighet med artikel 39 i fördraget.

Artikel 4

Genomförande

Medlemsstaterna skall se till att de senast ett år efter det att detta beslut får verkan kan samarbeta fullt ut enligt bestämmelserna i detta beslut.

Artikel 5

Verkan

Detta beslut får verkan samma dag som det antas.

Utfärdat i Luxemburg den 13 juni 2002.

På rådets vägnar

M. Rajoy Brey

Ordförande

(1) EGT C 295, 20.10.2001, s. 7.

(2) Yttrande avgivet den 9 april 2002 (ännu ej offentliggjort i EGT).

(3) EGT L 155, 12.6.2001, s. 19.