KOMMISSIONENS BESLUT av den 22 juli 1987 om de övervaknings- och skyddsåtgärder som medlemsstater kan tillåtas att vidta i enlighet med artikel 115 i EEG-fördraget (87/433/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 115 i detta, och

med beaktande av följande:

Artikel 30 och följande i fördraget, om avskaffande av kvantitativa restriktioner och alla åtgärder med motsvarande verkan, gäller utan åtskillnad för de varor som har sitt ursprung i gemenskapen och sådana som har övergått till fri omsättning i någon av medlemsstaterna oberoende av ursprung.

Enligt dessa regler är krav på importlicens eller liknande förfarande, även om de är rent formella, förbjudna i handeln mellan medlemsstaterna.

Dessutom utesluter artikel 9.2 i fördraget varje administrativt förfarande som är avsett att skapa olika regler för rörelse av varor, beroende på om varorna har sitt ursprung i gemenskapen eller i tredje land och har övergått till fri omsättning i någon av medlemsstaterna.

En fullständig tillämpning av dessa principer förutsätter emellertid en fungerande gemensam handelspolitik.

Genomförandet av en gemensam handelspolitik är ännu inte slutfört. Åtgärder från medlemsstaters sida för vissa varor från tredje land har ännu inte ersatts av enhetliga, gemensamma regler.

Att en gemensam handelspolitik ännu inte helt genomförts innebär att det fortfarande kommer att finnas skillnader mellan medlemsstaterna i fråga om handelspolitiken, vilket kan vålla störning i handeln, något som artikel 115 i fördraget är avsedd att hindra.

För detta ändamål har kommissionen befogenhet att til låta medlemsstater att, utan hinder av principen om fri rörlighet inom gemenskapen, besluta om övervakningsåtgärder eller skyddsåtgärder inom gemenskapen gentemot varor som har sitt ursprung i tredje land och som övergått till fri omsättning i någon av medlemsstaterna. I artikel 115 föreskrivs emellertid att sådana åtgärder enbart kan tillåtas om de är nödvändiga och att kommissionen skall ge företräde åt åtgärder som vållar de minsta störningarna när det gäller den gemensamma marknadens funktion. Följden är att på det nuvarande stadiet av genomförandet av den gemensamma marknaden åtgärder enligt artikel 115 i fördraget bör tillåtas endast i fall där en störning i handeln leder till ekonomiska svårigheter eller äventyrar effektiviteten av handelspolitiska åtgärder som medlemsstater har vidtagit i överensstämmelse med gemenskapens internationella åtaganden.

Enligt Europeiska enhetsakten kommer den 1 januari 1993 ett område utan inre gränser att upprättas inom vilket varor, tjänster och kapital fritt kan röra sig. Detta innebär å ena sidan att de kvarstående skillnaderna i medlemsstaternas handelspolitik gradvis kommer att försvinna eller minska, och å andra sidan att kommissionen måste vara fullt medveten om dessa mål när den bedömer behovet av att tillåta åtgärder enligt artikel 115 i fördraget.

Genom kommissionens beslut 80/47/EEG av den 20 december 1979 om övervaknings- och skyddsåtgärder som medlemsstater kan tillåtas vidta för import av vissa varor med ursprung i tredje land och som har övergått till fri omsättning i någon medlemsstat(1) fastställdes vissa kriterier och förfaranden vid tillämpning av artikel 115 i fördraget.

Med hänsyn till erfarenheterna och det åtgärdsprogram gemenskapen har fastställt för genomförandet av den enhetliga marknaden bör beslut 80/47/EEG ändras. I synnerhet bör dess räckvidd utsträckas till alla de fall där det kvarstår skillnader inom de handelspolitiska åtgärder som har vidtagits av medlemsstater i enlighet med fördraget, däribland fall där skillnader inom tulltaxebestämmelser fortfarande tillåts, och vissa av de i beslutet angivna kriterierna och förfarandena bör specificeras. För att inarbeta dessa ändringar bör beslutet omarbetas till en enda rättsakt.

I de fall då en övervakningsåtgärd tillåts måste en importhandling utfärdas automatiskt och utan avgift, inom en given frist och för varje begärd mängd. Om övervakningsåtgärder begärs på grund av att import kan leda till ekonomiska svårigheter för en medlemsstat, bör en sådan risk bedömas mot bakgrund av de störningar i handeln som dittills iakttagits och av storleken av de importmöjligheter gemenskapen har beviljat tredje land i fråga.

Om en medlemsstat begär att få tillämpa skyddsåtgärder, måste fristen för utfärdande av importhandlingar förlängas om den volym som omfattas av ansökningar under prövning når en viss nivå.

De uppgifter och de grunder som medlemsstaterna åberopar till stöd för en begäran om tillstånd för åtgärderna i fråga måste vara av sådan beskaffenhet att kommissionen fullt ut kan bedöma behovet av ett sådant tillstånd.

Om så är nödvändigt bör kommissionen få företa en undersökning för att kontrollera giltigheten av de uppgifter som den har fått till sitt förfogande.

Eftersom de skyddsåtgärder som har beslutats enligt artikel 115 i fördraget, inte bara utgör undantag från bestämmelserna i artiklarna 9 och 30 i fördraget, utan också hindrar upprättandet av en gemensam handelspolitik i enlighet med artikel 113 i fördraget, måste de tolkas och tillämpas strikt. Med hänsyn till detta och till de mål som har fastställts i som har fastställts i Europeiska enhetsakten bör sådana åtgärder bara tillämpas under en begränsad tid och när lägets allvar så kräver.

För att handeln mellan medlemsstaterna inte skall hindras, bör det föreskrivas att medlemsstaterna som regel bara skall begära vissa uppgifter från importören som ett led i uppfyllandet av formaliteterna vid import av en vara från en annan medlemsstat. Vad beträffar kontroll av ursprung skall medlemsstaterna i regel bara begära en enkel ursprungsdeklaration för varan, eftersom importören rimligen kan antas känna till ursprunget.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Räckvidd

Detta beslut gäller för import till en medlemsstat av varor med ursprung i tredje land, som har övergått till fri omsättning inom gemenskapen och inte är underkastade enhetliga importvillkor i medlemsstaterna.

Artikel 2

Övervakning inom gemenskapen

1. När det kan befaras att import till en medlemsstat av en sådan vara som avses i artikel 1 kan leda till ekonomiska svårigheter, får som villkor för import med tidsbegränsat tillstånd från kommissionen, krävas att en importhandling utfärdas.

2. I regel skall kommissionen inte ge sådant tillstånd som avses i punkt 1 om

a) det inte har skett betydande import av den ifrågavarande varan från andra medlemsstater under kalenderåret före det år då ansökan görs,

b) importmöjligheter som gemenskapen har öppnat för varan gentemot det tredje land som är ursprungsland inte överstiger 1 % av de sammanlagda importmöjligheterna som gemenskapen har öppnat gentemot alla tredje länder för vilka liknande regler gäller.

3. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 3, skall importhandlingen utfärdas av medlemsstaten i fråga, för varje begärd kvantitet och utan avgift, inom högst fem arbetsdagar från dagen för importörens ansökan, oberoende av var hans företag är beläget inom gemenskapen.

4. För att erhålla det tillstånd som avses i punkt 1 skall medlemsstaten lämna följande uppgifter i sin ansökan till kommissionen:

a) En beskrivning av varan med närmare uppgifter om dess handelsbeteckning, dess nummer i Gemensamma tulltaxan, dess NIMEXE-nummer och dess ursprungsland.

b) De regler som gäller för direkt import gentemot ursprungslandet och andra tredje länder, däribland i förekommande fall tullregler, importmöjligheternas storlek eller volym samt de ekonomiska överväganden på vilka reglerna är grundade.

c) Den volym eller den mängd av varan som har sitt ursprung

- i tredje landet i fråga, med fördelning på direkt import och varor i fri omsättning,

- i alla tredje länder,

- inom gemenskapen.

d) Risken för ekonomiska svårigheter som åberopas och huruvida de framgår av sådana faktorer som förbrukningen av varan och de marknadsandelar som gäller för inhemsk produktion, för tredje landet i fråga och för alla tredje länder.

De uppgifter som krävs enligt punkterna c och d skall omfatta de två närmast föregående åren och det aktuella året. Om dessa uppgifter inte kan tillhandahållas i tid eller med den noggrannhet som krävs, skall medlemsstatens ansökan innehålla de uppgifter som finns tillgängliga.

5. En medlemsstat som har fått det tillstånd som avses i punkt 1 får av den som ansöker om importhandling bara begära följande uppgifter:

a) Uppgifter som identifierar importören samt avsändaren i den exporterande medlemsstaten.

b) Uppgift om ursprungslandet och den exporterande medlemsstaten.

c) En beskrivning av varan med uppgift om

- dess handelsbeteckning,

- dess nummer i Gemensamma tulltaxan samt dess NIMEXE-nummer.

d) Varans värde och kvantitet i de enheter som vanligen används i handeln.

e) Planerad dag eller planerade dagar för leverans.

f) Uppgifter som styrker att varorna är i fri omsättning. Om varorna ännu inte är i fri omsättning den dag då ansökan om import görs eller om det vid den tidpunkten inte går att styrka att de är i fri omsättning, skall en importhandling utfärdas, men giltigheten begränsas till en månad efter den tidpunkt då den sökande tar emot handlingen.

Artikel 3

Skyddsåtgärder

1. I de fall då import till en medlemsstat av en vara som avses i artikel 1 medför ekonomiska svårigheter får medlemsstaten i fråga vidta skyddsåtgärder efter att ha fått tillstånd från kommissionen, som skall bestämma villkor och närmare regler för sådana åtgärder.

2. Kommissionen skall bevilja tillståndet bara för en begränsad period och bara när lägets allvar så kräver.

3. För att få tillstånd skall medlemsstaten i sin ansökan till kommissionen lämna följande uppgifter utöver de uppgifter som avses i artikel 2.4 a och 2.4 b:

a) Den exporterande medlemsstaten.

b) Den dag då ansökan om importhandling lämnades in.

c) Den faktiska eller tillåtna importvolymen eller importmängden för varan i fråga

- när den har sitt ursprung i tredje landet i fråga, med fördelning på direkt import och import av varor i fri omsättning,

- när den har sitt ursprung i andra tredje länder gentemot vilka den ansökande medlemsstaten til lämpar liknande importregler eller regler med motsvarande verkan,

- med ursprung i alla tredje länder,

- med ursprung i gemenskapen.

d) Där så är möjligt, den volym eller den mängd av varan med ursprung i tredje landet i fråga som återexporteras till andra medlemsstater och till tredje land.

e) De åberopade ekonomiska svårigheterna, vilka framgår av sådana faktorer som produktion, kapacitetsutnyttjande, förbrukning, försäljning, marknadsandelarna för det tredje landet i fråga, för alla tredje länder och för inhemsk produktion, samt priser (dvs. pressade priser eller uteblivna normala prisstegringar), vinster eller förluster, sysselsättning.

f) Om kommissionen begär det, de åtgärder som har vidtagits eller föreslagits för att avhjälpa situationen för den berörda sektorn.

De uppgifter som begärs enligt punkterna c-e skall omfatta de två närmast föregående åren och det aktuella året.

Där dessa uppgifter inte kan tillhandahållas i tid eller med den noggrannhet som krävs skall medlemsstatens ansökan innehålla de uppgifter som finns tillgängliga. Där kommissionen finner det nödvändigt kan den företa en undersökning för att kontrollera giltigheten av de uppgifter som tillhandahålls av medlemsstater.

I så fall kan kommissionen, där bristen på skyddsåtgärder skulle leda till fara för väsentlig skada för sektorn i fråga, tillåta att provisoriska skyddsåtgärder tillämpas i avvaktan på undersökningens resultat.

4. Inlämnandet av en ansökan från medlemsstatens sida får inte hindra utfärdandet - på de villkor och inom den tid som föreskrivs i artikel 2 - av importhandlingar för vilka ansökan har lämnats in före kommissionens beslut.

5. I de fall då medlemsstaten finner att den volym eller den sammanlagda mängd som omfattas av ansökningar under prövning avseende import av varan i fråga med ursprung i tredje landet överstiger antingen 5 % av eventuell direkt import från det tredje landet eller 1 % av den sammanlagda importen från länder utanför EEG under den senaste tolvmånadsperiod för vilken statistiska uppgifter finns tillgängliga, skall dock följande gälla:

- Fristen för utfärdande av importhandlingar skall ökas till tio arbetsdagar från den dag då importören lämnade in sin ansökan.

- Medlemsstaten får avslå ansökan om en importhandling om kommissionens beslut tillåter detta.

6. Medlemsstaten skall sända in sin ansökan om tillstånd till skyddsåtgärder med telex eller telefax. En kopia skall samtidigt och på samma sätt sändas till de behöriga myndigheter som för detta syfte har utsetts av de andra medlemsstaterna. Medlemsstaten skall vidare underrätta dem som har ansökt om importhandlingar om att en ansökan om skyddsåtgärder har lämnats in.

7. Kommissionen skall ta ställning till medlemsstatens begäran inom fem arbetsdagar efter mottagandet.

Artikel 4

Ursprungsbevis

1. Som ett led i uppfyllandet av formaliteterna i samband med import av varor som är föremål för övervaknings- eller skyddsåtgärder inom gemenskapen får medlemsstatens behöriga myndigheter anmoda importören att ange ursprunget av de varor som är upptagna i tulldeklarationen eller i ansökan om en importhandling.

2. Ytterligare bevisning får begäras bara vid tullklarering och i fall där allvarlig och välgrundad misstanke gör sådan bevisning väsentlig för fastställande av de berörda varornas verkliga ursprung. En anmodan om sådan ytterligare bevisning får emellertid inte i sig själv hindra importen av varorna.

Artikel 5

Slutbestämmelser

De förfaranden som fastställs genom detta beslut skall gälla när verkan av de handelspolitiska åtgärder som en medlemsstat tillämpar i överensstämmelse med gemenskapens internationella åtaganden äventyras av en störning i handeln med undantag för vad som avses i artiklarna 2.4 d och 3.3 e.

Artikel 6

1. Detta beslut skall tillämpas från och med den 1 oktober 1987.

2. Kommissionens beslut 80/47/EEG skall upphöra att gälla från och med samma dag. Hänvisningar till det upphävda beslutet skall betraktas som hänvisningar till detta beslut.

Artikel 7

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 22 juli 1987.

På kommissionens vägnar

Willy DE CLERCQ

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr L 16, 22.1.1980, s. 14.