SV Europeiska unionens officiella tidning L 352/1

RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1294/2009

av den 22 december 2009

om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa skodon med överdelar av läder med ursprung i Vietnam och Folkrepubliken Kina, utvidgad till att omfatta import av vissa skodon med överdelar av läder som avsänds från den särskilda administrativa regionen Macao, oavsett om produktens deklarerade ursprung är den särskilda administrativa regionen Macao eller inte, efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i rådet förordning (EG) nr 384/96

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artiklarna 9.4 och 11.2,

med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

A. FÖRFARANDE

1. GÄLLANDE ÅTGÄRDER

(1) Den 5 oktober 2006 införde rådet, genom förordning (EG) nr 1472/2006 (2) (nedan kallad den ursprungliga förordningen), en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa skodon med överdelar av läder med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallat Kina) och Vietnam (nedan kallade de berörda länderna). Tullarna fastställdes till mellan 9,7 % och 16,5 % för Kina och till 10 % för Vietnam. Åtgärdernas giltighetstid fastställdes till två år. Den undersökning som ledde fram till dessa åtgärder kommer nedan att kallas den ursprungliga undersökningen.

(2) Genom förordning (EG) nr 388/2008 (3) (nedan kallad utvidgningsförordningen) utvidgade rådet den slutgiltiga antidumpningstullen på import av vissa skodon med överdelar av läder med ursprung i Kina till att omfatta import som avsänds från den särskilda administrativa regionen Macao (nedan kallad Macao), oavsett om produktens deklarerade ursprung är Macao eller inte. Antidumpningsåtgärderna utvidgades efter en undersökning avseende kringgående i enlighet med artikel 13.3 i grundförordningen.

2. DEN AKTUELLA UNDERSÖKNINGEN

2.1 Begäran om översyn

(3) Begäran ingavs av European Confederation of the Footwear Industry (CEC, nedan kallad sökanden), såsom företrädare för tillverkare som svarar för en betydande del, i detta fall mer än 35 %, av unionens sammanlagda tillverkning av vissa skodon med överdelar av läder.

(4) Inom ramen för testet avseende representativitet uttryckte flera nationella intresseorganisationer för tillverkare av skodon i medlemsstaterna sina åsikter i fråga om inledandet av översynen vid giltighetstidens utgång och begärde att deras namn inte skulle utlämnas på grund av oro över att vissa kunder skulle kunna vidta repressalier mot deras medlemsföretag. Några andra parter ifrågasatte varför namnen och ståndpunkterna med avseende på de intresseorganisationer som stödde respektive motsatte sig klagomålet inte hade utlämnats. Kommissionen frågade än en gång uttryckligen intresseorganisationerna om de gick med på att deras namn och ståndpunkt utlämnades. Fyra intresseorganisationer gick med på detta, medan de övriga motsatte sig det och åter hänvisade till oro för repressalier mot deras medlemsföretag. Kommissionen ansåg att det faktiskt fanns stor sannolikhet för repressalier i form av förlorad försäljning för dessa tillverkare och gick med på att inte utlämna deras namn.

(5) Några parter ansåg att kommissionen inte borde ha inlett en översyn vid giltighetstidens utgång, eftersom det i artikel 3 i den ursprungliga förordningen fastställs att den förordningen ska gälla under en period av 2 år från det att den trätt i kraft. I skäl 326 i den ursprungliga förordningen förklaras emellertid att trots att åtgärdernas giltighetsperiod begränsas kommer artikel 11 i grundförordningen att gälla i tillämpliga delar. I överensstämmelse med detta skäl angavs i tillkännagivandet om att giltighetstiden snart kommer att löpa ut (4) att åtgärderna skulle upphöra att gälla den 7 oktober 2008 såvida inte en översyn inleddes i enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen. Eftersom en översyn vid giltighetstidens utgång av antidumpningsåtgärderna faktiskt har inletts, fortsätter antidumpningsåtgärderna att gälla i avvaktan på utfallet av denna översyn.

(6) Begäran om en översyn vid giltighetstidens utgång grundades på att det var sannolikt att dumpningen och skadan för unionsindustrin skulle fortsätta eller återkomma om åtgärderna upphörde att gälla.

2.2 Inledande

(7) Sedan kommissionen, efter samråd med rådgivande kommittén, fastställt att det förelåg tillräcklig bevisning för att inleda en översyn vid giltighetstidens utgång, offentliggjorde kommissionen, genom ett tillkännagivande i Europeiska unionens tidning (5) den 3 oktober 2008 (nedan kallat tillkännagivandet om inledande), att en översyn vid giltighetstidens utgång hade inletts i enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen.

(8) Undersökningen av sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning och skada omfattade perioden 1 juli 2007–30 juni 2008 (nedan kallad översynsperioden eller ÖP i tabeller). Undersökningen av de tendenser som är relevanta för analysen av sannolikheten för att en skada fortsätter eller återuppstår omfattade perioden från den 1 januari 2006 till och med slutet av översynsperioden (nedan kallad skadeundersökningsperioden). I tillämpliga fall hänvisades det dessutom till år 2005 och till den undersökningsperiod som tillämpades i den ursprungliga undersökningen som omfattade perioden 1 april 2004–31 mars 2005 (nedan kallad den ursprungliga undersökningsperioden eller UP i tabeller).

3. PARTER SOM BERÖRS AV UNDERSÖKNINGEN

(9) Kommissionen underrättade officiellt sökanden, de unionstillverkare som angavs i begäran, alla andra kända unionstillverkare, kända importörer och deras intresseorganisationer, kända detaljister/distributörer och deras intresseorganisationer, kända konsumentorganisationer, de kända exporterande tillverkarna i de berörda länderna och deras intresseorganisationer, samt myndigheterna i de berörda länderna om inledandet av översynen vid giltighetstidens utgång.

(10) De berörda parterna gavs tillfälle att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda.

(11) Alla berörda parter som begärde att bli hörda, och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem, gavs tillfälle att bli hörda.

4. STICKPROV

(12) Med anledning av det stora antalet exporterande tillverkare i de berörda länderna, av unionstillverkare och av importörer som omfattades av undersökningen, angavs i tillkännagivandet om inledande att ett stickprovsförfarande i enlighet med artikel 17 i grundförordningen skulle komma att tillämpas.

(13) För att kommissionen skulle kunna besluta om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval, ombads alla exporterande tillverkare och företrädare för dem, unionstillverkare och importörer att ge sig till känna och lämna de uppgifter som angavs i tillkännagivandet om inledande.

4.1 Stickprovsförfarande avseende exporterande tillverkare i Kina och Vietnam

4.1.1 Kina

(14) Totalt sett gav sig 58 företag, eller grupper av närstående företag (nedan kallade grupper), i Kina till känna och lämnade de begärda uppgifterna inom den angivna tidsfristen. Dessa 58 företag eller grupper tillverkade och/eller exporterade den berörda produkten till unionsmarknaden under undersökningsperioden och förklarade sig villiga att ingå i urvalet. De betraktades som samarbetsvilliga företag och beaktades vid urvalet för stickprovsundersökningen. Samarbetsviljan i Kina, dvs. den procent av exporten till unionen som de samarbetsvilliga företagen i Kina svarade för i förhållande till all kinesisk export till unionen, låg på cirka 22 %.

(15) Urvalet gjordes i samråd med de kinesiska myndigheterna, på grundval av de samarbetsvilliga företagens exportvolymer och geografiska spridning. De sju företag som togs med i urvalet svarade för cirka 56 % av de 58 samarbetsvilliga företagens export till unionen, och för 13 % av den totala exporten till unionen från Kina. Samtliga besvarade frågeformulären inom den angivna tidsfristen.

(16) Vissa kinesiska exportörer som inte ingick i urvalet hävdade att de, eftersom de inte hade tagits med i urvalet, inte hade möjlighet att försvara sina intressen. Enligt principen om stickprovsförfarande väljs emellertid ett representativt antal exporterande tillverkare ut och resultaten av bedömningen av detta urval kan betraktas som representativt även för andra samarbetsvilliga exportörer. Dessutom noteras att alla berörda parter kunde delta i undersökningen och redogöra för sina ståndpunkter. Argumentet avvisades därför.

4.1.2 Vietnam

(17) Totalt sett gav sig 51 företag eller grupper i Vietnam till känna och lämnade de begärda uppgifterna inom den angivna tidsfristen. Dessa 51 företag eller grupper tillverkade och/eller exporterade den berörda produkten till unionsmarknaden under undersökningsperioden och förklarade sig villiga att ingå i urvalet. De betraktades som samarbetsvilliga företag och beaktades vid urvalet för stickprovsundersökningen. Samarbetsviljan i Vietnam, dvs. den procent av exporten till unionen som de samarbetsvilliga företagen i Vietnam svarade för i förhållande till all vietnamesisk export till unionen, låg på cirka 82 %.

(18) Urvalet gjordes i samråd med de vietnamesiska myndigheterna, på grundval av exportvolymer. De tre företag som togs med i urvalet svarade för cirka 27 % av de 51 samarbetsvilliga företagens export till unionen, och för 22 % av den totala exporten till unionen från Vietnam. Samtliga besvarade frågeformulären inom den angivna tidsfristen.

4.2 Stickprovsförfarande avseende unionstillverkare

(19) Förfarandet för att erhålla de uppgifter som var nödvändiga för att välja ut de unionstillverkare som skulle ingå i urvalet skedde enligt följande. CEC, som agerade som företrädare för alla klagande, bekräftade att alla klagande tillverkare var villiga att samarbeta och delta i stickprovsförfarandet. Till följd av de ingående och omfattande uppgifter som fanns tillgängliga (som bland annat härrörde från klagomålet, fastställandet av representativitet och uppgifter från CEC), var det inte nödvändigt att skicka ett stickprovsformulär till enskilda klagande tillverkare. I tillkännagivandet om inledande uppmanades dessutom tillverkare som var villiga att samarbeta i förfarandet att ge sig till känna. Förutom de klagande gav sig ytterligare fem företag till känna efter inledandet och begärde att få ingå i stickprovsförfarandet. Stickprovsformulär med begäran om uppgifter som redan fanns tillgängliga för de klagande skickades ut till samtliga av dessa. Endast två av de fem företagen besvarade stickprovsformuläret. Dessa två företag kom dock inte med i urvalet, eftersom de uteslöts från definitionen av unionsindustrin (se skäl 198).

(20) Unionens tillverkning av den berörda produkten sker huvudsakligen i tre medlemsstater som svarar för omkring 2/3 av all tillverkning. Resten är spridd över de återstående medlemsstaterna. Som framgår av skäl 202 och följande skiljer sig unionstillverkarnas affärsmodeller åt, främst i fråga om produkt-/kvalitetsbredd, distributionskanaler och huruvida det sker en koncentration av verksamheterna och delar av tillverkningen läggs ut på entreprenad i eller utanför unionen.

(21) På grundval av de uppgifter som erhållits gjorde kommissionen ett urval utifrån den största representativa tillverknings- och försäljningsvolym i unionen som kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. Som påpekats ovan är detta emellertid inte en helt homogen industri, och för att bedöma de utvalda företagens representativitet beaktades även tillverkarnas geografiska spridning i medlemsstaterna (6) samt det prissegment som deras produkter ligger i. Till följd av detta valdes åtta företag med verksamhet i fyra medlemsstater ut. Dessa utvalda företag representerade dessutom samtliga av de mest betydelsefulla affärsmodellerna i unionen, i fråga om hur produkten tillverkas och hur den distribueras, samt i fråga om produktspecialisering. När det gäller produktspecialisering omfattade urvalet företag med tillverkning inom alla betydande prissegment (lågpris-, mellanpris- och högprissegmentet) samt inom alla köns- och ålderssegment (skodon för kvinnor, män, unisex, barn). När det gäller produktdistribution omfattade de utvalda företagen alla viktigare distributionsnivåer (till grossister, till detaljister samt direktförsäljning). När det gäller tillverkningen omfattade urvalet både företag där alla större tillverkningssteg skedde i det egna företaget och företag som hade lagt ut delar av en sådan tillverkningsprocess på entreprenad (både i och utanför unionen).

(22) De åtta tillverkare som togs med i urvalet ansågs därför vara representativa för samtliga tillverkare i unionen, och svarade för 8,2 % av de klagande unionstillverkarnas tillverkning och 3,1 % av unionens sammanlagda tillverkning. I enlighet med artikel 17.2 i grundförordningen gjordes urvalet i samråd med CEC, som inte hade några invändningar.

(23) Undersökningen visade att en av de unionstillverkare som ingick i urvalet gradvis lade ner sin tillverkning i unionen under översynsperioden, och flyttade hela sin tillverkning utanför unionen. Det bör konstateras att detta företags vikt inte hade någon större betydelse, åtminstone inte rent kvantitativt, för situationen för de företag som ingick i urvalet som helhet – inbegripet deras representativitet. De kvantitativa undersökningsresultaten beträffande skada skulle inte ha blivit nämnvärt annorlunda om detta företag hade uteslutits. I detta sammanhang, och med beaktande av att (i) företaget hade haft tillverkning i unionen under översynsperioden och att (ii) det lägger ut en stor del av tillverkning på entreprenad – en affärsmodell som enligt många parter är viktig i unionen – beslutades att inte formellt utesluta detta företag från urvalet. På så sätt säkerställs dessutom att urvalet, rent kvalitativt, i så hög grad som möjligt är representativt för den verklighet som råder inom sektorn. Eftersom en översyn vid giltighetstidens utgång kräver en analys av fortsatt/återkommande skada, kan detta dessutom bidra till en mer korrekt förutsägelse av hur situationen på unionsmarknaden skulle kunna utvecklas om åtgärderna upphävdes. Självklart användes emellertid endast sådana uppgifter som rörde detta företags verksamhet i egenskap av unionstillverkare.

(24) Med tanke på att detta företags tillverkning och försäljning i unionen under översynsperioden visade sig vara lägre än vad som ursprungligen rapporterades vid urvalsskedet, har unionens institutioner övervägt huruvida unionsindustrins tillverkning och försäljning som helhet borde har minskats på motsvarande sätt – dvs. om den inverkan på urvalet som följde av detta borde överföras till hela populationen. Man fann emellertid att företaget tycks ha begått detta misstag i god tro och felaktigt tagit med verksamhet som lagts ut på entreprenad i ett land som ligger i närheten av unionen som unionstillverkning. Mot denna bakgrund konstateras för det första att urvalet främst används för att bedöma sådana skadeindikatorer som inte rimligen kan erhållas för unionsindustrin som helhet. Tillverknings- och försäljningsuppgifterna har inhämtats för unionsindustrin som helhet, och argumentet är därför inte är relevant. Dessutom tyder tillgängliga uppgifter, däribland de som sammanställts parallellt på grundval av den ytterligare analys av nationella intresseorganisationer som genomförts under denna undersökning, inte på något behov av en sådan justering. Slutligen skulle, om de totala tillverknings- och försäljningssiffrorna för unionsindustrin under översynsperioden skulle minskas för att återspegla de lägre siffrorna för urvalet, detta varken påverka urvalets representativitet eller de allmänna slutsatserna avseende skada.

(25) Olika parter hävdade att artikel 17 i grundförordningen hade överträtts och påstod att urvalet av unionstillverkare inte var representativt i fråga om den procentandel av tillverkningen som omfattades, produktionsbredd, försäljningspriser, förhållandet mellan tillverkning och försäljning, geografisk spridning samt lönsamhet och resultat. Man ansåg vidare att urvalet inte tog hänsyn till det stora antal tillverkare som hade lagt ut tillverkning på entreprenad i tredjeländer.

(26) Dessa påståenden undersöktes ingående och med hänsyn dessutom till detta ärendes komplexitet skickades ytterligare frågeformulär ut som bearbetades och kontrollerades på plats inte bara i fråga om enskilda företag utan även nationella intresseorganisationer. I detta sammanhang var man tvungen att begränsa antalet företag i urvalet till vad som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande, dvs. åtta företag.

(27) Med tanke på att unionsindustrin i det här fallet är mycket fragmenterad är det dessutom oundvikligt att företagen i urvalet täcker en ganska liten del av den sammanlagda tillverkningen i unionen. Denna fragmentering, tillsammans med det faktum att de större tillverkarna valdes ut att ingå i urvalet, innebär att om man skulle öka antalet företag i urvalet skulle detta ändå inte nämnvärt påverka urvalets storlek i förhållande till den sammanlagda unionstillverkningen.

(28) Som anges i skäl 21 beaktade kommissionen tillverkarnas geografiska spridning vid urvalet. Det ska understyrkas att ett urval, till sin natur, inte behöver återspegla den exakta geografiska spridningen (eller den exakta distributionen eller fördelningen av något annat kriterium) för hela populationen för att vara representativt. Det är tillräckligt att det återspeglar de relevanta proportionerna för de största berörda tillverkningsländerna vilket är fallet för det aktuella urvalet som omfattar fyra medlemsstater. Varje annan strategi skulle ha varit ogenomförbar rent administrativt, särskilt om man skulle ha varit tvungen att beakta flera olika kriterier för att säkerställa representativitet. Faktum är att detta påstående slutligen skulle innebära att ett urval endast skulle vara tillräckligt representativt om det omfattade hela populationen. Undersökningen har sålunda visat att urvalet, som omfattar fyra medlemsstater, däribland de tre med den ojämförligt största tillverkningen, i hög grad är representativt för unionstillverkningen som helhet, särskilt med hänsyn till tillverkning som baseras på bearbetningsavtal och därför bör redovisas i den medlemsstat där det företag som beställer bearbetningstjänsten hör hemma.

(29) Företagen i urvalet omfattade dessutom ett tvärsnitt av produktsortimenten som återspeglade den relevanta storleksordningen för unionstillverkningen. Dessutom motsvarar de berörda produktsortimenten de som exporteras från Kina och Vietnam.

(30) När det gäller försäljningspriserna hävdades det även att de genomsnittliga försäljningspriserna för företagen i urvalet inte var representativa i förhållande till de försäljningspriser som uppgavs i begäran om en översyn. I detta sammanhang bör det emellertid noteras att tvärt emot detta påstående har undersökningen visat att de genomsnittliga försäljningspriserna för urvalet överensstämmer med de priser som redovisas i begäran. Hur som helst, och även om detta inte skulle ha varit fallet, behöver de genomsnittliga försäljningspriserna för ett urval inte vara exakt desamma som de som redovisas i begäran, så länge de konstateras återspegla försäljningspriserna för populationen av tillverkare som helhet.

(31) När det gäller representativitet i fråga om förhållandet mellan tillverkning och försäljning erinras det om att tillverkningen inom sektorn som helhet normalt sker efter beställning och återspeglar i stor utsträckning modetrender. Lagervolymer är därför inte en särskilt talande indikator och tillverkningen motsvarar i stort sett försäljningen. Detta bekräftades under klagomålsskedet och även under undersökningen av företagen i urvalet och av unionsindustrin som helhet.

(32) Utöver ovanstående överväganden erinras om att enligt artikel 17 i grundförordningen kan hur som helst undersökningar antingen begränsas till stickprov som är statistiskt giltiga eller som utgör största representativa tillverkningsvolym, försäljningsvolym eller exportvolym som rimligen kan undersökas. Av bestämmelsens ordalydelse framgår att det inte finns några fastställda vägledande kvantiteter eller minimivärden som visar vad som utgör en representativ volym. Den enda vägledning som ges i detta avseende är att man får begränsa sig till den volym som rimligen kan undersökas inom den tid som står till förfogande.

(33) Av dessa skäl avvisades de påståenden som gjorts av de olika parterna, och urvalets rättsliga giltighet bekräftas härmed, eftersom urvalet är representativt och valdes ut i fullständig överensstämmelse med artikel 17 i grundförordningen.

4.3 Stickprovsförfarande avseende unionsimportörer

(34) På grundval av tillgängliga uppgifter kontaktades 139 importörer. Tjugotvå icke-närstående importörer besvarade stickprovsformuläret, varav 21 gick med på att ingå i urvalet. Enligt de uppgifter de lämnade svarade dessa 21 importörer för 12 % av importen av den berörda produkten från Kina och 40 % av denna import från Vietnam (under översynsperioden).

(35) De fem största importörerna (Adidas, Clarks, Nike, Puma och Timberland), som samtliga rapporterade en betydande import från de båda länderna, svarade för cirka 18 % av den berörda importen. Man ansåg därför att ett urval som omfattade dessa fem företag skulle vara representativt i den mening som avses i artikel 17.1 grundförordningen, dvs. i fråga om importvolym.

(36) För att bättre återspegla importörernas geografiska spridning och skillnaderna i fråga om den typ av skodon som importerades valdes emellertid även tre andra importörer ut. I detta avseende framgick det av de besvarade stickprovsformulären att flera av de importörer som svarade hade en mycket mindre tillverkning i fråga om volym och dessutom importerade mindre kända/trendiga märkesskor eller skor med högre värde. Dessa mindre importörers affärsmodeller och produktsegment verkade skilja sig från motsvarade för de största importörerna, och dessa mindre importörer skulle tillsammans kunna representera en betydande andel av den berörda importen. Det ansågs därför viktigt att även dessa importörer var representerade, eftersom dessa företags ekonomiska verklighet kanske skilde sig från den för de största importörerna (se skäl 35).

(37) På grundval av detta valdes åtta importörer – de fem största importörerna och tre mindre importörer – ut till urvalet. De svarade för cirka 10 % av importen från Kina och cirka 34 % av importen från Vietnam.

(38) Alla samarbetsvilliga importörer som hade sagt sig vara villiga att samarbeta gavs möjlighet att lämna synpunkter på stickprovsurvalet. Frågeformulär sändes till de företag som ingick i urvalet och sju besvarade det inom den fastställda tidsfristen. Till följd av bristande samarbete blev det efter ett tag nödvändigt att utesluta den åttonde utvalda importören från urvalet.

5. KONTROLL AV DE UPPGIFTER SOM INKOMMIT

(39) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för ett avgörande om sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning eller skada samt för fastställandet av unionens intresse. Uppgifter från följande företag kontrollerades på plats:

5.1 Exporterande tillverkare i Kina

— Yue Yuen Industrial (Holdings) Ltd., Hongkong — Tillverkningsföretag: Zhongshan Pou Yuen Manufactory, Guangdongprovinsen — Handelsföretag: — Idea Co. Ltd, Macao — The Look Co. Ltd, Macao — Gold Plenty Co. Ltd, Macao

— Guangzhou Panyu Pegasus Footwear Co. Ltd., Guangdongprovinsen

— HuaJian Industrial (Holding) Co. Ltd., Hongkong och dess tillverkningsföretag Dongguan HuaBao Shoes Co. Ltd, Guangdongprovinsen

— Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd., Zhejiangprovinsen

— Foshan City Nanhai Golden Step Industrial Co. Ltd., Guangdongprovinsen

— Jianle Footwear Industrial Co. Ltd, Fujianprovinsen

— General Footwear/Gentfort Shoes Co.Ltd, Guangdongprovinsen

5.2 Exporterande tillverkare i Vietnam

— Pou Yuen Industrial Holdings Limited, Hongkong — Tillverkningsföretag: — Pouyuen Vietnam Company Limited, Ho Chi Minh-staden — Pou Sung Vietnam Company Limited, Dong Nai-provinsen — Pou Chen Vietnam Enterprise Company Limited, Dong Nai-provinsen — Handelsföretag: — Betsey Trading Limited — Sinnamon Trading Limited — Sky High Trading Limited — Fitbest Enterprises Limited

— Golden Star Co. Ltd, Haiphong City

— Shyang Hung Cheng Industrials Co Ltd, Binh Duong-provinsen

5.3 Tillverkare inom unionsindustrin och tillverkarnas nationella intresseorganisationer

— Associação Portuguesa dos Industriais de Calçado, Componentes, Artigos de Pele e seus Sucedâneos (APICCAPS) (Portugal)

— Federación de Industrias del Calzado Español (FICE) (Spanien)

— Associazione Nazionale Calzaturifici Italiani (Italien)

— British Footwear Association Ltd (Storbritannien)

— Fachverband der Lederverarbeitenden Industrie (Österrike)

— Fédération Française de la Chaussure (Frankrike)

— HDS Hauptverband der Deutschen Schuhindustrie e.V. (Tyskland)

— Polish Chamber of Shoe and Leather industry (Polen)

(40) Kontrollbesök gjordes också hos de åtta unionstillverkare som ingick i urvalet, som var belägna i fyra olika medlemsstater. Liksom i den ursprungliga undersökningen begärde unionstillverkarna i urvalet samt andra samarbetsvilliga unionstillverkare, med stöd av artikel 19 i grundförordningen, att få vara anonyma. De hävdade att det var risk för att det skulle kunna få betydande negativa följder om deras identitet röjdes. Några av de klagande unionstillverkarna levererade nämligen den berörda produkten till kunder i unionen, som även köpte sina produkter från Kina och Vietnam och alltså direkt gynnades av denna import. De befinner sig därför i en känslig position, eftersom några av deras kunder kanske har uppenbara skäl att motsätta sig att de har lämnat in eller stöder ett klagomål om påstådd skadevållande dumpning. De ansåg att det därför var risk för att en del av deras kunder skulle vidta repressalier och eventuellt säga upp deras affärsförbindelse. Begäran beviljades, eftersom den var tillräckligt väl underbyggd.

(41) Företrädarna för vissa exporterande tillverkare samt icke-närstående importörer gjorde gällande att de inte korrekt kunde utöva sin rätt att försvara sig, eftersom de klagandes identitet inte hade röjts. De framhöll att de under dessa omständigheter inte kunde kontrollera att de företag som ingick i urvalet verkligen var representativa. Dessa parter hävdade att om konfidentiell behandling trots detta skulle anses vara berättigat, borde ändå i detta fall samtliga sifferuppgifter för de enskilda företagen utlämnas.

(42) I detta sammanhang erinras om att alla berörda parter fick möjlighet att ta del av produktionsvolymen för urvalet, uppdelad på länder. När det gäller påståendet om att alla uppgifter förutom företagens identitet borde utlämnas, bör det noteras att ett sådant utlämnade indirekt skulle kunna avslöja identiteten på de företag som ingick i urvalet. Det normala förfarandet i fråga om utlämnandet av icke-begränsade versioner av svaren på frågeformuläret upprätthölls därför (dvs. med indexerade uppgifter) även i detta ärende. Under dessa omständigheter måste det anses att parterna har fått tillräckliga möjligheter att utöva sin rätt att försvara sig och påståendet avvisades därför.

5.4 Icke-närstående importörer

— Achten Beheer BV, Waalwijk, Nederländerna

— Adidas AG, Herzogenaurach, Tyskland

— C&J Clark’s International Limited, Street, Somerset, Förenade kungariket

— Footex International BV, Hazerswoude-dorp, Nederländerna

— Nike European Operations BV, Laakdal, Belgien

— Puma AG Rudolf Dassler Sport, Herzogenaurach, Tyskland

— Timberland Europe BV, Enschede, Nederländerna

5.5 Tillverkare på den jämförbara marknaden

— Henrich & Cia Ltda, Dois Irmãos, Brasilien

— Werner Calçados Ltda, Três Coroas, Brasilien

— Industria de Calçados West Coast Ltda, Ivoti, Brasilien

6. PARTERNAS RÄTT

(43) Under förfarandet invände vissa parter mot vad de ansåg vara åsidosättanden av deras rätt att försvara sig. De hävdade att uppgifterna i den akt för unionstillverkarna i urvalet som fanns tillgänglig för berörda parter var ofullständiga och inte hade tillhandahållits i tid.

(44) I detta avseende bör det understrykas att alla företag som ingick i urvalet tillhandahöll en version av sina svar som gjordes tillgänglig för alla berörda parter (ett ”öppet svar”) utan onödiga förseningar och i överensstämmelse med de tidsfrister som fastställts för andra parter i undersökningen. När ett öppet svar lämnas till kommissionen förs det emellertid inte in i den öppna akten förrän eventuella frågor rörande konfidentialitet har utretts enligt artikel 19 i grundförordningen. Det ska dessutom noteras att kommissionen är skyldig att föra in uppgifterna i den öppna akten i tillräckligt god tid för att parterna ska kunna utöva sina rättigheter. Denna skyldighet har fullgjorts i detta ärende.

(45) När det gäller de öppna svarens fullständighet, bör det noteras att det i undersökningar är normalt att parterna allt eftersom inkommer med kompletterande redogörelser där de lämnar ytterligare uppgifter. Dessa förs in i den icke-konfidentiella akten så snart alla eventuella frågor rörande konfidentialitet har utretts. Denna process, genom vilken de bidrag som lämnas av alla berörda parter fortlöpande integreras i den bevisning som används för att nå fram till slutsatser och i den icke-konfidentiella akten, kan inte missförstås som att akterna inte är fullständiga.

(46) Till följd av detta ärendes komplexitet underlättades parternas tillgång på följande sätt. För det första gavs berörda parter elektronisk tillgång, och kunde därmed på begäran erhålla en fullständig kopia av alla handlingar i akten på en CD-ROM. Dessutom åtföljdes de elektroniska handlingarna av ett tydligt register vilket möjliggjorde (i) enkel tillgång till de många handlingar som lagts fram i detta ärende och (ii) en daterad förteckning över alla handlingar i akten. Genom en rad anteckningar till akten som infogats i den öppna akten besvarades dessutom förfrågningar som skulle kunna påverka parternas rätt att försvara sig.

(47) Av ovanstående framgår att parterna gavs utökad tillgång och möjlighet att lämna utförliga kommentarer under hela undersökningen, som kommissionen sedan behandlade på lämpligt sätt. Påståendena om att uppgifterna i den öppna akten från de olika parterna inte var fullständiga och inte hade lämnats i tid måste därför avvisas.

(48) En berörd part hävdade dessutom att kommissionen hade diskriminerat importörer och exportörer genom att ge de klagande unionstillverkarna i undersökningen en mer gynnsam behandling. Denna part hävdade bland annat att importörer och exportörer inte, till skillnad från tillverkare, gavs konfidentiell behandling. Man påstod dessutom att klagandena gavs en mer gynnsam behandling, eftersom de inte ombads att besvara frågeformulär vid inledningen av förfarandet, och att klagandena gavs alltför stor flexibilitet i fråga om tidsfristen och standarden på svaren, medan en exportör i samma situation skulle ha bedömts på grundval av de bästa tillgängliga uppgifterna enligt artikel 18 i grundförordningen.

(49) I detta sammanhang bör det noteras att beviljandet av konfidentiell behandling i fråga om identiteten på de unionstillverkare som stödde klagomålet baserades på en välgrundad begäran i enlighet med artikel 19 i grundförordningen. Ingen sådan begäran lämnades in av exportörer eller importörer och under undersökningen inträffade det inte några händelser eller framkom några uppgifter som tydde på att exportörers och importörers intressen skulle skadas om deras identitet röjdes. Eftersom unionstillverkarnas situation i detta sammanhang skilde sig fundamentalt från exportörernas och importörernas situation, kan påståendet om diskriminering inte godtas.

(50) När det gäller valet av företagen i urvalet hänvisas till skäl 19. Läget för exportörer och importörer skilde sig relativt kraftigt från det för de klagande tillverkarna, eftersom det inte fanns några uppgifter i akten för de förra. Det var därför nödvändigt att frågeformuläret besvarades, dels för att kontrollera parternas samarbetsvilja, men även för att erhålla de grundläggande uppgifter som behövdes för att göra urvalet. Följaktligen avvisas påståendet om diskriminering.

(51) När det gäller den flexibilitet som unionstillverkarna beviljades med avseende på de uppgifter som samlades in genom frågeformulär under undersökningen och tillämpningen av artikel 18 i grundförordningen, bör det noteras att eftersom samma tillvägagångssätt användes konsekvent för exportörer och importörer samt för unionstillverkare, kan det inte finnas någon grund för ett påstående om diskriminering. Det ogrundade påståendet avvisas därför.

(52) När det gäller valet av det jämförbara landet hävdade några parter att korta tidsfrister, tidpunkten för och sättet att översända frågeformulären diskriminerade indiska och indonesiska företag. I detta avseende noteras att det inte gick att skicka ut frågeformulären till Indien och Indonesien förrän i slutet av december 2008, sedan man erhållit tillverkarnas relevanta adresser. Kommissionen såg till att företagen i dessa länder fick lika lång tid på sig att besvara formulären som företagen i Brasilien. När det gäller det faktiska översändandet av frågeformulären skickade kommissionen dem genom rekommenderat brev i samtliga fall, samt med e-post när det var möjligt. Dessa påståenden måste därför avvisas.

(53) Några parter hävdade att uppgifterna avseende det jämförbara landet lades in i den öppna akten med onödiga dröjsmål och att detta utgjorde ett åsidosättande av deras rätt att försvara sig. Kommissionen noterar att i den aktuella undersökningen konstaterades att de flesta av de första icke-konfidentiella svaren på frågeformulären från företagen i det jämförbara landet var bristfälliga, och att man därför var tvungen att begära nya, lämpliga öppna versioner. När man väl erhöll dessa, lades de i den öppna akten utan onödiga dröjsmål. Under tiden inkluderade kommissionen sammanfattande uppgifter om de företag som tillfrågats och de svar som togs emot i den öppna akten. Dessa påståenden måste därför avvisas.

B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT

1. BERÖRD PRODUKT

(54) Den produkt som berörs av denna översyn är samma produkt som den som definieras i den ursprungliga förordningen, dvs. vissa skodon med överdelar av läder eller konstläder, med undantag av sportskor, skodon som är tillverkade med hjälp av en särskild teknik, tofflor och andra inneskor samt skodon med tåhätteförstärkning, med ursprung i Kina och Vietnam (nedan kallad den berörda produkten), som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer 6403 20 00, ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99,ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 och ex 6405 10 00.

(55) Definitionerna i artikel 1.2 i den ursprungliga förordningen är tillämpliga i den nuvarande undersökningen. Följande definitioner gäller alltså: skodon för sport:: skodon i den mening som avses i anmärkning 1 till undernummer i kapitel 64 i bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 1031/2008, skodon som är tillverkade med hjälp av särskild teknik: skodon med ett cif-pris per par på minst 7,5 EUR avsedda för sport- eller idrottsutövning, med en enkel eller flerskiktig formgjuten sula, utan insprutning, tillverkad av syntetmaterial speciellt framtagna för att absorbera effekten av vertikala eller horisontella rörelser och försedd med tekniska detaljer såsom hermetiskt tillslutna kuddar innehållande gas eller vätska, mekaniska komponenter som absorberar eller neutraliserar stötar eller material såsom polymerer med låg densitet, som klassificeras enligt KN-nummer ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96 och ex 6403 99 98, skodon med tåhätteförstärkning: skodon försedda med tåhätteförstärkning och med en slaghållfasthet på minst 100 joule (1) som klassificeras enligt KN-nummer ex 6403 51 05, ex 6403 51 11, ex 6403 51 15, ex 6403 51 19, ex 6403 51 91, ex 6403 51 95, ex 6403 51 99, ex 6403 59 05, ex 6403 59 11, ex 6403 59 31, ex 6403 59 35, ex 6403 59 39, ex 6403 59 91, ex 6403 59 95, ex 6403 59 99, ex 6403 91 05, ex 6403 91 11, ex 6403 91 13, ex 6403 91 16, ex 6403 91 18, ex 6403 91 91, ex 6403 91 93, ex 6403 91 96, ex 6403 91 98, ex 6403 99 05, ex 6403 99 11, ex 6403 99 31, ex 6403 99 33, ex 6403 99 36, ex 6403 99 38, ex 6403 99 91, ex 6403 99 93, ex 6403 99 96, ex 6403 99 98 och ex 6405 10 00, tofflor och andra inneskor: skodon som klassificeras enligt KN-nummer ex 6405 10 10.

2. LIKADAN PRODUKT

(56) Den likadana produkt som är föremål för den här översynen vid giltighetstidens utgång är, enligt definitionen i den ursprungliga undersökningen, vissa skodon med överdelar av läder, oavsett om de tillverkas och säljs på den inhemska marknaden, på den jämförbara marknaden, och/eller exporteras till unionen från Kina och Vietnam.

2.1 Produkternas jämförbarhet

(57) Vissa parter hävdade att den likadana produkt som såldes i unionen inte var jämförbar med den berörda produkt som exporterades från Kina och Vietnam. Man fann emellertid att den produkt som såldes i unionen (i denna översyn) var jämförbar med den berörda produkt som exporterades från de berörda länderna. Bland annat konstaterades att de fysiska och tekniska egenskaperna och användningsområdena, samt den berörda produktens distributionskanaler, var liknande och inte har ändrats sedan den ursprungliga undersökningen. Argumentet avvisades därför.

(58) Vissa parter hävdade också att det system som användes för att jämföra produkttyper som såldes av de olika parter som samarbetade i undersökningen var olämpligt, eftersom det inte var tillräckligt specifikt för att säkerställa en rättvis jämförelse. Det system som användes (PCN-systemet) gjorde det emellertid möjligt att jämföra upp till 600 olika kategorier eller produkttyper enligt fem huvudsakliga kriterier, nämligen modell, konsumentgrupp, typ av skodon, yttersulans material och fodrets material. PCN-systemet användes dessutom även i den förra undersökningen. Eftersom det inte har lagts fram några motiverade skäl till varför det borde ändras, tillämpades därför samma PCN-system som i den ursprungliga undersökningen i den här översynen vid giltighetstidens utgång. Argumentet avvisades följaktligen.

(59) Vissa parter påstod att kommissionen hade ändrat sin metod jämfört med det ursprungliga ärendet genom att ändra definitionen med avseende på produktkodnumren (PCN) under undersökningens gång. Detta påstående stämmer emellertid inte. Faktum är att det under undersökningen blev uppenbart att vissa parter felaktigt hade tolkat och tillämpat PCN-strukturen för vissa produkttyper. För att säkerställa ett konsekvent tillvägagångssätt omklassificerades därför de ifrågavarande skomodellerna och hänfördes till den korrekta PCN-rubriken där detta ansågs nödvändigt. När kommissionen upptäckte felaktiga uppgifter som lämnats av de berörda parterna var den därför tvungen att korrigera detta. En sådan korrigering kan därför varken betraktas som en metodändring eller som en ändring av produktkontrollnumrets innehåll. Tvärtom var nödvändigheten att iaktta PCN-metoden själva anledningen till att korrigeringen behövde göras. Därför avvisades dessa argument.

2.2 Krav på undantag

(60) Flera berörda parter framförde liknande argument som de som togs emot i den ursprungliga undersökningen. De hävdade att vissa typer av skodon, inom räckvidden för den likadana produkten, t.ex. vandringsskor, bowlingskor, våtskor för forsränning, skor tillverkade med hjälp av en särskild teknik, ridskor och skor i särskilda storlekar, var alltför annorlunda för att tillhöra samma produktkategori. Vidare ansågs det att minimivärdet på 7,5 EUR per par för avancerade sportskor borde sänkas. Det erinras om att i den ursprungliga undersökningen sänktes detta minimivärde från 9 EUR till 7,5 EUR per par.

(61) I detta avseende går det inom ramen för en översyn vid giltighetstidens utgång inte att ändra definitionen av den produkt som omfattas av åtgärder. En sådan ändring skulle kunna övervägas om en part skulle göra en tillräckligt styrkt begäran i enlighet med artikel 11.3 i grundförordningen. Därför avvisas dessa påståenden.

C. SANNOLIKHET FÖR FORTSATT ELLER ÅTERKOMMANDE DUMPNING

1. ALLMÄNT

(62) I enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen undersöktes huruvida det var sannolikt att dumpningen skulle fortsätta eller återkomma om åtgärderna mot Kina och Vietnam upphävdes.

(63) Volymerna och priserna beträffande importen från de två berörda länderna har utvecklats på det sätt som visas i tabellen nedan. Importen från Kina omfattades av kvoter fram till den 31 december 2004 och ökade därefter kraftigt och låg på höga nivåer under 2006. Under 2007 och översynsperioden har importvolymerna stabiliserats efter en minskning jämfört med 2006. Till följd av undersökningen beträffande kringgående utvidgades åtgärderna till att omfatta import från Macao som var föremål för registrering från och med september 2007.

(64) Importen från Vietnam omfattades inte av kvoterna och låg på höga nivåer under den ursprungliga undersökningsperioden. Importvolymerna minskade sedan fram till 2007 innan de åter ökade under översynsperioden.

(65) Dessa siffror visar att tvärt emot vad som hävdats av vissa berörda parter låg importen från de berörda länderna kvar på höga nivåer under översynsperioden. Deras samlade marknadsandel under översynsperioden uppgick till 28,7 % och är följaktligen väsentligt högre än nivåerna under den ursprungliga undersökningsperioden (23,2 %). Även om ländernas respektive marknadsandelar har varierat sedan den ursprungliga undersökningsperioden, var de totalt sett fortsatt stora, eftersom dessa länder var för sig hade en marknadsandel på mer än 10 % under översynsperioden.

(66) Enligt statistik från Eurostat steg de genomsnittliga importpriserna från båda de berörda länderna mellan den ursprungliga undersökningsperioden och 2006. Sedan dess har priserna stabiliserats för Kinas del och minskat för Vietnam.

(67) Eftersom statistik från Eurostat med nödvändighet är generell och, även om den omfattar den berörda produkten, inte ger några indikationer på eventuella ändringar med avseende på produktmix, gjordes en analys för att undersöka pristrenderna för de sju företag som ingick i urvalet för Kina och de tre företag som ingick i urvalet för Vietnam. Totalt sett fann man att importpriserna för de utvalda företagen i de två länderna minskade under perioden från 2006 till översynsperioden. Tabell 1 Sammanlagda importvolymer och värden från de undersökta länderna UP 2005 2006 2007 ÖP Volym (1 000 par) Kina 63 403 183 568 157 560 123 016 125 052 Marknadsandel 8,8 % 22,9 % 21,6 % 17,8 % 18,5 % Vietnam 102 625 100 619 79 427 62 503 68 852 Marknadsandel 14,2 % 12,6 % 11,0 % 9,1 % 10,2 % Värden (euro) Kina (Eurostat) 7,2 7,5 8,4 8,4 8,5 Vietnam (Eurostat) 9,2 9,5 10,2 9,7 9,5 Källa: Comext (Eurostat), vid behov justerat med statistik som kommissionen förfogar över för att exkludera produkter som inte omfattas av definitionen av den berörda produkten. Tabell 2 Sammanlagda importvolymer och värden för företagen i urvalet UP 2005 2006 2007 ÖP Volym (1 000 par) Kina (urvalet) ej tillämpligt ej tillämpligt 11 381 12 787 13 759 Marknadsandel 1,5 % 1,8 % 2,0 % Vietnam (urvalet) ej tillämpligt ej tillämpligt 14 400 15 250 14 500 Marknadsandel 2 % 2,2 % 2,2 % Värden (euro) Kina (urvalet) ej tillämpligt ej tillämpligt 12,6 10,7 10,3 Vietnam (urvalet) ej tillämpligt ej tillämpligt 11,4 10,8 10,6

2. DUMPNING AV KINESISK OCH VIETNAMESISK IMPORT UNDER ÖVERSYNSPERIODEN

2.1 Normalvärde

2.1.1 Jämförbart land

(68) Enligt artikel 2.7 i grundförordningen ska normalvärdet för import från länder som inte är marknadsekonomier och, i den mån marknadsekonomisk status inte beviljats, från de länder som avses i artikel 2.7 b i grundförordningen, fastställas på grundval av priset eller det konstruerade värdet i ett lämpligt tredje land med marknadsekonomi.

(69) För att fastställa normalvärde för Kina och Vietnam föreslog kommissionen i tillkännagivandet om inledande att Brasilien, som användes som ett lämpligt jämförbart land i den ursprungliga undersökningen, skulle användas som jämförbart land. Kommissionen uppmanade de berörda parterna att lämna synpunkter på detta.

(70) Flera kategorier av berörda parter, däribland samarbetsvilliga exporterande tillverkare, deras intresseorganisationer, deras nationella myndigheter samt företrädare för importörer, lämnade synpunkter på detta och ansåg att Thailand, Indien eller Indonesien skulle vara ett mer lämpligt jämförbart land än Brasilien. Kommissionen granskade dessa förslag mot bakgrund av kriterierna för val av jämförbart land.

(71) I detta avseende fastställde kommissionen att storleken på marknaden för skodon av läder under översynsperioden kunde uppskattas till 189 miljoner par för Brasilien, 800 miljoner par för Indien, 109 miljoner par för Indonesien och endast 6 miljoner par för Thailand. Eftersom den thailändska marknaden var så liten och det fanns andra alternativ att tillgå, beslutade kommissionen att inte granska Thailand närmare som ett möjligt jämförbart land.

(72) Följaktligen sökte kommissionen samarbete med tillverkare av skodon i Brasilien, Indien och Indonesien, enligt parternas begäran. Frågeformulär sändes ut till företag i de tre länderna och användbara svar kom in från fem brasilianska, en indisk och fem indonesiska tillverkare.

(73) Kommissionen undersökte den inhemska försäljningens representativitet för de företag som lämnade svar.

(74) När det gäller Brasilien hade de tre undersökta företagen en inhemsk försäljning av den likadana produkten under undersökningsperioden som motsvarade cirka 17 % av exporten för de kinesiska företag och cirka 19 % av exporten för de vietnamesiska företag som ingick i stickprovet.

(75) När det gäller Indien gav sig endast ett företag tillkänna. Detta företag rapporterade en inhemsk försäljning av den likadana produkten under undersökningsperioden som motsvarade cirka 5 % av exporten för de kinesiska och cirka 6 % av exporten för de vietnamesiska företagen som ingick i stickprovet.

(76) När det gäller Indonesien hade de fem samarbetsvilliga företagen en inhemsk försäljning av den likadana produkten som motsvarade cirka 2 % av exporten för de kinesiska och cirka 2 % av exporten för de vietnamesiska företag som ingick i stickprovet.

(77) Följaktligen var Brasilien det land som hade den mest representativa inhemska försäljningsvolymen under undersökningsperioden.

(78) Därefter undersökte kommissionen hur många typer av skodon i förhållande till de som exporterades av Kina och Vietnam som omfattades av den inhemska försäljningen i de tre berörda länderna.

(79) De samarbetsvilliga brasilianska och indonesiska tillverkarnas försäljning på hemmamarknaden under översynsperioden omfattade ett brett produktsortiment, som motsvarade ett betydande antal produktkodnummer som exporterades från Kina och Vietnam. När det gäller Indien rapporterade den enda samarbetsvilliga tillverkaren en inhemsk försäljning under översynsperioden som endast motsvarade ett produktkodnummer som exporterades av Kina och Vietnam.

(80) Enligt de uppgifter som kommissionen samlat in har samtliga av de tre granskade länderna ett stort antal tillverkare, vilket säkerställer att det föreligger stor konkurrens mellan inhemska aktörer på deras respektive marknader. I Brasilien finns det omkring 7 800 tillverkare av skodon av läder varav 1 500 kan anses vara tillräckligt stora i jämförelse med de kinesiska/vietnamesiska företagen. Indien rapporteras ha omkring 3 000 tillverkare. I Indonesien beräknas antalet tillverkare uppgå till 212. De tre länderna har en stor export (uppskattad till cirka 64 miljoner par för Brasilien, 67 miljoner för Indien och 27 miljoner för Indonesien). Brasilien konstaterades ha en högre inhemsk konsumtion av skodon av läder per capita (1) jämfört med Indien (0,7) och Indonesien (0,5).

(81) När det gäller importen till de granskade länderna hade den under översynsperioden en marknadsandel på ca. 2 % i Brasilien, ca. 1 % i Indien och ca. 1,5 % I Indonesien.

(82) På grundval av ovanstående ansåg kommissionen att Brasilien var det lämpligaste valet av jämförbart land. Bland annat konstaterades att Brasilien hade den mest representativa inhemska försäljningsvolymen av skodon med överdelar av läder. Dessutom tillverkar de brasilianska samarbetsvilliga företagen ett brett produktsortiment, som i stort sett motsvarar det för Kina och Vietnam. De indonesiska samarbetsvilliga tillverkarna, som också hade ett brett produktsortiment, hade en mycket lägre inhemsk försäljning, medan den indiska tillverkarens inhemska försäljning, som visserligen var avsevärd, omfattade ett mycket begränsat sortiment.

(83) Flera parter hävdade att Brasilien inte borde användas som jämförbar marknad, eftersom den enbart är inriktad på damskor. De hävdade att detta framgick av svaren på frågeformulären från de brasilianska samarbetsvilliga företagen och av det faktum att Brasilien huvudsakligen exporterar damskor.

(84) Undersökningen visade emellertid att mer än hälften av den totala inhemska försäljningen enligt vad som rapporterats av de samarbetsvilliga brasilianska företagen utgjordes av herrskor. Under de kontrollbesök som kommissionen gjorde hos de brasilianska tillverkarna fann man att även om de två mindre företagen faktiskt var mer specialiserade på damskor, sålde den största till övervägande del herrskor på den inhemska marknaden. Försäljningen på den inhemska marknaden omfattade därför tillräckliga kvantiteter av både dam- och herrskor. När det gäller argumentet att den brasilianska exporten främst utgörs av damskor, anser inte kommissionen att mönstret för ett lands export nödvändigtvis motsvarar det för de produkter som säljs på dess inhemska marknad.

(85) Några parter gjorde gällande att svaren på frågeformulären visade att Brasilien är specialiserat på sandaler, vilket inte kan jämföras med de typer av skodon som exporteras från Kina och Vietnam, som omfattar ett större sortiment. Kommissionens undersökning bekräftade inte detta påstående, utan visade att brasilianska tillverkare sålde ett brett sortiment av skodon som kunde översättas till en PCN-nivå där mer än 50 % matchade de modeller som exporterades av de kinesiska och vietnamesiska företagen i urvalet.

(86) Några parter hävdade att Brasilien inte kunde användas som jämförbart land för barnskor, eftersom det hade en mycket liten tillverkning av denna typ av skodon. Kommissionen konstaterar att det inte är ovanligt att ett jämförbart land inte tillverkar alla undergrupper av den likadana produkten. Detta hindrar emellertid inte att det går att fastställa ett rättvist normalvärde genom lämpliga justeringar för denna typ. Eftersom ingen av de brasilianska samarbetsvilliga tillverkarna faktiskt tillverkade barnskor, beräknades normalvärdet för denna typ, liksom i den ursprungliga undersökningen, genom lämpliga justeringar av det normalvärde som beräknats för vuxenskor. Därför dras slutsatsen att Brasilien kunde användas som jämförbart land för alla typer av skodon av läder, inklusive barnskor.

(87) Några parter hävdade att tillverkare av skodon i Brasilien använder läder av högre kvalitet och att priserna därför är högre än i Kina och Vietnam. De skulle därför inte kunna jämföras med skodon med ursprung i de två länder som är föremål för undersökningen. En annan berörd part hävdade å andra sidan att det var nödvändigt att justera de brasilianska priserna på vederbörligt sätt, eftersom lädret i brasilianska skodon var av lägre kvalitet än det läder som användes i Kina och Vietnam. Kommissionen undersökte detta och fann att när det gäller priser och kvalitet förelåg ingen skillnad i det läder som användes för skodon tillverkade i Brasilien och det som användes för skodon tillverkade i Kina och Vietnam. I detta avseende erinras om att en justering av normalvärdet gjordes i det ursprungliga ärendet, eftersom det läder som användes av tillverkarna i det jämförbara landet Brasilien konstateras vara av lägre kvalitet och såldes till lägre priser jämfört med det läder som användes av de tillverkare som ingick i urvalet i de exporterande länderna. I den här översynen vid giltighetstidens utgång skiljer sig tillverkarna i Brasilien (och de flesta tillverkare i exportländerna) från de tillverkare som samarbetade i den ursprungliga undersökningen. Det faktum att sammansättningen av företag skiljer sig ledde i sin tur till att kostnaden för det läder som användes vid tillverkningen var annorlunda.

(88) Några parter ansåg att det inte går att jämföra brasilianska och vietnamesiska produkter och hävdade att Brasilien exporterar dyra skodon i högprissegmentet, medan Vietnam exporterar lågprisprodukter. Dessa parter lade dock inte fram några underbyggda uppgifter till stöd för detta. Kommissionen noterar att vietnamesiska produkter i vilket fall som helst skulle ha jämförts med produkter som såldes på den brasilianska inhemska marknaden, inte de som exporterades från Brasilien. Kommissionen fann inga bevis för att de skodon som hade sitt ursprung i Vietnamn eller såldes i Brasilien var begränsade till ett särskilt marknadssegment.

(89) Några parter hävdade att Brasilien hade höjt sina tullar på skodon från 20 % till 35 % från och med januari 2008 och ansåg att detta gjorde Brasilien till en mycket skyddad marknad med minskad konkurrens. De hävdade vidare att importens marknadsandel i Brasilien var alldeles för liten i förhållande till förbrukningen. Kommissionen undersökte dessa påståenden och fann att det stämde att Brasilien hade höjt sina tullar från 20 % till 35 % i början av 2008, dvs. i mitten av översynsperioden. Kommissionen noterade emellertid också att värdet på den brasilianska valutan gentemot US-dollarn ökade kraftigt under översynsperioden, och särskilt efter det att Brasilien höjt tullarna. Närmare bestämt stärktes den brasilianska realen med upp till 19 % (dvs. med mer än tullarna) jämfört med i början av översynsperioden. Den brasilianska valutans stärkta ställning gentemot US-dollarn uppvägde följaktligen till stor del tullhöjningens effekt på importpriserna. Dessutom fann kommissionen inte några belägg för att höjningen av tullarna återspeglades i en kraftig uppgång i de inhemska priserna eller att den hämmade importen. Kommissionen fann i själva verket att, trots tullhöjningen, ökade importen av skodon av läder till Brasilien under första halvåret 2008 (dvs. efter tullhöjningen) kraftigt jämfört med första halvåret 2007. Tullhöjningen hade följaktligen ingen direkt inverkan på den brasilianska marknaden.

(90) Några parter hävdade att Brasilien inte är en öppen marknad för skodon, eftersom importen av skodon till landet hämmas av icke-automatisk licensiering. Kommissionen fann att Brasilien tillämpar icke-automatisk importlicensiering på skodon, men noterar att detta inte verkar ha utgjort ett hinder för importen, eftersom den enligt vad som nämnts ovan ökade. Dessutom fastställde kommissionen att även Indonesien tillämpar icke-automatisk importlicensiering på skodon. Kommissionen noterar att icke-automatisk importlicensiering är ett förfarande som är förenligt med WTO-reglerna. Kommissionen drar därför slutsatsen att det inte finns någon anledning att betrakta den icke-automatiska importlicensiering som tillämpas av Brasilien som en importrestriktion som skulle kunna leda till slutsatsen att Brasilien inte är en öppen marknad.

(91) Några parter hävdade att den brasilianska valutans kraftiga förstärkning de senaste åren påverkade konkurrensen i Brasilien negativt, och att en försvagning av valutan med 25 % sedan översynsperioden hade en negativ inverkan på Brasiliens internationella konkurrenskraft. Dessa argument understöddes inte av någon styrkande bevisning, men i vilket fall som helst kan utvecklingen efter översynsperioden inte anses ha någon betydelse för valet av jämförbart land.

(92) På grundval av ovanstående fann kommissionen inga belägg för att de övergripande konkurrensförhållandena på den brasilianska marknaden skulle ha ändrats väsentligt sedan den ursprungliga undersökningen och att Brasilien skulle ha blivit ett olämpligt jämförbart land.

(93) Flera parter hävdade att Indien eller Indonesien är mer lämpliga val som analog marknad, eftersom Brasilien inte uppvisar några likheter med Kina och Vietnam när det gäller ekonomisk utveckling, eller BNP per capita.

(94) Det bör noteras att per definition råder inte samma ekonomiska förhållanden i länder utan marknadsekonomi eller i en övergångsekonomi som i länder med marknadsekonomi. Det är inte ovanligt att det finns sådana skillnader i ekonomisk utveckling mellan ett jämförbart land och ett land som inte är en marknadsekonomi eller som är en övergångsekonomi. Detta gäller även skillnaden i inkomst per capita, som också är en indikator för ekonomisk utveckling. Detta hindrar emellertid inte valet av Brasilien som jämförbart land, så länge det anses mer lämpligt med hänsyn till de andra faktorer som ska tas med i övervägandena.

(95) Flera berörda parter underströk att arbetskostnaderna är högre i Brasilien än i Kina och Kina och att Indien, Indonesien eller Thailand, vars arbetskostnader är mer jämförbara med de i Vietnam och Kina, därför skulle vara mera lämpliga som jämförbara länder. De hävdade att, till följd av högre löner, stod arbetskostnaderna i Brasilien för 50–70 % av tillverkningskostnaden jämfört med 30 % i Kina.

(96) I detta avseende kan ett land med en annan ekonomisk utvecklingsnivå faktiskt väljas som jämförbart land för ett land som inte är en marknadsekonomi eller som är en övergångsekonomi. Arbetskostnader som avspeglar ett lands ekonomiska utvecklingsnivå anses vidare inte i sig vara ett relevant kriterium. I vilket fall som helst, när det gäller arbetskostnadernas del av den totala tillverkningskostnaden fastställde kommissionen vid kontrollen på plats att arbetskostnaderna i Brasilien utgör mindre än 40 % av den totala tillverkningskostnaden och ligger därför mycket närmare den relevanta kinesiska nivån än vad som hävdats.

(97) Flera parter hävdade också att Brasilien inte är ett lämpligt land för att fastställa normalvärde, eftersom brasilianska företag själva bär kostnaderna för formgivning samt forskning- och utveckling, medan tillverkarnas utländska kunder står för dessa kostnader i Kina och Vietnam. Kommissionen fann att denna olikhet i kostnadsstruktur kan vara sannolik, eftersom exportörer i de berörda länderna sålde den berörda produkten till f.d. unionstillverkare i unionen som fortfarande finansiellt stöder de delar av tillverkningskostnaden som anges ovan och säljer produkten under eget varumärke. Detta är emellertid inte ett skäl till att avvisa Brasilien som lämpligt jämförbart land, eftersom det kan göras justeringar för sådana kostnader vid fastställandet av normalvärdet (se skäl 118 och följande).

(98) Några parter hävdade att, till skillnad från Kina och Vietnam, inkluderar priset fritt fabrik i Brasilien marknadsföringskostnader, särskilda skatter, samt kredit- och leveranskostnader. Dessutom påstods att de allmänna omkostnaderna i Brasilien var högre, eftersom de brasilianska företagen var mindre. Kommissionen anser emellertid att inte heller detta är ett skäl till att avvisa Brasilien som lämpligt jämförbart land, eftersom det kan göras justeringar för sådana kostnader vid beräkningen av normalvärdet (se skäl 118 och följande).

(99) Några parter hävdade att asiatiska länder har bättre tillgång till råvaror än Brasilien, bland annat läder. Kommissionen undersökte de handlingar som lämnats in. Det framgår faktiskt att läderproduktionen har framskridit fortare i Asien, men detta måste ses mot bakgrund av den ökade asiatiska tillverkningen av lädervaror. Latinamerikanska länder står för något mer än 15 % av världens produktion av skodon av läder och närmare 15 % av världens produktion av obearbetat läder. Asiatiska länder står för mer än 50 % av världens produktion av skodon av läder, men mindre än 40 % av världens produktion av obearbetat läder. Trots skillnaderna i absoluta tal när det gäller läderproduktionen, har latinamerikanska länder alltså en högre grad av självförsörjning än asiatiska länder och därmed enklare tillgång till obearbetat läder.

(100) Några berörda parter hävdade att Brasilien inte är ett lämpligt jämförbart land, eftersom brasilianska skodon inte är en ersättningsprodukt för kinesiska och vietnamesiska skodon, med tanke på att importen till unionen av skodon med ursprung i Brasilien inte ökade efter unionens införande av antidumpningstullar, medan importen från Indien och Indonesien gjorde det. I detta avseende ökade faktiskt importen till unionen från Indien och Indonesien efter införandet av antidumpningstullar. Kommissionen konstaterar emellertid att ekonomiska aktörer fortfarande fritt kan välja sina leverantörer och att de, vilket granskades senare under skadeanalysen, i detta fall föredrog att köpa sina produkter från grannländer till Kina och Vietnam. Detta gör inte Brasilien till ett olämpligt jämförbart land. Dessutom är syftet med ett jämförbart land att fastställa ett normalvärde. Om landet exporterar till unionen eller inte är inte relevant för detta syfte. Därför avvisades detta argument.

(101) Några parter hävdade att Brasilien inte kan betraktas som en jämförbar marknad i förhållande till Vietnam, eftersom Vietnam är exportinriktat medan Brasilien huvudsakligen säljer på sin inhemska marknad. Kommissionen kan inte godta relevansen i detta argument. Vietnam är utan tvekan mer exportinriktat än Brasilien, men det är emellertid inte uppenbart hur detta skulle påverka det normalvärde som beräknats i Brasilien, som per definition hänför sig till tillverkningskostnaderna och den inhemska försäljningen i Brasilien.

(102) Flera parter gjorde gällande att de brasilianska exportpriserna är lägre än de inhemska priserna. Vissa av parterna hävdade att exportpriserna, snarare än de inhemska priserna, därför borde användas för att fastställa normalvärde. Andra parter hävdade att detta utgjorde bevis för att brasilianska exportörer dumpar och hävdade att Brasilien därför inte var lämpligt som jämförbart land. För det första konstaterar kommissionen att exportpriserna inte är relevanta i detta fall, eftersom man har tillgång till tillräckligt representativa och lönsamma inhemska priser. För det andra går det i vilket fall som helst inte att bekräfta eller bestrida påståendet att brasilianska exportpriser dumpas utan en korrekt granskning av detta.

(103) Några berörda parter hävdade att Brasilien inte är lämpligt som jämförbart land, eftersom brasilianska tillverkare erhåller statligt stöd för export. Kommissionen noterar för det första att detta slags stöd främst skulle påverka exportpriserna, vilket, som nämnts ovan, inte är relevant för den föreliggande undersökningen. Kommissionen undersökte trots detta den bevisning som parterna lagt fram och fann att det stöd som avsågs rörde exportfrämjande program, liknande de som finns i många andra länder, som syftar till att göra produkterna mer kända utomlands genom reklamkampanjer och deltagande i internationella handelsmässor. Kommissionen fann ingenting som visade att det exportfrämjande stödet i Brasilien gynnade den inhemska försäljningen av skodon.

(104) Flera parter framhöll det faktum att Brasilien hade inlett en antidumpningsundersökning av skodon med ursprung i Kina, för vilken Italien användes som jämförbart land, och hävdade att italienska och brasilianska företag hade ingått en överenskommelse för att maximera undersökningsresultaten avseende dumpning i den översyn vid giltighetstidens utgång som unionen genomförde. Det fanns emellertid inget som stödde dessa påståenden eller någon annan likartad bevisning. Därför avvisar kommissionen detta argument.

(105) Mot bakgrund av ovanstående drogs slutsatsen att Brasilien var lämpligast som jämförbart land.

(106) Ett stort antal berörda parter hävdade att valet av Brasilien som jämförbart land skulle vara en avgörande faktor för en slutsats att produkten dumpats och att dumpning inte skulle ha konstaterats om något av de andra länderna hade valts. Kommissionen kontrollerade därför, rent hypotetiskt, vad resultatet skulle ha blivit om man hade valt Indonesien som – även om det inte var det bästa alternativet enligt vad som framgått ovan – var det enda hållbara alternativet till Brasilien.

(107) Resultaten, som visas i det relevanta avsnittet nedan, bekräftade att valet, mellan de hållbara alternativ som stod till förfogande, av jämförbart land i detta ärende inte var avgörande för resultaten av dumpningsberäkningarna.

(108) Brasilien valdes därför som jämförbart land.

2.1.2 Fastställande av normalvärde i det jämförbara landet

(109) Efter det att Brasilien valts till jämförbart land beräknades normalvärdet på grundval av uppgifter som hade kontrollerats på plats hos de samarbetsvilliga brasilianska tillverkarna.

(110) Dessa tillverkares inhemska försäljning konstaterades vara representativ i förhållande till de kinesiska och vietnamesiska exporterande tillverkarnas export till unionen. Man undersökte också om den inhemska försäljningen kunde anses ha ägt rum vid normal handel och fastställde för det ändamålet hur stor andel av försäljningen som utgjordes av lönsam försäljning till oberoende kunder. Undersökningen visade att försäljningen till priser som minst motsvarade kostnaden per enhet utgjorde mer än 80 % av varje tillverkares totala försäljningsvolym. Normalvärdet baserades därför på de faktiska priserna på hemmamarknaden, beräknade som ett vägt genomsnitt av priserna för all inhemsk försäljning av en produkttyp under översynsperioden, oavsett om försäljningen var lönsam eller inte.

2.1.3 Normalvärde för Golden Step

(111) När det gäller Golden Step fastställdes normalvärdet på grundval av företagets egna uppgifter om inhemsk försäljning och tillverkningskostnader. Dessa uppgifter kontrollerades på plats hos företaget.

(112) Kommissionen konstaterade inledningsvis att Golden Step inte haft någon inhemsk försäljning under översynsperioden. Normalvärdet kunde därför inte fastställas på grundval av tillverkarens inhemska priser enligt artikel 2.1 första stycket i grundförordningen. Detta innebar att en annan metod måste användas.

(113) Eftersom man inte kunde använda inhemska priser för att fastställa normalvärdet, måste man i stället beräkna ett konstruerat normalvärde på grundval av den berörda tillverkarens kostnader. Normalvärdet konstruerades således enligt artikel 2.3 i grundförordningen genom att tillverkningskostnaden för den exporterade skomodellen, vid behov justerad, adderades med ett skäligt belopp för försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader och en skälig vinstmarginal.

(114) I detta avseende gick det inte att fastställa försäljnings- och administrationskostnaderna, de andra allmänna kostnaderna samt vinsten i enlighet med artikel 2.6 a i grundförordningen på grundval av de faktiska belopp som fastställts för andra exporterande tillverkare i det berörda landet, eftersom ingen annan kinesisk exporterande tillverkare hade beviljats marknadsekonomisk status. Eftersom Golden Step inte hade haft någon inhemsk försäljning inom samma generella produktkategori i det berörda landet, kunde försäljnings- och administrationskostnaderna, de andra allmänna kostnaderna samt vinsten inte heller fastställas i enlighet med artikel 2.6 b i grundförordningen. Man var därför tvungen att fastställa detta i enlighet med artikel 2.6 c i grundförordningen, dvs. på grundval av någon annan rimlig metod.

(115) I detta sammanhang bedömde kommissionen försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinstmarginal utifrån tre möjliga scenarier. Först fastställde den försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst på grundval av uppgifter från den ursprungliga undersökningen. Den beaktade även försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst i fråga om kinesiska exporterande tillverkare som nyligen erhållit marknadsekonomisk status i andra nyligen utförda undersökningar och som hade inhemsk försäljning vid normal handel. I ett tredje scenario granskade den uppgifter avseende försäljnings- och administrationskostnader, andra allmänna kostnader samt vinst i det jämförbara landet. Därefter bedömdes normalvärdet utifrån dessa scenarier.

2.2 Kinesiska och vietnamesiska exportpriser

(116) I de fall där exportförsäljningen skedde direkt till oberoende kunder i unionen fastställdes exportpriserna på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas för den berörda produkten, i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen.

(117) I de fall där exportförsäljningen till unionen skedde genom icke-närstående handelsföretag utanför unionen fastställdes exportpriserna på grundval av priserna för den berörda produkten när de berörda tillverkarna sålde denna på export till handelsföretagen, dvs. till en icke-närstående köpare, i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen.

2.3 Jämförelse mellan kinesiska och vietnamesiska exportpriser och normalvärdet i det jämförbara landet

(118) För att fastställa normalvärdet för exporterade produkttyper som inte såldes på den inhemska marknaden i Brasilien användes försäljningspriserna på den marknaden för de mest liknande produkttyperna, i enlighet med den metod som tillämpades i den ursprungliga undersökningen. Dessa justerades där så var motiverat.

(119) Normalvärdet och exportpriserna jämfördes på nivån fritt fabrik. För att jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset skulle bli rättvis tog man i form av justeringar hänsyn till olikheter som påverkade priserna och prisernas jämförbarhet, i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen. Bland annat gjordes följande justeringar:

(120) Man undersökte om en justering för handelsled enligt artikel 2.10 d i grundförordningen var motiverad. I detta avseende konstaterades att handelsleden på de inhemska marknaderna och exportmarknaderna skilde sig åt. Följaktligen gjordes justeringar i enlighet med artikel 2.10 d–i i grundförordningen för att återspegla de rabatter som lämnats till grossister på den brasilianska marknaden, i förhållande till den försäljning till detaljister som uteslutande hade skett från de tre undersökta brasilianska tillverkarna.

(121) För att säkerställa en rättvis jämförelse mellan kinesisk och vietnamesisk export, å ena sidan, och den inhemska försäljningen i Brasilien, å andra sidan, gjordes en justering i enlighet med artikel 2.10 i i grundförordningen för att återspegla olikheter i provisioner som utbetalats till oberoende agenter i Brasilien.

(122) Enligt artikel 2.10 k i grundförordningen gjordes även en justering för forskning och utveckling och formgivning för att återspegla de kostnader som uppstod för brasilianska tillverkare i förhållande till kinesiska/vietnamesiska tillverkare.

(123) En justering i enlighet med artikel 2.10 a i grundförordningen gjordes även under den tidigare undersökningen för att återspegla olikheter i kvaliteten på det läder som användes vid tillverkningen av skodonen. I den aktuella undersökningen konstaterades att det inte behövdes någon sådan justering, eftersom det läder som de brasilianska, kinesiska och vietnamesiska exportörerna använde var av liknande kvalitet (se skäl 87).

(124) Andra justeringar, däribland sådana avseende transport- och försäkringskostnader enligt artikel 2.10 e i grundförordningen, gjordes i samtliga fall där sådana kostnader befanns vara skäliga och korrekta och kunde styrkas med bevisning.

(125) Vissa berörda parter hävdade att fluktuationer i växelkursen mellan US-dollarn och euron påverkade de konstaterade dumpningsmarginalerna och motiverade en justering. Detta påstående måste avvisas. Enligt artikel 2.10 j i grundförordningen kan en sådan justering endast beviljas om varaktiga förändringar av valutakurserna har ägt rum. När växelkurserna fluktuerar fritt, vilket är fallet med kursen mellan US-dollarn och euron, rör de sig regelbundet upp och ner. Inga varaktiga förändringar kan identifieras i ett sådant fall och följaktligen kan ingen justering beviljas.

2.4 Fastställande av dumpning för de undersökta företagen i Kina

2.4.1 Fastställande av dumpning för Golden Step

(126) När det gäller Golden Step visade jämförelsen mellan detta företags exportpris och normalvärdet (se skäl 111 och följande) en dumpningsmarginal på mellan 5 % och 16 %.

2.4.2 Fastställande av dumpning för de företag som inte beviljats marknadsekonomisk status

(127) I enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen fastställdes dumpningsmarginalerna på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet per produkttyp och det vägda genomsnittliga exportpriset per produkttyp. En enda vägd genomsnittlig dumpningsmarginal har beräknats för samtliga kinesiska företag som ingick i urvalet. Denna dumpningsmarginal hänfördes till alla andra exporterande tillverkare i Kina.

(128) Den landsomfattande dumpningsmarginalen för Kina fastställdes till mellan 35 % och 38 % av priset cif vid unionens gräns, beroende på den beräkningsmetod som användes för Golden Step (se skäl 115).

(129) Till följd av vad som hävdades i fråga om slutsatsen avseende valet av jämförbart land, beräknades dumpningen även på grundval av den ovan nämnda metoden bortsett från att de brasilianska normalvärdena ersattes av värdena för de samarbetsvilliga indonesiska tillverkarna. Denna beräkning resulterade i en dumpningsmarginal på mellan 19 % och 22 %, beroende på vald beräkningsmetod för Golden Step.

2.5 Fastställande av dumpning för de undersökta företagen i Vietnam

(130) I enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen fastställdes dumpningsmarginalerna på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet per produkttyp och det vägda genomsnittliga exportpriset per produkttyp. Eftersom inget av företagen i urvalet hade beviljats marknadsekonomisk status, har en enda vägd genomsnittlig dumpningsmarginal beräknats i Vietnam. Denna dumpningsmarginal hänfördes till alla andra exporterande tillverkare i Vietnam.

(131) Den landsomfattande dumpningsmarginalen för Vietnam fastställdes till 43,8 % av priset cif vid unionens gräns.

(132) På liknande sätt som för Kina gjordes även en beräkning av dumpning på grundval av den ovan nämnda metoden, bortsett från att de brasilianska normalvärdena ersattes av värdena för de samarbetsvilliga indonesiska tillverkarna. Denna beräkning resulterade i en dumpningsmarginal på 28,4 %.

2.6 Slutsats om fortsatt dumpning från de berörda länderna

(133) Vissa berörda parter hävdade att exporten från de berörda länderna mellan införandet av slutgiltiga åtgärder i april 2006 och slutet av översynsperioden hade minskat. Man hävdade att denna minskning berodde på nedgångar i tillverkningen och tillverkningskapaciteten i Kina och Vietnam till följd av införandet av slutgiltiga åtgärder, en produktionsomställning från Kina och Vietnam till andra länder eller en ökning av deras inhemska försäljning. Man påstod dessutom att importpriserna antingen hade ökat eller varit fortsatt stabila. Parterna hävdade därför att importvolymerna och importpriserna inte kunde berättiga slutsatsen att dumpningen hade fortsatt i stora volymer under översynsperioden.

(134) Dessa argument ändrar inte slutsatsen att stora dumpningsmarginaler konstaterades för översynsperioden och att dessa marginaler omfattar stora importvolymer med stora marknadsandelar i unionen. Därför drogs slutsatsen att dumpningen av den berörda produkten med ursprung i Kina och Vietnam hade fortsatt.

3. UTVECKLINGEN AV IMPORTEN FRÅN KINA OM ÅTGÄRDERNA SKULLE UPPHÄVAS

3.1 Allmänt

(135) Den sannolika utvecklingen av importen från Kina analyserades i fråga om både förväntade priser och volymer.

(136) Som en utgångspunkt fastställdes priser för översynsperioden. Uppgifter fanns tillgängliga från de besvarade stickprovsformulären (som inkom från 58 samarbetsvilliga exporterande tillverkare) med försäljningspriser för den inhemska marknaden och exportpriser till både unionsmarknaden och marknader i tredjeländer. Man använde dessa uppgifter eftersom man ansåg att de var de bästa tillgängliga prisuppgifterna för den berörda produkten när det gällde att jämföra prisindikationer på de olika marknaderna. Uppgifterna ansågs vara representativa eftersom de omfattade 22 % av importen till unionsmarknaden. De exportpriser till unionen som uppgavs i de besvarade stickprovsformulären kontrollerades mot statistiska uppgifter som kommissionen förfogade över, även om de statistiska uppgifterna inte kunde användas för prisjämförelser eftersom de inte omfattade den kinesiska inhemska försäljningen eller exporten till tredjeländer.

(137) Även om Eurostat-baserade uppgifter var en annan tillförlitlig källa, gjorde denna inte det möjligt att jämföra priser på olika marknader (se skäl 67).

(138) Priser på unionsmarknaden erhölls från de svar på frågeformulären som inkommit från tillverkarna i unionen. I undersökningen fastställdes att dessa genomsnittliga priser var jämförbara med priserna för de importerade skodonen, eftersom — de avsåg den likadana produkten, — de var i samma handelsled, — de hade jämförbara Incotermer, — de inbegrep jämförbara volymer.

(139) Effekten av viss ny utveckling sedan slutet av översynsperioden analyserades också eftersom den ansågs tillräckligt betydelsefull för att kunna påverka sannolikheten för fortsatt dumpning. Sådana analyser begärdes också av berörda parter.

3.2 Förhållandet mellan priser i unionen och i Kina

(140) Av svaren på frågeformulären framgick att de inhemska priserna i Kina, som hade fastställts på grundval av exportörernas egna uppgifter, var lägre än priserna på unionsmarknaden. Det bör emellertid noteras att det inte gick att kontrollera uppgifterna för samtliga företag som inte ingick i urvalet (däribland uppgifter om eventuell inhemsk försäljning). Det gick därför inte att göra någon närmare analys av de inhemska priserna i Kina, vilket inte heller ansågs nödvändigt med tanke på de övergripande slutsatserna om fortsatt dumpning.

3.3 Förhållandet mellan exportpriser till tredjeländer och prisnivån i unionen

(141) Enligt svaren på frågeformulären var de priser som de kinesiska samarbetsvilliga tillverkarna erhöll på större marknader i tredjeländer lägre än de rådande priserna på unionsmarknaden. Detta var ytterligare ett tecken på att kinesiska tillverkare kunde exportera stora volymer till unionen. Om åtgärderna skulle tillåtas att upphöra att gälla, skulle det vara ännu lönsammare för kinesiska exporterande tillverkare att dirigera om sin export till unionen. Det gick emellertid inte att kontrollera de priser som de kinesiska samarbetsvilliga tillverkarna erhöll på större marknader i tredjeländer och denna analys fullföljdes därför inte.

(142) Vissa berörda parter hävdade att andra marknader har blivit mer attraktiva än unionsmarknaden. Till stöd för detta påstående lämnade en part en analys av den kinesiska tullstatistiken. Kommissionens analys har emellertid visat att unionsmarknaden, bortsett från den amerikanska marknaden, fortfarande är den mest attraktiva marknaden för kinesiska exportörer. Faktum är att exporten ökade under den period som omfattas av denna parts analys (dvs. 2005–2008). Om antidumpningstullarna skulle upphävas, skulle unionsmarknaden bli ännu attraktivare och volymerna skulle därför sannolikt öka.

3.4 Förhållandet mellan exportpriser till tredjeländer och priserna i Kina

(143) De svar på frågeformulären som inkom från de 58 samarbetsvilliga kinesiska företagen visar att exportpriserna till större marknader i tredjeländer är lägre än de priser företagen erhåller på den inhemska marknaden. Eftersom det inte gick att kontrollera dessa uppgifter, fullföljdes emellertid inte denna analys.

(144) Dessutom visade nivån på exportpriserna till tredjeländer jämfört med det brasilianska normalvärdet att dessa exportpriser generellt sett är bra mycket lägre. Återigen av de anledningar som anges i skäl 140 gick det emellertid inte att kontrollera dessa uppgifter och denna analys fullföljdes därför inte.

(145) De tillgängliga uppgifterna visade därför på sannolikheten för fortsatt dumpning.

3.5 Outnyttjad kapacitet och lager

(146) Alla kinesiska företag i urvalet tillämpade ett system med tillverkning på beställning och deras lager bestod därför av färdiga varor redo för avsändning. Systemet med tillverkning på beställning används eftersom skobranschen måste anpassa sig till nya moden varje säsong på grundval av beställningar från kunder och inte kan tillämpa försäljning från lager. Eftersom företagen inte hade några lager att tala om, kunde därför denna faktor inte betraktas som en meningsfull indikator för analysen av sannolikheten för fortsatt dumpning.

(147) I undersökningen fastställdes att den outnyttjade kapaciteten hos samtliga 58 samarbetsvilliga kinesiska företag stod för cirka 9 % av deras totala tillverkningskapacitet för skodon. Denna kvantitet skulle motsvara 14,5 miljoner par för de 58 samarbetsvilliga företagen eller cirka 65 miljoner par för alla exporterande tillverkare. Den senare siffran motsvarar cirka 10 % av den totala förbrukningen i unionen (se tabell 3).

(148) Den sannolika användningen av denna outnyttjade kapacitet analyserades. Till följd av ovan nämnda skillnader mellan prisnivån i unionen, på den kinesiska inhemska marknaden och i tredjeländer, är kinesiska företag sannolikt motiverade att använda outnyttjad kapacitet för export till unionen. En annan faktor som gör EU:s marknad attraktiv för de kinesiska exportörerna är dess storlek.

(149) Det bör dessutom påpekas att förutom för den berörda produkten kan de befintliga produktionslinjerna användas för att tillverka andra typer av skodon, t.ex. avancerade sportskor och skodon med överdelar av textilmaterial. Företagen i urvalet och de övriga samarbetsvilliga företagen i Kina tillverkar stora kvantiteter av skodon av andra typer än den berörda produkten. Den befintliga uppdelningen mellan tillverkning av den berörda produkten och andra skodon är avhängig av konsumenternas krav samt beställningar från och inköpsstrategier hos unionsimportörerna. Om åtgärderna skulle upphävas, skulle emellertid säkerligen unionsimportörerna ompröva sina inköpsstrategier och kanske beställa en större del av den berörda produkten från kinesiska tillverkare. Detta skulle kunna leda till att de kvantiteter av den berörda produkten som exporteras till unionen ökade.

3.6 Kringgående/absorption

(150) Som fastställts i förordning (EG) nr 388/2008 kringgicks de befintliga åtgärderna för Kina genom avsändning från Macao. Följaktligen utvidgades åtgärderna till att omfatta avsändningar av den berörda produkten som satts samman i och lastats om via Macao. Detta kringgående visar hur pass attraktiv unionsmarknaden är för kinesiska exporterande tillverkare.

3.7 Slutsatser

(151) Undersökningen har visat att det, om åtgärderna skulle upphävas, är sannolikt att dumpningen fortsätter. Denna slutsats grundas på att unionsmarknaden är mycket attraktiv med avseende på volym, samt på prisjämförelser mellan marknader i unionen, Kina och tredjeländer.

(152) Ett antal faktorer, bland annat prisernas relativa nivå, tillgången till outnyttjad kapacitet, kringgående och förmågan att lägga om tillverkningen av andra skodon till den berörda produkten är dessutom belägg för att importen sannolikt kommer att öka om åtgärderna upphävs. Å andra sidan kommer andra faktorer som krisen i världsekonomin och en tendens flytta tillverkningen till andra länder oundvikligen att i viss mån minska importen. Dessa faktorer analyseras närmare i avsnitt 5 (Utvecklingen efter översynsperioden) nedan.

(153) Följaktligen dras slutsatsen att importen från Kina till unionsmarknaden kommer att fortsätta i stora volymer och att dessa volymer kommer att säljas till låga, dumpade priser, vilket innebär att det är sannolikt att dumpningen fortsätter om åtgärderna skulle tillåtas att upphöra att gälla.

4. UTVECKLINGEN AV IMPORTEN FRÅN VIETNAM OM ÅTGÄRDERNA SKULLE UPPHÄVAS

4.1 Allmänt

(154) Den sannolika utvecklingen av importen från Vietnam analyserades i fråga om både förväntade priser och volymer.

(155) Som en utgångspunkt fastställdes priser för översynsperioden. Uppgifter fanns tillgängliga från de besvarade stickprovsformulären (som inkom från 51 samarbetsvilliga vietnamesiska exporterande tillverkare) med försäljningspriser för den inhemska marknaden och exportpriser för både unionsmarknaden och marknader i tredjeländer. Man använde dessa uppgifter, eftersom man ansåg att de var de bästa tillgängliga prisuppgifterna för den berörda produkten, när det gällde att jämföra prisindikationer på de olika marknaderna. Uppgifterna ansågs vara representativa, eftersom de omfattade 82 % av importen till unionsmarknaden. De försäljningspriser i unionen som angavs i de besvarade stickprovsformulären kontrollerades mot statistiska uppgifter (Taric) som kommissionen förfogar över. De statistiska uppgifterna kunde emellertid inte användas för prisjämförelser, eftersom de inte omfattade den vietnamesiska inhemska försäljningen eller exporten till tredjeländer.

(156) Även om Eurostat-baserade uppgifter var en annan tillförlitlig källa, gjorde denna inte det möjligt att jämföra priser på olika marknader (se skäl 67).

(157) Priser på unionsmarknaden erhölls från de svar på frågeformulären som inkommit från tillverkarna i unionen. I undersökningen fastställdes att dessa genomsnittliga priser var jämförbara med priserna för de importerade skodonen eftersom — de avsåg den likadana produkten, — de var i samma handelsled, — de hade jämförbara Incotermer, — de inbegrep jämförbara volymer.

4.2 Förhållandet mellan priser i unionen och i Vietnam

(158) Av svaren på frågeformulären framgick det att de inhemska priserna i Vietnam, som hade fastställts på grundval av exportörernas egna uppgifter, var lägre än priserna på unionsmarknaden. Det bör emellertid noteras att det inte gick att kontrollera uppgifterna för samtliga företag som inte ingick i urvalet (däribland uppgifter om eventuell inhemsk försäljning). Det gick därför inte att göra någon närmare analys av de inhemska priserna i Vietnam. Liksom var fallet för Kinas del ansågs detta inte heller nödvändigt, med tanke på de övergripande slutsatserna om fortsatt dumpning.

4.3 Förhållandet mellan exportpriser till tredjeländer och prisnivån i unionen

(159) Enligt uppgifter från Vietnams allmänna statistikbyrå och den allmänna vietnamesiska tullavdelningen (kalenderåret 2008) avsänds omkring 50 % av Vietnams export av skodon till unionsmarknaden. Uppgifterna i svaren på stickprovsformulären visar dessutom att under översynsperioden sålde de samarbetsvilliga exportörerna även mycket stora volymer till marknader i tredjeländer.

(160) Enligt svaren på frågeformulären var de priser som de vietnamesiska samarbetsvilliga tillverkarna erhöll på större marknader i tredjeländer lägre än de rådande priserna på unionsmarknaden. Detta var ytterligare ett tecken på att vietnamesiska tillverkare kunde exportera stora volymer till unionen.

4.4 Förhållandet mellan exportpriser till tredjeländer och priserna i Vietnam

(161) Till följd av de exporterande tillverkarnas låga försäljningsvolymer på den inhemska vietnamesiska marknaden gick det inte att dra några meningsfulla slutsatser utifrån denna jämförelse.

4.5 Outnyttjad kapacitet och lager

(162) Alla vietnamesiska företag i urvalet tillämpade ett system med tillverkning på beställning och deras enda lager bestod därför av färdiga varor redo för avsändning. Systemet med tillverkning på beställning används eftersom skobranschen måste anpassa sig till nya moden varje säsong på grundval av beställningar från kunder och inte kan tillämpa försäljning från lager. I detta fall anses därför inte att lager är en särskilt meningsfull indikator.

(163) I undersökningen fastställdes att den outnyttjade kapaciteten hos samtliga 51 samarbetsvilliga vietnamesiska företag stod för cirka 17 % av deras totala tillverkningskapacitet för skodon. Denna kvantitet skulle motsvara 34 miljoner par för de 51 samarbetsvilliga företagen eller cirka 42 miljoner par för alla exporterande tillverkare. Den senare siffran motsvarar cirka 6 % av den totala förbrukningen i unionen (se tabell 3).

(164) Den sannolika användningen av denna outnyttjade kapacitet analyserades. Till följd av ovan nämnda skillnader mellan prisnivån i unionen och på marknader i tredjeländer är vietnamesiska företag sannolikt motiverade att använda sin outnyttjade kapacitet för export till unionen. Denna slutsats understöds av det faktum att unionsmarknaden är attraktiv till följd av dess storlek.

(165) Det bör dessutom påpekas att förutom för den berörda produkten kan de befintliga produktionslinjerna användas för att tillverka andra typer av skodon, t.ex. avancerade sportskor och skodon med överdelar av textilmaterial. Företagen i urvalet och de övriga samarbetsvilliga företagen i Vietnam tillverkade stora kvantiteter av skodon av andra typer än den berörda produkten. Den befintliga uppdelningen mellan tillverkning av den berörda produkten och andra skodon är avhängig av konsumenternas krav samt beställningar från och inköpsstrategier hos unionsimportörerna. Om åtgärderna skulle upphävas, skulle emellertid säkerligen unionsimportörerna ompröva sina inköpsstrategier och kanske beställa en större del av den berörda produkten från vietnamesiska tillverkare. Detta skulle kunna leda till att de kvantiteter av den berörda produkten som exporteras till unionen ökade.

4.6 Slutsatser

(166) Förutom fortsatt dumpning på höga nivåer har undersökningen visat att om åtgärderna skulle upphävas skulle dumpningen sannolikt fortsätta. Denna slutsats grundas på att unionsmarknaden är attraktiv till följd av dess storlek och prisnivåer.

(167) Ett antal faktorer, bland annat prisernas relativa nivå, tillgången till outnyttjad kapacitet, kringgående och förmågan att lägga om tillverkningen av andra skodon till den berörda produkten, är dessutom belägg för att importen sannolikt kommer att öka om åtgärderna upphävs. Å andra sidan kommer sådana andra faktorer som krisen i världsekonomin och en tendens att flytta tillverkningen till andra länder oundvikligen att i viss mån minska importen. Dessa faktorer analyseras närmare i avsnitt 5 (Utvecklingen efter översynsperioden) nedan.

(168) Följaktligen dras slutsatsen att importen från Vietnam till unionsmarknaden kommer att fortsätta i stora volymer och att sådana volymer kommer att säljas till låga, dumpade priser, vilket innebär att det är sannolikt att dumpningen fortsätter om åtgärderna skulle tillåtas att upphöra att gälla.

5. UTVECKLINGEN EFTER ÖVERSYNSPERIODEN

(169) Effekten av utvecklingen efter översynsperioden för både Kinas och Vietnams del analyserades också eftersom den ansågs vara tillräckligt betydelsefull för att påverka tillverkningsvolymerna för den berörda produkten i de berörda länderna och exporten till unionsmarknaden, och dess priser.

5.1 Krisen i världsekonomin

(170) Krisen började under andra hälften av 2008 (dvs. efter översynsperiodens slut). Några parter hävdade att den skulle påverka tillverkningen och exporten (inklusive exporten till unionen) av den berörda produkten med ursprung i de berörda länderna till följd av den minskande förbrukningen på världsmarknaderna och unionsmarknaden för skodon.

5.2 Importvolymernas och importprisernas utveckling efter översynsperioden

(171) Det bör inledningsvis konstateras att parternas påståenden avseende den sannolika effekten av utvecklingen efter översynsperioden på exportvolymerna från de berörda länderna och förbrukningen i unionen var motstridiga. Vissa berörda parter uppskattade att exporten från de berörda länderna skulle kunna falla med så mycket som 25–30 % under 2009 jämfört med siffrorna under översynsperioden. Andra berörda parter förväntade sig att importen skulle vara fortsatt stabil. Statistik från Eurostat för första halvåret 2009 visar faktiskt att importen från Kina minskade med 25 % och att importen från Vietnam minskade med 28 %. När det gäller priser, visade statistik från Eurostat på en ökning med 34 % för import av den berörda produkten från Kina och en ökning med 26 % för import av den berörda produkten från Vietnam. Av de orsaker som anförs i skäl 67 kan dessa trender emellertid inte anses vara representativa.

5.3 En ändring av unionens importkällor från Kina och Vietnam till andra länder

(172) Några parter hävdade att exporten av den berörda produkten med ursprung i de berörda länderna skulle minska till följd av en ändring av inköpskällor från Kina och Vietnam till andra länder så som Indonesien, Kambodja och Indien. Man hävdade att denna process inleddes efter införandet av åtgärder i april 2006 och skulle fortsätta om åtgärderna återinfördes efter den aktuella översynen. Även andra orsaker till en sådan ändring framfördes, främst ökade tillverkningskostnader. För Kinas del sades de bero på ökade arbetskrafts-, energi- och lokala materialkostnader, samt miljö- och arbetslagstiftning. En förstärkning av den kinesiska valutan (RMB) framfördes också som en eventuell orsak till skiftet till andra inköpsländer. För Vietnams del påstods att det pågick ett skifte till andra inköpsländer till följd av ökade arbetskraftskostnader samt förlusten av Allmänna preferenssystemets tullförmån på 3,5 % vid import till EU. Dessutom hävdades det att skiftet till andra inköpsländer än Kina och Vietnam blev attraktivt till följd av förbättringar av skotillverkningens konkurrenskraft i de nya inköpsländerna. Man hävdade dessutom att skiftet underlättades av det faktum att många tillverkare i de berörda länderna ägdes eller kontrollerades av företag i andra delar av Sydostasien, t.ex. Taiwan eller Hongkong, och av att inköpen av skodon till unionsmarknaden kontrolleras av stora importörer i unionen, som har de medel som krävs för att enkelt skifta leveranskällor när så är nödvändigt.

(173) Även om det var uppenbart att några exportörer hade omlokaliserat och kanske skulle göra ytterligare omlokaliseringar för att sänka sina kostnader, gjordes denna omlokalisering för Kinas del ibland till andra delar av Kina (bort från kustprovinserna som är den traditionella basen för skotillverkningen). Sådana ändringar skulle i sig inte leda till en minskad tillverkning i Kina och export därifrån.

(174) När det gäller Vietnam anses det inte att den tullökning på 3,5 % som följer av förlusten av Allmänna preferenssystemets tullförmån är av en sådan omfattning att den föranleder en kraftig omlokalisering av tillverkningen. Samtidigt som det inte går att utesluta att denna förlust till viss del kan påverka exporten från Vietnam, är det osannolikt att den nämnvärt skulle påverka de större unionsimportörernas beslut om inköpskällor. Det erinras om att trots införandet av antidumpningstullar som var mycket högre än 3,5 %, hade Vietnam och Kina en fortsatt hög import till unionen.

(175) Det anses därför att varje omlokalisering av tillverkningen inte skulle vara av en sådan omfattning att det radikalt skulle ändra importörernas beslut om inköpskällor.

(176) När det gäller importen till unionen från andra länder, fann man att den ökade från vissa asiatiska länder efter införandet av antidumpningsåtgärderna. Detta ändrar emellertid inte det faktum att den berörda produkten fortsatte att importeras från de två undersökta länderna till unionen i mycket omfattande volymer och till dumpade priser.

5.4 Utvecklingen av den inhemska förbrukningen i Kina

(177) Några parter hävdade att exporten från Kina skulle falla till följd av en ökad kinesisk inhemsk förbrukning, främjad av de kinesiska myndigheternas politik. Ingen av parterna lade emellertid fram någon bevisning som kunde möjliggöra en utvärdering av den förväntade ökade förbrukningen – en utvärdering som skulle vara ännu svårare på grund av den ekonomiska krisen.

(178) Samtidigt som det inte är orimligt att anta att den senaste tidens ekonomiska tillväxt i Kina kommer, åtminstone på medellång sikt, att leda till en viss ökning i den inhemska förbrukningen av skodon, har det inte lagts fram någon bevisning för att visa att denna tillväxt skulle leda till en (ytterligare) minskning av exporten till unionen.

5.5 Slutsatser

(179) Den ekonomiska krisen har en nedåtriktad inverkan på importen till unionen från de berörda länderna. Det är emellertid inte orimligt att anta att en återhämtning kommer att följa så småningom, och då leda till en ökad försäljning. Även om den högsta prognosen på ett fall på 25–30 % skulle förverkligas under 2009 som helhet, skulle importen från Kina ändå nå upp till över 80 miljoner par och ha en marknadsandel i unionen på över 10 %, och importen från Vietnam skulle fortfarande nå upp till omkring 48 miljoner par och ha en marknadsandel i unionen på cirka 7 %.

(180) När det gäller ett skifte av unionens importkällor, fann man att den omlokalisering som hittills gjorts inte har haft någon avgörande inverkan och att det inte finns några tecken på att de trender som hittills iakttagits skulle förändras nämnvärt inom den närmaste framtiden.

(181) Exporten från de berörda länderna till unionen har fortsatt till dumpade priser under översynsperioden. Till följd av den ekonomiska krisen och (den förväntade) nedgången i efterfrågan, och i avsaknad av några uppgifter om importpriserna för tiden efter översynsperioden som pekar på motsatsen, är det inte orimligt att anta att exporten kommer att fortsätta att ske till dumpade priser.

(182) Mot bakgrund av ovanstående undersökningsresultat avseende utvecklingen under och efter översynsperioden dras slutsatsen att det finns en sannolikhet för fortsatt dumpning.

D. SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER EFTER MEDDELANDET AV UPPGIFTER

(183) Ett antal synpunkter inkom efter meddelandet av uppgifter. Ingen av dessa kunde emellertid ändra slutsatserna. De viktigaste invändningarna var följande:

1. VAL AV JÄMFÖRBART LAND

(184) Flera parter framförde på nytt de synpunkter de framförde under undersökningen när det gäller val av jämförbart land. De upprepade bland annat sin ståndpunkt att Brasilien inte var ett lämpligt val, eftersom landet har ett högt importskydd med tullar och icke-automatiska importlicenser, högre socio-ekonomisk nivå än Kina och Vietnam, förmodad specialisering på damskor och påstådd dumpning. Kommissionen hade redan beaktat dessa invändningar och tog upp dem ingående vid meddelandet av uppgifter och i skälen 68–108 i denna förordning. Analysen visade tydligt att Brasilien var det mest lämpliga valet av jämförbart land i detta fall.

2. URVALETS REPRESENTATIVITET

(185) Några berörda parter hävdade att urvalet av exportörer var mindre representativt än vad som anges i skälen 15 och 18, därför att dumpningsmarginalen bara beräknades på grund