SV Europeiska unionens officiella tidning L 151/1

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2018/858

av den 30 maj 2018

om godkännande av och marknadskontroll över motorfordon och släpfordon till dessa fordon samt av system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för sådana fordon, om ändring av förordningarna (EG) nr 715/2007 och (EG) nr 595/2009 samt om upphävande av direktiv 2007/46/EG

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

(1) I enlighet med artikel 26.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) utgör den inre marknaden ett område utan inre gränser där fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital måste säkerställas. Den inre marknadens regler bör vara tydliga, enkla, konsekventa och ändamålsenliga och därigenom skapa rättssäkerhet för företag och konsumenter.

(2) Därför fastställdes en heltäckande EU-ram för godkännande av motorfordon, släpfordon samt system, komponenter och separata tekniska enheter för motorfordon genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG (3).

(3) Kommissionen genomförde 2013 en utvärdering av unionens rättsliga ram om typgodkännande av motorfordon, släpfordon samt system, komponenter och separata tekniska enheter för motorfordon som visade att ramen i direktiv 2007/46/EG är lämplig för att nå de viktigaste målen harmonisering, en väl fungerande inre marknad och rättvis konkurrens, och drog slutsatsen att den därför bör fortsätta att tillämpas.

(4) I utvärderingen konstaterades dock följande behov: Det behövs nya bestämmelser om marknadskontroll som komplement till bestämmelserna om typgodkännande, förfarandena för återkallelse och skyddsåtgärder behöver förtydligas, villkoren för beviljande av utökning av godkännanden av befintliga fordonstyper behöver klargöras, ramen för typgodkännande behöver stärkas genom harmonisering och förbättring av de förfaranden för typgodkännande och kontroll av produktionsöverensstämmelse som medlemsstaternas myndigheter och tekniska tjänster tillämpar, ansvarsfördelningen mellan leveranskedjans ekonomiska aktörer samt mellan myndigheter och andra aktörer som tillämpar ramen behöver avgränsas tydligt, dessa myndigheters och aktörers oberoende behöver garanteras och intressekonflikter behöver förebyggas, och alternativa godkännandesystem behöver göras mer ändamålsenliga (nationella godkännanden av små serier och enskilt fordonsgodkännande), etappvis typgodkännande behöver förbättras för lämplig flexibilitet på nischmarknader och för små och medelstora företag, dock utan att de lika spelreglerna för alla snedvrids.

(5) Den senaste tidens problem med genomförandet av ramen för EU-typgodkännande har dessutom visat på särskilda brister och har visat att en genomgripande förändring behövs för att säkerställa att den är motståndskraftig, öppen, förutsägbar och långsiktig samt att den ger ett starkt skydd av hälsa och säkerhet och ett starkt miljöskydd.

(6) Genom denna förordning införs ett antal skyddsåtgärder i syfte att förhindra att de krav som ställs inom ramen för förfarandet för beviljande av godkännande av fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter felaktigt tillämpas. För att i framtiden kunna undvika att godkännandeförfarandet missbrukas är det viktigt att dessa skyddsåtgärder är effektiva.

(7) I denna förordning föreskrivs harmoniserade bestämmelser och principer för typgodkännande av motorfordon och släpfordon samt av system, komponenter och separata tekniska enheter avsedda för motorfordon, liksom om enskilt fordonsgodkännande, för att säkerställa en väl fungerande inre marknad för företag och konsumenter liksom för att tillhandahålla ett starkt skydd av hälsa och säkerhet och ett starkt miljöskydd.

(8) I denna förordning anges tekniska och administrativa krav för typgodkännande av motorfordon för personbefordran (kategori M) och motorfordon för godsbefordran (kategori N) och släpfordon till sådana fordon (kategori O), samt av system, komponenter och separata tekniska enheter avsedda för sådana fordon, i syfte att säkerställa en stark säkerhets- och miljöprestanda.

(9) Nationella myndigheter bör tillämpa och upprätthålla kraven i denna förordning på ett enhetligt sätt i hela unionen för att säkerställa lika villkor och förhindra att olika standarder tillämpas inom unionen. De bör fullt ut samarbeta med forumet för informationsutbyte om verkställighet (nedan kallat forumet) och med kommissionen i revisions- och tillsynsverksamheten.

(10) Denna förordning bör stärka den gällande EU-typgodkännanderamen, särskilt genom nya bestämmelser om marknadskontroll. Marknadskontroll i fordonssektorn bör införas genom fastställande av skyldigheterna för de ekonomiska aktörerna i leveranskedjan, ansvarsområdena för medlemsstaternas tillsynsmyndigheter samt de åtgärder som bör vidtas när fordonsprodukter påträffas på marknaden som utgör en allvarlig säkerhets- eller miljörisk, äventyrar konsumentskyddet eller inte uppfyller typgodkännandekraven.

(11) I syfte att säkerställa ett effektivt genomförande av typgodkännandekraven bör de nuvarande bestämmelserna om produktionsöverensstämmelse förstärkas, bl.a. genom regelbundna obligatoriska revisioner av metoderna för kontroll av överensstämmelse och av att de berörda fordonsprodukterna fortsätter att överensstämma med typen, samt genom stärkta krav på kompetens, skyldigheter och resultat för de tekniska tjänster som genomför provningar för helfordonstypgodkännande under godkännandemyndigheternas ansvar. Korrekt fungerande tekniska tjänster är en förutsättning för att säkerställa ett starkt skydd av hälsa och säkerhet och ett starkt miljöskydd och för att slå vakt om allmänhetens förtroende för systemet. Kriterierna för utseende av tekniska tjänster enligt direktiv 2007/46/EG bör anges närmare i denna förordning så att det säkerställs att de tillämpas konsekvent i samtliga medlemsstater. De tekniska tjänsterna i de olika medlemsstaterna har en tendens att utveckla divergerande bedömningsmetoder på grund av arbetets tilltagande komplexitet. Det är därför nödvändigt att föreskriva processuella skyldigheter som säkerställer utbyte av information om och övervakning av medlemsstaternas praxis för bedömning, utseende, anmälan och övervakning av de respektive tekniska tjänsterna. Dessa processuella skyldigheter bör avlägsna eventuella skillnader mellan de metoder som tillämpas, och tolkningen av kriterierna för utseende, av tekniska tjänster. För att säkerställa adekvat tillsyn och lika villkor i hela unionen bör bedömningen av en sökande teknisk tjänst inbegripa en bedömning på plats.

(12) Vid etappvisa typgodkännanden är det väsentligt att kontrollera att ändringar som gjorts före den sista tillverkningsetappen inte har påverkat funktionen hos typgodkända system, komponenter eller separata tekniska enheter på ett sätt som skulle göra det tidigare lämnade typgodkännandet ogiltigt.

(13) Behovet av kontroll och övervakning av de tekniska tjänsterna har ökat eftersom det tekniska framåtskridandet har ökat risken för att de tekniska tjänsterna inte har nödvändig kompetens att prova ny teknik eller nya anordningar inom det område de utsetts för. I takt med att teknikens framåtskridande förkortar produktcyklerna och eftersom intervallen mellan kontroll av bedömningar på plats och övervakningens karaktär varierar, bör giltigheten för utseendet av tekniska tjänster vara tidsbegränsad, vilket bör säkerställa att de tekniska tjänsternas kompetens bedöms regelbundet.

(14) Medlemsstaternas utseende och övervakning av de tekniska tjänsterna, i enlighet med utförliga och stränga kriterier bör därför bli föremål för tillsyn, bland annat som en förutsättning för förlängning av deras utnämning. De tekniska tjänsternas ställning gentemot tillverkarna bör stärkas, inbegripet deras rätt och skyldighet att genomföra oanmälda fabriksinspektioner och utföra fysisk provning eller laboratorieprovning av fordonsprodukter som omfattas av denna förordning, för att se till att tillverkarna fortsätter att följa kraven efter det att de har fått sina fordonsprodukter typgodkända.

(15) För att öka insynen och det ömsesidiga förtroendet och för att ytterligare anpassa och utveckla kriterierna för bedömning, utseende och anmälan av tekniska tjänster, liksom förfarandena för utökning och förnyelse, bör medlemsstaterna samarbeta med varandra och med kommissionen. Medlemsstaterna bör samråda med varandra och med kommissionen i frågor av allmän betydelse för denna förordnings genomförande och underrätta varandra och kommissionen. Det är viktigt att medlemsstaterna och kommissionen använder ett gemensamt, säkert system för elektronisk kommunikation för att underlätta och förbättra det administrativa samarbetet efter lämpliga genomförandeperioder, i syfte att göra hanteringen av informationsutbyte mer effektiv och ändamålsenlig genom enkla och enhetliga förfaranden. För att främja tillgången till information och underlätta transparens bör informationen göras tillgänglig som elektroniskt sökbara strukturerade data.

(16) Om utseende av en teknisk tjänst bygger på sådan ackreditering som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 (4), bör ackrediteringsorgan och utseende godkännandemyndigheter utbyta sådan information som är relevant för bedömningen av de tekniska tjänsternas kompetens.

(17) Medlemsstaterna bör ha möjligheten att ta ut avgifter för utseende och övervakning av tekniska tjänster för att säkerställa att deras övervakning av de tekniska tjänsterna blir långsiktigt hållbar och så att det råder lika spelregler för tekniska tjänster.

(18) Om tvivel råder om en teknisk tjänsts kompetens, trots medlemsstaternas åtgärder för att säkerställa en enhetlig och fortsatt tillämpning av kraven, bör kommissionen ha möjlighet att utreda enskilda ärenden.

(19) För att säkerställa att de tekniska tjänsternas provningar och rapporter inte påverkas av ovidkommande överväganden är det viktigt att de tekniska tjänsternas organisation och drift säkerställer fullständig opartiskhet och fullständigt oberoende. För att de tekniska tjänsterna ska kunna bedriva sin verksamhet på ett enhetligt och systematiskt sätt bör de ha ett tillfredsställande ledningssystem som inkluderar bestämmelser om tystnadsplikt. För att de tekniska tjänsterna ska kunna lösa sin uppgift korrekt bör deras personal alltid uppvisa lämplig nivå på kunnande, kompetens och oberoende.

(20) En kraftfull mekanism för efterlevnad behövs för att säkerställa att kraven i denna förordning uppfylls. Det bör förbli godkännandemyndigheternas huvudsakliga ansvar att sörja för efterlevnad av fordonslagstiftningens krav i fråga om typgodkännande och produktionsöverensstämmelse, eftersom det är ett ansvar som hänger nära samman med utfärdande av typgodkännanden och kräver ingående kännedom om typgodkännandenas innehåll. Det är därför viktigt att godkännandemyndigheternas verksamhet regelbundet utvärderas.

(21) För att säkerställa efterlevnad av denna förordning, säkerställa att den tillämpas enhetligt i hela unionen och underlätta utbyte av bästa praxis, bör kommissionen anordna och utföra bedömningar av de förfaranden som godkännandemyndigheter har inrättat i enlighet med denna förordning. Resultatet av sådana bedömningar, inbegripet eventuella icke-bindande rekommendationer, bör diskuteras inom forumet. Bedömningarna bör ske med jämna mellanrum, med hänsyn till proportionalitetsprincipen, antalet och varianten av typgodkännanden som har beviljats och eventuella fall av bristande överensstämmelse som upptäckts vid kontrollen av överensstämmelsen.

(22) För att säkerställa effektiviteten i kommissionens bedömningar, samtidigt som den administrativa bördan minskas, är det viktigt att godkännandemyndigheterna och kommissionen samarbetar på ett effektivt sätt under bedömningen, särskilt vid bedömningen hos den berörda godkännandemyndigheten. Kommissionens bedömningar bör genomföras i överensstämmelse med tillämplig rätt, i överensstämmelse till exempel med nationella myndigheters arbetstider eller språk. Kommissionen bör stå för de kostnader som bedömningarna medför, inbegripet sådana som rör översättning av dokument.

(23) Systemet för överensstämmelsekontroll förstärks genom erkännande av en formell process för ackreditering av tekniska tjänster eller via införande av regelbundna kollegiala utvärderingar när det gäller godkännandemyndigheternas bedömning och övervakning av tekniska tjänster. Syftet med detta är att säkerställa att en enhetlig kvalitets- och stränghetsnivå tillämpas av alla godkännandemyndigheter i fråga om typgodkännandekraven.

(24) Närmare samordning mellan de nationella myndigheterna genom informationsutbyte och samordnade bedömningar under en samordnande myndighets ledning är en förutsättning för att säkerställa en jämn, starkt skydd av säkerhet och hälsa och ett starkt miljöskydd på den inre marknaden. Detta skulle också leda till effektivare användning av knappa resurser på nationell nivå. I detta syfte bör ett rådgivande forum inrättas för medlemsstaterna och kommissionen med målet att främja bästa praxis, utbyta information och samordna den verksamhet som rör tillämpning av typgodkännandelagstiftningen. Det nuvarande informella samarbetet mellan medlemsstaterna på det området skulle kunna gynnas av en mer formell ram. Forumet bör bestå av företrädare som medlemsstaterna har utsett som företräder deras godkännandemyndigheter och marknadskontrollmyndigheter. De företrädare som deltar i ett visst möte bör väljas på grundval av de frågor som diskuteras av forumet. För att kunna dra nytta av olika åsikter och synpunkter är det lämpligt att särskilda utomstående observatörer regelbundet bjuds in till forumet, närhelst dessa observatörers verksamheter är relevanta för de frågor som ska diskuteras.

(25) För att förhindra eventuella intressekonflikter bör godkännandemyndigheter och marknadskontrollmyndigheter inte vara knutna till varandra när de utför sina uppgifter. När en medlemsstat väljer att låta dessa myndigheter ingå i samma organisation bör den åtminstone säkerställa att den organisationen har strukturer som säkerställer att myndigheternas verksamheter fortsatt skiljer sig från varandra när det gäller deras direkta förvaltning och beslutsfattande.

(26) Reglerna om unionens marknadskontroll och kontroll över produkter som släpps ut på unionsmarknaden i förordning (EG) nr 765/2008 tillämpas på motorfordon och släpfordon samt system, komponenter och separata tekniska enheter avsedda för sådana fordon. Dessa regler hindrar inte medlemsstaterna från att välja vilken myndighet som ska vara behörig att utföra uppgifterna. Marknadskontroll är en uppgift som flera nationella myndigheter kan dela på, i syfte att beakta de nationella systemen för marknadskontroll i medlemsstaterna som upprättats enligt förordning (EG) nr 765/2008. Verkningsfull samordning och övervakning på unionsnivå och nationell nivå bör garantera att godkännandemyndigheterna och marknadskontrollmyndigheterna tillämpar de nya ramarna för typgodkännande och marknadskontroll.

(27) Regler om marknadskontroll behöver tas med i denna förordning för att stärka de nationella myndigheternas rättigheter och skyldigheter, säkerställa en verkningsfull samordning mellan deras marknadskontroll och förtydliga vilka förfaranden som är tillämpliga.

(28) Det är nödvändigt att marknadskontrollmyndigheterna och godkännandemyndigheterna på ett korrekt sätt kan utföra de uppgifter som föreskrivs i denna förordning. Medlemsstaterna bör särskilt förse dem med de resurser som krävs för göra detta.

(29) För att öka insynen i godkännandeprocessen och underlätta marknadskontrollmyndigheternas, godkännandemyndigheternas och kommissionens informationsutbyte och oberoende kontroller, bör typgodkännandedokumentationen tillhandahållas i elektronisk form och vara offentlig, med förbehåll gällande skydd av affärshemligheter och personuppgifter.

(30) De nationella myndigheternas skyldigheter i fråga om marknadskontroll enligt den här förordningen är mer specifika än de i förordning (EG) nr 765/2008. Detta är ett resultat av behovet av att ta hänsyn till särdragen hos ramen för typgodkännande och behovet av att komplettera den ramen med en effektiv marknadskontrollmekanism som säkerställer verkningsfull kontroll av att de fordonsprodukter som den här förordningen omfattar överensstämmer med kraven. För att säkerställa att reglerna fungerar är det av avgörande betydelse att marknadskontrollmyndigheterna ser till att fordonsprodukternas överensstämmelse med kraven kontrolleras oavsett om de typgodkändes före eller efter denna förordnings tillämpningsdatum.

(31) För att marknadskontrollen ska fungera väl är det nödvändigt att överensstämmelsen av fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter på marknaden kontrolleras på basis av en grundlig riskbedömning. Denna överensstämmelsekontroll, kompletterad genom fastställandet av ett minsta antal kontroller av fordon per år, skulle också bidra till verkningsfullt genomförande av skyldigheterna i fråga om marknadskontroll i hela unionen.

(32) Med tanke på de särdrag och potentiella risker som är kopplade till utsläpp bör utsläppsrelaterad provning utgöra en lämplig andel av det minsta antalet kontroller. För att säkerställa att fordonen överensstämmer fullt ut med kraven bör varje enskild kontroll inkludera verifiering av att alla krav för typgodkännande som är tillämpliga på det provade fordonet vad gäller utsläpp har uppfyllts.

(33) Det bör vara möjligt att använda provningar av ett fordon i en medlemsstat i syfte att vidta korrigerande och begränsande åtgärder i en annan medlemsstat. Resultaten av kontroller av fordon i en medlemsstat bör anses vara tillräckliga för att kunna vidta korrigerande och begränsande åtgärder i en annan medlemsstat. Fysisk transport av de berörda fordonen bör därför inte vara nödvändig för kontroller som utförs på en annan medlemsstats vägnar.

(34) Det är särskilt viktigt att nationella myndigheter och kommissionen överväger kontroll av överensstämmelse i drift och inspektioner av fordon som en del av sina överensstämmelsekontroller. Valet av fordon som ska genomgå denna överensstämmelsekontroll bör bygga på en lämplig riskbedömning som beaktar den eventuella bristande överensstämmelsens grad av allvar, sannolikheten för dess förekomst och andra möjliga indikatorer såsom införande av fordon där ny teknik är installerad, eventuella tidigare erfarenheter av eller rapporter om bristande överensstämmelse, resultat av fjärranalysprovning och farhågor från erkända tredje parter.

(35) Kommissionen bör dessutom, i syfte att kontrollera att relevanta krav följs, organisera och genomföra kontroller av överensstämmelse och inspektioner, fristående från dem som medlemsstaterna utför enligt sina nationella skyldigheter i fråga om marknadskontroll. När sådana provningar och inspektioner utförs på registrerade fordon enligt överenskommelse med innehavaren av registreringsbeviset för fordonet är det viktigt att ta hänsyn till det faktum att ändrade fordon kanske är olämpliga för sådan kontroll av överensstämmelse. Det är även viktigt att beakta konsekvenserna för innehavaren av fordonsregistreringsbeviset, särskilt om innehavaren är en fysisk person, i vilket fall valet av fordon lämpligast sker antingen genom offentlig förfrågan eller genom medlemsstaternas myndigheter. Om dessa tester och inspektioner fastställer bristande överensstämmelse, eller om det konstateras att ett typgodkännande har beviljats på grundval av oriktiga uppgifter, bör kommissionen ha rätt att inleda unionsomfattande korrigerande åtgärder för att återställa de berörda fordonens överensstämmelse och undersöka anledningen till varför typgodkännandet var felaktigt. Lämplig finansiering bör säkerställas i unionens allmänna budget så att dessa överensstämmelseprovningar och inspektioner kan genomföras.

(36) För att stödja medlemsstaterna med uppgiften att upptäcka manipulationsanordningar offentliggjorde kommissionen den 26 januari 2017 en vägledning om utvärdering av hjälpstrategier för avgasrening och förekomsten av manipulationsanordningar vid tillämpningen av förordning (EG) nr 715/2007 om typgodkännande av motorfordon med avseende på utsläpp från lätta personbilar och lätta nyttofordon (Euro 5 och Euro 6). I överensstämmelse med den vägledningen bör kommissionens, typgodkännandemyndigheternas och de tekniska tjänsternas provningsverksamhet för att upptäcka manipulationsanordningar fortsatt vara oförutsägbara till sin karaktär, och bör inbegripa ändrade provningsförhållanden som medför variationer i fysiska förhållanden och provningsparametrar.

(37) För att säkerställa en hög nivå på funktionssäkerhet hos fordonen, säkerställa skyddet av passagerare och andra trafikanter samt säkerställa miljö- och hälsoskyddet bör de tekniska krav och miljökrav som är tillämpliga på fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter förbli harmoniserade och anpassade för att återspegla de tekniska och vetenskapliga framstegen.

(38) Den här förordningens mål bör inte påverkas av att vissa system, komponenter, separata tekniska enheter, delar och utrustning kan monteras i eller på ett fordon efter det att fordonet har släppts ut på marknaden, har registrerats eller har tagits i bruk. Lämpliga åtgärder bör därför vidtas för att säkerställa att system, komponenter, separata tekniska enheter delar och utrustning som kan monteras i eller på fordon och som avsevärt kan försämra funktionen hos system som är väsentliga för miljöskydd eller funktionssäkerhet är föremål för kontroll av en godkännandemyndighet innan de släpps ut på marknaden, registreras eller tas i bruk.

(39) Dessa åtgärder bör endast vara tillämpliga på ett begränsat antal delar eller en begränsad mängd utrustning. Om en allvarlig risk föreligger bör kommissionen prioritera att, efter samråd med berörda parter, upprätta en förteckning över sådana delar eller sådan utrustning och motsvarande krav. Vid upprättandet av förteckningen bör kommissionen i synnerhet säkerställa att ersättningsdelar och ersättningsutrustning som är nödvändiga för utsläppsbegränsning och säkerhet uppfyller de krav på hållbarhetsprestanda som gäller för originaldelar och originalutrustning. Den bör även samråda med berörda parter på grundval av en rapport och bör eftersträva en skälig avvägning av krav på förbättrad trafiksäkerhet och miljöskydd, liksom en skälig avvägning mellan konsumenters, tillverkares och distributörers intressen samtidigt som konkurrensen på eftermarknaden bevaras.

(40) EU:s typgodkännandesystem måste göra det möjligt för varje medlemsstat att bekräfta att varje fordonstyp och varje typ av system, komponent och separat teknisk enhet avsedd för sådana fordonstyper har genomgått de provningar och inspektioner som föreskrivs i den här förordningen för att kontrollera att de överensstämmer med typgodkännandekraven i den här förordningen och att tillverkaren har erhållit ett typgodkännandeintyg för dem. Enligt EU:s typgodkännandesystem är tillverkaren skyldig att tillverka sina fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter i överensstämmelse med den godkända typen. Fordonstillverkaren ska styrka detta genom att utfärda ett intyg om överensstämmelse för varje fordon. Varje fordon som har ett giltigt intyg om överensstämmelse bör få tillhandahållas på marknaden och registreras i unionen.

(41) Användning av sökbara nätbaserade databaser bör, efter lämpliga genomförandeperioder, vara obligatorisk i syfte att förenkla utbyte av information som rör typgodkännande mellan de behöriga myndigheterna och göra relevant information allmänt tillgänglig. För att bevara konfidentiella uppgifter är det viktigt att allt datautbyte utförs med hjälp av ett säkert protokoll för datautbyte. Särskild uppmärksamhet bör fästas vid att undanröja missbruk av uppgifter, inklusive att undvika skapandet av flera förstagångsregistreringar vid användning av intyg om överensstämmelse i elektroniskt format.

(42) Produktionsöverensstämmelse är en hörnsten i EU:s typgodkännandesystem, och därför bör de åtgärder som tillverkaren vidtagit för att säkerställa överensstämmelsen godkännas av den behöriga myndigheten eller en teknisk tjänst med lämpliga kvalifikationer som utsetts till den uppgiften, och bör regelbundet kontrolleras genom oberoende, regelbundna revisioner. Godkännandemyndigheterna bör dessutom se till att de berörda fordonsprodukterna fortsätter att överensstämma.

(43) För att typgodkännanden ska förbli giltiga krävs att tillverkaren informerar den myndighet som godkänt dess fordonstyp om alla ändringar av typens egenskaper eller de säkerhets- och miljöprestandakrav som gäller för typen, så att det kan kontrolleras att fordonstypen fortfarande uppfyller alla tillämpliga krav. Villkoren för ändring av typgodkännanden bör dessutom förtydligas för att säkerställa enhetlig tillämpning av förfaranden och efterlevnad av krav i samband med typgodkännande i hela unionen, särskilt i syfte att säkerställa strikt tillämpning av de regler som gör åtskillnad mellan ändrade typgodkännanden och nya typgodkännanden. För att säkerställa att de senaste kraven, vid en viss tidpunkt, tillämpas på alla nya fordon är det viktigt att de regleringsakter som förtecknas i bilaga II inte bara anger ett datum för tillämpning av nya krav på nya typgodkännanden utan även ett datum från och med vilket nya krav blir obligatoriska för tillhandahållande på marknaden, registrering eller ibruktagande av fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter.

(44) Bedömningen av anmälda allvarliga risker för säkerhet, folkhälsa och miljö bör göras på nationell nivå, men samordning bör säkerställas på unionsnivå om risken eller skadan kan utvidgas till fler än en medlemsstat, i syfte att dela på resurser och säkerställa enhetlighet för de korrigerande åtgärder som ska vidtas för att avhjälpa risken eller skadan.

(45) För att säkerställa att alla fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter på marknaden erbjuder ett starkt skydd av säkerhet och miljö, bör tillverkaren eller någon annan ekonomisk aktör i leveranskedjan vidta lämpliga korrigerande åtgärder, såsom återkallelse av fordon, om ett fordon, ett system, en komponent eller en separat teknisk enhet utgör en allvarlig risk för användarna eller miljön, enligt förordning (EG) nr 765/2008. Godkännandemyndigheterna bör ha befogenhet att utvärdera och kontrollera om de korrigerande åtgärderna är tillräckliga. De andra medlemsstaternas godkännandemyndigheter bör ha rätt att vidta korrigerande och restriktiva skyddsåtgärder om de anser att tillverkarens korrigerande åtgärder inte är tillräckliga.

(46) När korrigerande åtgärder tillämpas bör innehavare av registreringsbevis för berörda fordon inte stå för de kostnader som reparationer av deras fordon medför, inbegripet i de fall när reparationerna har utförts på registreringsbevisinnehavarens bekostnad innan antagande av den korrigerande åtgärden. Detta bör inte hindra konsumenter från att kunna åberopa avtalsrättsliga rättsmedel, beroende på vad som är tillämpligt enligt unionsrätten eller nationell rätt.

(47) Lämplig flexibilitet bör tillhandahållas genom alternativa godkännandesystem för tillverkare av fordon som tillverkas i små serier. De borde kunna dra fördel av den inre marknaden under förutsättning att deras fordon uppfyller de särskilda kraven på EU-typgodkännande av fordon som tillverkas i små serier. I vissa begränsade fall är det lämpligt att tillåta nationellt typgodkännande av små serier. För att förebygga missbruk bör alla förenklade förfaranden för fordon i små serier inskränkas till de fall som innebär en mycket liten produktion, i enlighet med denna förordning. Därför måste begreppet fordon som tillverkas i små serier definieras exakt, med avseende på antal tillverkade fordon, krav som ska uppfyllas och villkoren för utsläppande av de fordonen på marknaden. Det är lika viktigt att föreskriva ett alternativt system för godkännande av enskilda fordon, särskilt för att ge tillräcklig flexibilitet för etappvis byggda fordon.

(48) Unionen är part i Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europas överenskommelse av den 20 mars 1958 om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras och/eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännanden utfärdade på grundval av dessa föreskrifter (nedan kallad reviderad överenskommelse av år 1958) (5). Unionen har godtagit ett betydande antal föreskrifter fogade till den reviderade överenskommelsen av år 1958 och är därför skyldig att godta typgodkännanden beviljade i enlighet med de föreskrifterna såsom uppfyllande motsvarande unionskrav. För att förenkla unionens ram för typgodkännande och anpassa den till Förenta nationernas (FN) internationella ram, har unionen, genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 661/2009 (6), upphävt sina särskilda direktiv om typgodkännande och ersatt dem med obligatorisk tillämpning av relevanta FN-föreskrifter. För att minska den administrativa börda som typgodkännandeförfarandet innebär bör, om så är lämpligt, tillverkare av fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter tillåtas att ansöka om typgodkännande direkt i enlighet med denna förordning genom att erhålla godkännande enligt tillämpliga FN-föreskrifter som nämns i bilagorna till denna förordning.

(49) Därför bör FN-föreskrifterna och de ändringar av dem som unionen röstat för eller som unionen tillämpar, i enlighet med beslut 97/836/EG, inarbetas i EU:s typgodkännandelagstiftning. Kommissionen bör därför ges befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget med avseende på att ändra bilagorna till denna förordning för att säkerställa att hänvisningarna till FN-föreskrifter och ändringar av dem i förteckningen över relevanta regleringsakter hålls aktuell.

(50) För att förbättra den inre marknadens funktion, särskilt när det gäller fri rörlighet för varor, etableringsfrihet och frihet att tillhandahålla tjänster, krävs obegränsad tillgång till information om reparation och underhåll av fordonen genom ett standardiserat format för att få fram teknisk information, samt en effektiv konkurrens på marknaden för tjänster som avser information om reparation och underhåll av fordon. Hittills finns krav på tillhandahållande av information om reparation och underhåll av fordon angivna i Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 715/2007 (7) och (EG) nr 595/2009 (8). De kraven bör konsolideras i den här förordningen, och förordningarna (EG) nr 715/2007 och (EG) nr 595/2009 bör ändras i enlighet med detta.

(51) Tekniska framsteg som innebär nya metoder eller nya tekniker för felsökning och reparation av fordon, till exempel distanstillgång till fordonsinformation och fordonsprogramvara, bör inte motverka denna förordnings mål i fråga om oberoende aktörers tillgång till information om reparation och underhåll av fordon.

(52) För att säkerställa effektiv konkurrens på marknaden för informationstjänster rörande reparation och underhåll av fordon och för att klargöra att den berörda informationen också omfattar information som måste lämnas till andra oberoende aktörer än verkstäder i syfte att säkerställa att den oberoende marknaden för reparation och underhåll av fordon som helhet kan konkurrera med auktoriserade återförsäljare, oberoende av huruvida fordonstillverkaren lämnar sådan information till auktoriserade återförsäljare och verkstäder eller använder sådan information för att själv utföra reparationen och underhållet, krävs det närmare uppgifter när det gäller vilken information som ska lämnas i syfte att ge tillgång till information om reparation och underhåll av fordon.

(53) När det gäller inspektioner av fordon, och särskilt deras säkerhets- och miljörelaterade komponenter, anses det vara nödvändigt att provningscentrum och relevanta berörda myndigheter har tillgång till den tekniska informationen för varje enskilt fordon enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/45/EU (9). För att underlätta uppfyllandet av de krav som fastställs i det direktivet bör oberoende aktörer ha tillgång till den relevanta tekniska information som krävs för att kunna förbereda fordon för trafiksäkerhetsprovning.

(54) Eftersom det för närvarande inte finns något gemensamt strukturerat förfarande för utbyte av uppgifter om fordonskomponenter mellan fordonstillverkare och oberoende aktörer bör principer för ett sådant uppgiftsutbyte utarbetas. Europeiska standardiseringskommittén (CEN) bör formellt utarbeta ett framtida gemensamt strukturerat förfarande avseende det standardiserade formatet för utbyte av uppgifter; CEN:s mandat bör dock inte i förväg avgöra hur detaljerad denna standard ska vara. CEN:s arbete bör särskilt avspegla såväl fordonstillverkarnas som de oberoende aktörernas intressen och behov, och det bör också undersökas lösningar såsom öppna dataformat som beskrivs genom väldefinierade metadata för att uppnå en anpassning till befintliga informationstekniska infrastrukturer.

(55) I syfte att säkerställa att denna förordning får önskad verkan bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på typgodkännandekrav på miljö- och säkerhetsprestanda för motorfordon och släpfordon till motorfordon samt för system, komponenter och separata tekniska enheter avsedda för sådana fordon. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (10). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.

(56) För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (11).

(57) Medlemsstaterna bör fastställa regler om de sanktioner som kan tillämpas vid överträdelser av denna förordning och bör säkerställa att reglerna genomförs. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. De bör i synnerhet avspegla de säkerhets-, hälso- eller miljörisker som antalet icke överensstämmande fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter som tillhandahålls på marknaden skulle kunna medföra. Medlemsstaterna bör varje år rapportera om påförda sanktioner till kommissionen, så att enhetligheten av genomförandet av dessa regler kan övervakas.

(58) När prövningar av överensstämmelse utförs bör tekniska tjänster ha möjlighet att fritt och på ett oförutsägbart sätt välja provningsparametrar inom ramen för det intervall som föreskrivs i de relevanta regleringsakterna. Detta bör hjälpa dem att kontrollera att provade fordon överensstämmer med kraven i hela intervallet av parametrar, inklusive de parametrar som motsvarar ett värstafallsscenario för den provningen.

(59) För att säkerställa att fordonen, systemen, komponenterna och de separata tekniska enheterna i varje fall är förenliga med denna förordning bör de inte anses uppfylla de relevanta kraven om den berörda myndigheten inte kan verifiera resultaten empiriskt även om alla provningsparametrar har återskapats eller tagits i beaktande. Det är nödvändigt att påföra sanktioner för ekonomiska operatörer och tekniska tjänster som förfalskar provningsresultat eller lämnar falska eller inkorrekta uppgifter för typgodkännande.

(60) För tydlighetens, rationaliseringens och enkelhetens skull bör direktiv 2007/46/EG upphävas och ersättas med den här förordningen. Att denna förordning antas säkerställer att bestämmelserna är direkt tillämpliga och kan uppdateras snabbt och på ett mer effektivt sätt, så att bättre hänsyn kan tas till teknikens framåtskridande och lagstiftningens utveckling inom ramen för den reviderade överenskommelsen av år 1958.

(61) För att stödja korrigerande och begränsande åtgärder på unionsnivå bör kommissionen ha befogenhet att påföra enhetliga administrativa sanktionsavgifter på ekonomiska aktörer som konstaterats ha överträtt denna förordning, oavsett var ett fordon, system, komponent eller en separat teknisk enhet först typgodkändes. Kommissionen bör ges befogenhet att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget i syfte att komplettera denna förordning genom att fastställa ett förfarande för, samt metoder för beräkning och uppbörd av dessa administrativa sanktionsavgifter på basis av principerna i denna förordning.

(62) När åtgärderna i den här förordningen medför behandling av personuppgifter, bör behandlingen ske i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordningar (EU) 2016/679 (12) och (EG) nr 45/2001 (13) och de tillhörande nationella genomförandeåtgärderna. Det är viktigt att tillverkare vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att följa reglerna om behandling och överföring av personuppgifter som genereras så länge som fordonet är i bruk.

(63) För att medlemsstaterna, de nationella myndigheterna och de ekonomiska aktörerna ska kunna förbereda sig inför tillämpningen av de nya reglerna i denna förordning bör ett tillämpningsdatum som inträffar efter ikraftträdandedatumet fastställas.

(64) Eftersom målet med denna förordning, nämligen att fastställa administrativa bestämmelser och tekniska krav för typgodkännande av nya fordon i kategorierna M, N och O och för system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för sådana fordon såväl som för marknadskontroll av sådana fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av dess omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER

Artikel 1

Syfte

1. I denna förordning fastställs administrativa bestämmelser och tekniska krav för typgodkännande och utsläppande på marknaden av alla nya fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter, som avses i artikel 2.1 samt för enskilda fordonsgodkännanden.

I denna förordning fastställs även bestämmelser för utsläppandet på marknaden och ibruktagandet av delar och utrustning som kan innebära en allvarlig risk för att nödvändiga system i fordon som avses i artikel 2.1 inte fungerar korrekt.

2. I denna förordning fastställs krav för marknadskontroll av fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter som omfattas av godkännande. I denna förordning fastställs även krav för marknadskontroll av delar och utrustning för sådana fordon.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1. Denna förordning tillämpas på motorfordon i kategorierna M och N och släpfordon till dem i kategori O, som är avsedda att framföras på allmän väg, inbegripet sådana som konstruerats och tillverkats i en eller flera etapper, och på system, komponenter och separata tekniska enheter, samt på delar och utrustning, som konstruerats och tillverkats för sådana fordon och släpfordon till sådana fordon.

2. Denna förordning ska inte tillämpas på följande fordon:

a) Jordbruks- eller skogsbruksfordon enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 167/2013 (14).

b) Två- eller trehjuliga fordon och fyrhjulingar, enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 168/2013 (15).

c) Bandfordon.

d) Fordon som är konstruerade och tillverkade eller anpassade för användning endast av försvarsmakten.

3. För följande fordon får tillverkaren ansöka om typgodkännande eller enskilt fordonsgodkännande enligt denna förordning, förutsatt att fordonen uppfyller kraven i denna förordning:

a) Fordon som är konstruerade och tillverkade för användning huvudsakligen på byggplatser, i stenbrott, i hamnar eller på flygplatser.

b) Fordon som är konstruerade och tillverkade eller anpassade för användning av civilförsvaret, brandförsvaret och ordningsmakten.

c) Självgående fordon som är särskilt konstruerade och tillverkade för att utföra arbete och som på grund av sin konstruktion inte lämpar sig för person- eller godsbefordran och som inte är maskiner som monterats på ett motorfordonschassi.

Sådana godkännanden ska inte påverka tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/42/EG (16).

4. För följande fordon får tillverkaren ansöka om enskilt fordonsgodkännande enligt denna förordning:

a) Fordon som uteslutande är avsedda för tävling på väg.

b) Prototyper av fordon som används på väg för utförande av ett särskilt provningsprogram under en tillverkares ansvar under förutsättning att de särskilt har konstruerats och tillverkats för detta ändamål.

Artikel 3

Definitioner

I denna förordning och i de regleringsakter som förtecknas i bilaga II, om inte annat föreskrivs i dessa, avses med

1. typgodkännande : förfarande genom vilket en godkännandemyndighet intygar att en typ av fordon, system, komponent eller separat teknisk enhet uppfyller de tillämpliga administrativa bestämmelserna och tekniska kraven.

2. EU-typgodkännande : förfarande genom vilket en godkännandemyndighet intygar att en typ av fordon, system, komponent eller separat teknisk enhet uppfyller de tillämpliga administrativa bestämmelserna och tekniska kraven i denna förordning.

3. nationellt typgodkännande : förfarande genom vilket en godkännandemyndighet intygar att en typ av fordon, system, komponent eller separat teknisk enhet uppfyller de tillämpliga administrativa bestämmelserna och tekniska kraven i en medlemsstats rätt; ett sådant godkännandes giltighet är begränsat till den medlemsstatens territorium.

4. typgodkännandeintyg : handling genom vilken godkännandemyndigheten officiellt intygar att en typ av fordon, system, komponent eller separat teknisk enhet är typgodkänd.

5. intyg om överensstämmelse : dokument utfärdat av tillverkaren som intygar att ett tillverkat fordon överensstämmer med den godkända fordonstypen och uppfyller kraven i alla regleringsakter som var tillämpliga vid tillverkningstillfället.

6. enskilt fordonsgodkännande : förfarande genom vilket en godkännandemyndighet intygar att ett enskilt fordon, oavsett om det är unikt eller inte, uppfyller de tillämpliga administrativa bestämmelserna och tekniska kraven för enskilt EU-fordonsgodkännande eller nationellt enskilt fordonsgodkännande.

7. helfordonstypgodkännande : förfarande genom vilket en godkännandemyndighet intygar att en typ av icke färdigbyggt fordon, färdigbyggt fordon eller etappvis färdigbyggt fordon uppfyller de tillämpliga administrativa bestämmelserna och tekniska kraven.

8. etappvis typgodkännande : förfarande genom vilket en eller flera godkännandemyndigheter intygar att en typ av etappvis färdigbyggt eller icke färdigbyggt fordon, i det tillverkningsstadium det befinner sig i, uppfyller de tillämpliga administrativa bestämmelserna och tekniska kraven.

9. typgodkännande i flera steg : förfarande som består av stegvis insamling av samtliga EU-typgodkännandeintyg eller FN-typgodkännandeintyg för system, komponenter och separata tekniska enheter som ingår i fordonet och som i slutskedet leder till helfordonstypgodkännande.

10. typgodkännande i ett steg : förfarande genom vilket en godkännandemyndighet i en enda åtgärd intygar att en typ av fordon, system, komponent eller separat teknisk enhet som helhet uppfyller de tillämpliga administrativa bestämmelserna och tekniska kraven.

11. kombinerat typgodkännande : förfarande för typgodkännande i flera steg genom vilket ett eller flera systemtypgodkännanden erhålls under slutskedet av helfordonstypgodkännandet, utan att EU-typgodkännandeintyg behöver utfärdas för dessa system.

12. systemtypgodkännande : förfarande genom vilket en godkännandemyndighet intygar att en typ av system uppfyller de tillämpliga administrativa bestämmelserna och tekniska kraven.

13. typgodkännande av separat teknisk enhet : förfarande genom vilket en godkännandemyndighet intygar att en separat teknisk enhet uppfyller de tillämpliga administrativa bestämmelserna och tekniska kraven med avseende på en eller flera angivna fordonstyper.

14. typgodkännande av komponent : förfarande genom vilket en godkännandemyndighet intygar att en från ett fordon fristående komponenttyp uppfyller de tillämpliga administrativa bestämmelserna och tekniska kraven.

15. fordon : motorfordon eller släpfordon till sådana fordon.

16. motorfordon : alla färdigbyggda, etappvis färdigbyggda eller icke färdigbyggda motordrivna fordon som är konstruerade och tillverkade för att framdrivas av egen kraft och som har minst fyra hjul och har en högsta konstruktionshastighet som överstiger 25 km/tim.

17. släpfordon : icke självgående fordon på hjul som är konstruerat och tillverkat för att dras av ett motorfordon och som kan röra sig åtminstone runt en horisontell axel vinkelrätt mot dragmotorfordonets längsgående medianplan och runt en vertikal axel parallellt med dragmotorfordonets längsgående medianplan.

18. system : sammansättning av anordningar kombinerade för att utföra en eller flera specifika funktioner i ett fordon och som omfattas av kraven i denna förordning eller i någon av de regleringsakter som förtecknas i bilaga II.

19. komponent : anordning som är avsedd att utgöra en del av ett fordon och som får typgodkännas oberoende av det fordonet och som omfattas av kraven i denna förordning eller i någon av de regleringsakter som förtecknas i bilaga II om det uttryckligen anges i den specifika regleringsakten.

20. separat teknisk enhet : anordning som är avsedd att utgöra en del av ett fordon och som kan typgodkännas separat, men bara med avseende på en eller flera särskilda fordonstyper, och som omfattas av kraven i denna förordning eller i någon av de regleringsakter som förtecknas i bilaga II om det uttryckligen anges i den specifika regleringsakten.

21. delar : varor som används för montering, reparation och underhåll av ett fordon samt reservdelar.

22. utrustning : alla andra varor än delar som kan läggas till eller installeras på ett fordon.

23. reservdelar : varor som är avsedda att installeras i eller på ett fordon för att ersätta originaldelar av det fordonet, inbegripet varor som är nödvändiga för användningen av fordonet, dock inte bränsle.

24. grundfordon : fordon som används under den inledande etappen av ett etappvis typgodkännande.

25. icke färdigbyggt fordon : fordon som måste genomgå åtminstone en ytterligare etapp i tillverkningsprocessen för att uppfylla de tillämpliga tekniska kraven i denna förordning.

26. etappvis färdigbyggt fordon : fordon som genomgått etappvis typgodkännande och som uppfyller de tillämpliga tekniska kraven i denna förordning.

27. färdigbyggt fordon : fordon som inte måste byggas färdigt för att uppfylla de tillämpliga tekniska kraven i denna förordning.

28. fordon i slutserier : fordon som finns i lager och som på grund av att nya tekniska krav trätt i kraft enligt vilka det inte har typgodkänts, inte kan eller inte längre kan tillhandahållas på marknaden, registreras eller tas i bruk.

29. alternativbränslefordon : fordon som konstruerats för att kunna drivas med minst ett slags bränsle som antingen är gasformigt vid omgivningens temperatur och under atmosfärstryck eller som huvudsakligen har framställts från annat ämne än mineralolja.

30. fordon tillverkat i små serier : fordonstyp för vilken det antal fordon som tillhandahålls på marknaden, registreras eller tas i bruk inte överskrider de årliga antalsgränserna i bilaga V.

31. fordon avsett för särskilda ändamål : fordon i kategorin M, N eller O som har särskilda tekniska egenskaper som möjliggör att de kan utföra funktioner som kräver specialarrangemang eller specialutrustning.

32. fordonstyp : en särskild grupp av fordon som har åtminstone de väsentliga särdragen i del B i bilaga I gemensamma, inklusive en grupp av fordon som omfattar varianter och versioner enligt vad som avses däri.

33. påhängsvagn : släpfordon vars axel eller axlar är belägna bakom fordonets tyngdpunkt (då fordonet är jämnt lastat) och som är försett med en kopplingsanordning som medger att horisontella och vertikala krafter överförs till dragfordonet.

34. marknadskontroll : den verksamhet som bedrivs och de åtgärder som vidtas av marknadskontrollmyndigheter för att säkerställa att fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter samt delar och utrustning som tillhandahålls på marknaden uppfyller de krav som fastställs i relevant unionslagstiftning om harmonisering och inte äventyrar hälsa, säkerhet, miljön eller andra aspekter av skyddet av allmänintresset.

35. marknadskontrollmyndighet : den eller de nationella myndigheter som ansvarar för att genomföra marknadskontroll på en medlemsstats territorium.

36. godkännandemyndighet : myndighet eller myndigheter i en medlemsstat, anmälda till kommissionen av den medlemsstaten, som har behörighet att handlägga samtliga led i förfarandet för typgodkännande av fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter eller i ett enskilt fordonsgodkännande, tillståndsförfarandet för delar och utrustning, och som även har behörighet att utfärda och, i förekommande fall, återkalla eller avslå ansökan om intyg om godkännande, att fungera som kontaktpunkt med godkännandemyndigheterna i övriga medlemsstater, att utse de tekniska tjänsterna och säkerställa att tillverkaren uppfyller sina skyldigheter när det gäller produktionsöverensstämmelse.

37. nationell myndighet : godkännandemyndighet eller annan myndighet som arbetar med och ansvarar för marknadskontroll, gränskontroll eller registrering i en medlemsstat med avseende på fordon, system, komponenter, separata tekniska enheter, delar eller utrustning.

38. teknisk tjänst : organisation eller organ som har utsetts av godkännandemyndigheten för att som provningslaboratorium utföra provning eller för att som organ för bedömning av överensstämmelse utföra inledande bedömningar och andra provningar eller inspektioner.

39. nationellt ackrediteringsorgan : ett nationellt ackrediteringsorgan enligt definitionen i artikel 2 led 11 i förordning (EG) nr 765/2008.

40. tillverkare : en fysisk eller juridisk person som är ansvarig för alla aspekter av typgodkännandet av fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter eller enskilda fordonsgodkännande eller godkännande av delar och utrustning, för säkerställande av produktionsöverensstämmelse och marknadskontrollfrågor med avseende på fordonet, systemet, komponenten, den separata tekniska enheten, delen eller utrustningen, oavsett om personen är eller inte är direkt involverad i alla steg i konstruktionen och tillverkningen av fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter.

41. tillverkarombud : en fysisk eller juridisk person som är etablerad i unionen och som är vederbörligen utnämnd av tillverkaren att företräda tillverkaren inför godkännandemyndigheten eller marknadskontrollmyndigheten och handla för tillverkarens räkning i frågor som omfattas av denna förordning.

42. importör : en fysisk eller juridisk person som är etablerad i unionen och som på marknaden släpper ut ett fordon, ett system, en komponent, en separat teknisk enhet, en del eller utrustning som tillverkats i ett tredjeland.

43. distributör : en återförsäljare eller någon annan fysisk eller juridisk person i leveranskedjan, utom tillverkaren eller importören, som tillhandahåller ett fordon, ett system, en komponent, en separat teknisk enhet, en del eller utrustning på marknaden.

44. ekonomisk aktör : tillverkaren, tillverkarombudet, importören eller distributören.

45. oberoende aktör : en fysisk eller juridisk person, annan än auktoriserad återförsäljare eller verkstad, som direkt eller indirekt är delaktiga i reparation och underhåll av fordon, samt inbegripet verkstäder, tillverkare eller återförsäljare av utrustning för reparation, verktyg eller reservdelar, och även utgivare av teknisk information, bilklubbar, vägassistansaktörer, aktörer som erbjuder inspektions- och provningstjänster, aktörer som erbjuder utbildning för installatörer och tillverkare av och verkstäder för utrustning för fordon som drivs med alternativa bränslen; det inbegriper även auktoriserade verkstäder, återförsäljare och distributörer inom en särskild fordonstillverkares distributionssystem, i den mån de tillhandahåller reparations- och underhållstjänster för fordon med avseende på vilka de inte ingår i fordonstillverkarens distributionssystem.

46. auktoriserad verkstad : en fysisk eller juridisk person som tillhandahåller reparations- och underhållstjänster för fordon och som verkar inom tillverkarens distributionssystem.

47. oberoende verkstad : en fysisk eller juridisk person som tillhandahåller reparations- och underhållstjänster för fordon och som inte verkar inom tillverkarens distributionssystem.

48. information om reparation och underhåll av fordon : all information, inklusive alla senare ändringar av och tillägg därtill, som krävs för diagnos, underhåll och kontroll av ett fordon, förberedelse av det inför trafiksäkerhetsprovning, reparation, omprogrammering eller ominstallation av ett fordon eller som krävs för fjärrdiagnostiskt stöd till ett fordon eller för montering av delar och utrustning på ett fordon, och som tillverkarna tillhandahåller sina auktoriserade partner, återförsäljare och verkstäder, eller som tillverkarna använder i syfte att utföra reparationer och underhåll.

49. information från system för omborddiagnos eller OBD-information : information som genereras av ett system som finns ombord på ett fordon eller kopplat till en motor som kan upptäcka driftsstörningar och, i tillämpliga fall, kan signalera dem genom ett larmsystem, kan identifiera det sannolika felstället med hjälp av information som lagrats i ett datorminne och kan kommunicera denna information till utrustning utanför fordonet.

50. utsläppande på marknaden : det första tillhandahållandet i unionen av ett fordon, ett system, en komponent, en separat teknisk enhet, en del eller utrustning.

51. tillhandahållande på marknaden : varje form av tillhandahållande av ett fordon, ett system, en komponent, en separat teknisk enhet, en del eller utrustning på marknaden för distribution eller användning inom ramen för en verksamhet av kommersiell natur, antingen mot betalning eller kostnadsfritt.

52. ibruktagande : den första användningen för avsett ändamål i unionen av ett fordon, ett system, en komponent, en separat teknisk enhet, en del eller utrustning.

53. registrering : ett administrativt tillstånd att ta ett godkänt fordon i bruk på väg, vilket omfattar identifiering av fordonet och utfärdande av ett serienummer, som kallas registreringsnummer, som kan vara permanent eller temporärt.

54. virtuell provningsmetod : datorsimulationer, inklusive beräkningar, som visar att ett fordon, ett system, en komponent eller en separat teknisk enhet uppfyller de tekniska kraven i en regleringsakt som förtecknas i bilaga II, utan att det krävs att ett fysiskt fordon, ett fysiskt system, en fysisk komponent eller en fysisk separat teknisk enhet används.

55. alternativa krav : administrativa bestämmelser och tekniska krav som syftar till att säkerställa en nivå på funktionssäkerhet, miljöskydd och skydd av personer i fordonet som i största rimliga utsträckning motsvarar den nivå som anges i en eller flera av de regleringsakter som förtecknas i bilaga II.

56. bedömning på plats : en kontroll utförd i en teknisk tjänsts lokaler eller i lokaler som tillhör dennas underentreprenörer eller dotterbolag.

57. övervakningsbedömning på plats : en regelbundet återkommande rutinmässig bedömning på plats som varken är den bedömning på plats som genomförs för det ursprungliga utseendet av den tekniska tjänsten eller av dennas underentreprenörer eller dotterbolag, eller den bedömning på plats som genomförs för förlängning av det utseendet.

58. fordonets tillverkningsdatum : det datum då tillverkningen av ett fordon slutfördes i enlighet med det godkännande som tillverkaren har erhållit.

Artikel 4

Fordonskategorier

1. I denna förordning ska följande fordonskategorier gälla:

a) Kategori M omfattar motorfordon som är konstruerade och tillverkade primärt för befordran av passagerare och deras bagage, indelade i i) Kategori M1 : Motorfordon med högst åtta sittplatser utöver förarplatsen och som inte har utrymme för stående passagerare oavsett om antalet sittplatser är begränsat till förarplatsen. ii) Kategori M2 : Motorfordon med mer än åtta sittplatser utöver förarplatsen och en högsta vikt som inte överstiger 5 ton oavsett om dessa motorfordon har utrymme för stående passagerare. iii) Kategori M3 : Motorfordon med mer än åtta sittplatser utöver förarplatsen och en högsta vikt som överstiger 5 ton oavsett om sessa motorfordon har utrymme för stående passagerare.

b) Kategori N omfattar motorfordon som är konstruerade och tillverkade primärt för godsbefordran, indelade i i) Kategori N1 : Motorfordon med en högsta vikt som inte överstiger 3,5 ton. ii) Kategori N2 : Motorfordon med en högsta vikt som överstiger 3,5 ton men inte överstiger 12 ton. iii) Kategori N3 : Motorfordon med en högsta vikt som överstiger 12 ton.

c) Kategori O omfattar släpfordon, indelade i i) Kategori O1 : Släpfordon med en högsta vikt som inte överstiger 0,75 ton. ii) Kategori O2 : Släpfordon med en högsta vikt som överstiger 0,75 ton men inte överstiger 3,5 ton. iii) Kategori O3 : Släpfordon med en högsta vikt som överstiger 3,5 ton men inte 10 ton. iv) Kategori O4 : Släpfordon med en högsta vikt som överstiger 10 ton.

2. Kriterierna för kategorisering av fordon, fordonstyper, varianter och versioner anges i bilaga I.

Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 82 med avseende på att ändra bilaga I vad gäller fordonstyper och karosserityper för att ta hänsyn till teknikens utveckling.

KAPITEL II

ALLMÄNNA SKYLDIGHETER

Artikel 5

Tekniska krav

1. Fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter ska uppfylla kraven i de regleringsakter som förtecknas i bilaga II.

2. Fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter ska inte anses uppfylla denna förordning i följande fall i synnerhet:

a) Om de avviker mer från uppgifterna i EU-typgodkännandeintygen och bilagorna till dem eller från de beskrivande uppgifterna i provningsrapporterna än vad som är tillåtet enligt den relevanta regleringsakten.

b) Om de prestandakriterier eller gränsvärden för serietillverkning som föreskrivs i den relevanta regleringsakten inte har respekterats i enlighet med alla de krav som fastställs i den relevanta regleringsakten.

c) Om uppgifter som tillverkaren tillhandahåller i informationsdokumentet inte kan reproduceras under alla förhållanden som fastställs i den relevanta regleringsakten av godkännandemyndigheterna, marknadstillsynsmyndigheterna eller kommissionen.

Endast kontroller, provningar, inspektioner och bedömningar som utförs av godkännandemyndigheterna, marknadskontrollsmyndigheterna eller kommissionen eller på deras vägnar ska beaktas vid bedömningen av överensstämmelse i enlighet med denna punkt.

3. Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 82 med avseende på att ändra bilaga II för att ta hänsyn till teknikens och regelverkets utveckling genom att införa och uppdatera hänvisningar till de regleringsakter som innehåller de krav som fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter ska uppfylla.

Artikel 6

Medlemsstaternas skyldigheter

1. Medlemsstaterna ska inrätta eller utnämna deras egna godkännandemyndigheter och marknadskontrollmyndigheter. Medlemsstaterna ska anmäla inrättande och utnämning av dessa myndigheter till kommissionen.

Anmälan ska innehålla myndigheternas namn, adress, inbegripet deras elektroniska adress, och deras ansvarsområden. Kommissionen ska offentliggöra en förteckning om och kontaktuppgifter för godkännandemyndigheterna och marknadskontrollmyndigheterna på sin webbplats.

Medlemsstaterna ska säkerställa att deras godkännandemyndigheter och marknadskontrollmyndigheter respekterar den strikta gränsdragningen mellan respektive roller och ansvarsområden och att de bedriver sin verksamhet oberoende av varandra. Dessa myndigheter får finnas inom samma organisation förutsatt att deras verksamheter förvaltas självständigt som en del av separata strukturer.

2. En medlemsstat där fler än en godkännandemyndighet ansvarar för fordonsgodkännande, inbegripet enskilt fordonsgodkännande, ska utse en av dem som har befogenhet att utfärda typgodkännanden som den enda typgodkännandemyndighet som är ansvarig för informationsutbyte med andra medlemsstaters godkännandemyndigheter i enlighet med artikel 11 och för uppfyllandet av de skyldigheter som anges i kapitel XV.

3. En medlemsstat där fler än en marknadskontrollmyndighet ansvarar för marknadskontroll ska utse en av dem som den enda marknadskontrollmyndighet som är ansvarig för informationsutbyte med andra medlemsstaters marknadskontrollmyndigheter i enlighet med artikel 11.

4. Medlemsstaterna ska endast tillåta utsläppande på marknaden, registrering eller ibruktagande endast av fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter som uppfyller denna förordning.

5. Medlemsstaterna får inte förbjuda, begränsa eller hindra utsläppande på marknaden, registrering eller ibruktagande av sådana fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter som uppfyller denna förordning, utom i de fall som avses i kapitel XI.

Genom undantag från det första stycket i denna punkt får medlemsstaterna välja att inte tillåta användning i trafik på väg, utsläppande på marknaden, registrering eller ibruktagande av fordon som är typgodkända i enlighet med denna förordning men som överskrider de harmoniserade mått, vikter och axeltryck som anges i bilaga I till rådets direktiv 96/53/EG (17).

6. Medlemsstaterna ska organisera och utföra marknadskontroll och kontroller av fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter som förs in på marknaden i enlighet med den här förordningen och kapitel III i förordning (EG) nr 765/2008.

7. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att marknadskontrollmyndigheterna har rätt att, när de anser det nödvändigt och motiverat, gå in i de ekonomiska aktörernas lokaler på deras territorium och ta alla nödvändiga stickprov av fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter för överensstämmelseprovning.

8. Medlemsstaterna ska med jämna mellanrum se över och bedöma sin typgodkännandeverksamhet. Sådana översyner och bedömningar ska utföras minst vart fjärde år och resultaten av dem ska överlämnas till kommissionen och forumet för informationsutbyte om genomförande som avses i artikel 11 (nedan kallat forumet).

Medlemsstaterna ska ge allmänheten tillgång till en sammanfattning av resultaten av de periodiska översynerna och bedömningarna.

Medlemsstaterna ska rapportera till kommissionen och forumet om hur de hanterar de rekommendationer som avses i artikel 11.5 utfärdade av forumet.

9. Medlemsstaterna ska med jämna mellanrum se över och bedöma hur deras marknadskontroll fungerar. Sådana översyner och bedömningar ska utföras minst vart fjärde år och resultaten av dem ska överlämnas till kommissionen och forumet.

Medlemsstaterna ska ge allmänheten tillgång till en sammanfattning av resultaten av de periodiska översynerna och bedömningarna.

Medlemsstaterna ska rapportera till kommissionen och forumet om hur de hanterar de rekommendationer som avses i artikel 11.5 utfärdade av forumet.

10. Kommissionen får anta genomförandeakter som fastställer gemensamma kriterier för formatet för rapportering om den översyn och bedömning som avses i punkterna 8 och 9 i den här artikeln. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 83.2.

Artikel 7

Godkännandemyndigheternas skyldigheter

1. Godkännandemyndigheterna ska endast godkänna fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter som uppfyller denna förordning.

2. Godkännandemyndigheterna ska utföra sina åligganden oberoende och opartiskt. De ska iaktta konfidentialitet för att skydda affärshemligheter, med förbehåll för det krav som föreskrivs i artikel 9.4 på att göra information tillgänglig till kommissionen och för andra tillämpliga upplysningskrav som fastställs i unionsrätten för att skydda unionsanvändarnas intressen.

Godkännandemyndigheterna ska samarbeta med varandra på ett effektivt och ändamålsenligt sätt och ska dela med sig av upplysningar som är relevanta för deras uppdrag och verksamhet.

3. För att marknadskontrollmyndigheterna ska kunna utföra kontroller ska godkännandemyndigheterna ge dem tillgång till nödvändig information om typgodkännande av de fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter som är föremål för överensstämmelsekontroller. Den informationen ska åtminstone omfatta den information som anges i EU-typgodkännandeintyget och dess bilagor i enlighet med artikel 28.1. Godkännandemyndigheterna ska tillhandahålla den informationen till marknadskontrollmyndigheterna utan onödigt dröjsmål.

4. När en godkännandemyndighet har informerats, i enlighet med kapitel XI, om att ett fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter misstänks utgöra en allvarlig risk eller brista i överensstämmelse ska den vidta alla nödvändiga åtgärder för att se över ett beviljat typgodkännande, och om så är lämpligt korrigera eller återkalla typgodkännandet beroende på orsakerna till och graden av allvar i de påvisade avvikelserna.

Artikel 8

Marknadskontrollmyndigheternas skyldigheter

1. Marknadskontrollmyndigheterna ska regelbundet genomföra kontroller för att kontrollera att fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter överensstämmer med de tillämpliga kraven. Sådana kontroller ska utföras i lämplig omfattning genom dokumentkontroller och om så är lämpligt provningar i laboratorium och provning på väg genomförda på grundval av statistiskt relevanta urval.

Marknadskontrollmyndigheterna ska vid genomförandet av sådana kontroller beakta

a) vedertagna principer för riskbedömning,

b) motiverade klagomål, och

c) all annan relevant information, inbegripet den information som utbyts i forumet och de provningsresultat som offentliggjorts av de erkända tredje parter som uppfyller de krav som fastställs i de genomförandeakter som avses i artikel 13.10.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 ska marknadskontrollmyndigheterna i varje medlemsstat utföra åtminstone ett minsta antal provningar av fordon per år. Detta minsta antal provningar per medlemsstat ska vara en per varje 40 000 nya fordon som registrerats i den medlemsstaten under det föregående året, men ska dock inte mindre än fem provningar.

Varje provning ska kontrollera överensstämmelse med de tillämpliga regleringsakter som förtecknas i bilaga II.

3. För marknadskontrollmyndigheter som genomför fler än fem provningar per år ska minst 20 % av det minsta antalet provningar i form av utsläppsrelaterade provningar som är jämförbara med typgodkännandeprovningar som omfattar alla tillämpliga utsläppsrelaterade krav för den provade typen i enlighet med de regleringsakter som förtecknas i bilaga II.

4. En medlemsstats marknadskontrollmyndighet får komma överens med en annan medlemsstats marknadskontrollmyndighet om att den andra medlemsstatens marknadskontrollmyndighet utför de provningar som krävs i punkterna 2 och 3.

5. En medlemsstats marknadskontrollmyndighet får komma överens med kommissionen om att kommissionen utför de provningar som krävs i punkt 3 på bekostnad av den medlemsstaten. Alla provningar som utförs enligt den här punkten ska bidra till det minsta antal provningar som krävs i punkt 2.

6. Varje medlemsstat ska varje år utarbeta en heltäckande översikt över dess planerade kontroller av marknadskontroll som den ska överlämna till forumet senast den 1 mars.

7. Vartannat år ska varje medlemsstat ta fram en rapport om resultaten av de överensstämmelsekontroller den har utfört under de föregående två åren. Den rapporten ska lämnas in till forumet senast den 30 september året efter det att den aktuella tvåårsperioden löpt ut.

8. Marknadskontrollmyndigheterna ska kräva att de ekonomiska aktörerna ger myndigheterna tillgång till sådan dokumentation, upplysningar och övriga tekniska specifikationer, inbegripet tillgång till programvara och algoritmer, som myndigheterna anser är nödvändiga för att de ska kunna utöva marknadskontroll.

9. För typgodkända fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter ska marknadskontrollmyndigheterna ta vederbörlig hänsyn till intyg om överensstämmelse, typgodkännandemärkning eller typgodkännandeintyg som de ekonomiska aktörerna lägger fram.

10. Marknadskontrollmyndigheterna ska vidta lämpliga åtgärder för att inom rimlig tid varna användare på medlemsstaters territorier om risker de eller kommissionen upptäckt med ett fordon, ett system, en komponent eller en separat teknisk enhet, för att förebygga eller minska risken för personskador eller andra skador, inklusive genom att göra sådan information tillgänglig på marknadskontrollmyndighetens webbplats.

Marknadskontrollmyndigheterna ska samarbeta med de ekonomiska aktörerna om åtgärder för att förebygga eller minska risker som orsakas av fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter som de ekonomiska aktörerna har tillhandahållit på marknaden.

11. Om marknadskontrollmyndigheterna i en medlemsstat i enlighet med kapitel XI beslutar att dra tillbaka ett fordon, ett system, en komponent eller en separat teknisk enhet från marknaden ska de underrätta den berörda ekonomiska aktören och den berörda godkännandemyndigheten.

12. Marknadskontrollmyndigheterna ska utföra sina åligganden på ett oberoende och opartiskt sätt. De ska iaktta konfidentialitet för att skydda affärshemligheter, med förbehåll för det krav som föreskrivs i artikel 9.4 på att göra information tillgänglig till kommissionen och andra tillämpliga upplysningskrav som fastställs i unionsrätten för att skydda unionsanvändarnas intressen.

13. De olika medlemsstaternas marknadskontrollmyndigheter ska samordna sin marknadskontroll, samarbeta med varandra och ska förse varandra och forumet med resultaten av den kontrollen. Om så är lämpligt ska marknadskontrollmyndigheterna komma överens om arbetsfördelning och specialisering.

14. Om mer än en myndighet i en medlemsstat är ansvarig för marknadskontroll och kontroll av de yttre gränserna ska de myndigheterna samarbeta med varandra på ett effektivt och ändamålsenligt sätt och ska dela med sig av uppgifter som är relevanta för deras respektive uppdrag och verksamhet.

15. Kommissionen får anta genomförandeakter för att fastställa gemensamma kriterier för fastställande av lämplig omfattning av de överensstämmelsekontroller som avses i punkt 1 i den här artikeln samt för att fastställa gemensamma kriterier för utformningen av översikten och de rapporter som avses i punkterna 6 respektive 7 i den här artikeln. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 83.2.

Artikel 9

Kommissionens överensstämmelsekontroll

1. Kommissionen ska på egen bekostnad organisera och genomföra provningar och inspektioner för att kontrollera att fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter uppfyller tillämpliga krav.

Dessa provningar och inspektioner ska genomföras bl.a. genom provningar i laboratorium och på väg, på grundval av statistiskt relevanta urval, och de ska kompletteras med dokumentkontroller.

Vid utövandet av dessa provningar och inspektioner ska kommissionen beakta

a) vedertagna principer för riskbedömning,

b) motiverade klagomål, och

c) all annan relevant information, inbegripet information som utbyts i forumet, provningsresultat som offentliggjorts av erkända tredje parter som uppfyller de krav som fastställs i de genomförandeakter som avses i artikel 13.10, information avseende ny teknik på marknaden och rapporter som är en följd av fjärranalysenheter på vägarna.

Kommissionen får överlämna utförandet av provningar eller inspektioner till tekniska tjänster, den tekniska tjänsten ska då agera på kommissionens vägnar. Om kommissionen överlämnar utförandet av provningar eller inspektioner till tekniska tjänster för tillämpningen av denna artikel ska den säkerställa att den tekniska tjänst som används inte är densamma som utförde den ursprungliga typgodkännandeprovningen.

Dessa provningar och inspektioner får utföras på

a) nya fordon som tillhandahålls av tillverkare eller annan ekonomisk aktör som anges i punkt 2,

b) registrerade fordon enligt överenskommelse med innehavaren av registreringsbeviset för fordonet.

2. Tillverkare som innehar typgodkännande eller andra ekonomiska aktörer ska på begäran mot skälig ersättning förse kommissionen med ett statistiskt relevant antal serietillverkade fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter, utvalda av kommissionen, som är representativa för de fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter som får släppas ut på marknaden enligt det typgodkännandet. Sådana fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter ska tillhandahållas för provning vid en tidpunkt och en plats samt under en sådan tidsrymd som kommissionen bestämmer.

3. Innan kommissionen genomför sina kontroller och inspektioner ska den underrätta den medlemsstat i vilken typgodkännandet beviljades och den medlemsstat där fordonet, systemet, komponenten eller den separata tekniska enheten tillhandahölls på marknaden.

Medlemsstaterna ska samarbeta med kommissionen när kommissionen genomför dessa provningar och inspektioner.

4. För att kommissionen ska kunna genomföra sådana provningar och inspektioner enligt den här artikeln ska medlemsstaterna utan onödigt dröjsmål ge kommissionen tillgång till nödvändig information som rör typgodkännande av fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter som är föremål för överensstämmelseprovning. Denna information ska åtminstone omfatta den information som anges i EU-typgodkännandeintyget och dess bilagor enligt artikel 28.1.

5. Tillverkare ska kostnadsfritt och utan onödigt dröjsmål för kommissionen ge tillgång till alla uppgifter som behövs för överensstämmelseprovning och som inte är tillgängliga i EU-typgodkännandeintyget och dess bilagor som avses i artikel 28.1.

Sådana uppgifter ska omfatta alla parametrar och inställningar som krävs för att de provningsförhållanden som rådde vid typgodkännandeprovningen ska kunna återskapas korrekt. Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa vilka uppgifter som ska göras tillgängliga, med förbehåll för skydd av affärshemligheter och av personuppgifter i enlighet med unionsrätten och nationell rätt. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 83.2.

6. När kommissionen fastställer att fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter inte överensstämmer med de typgodkännandekrav som anges i denna förordning, att fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter inte överensstämmer med typgodkännandet eller att typgodkännandet har beviljats på grundval av oriktiga uppgifter ska den inleda det förfarande som föreskrivs i artiklarna 53 eller 54.

Om provningarna och inspektionerna gör att själva typgodkännandets riktighet kan ifrågasättas ska kommissionen omedelbart underrätta den eller de berörda godkännandemyndigheterna samt forumet.

Kommissionen ska informera de berörda godkännandemyndigheterna och marknadskontrollmyndigheterna så att de kan vidta lämpliga åtgärder för att inom rimlig tid varna användare inom unionen om alla fall av bristande överensstämmelse den har upptäckt med avseende på fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter, för att förebygga eller minska risken för personskador eller andra skador.

Kommissionen ska offentliggöra en rapport om sina resultat efter alla överensstämmelseprovningar den har genomfört och översända sina resultat till medlemsstaterna och till forumet. Den rapporten ska innehålla närmare uppgifter de om fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter som har bedömts samt de berörda tillverkarnas identitet och en kort beskrivning av resultaten, inklusive, i förekommande fall, vilken typ av bristande överensstämmelse det rör sig om.

Artikel 10

Kommissionens bedömningar

1. Kommissionen ska organisera och genomföra bedömningar av de förfaranden som har införts av godkännandemyndigheter som har beviljat EU-typgodkännanden under en period av fem år före bedömningen, i synnerhet förfarandena för beviljande av typgodkännanden, för genomförande av kontroll av produktionsöverensstämmelse och för utseende och övervakning av tekniska tjänster. Sådana bedömningar ska innefatta en utvärdering, genom användande av ett slumpmässigt urval, av huruvida de typgodkännanden som beviljats under de fem år som föregått bedömningen överensstämmer med de tillämpliga krav som avses i artikel 26.2 c.

2. Bedömningarna ska ha till syfte att underlätta för godkännandemyndigheter som beviljar EU-typgodkännanden att säkerställa en enhetlig tillämpning av denna förordning och att utbyta bästa praxis.

3. Bedömningarna ska utföras i överensstämmelse med den berörda medlemsstatens rätt, med vederbörligt beaktande av de berörda myndigheternas rättigheter samt ska vara i överensstämmelse med proportionalitetsprincipen. Kommissionen ska utföra sina åligganden oberoende och opartiskt och iaktta konfidentialitet för att skydda affärshemligheter i enlighet med tillämplig rätt. Kommissionen ska stå för kostnaderna för sådana bedömningar.

4. De berörda godkännandemyndigheterna ska underlätta bedömningen genom att samarbeta med kommissionen och ge den allt nödvändigt stöd samt förse den med all nödvändig dokumentation.

5. Kommissionen ska säkerställa att den personal som deltar i bedömningen är tillräckligt kvalificerad och har fått lämplig handledning. Kommissionen ska, i tillräcklig tid före bedömningen, informera medlemsstaterna och de berörda godkännandemyndigheterna om vilken dag bedömningen ska inledas och om vilka personer som ska genomföra den. Bedömningen i den berörda godkännandemyndighetens lokaler ska normalt inte ta mer än två dagar och inte under några omständigheter mer än tre dagar.

6. Varje godkännandemyndighet som har beviljat minst ett EU-typgodkännande under en femårsperiod ska bedömas av kommissionen en gång under den perioden.

Genom undantag från första stycket får bedömningen av en godkännandemyndighet ske mer sällan om kommissionen anser att den första bedömningen av den myndigheten visar att de förfaranden som har införts säkerställer en ändamålsenlig tillämpning av denna förordning, med beaktande av omfattningen av och variationen i beviljade EU-typgodkännanden.

7. Kommissionen ska meddela forumet resultatet av bedömningen, inklusive eventuella rekommendationer, samt offentliggöra en sammanfattning av resultatet. Forumet ska granska resultatet av bedömningen.

8. Medlemsstaterna ska rapportera till kommissionen och forumet hur de hanterar eventuella rekommendationer med anledning av bedömningen.

9. Kommissionen ska, med vederbörligt beaktande av forumets synpunkter, anta genomförandeakter om gemensamma kriterier för fastställande av omfattningen av bedömningen och vilken metod som ska tillämpas, bedömningsgruppens sammansättning, planen för bedömningarna för en period på minst fem år samt de särskilda villkor under vilka sådana bedömningar kan utföras mer sällan. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 83.2.

Artikel 11

Forumet för informationsutbyte om genomförande

1. Kommissionen ska inrätta, leda och förvalta ett forum för informationsutbyte om genomförande (nedan kallat forumet).

Forumet ska bestå av företrädare för de typgodkännandemyndigheter och marknadskontrollmyndigheter som varje medlemsstat har utsett.

När så är lämpligt får tekniska tjänster, erkända utomstående tredje parter som uppfyller de krav som fastställs i de genomförandeakter som avses i artikel 13.10, företrädare för Europaparlamentet, branschen, och berörda ekonomiska aktörer liksom aktörer som är involverade i säkerhets- och miljöfrågor bjudas in som observatörer till forumet i enlighet med den arbetsordning som avses i punkt 7 i den här artikeln.

Målet för forumets rådgivande uppgifter ska vara främjande av bästa praxis för att möjliggöra att denna förordning tolkas och genomförs på ett enhetligt sätt samt informationsutbyte om genomförandeproblem, samarbete, i synnerhet vad gäller bedömning, utseende och övervakning av tekniska tjänster, utveckling av arbetsmetoder och verktyg, utveckling av rutiner för elektroniskt informationsutbyte, samt utvärdering av enhetliga tillämpningsprojekt och sanktioner.

2. Forumet ska ägna sig åt

a) frågor som rör den enhetliga tolkningen av de krav som fastställs i denna förordning och i de regleringsakter som förtecknas i bilaga II vid genomförandet av dessa krav,

b) resultaten av det typgodkännande och den marknadskontroll som medlemsstaterna har genomfört i enlighet med artikel 6.8 och 6.9,

c) resultaten av de provningar och inspektioner som kommissionen utfört i enlighet med artikel 9,

d) de bedömningar som kommissionen genomfört i enlighet med artikel 10,

e) provningsrapporter om möjliga fall av bristande överensstämmelse som läggs fram av erkända tredje parter som uppfyller de krav som fastställs i de genomförandeakter som avses i artikel 13.10,

f) resultaten av den produktionsöverensstämmelseverksamhet som godkännandemyndigheter bedrivit i enlighet med artikel 31,

g) den information som medlemsstaterna enligt artikel 67.6 har lämnat in om sina förfaranden för bedömning, utseende och anmälan av tekniska tjänster och för övervakning av tekniska tjänster,

h) frågor med allmän relevans för genomförandet av de krav som fastställs i denna förordning när det gäller bedömning, utseende och övervakning av tekniska tjänster i enlighet med artiklarna 67.10 och 78.4,

i) ekonomiska aktörers överträdelser,

j) genomförande av de korrigerande eller begränsande åtgärder som fastställs i kapitel XI,

k) planeringen, samordningen och resultaten av marknadskontrollen,

l) frågor som rör tillgång till fordons OBD-information samt information om reparation och underhåll av fordon som fastställs i kapitel XIV och framför allt frågor som rör genomförandet av de förfaranden som fastställs enligt artikel 65.

3. På grundval av de rapporter som lämnats in av medlemsstaterna i enlighet med artikel 8.7 ska kommissionen offentliggöra en sammanfattande rapport om marknadskontrollverksamheten på tvåårsbasis.

4. Kommissionen ska varje år förelägga Europaparlamentet en sammanfattning av forumets verksamhet.

5. Som en del av dess rådgivande uppgift och med beaktande av resultatet av övervägandena enligt punkt 2 kan forumet avge ett yttrande eller utfärda en rekommendation.

När forumet avger ett yttrande eller utfärdar en rekommendation ska det sträva efter att uppnå konsensus. Om konsensus inte kan uppnås ska forumet avge sitt yttrande eller utfärda sina rekommendationer med en enkel majoritet av medlemsstaterna. Varje medlemsstat ska ha en röst. Medlemsstater med avvikande ståndpunkter kan begära att deras ståndpunkter och skälen till dem tas upp i forumets yttrande eller rekommendationer.

6. När kommissionen antar genomförandeakter ska den vederbörligen beakta forumets yttranden i enlighet med punkt 5.

7. Forumet ska fastställa sin arbetsordning.

Artikel 12

Uppgiftsutbyte online

1. Kommissionen och medlemsstaterna ska använda ett gemensamt, säkert system för elektronisk kommunikation som avses i artikel 27 vad avser EU-typgodkännandeintyg och deras bilagor som avses i artikel 28.1, inklusive provningsrapporter, och ändringar, icke-beviljanden eller återkallanden av ett EU-typgodkännande.

Kommissionen och medlemsstaterna ska använda systemet för snabbt informationsutbyte (Rapex) som inrättats enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/95/EG (18) och informations- och kommunikationssystemet för marknadskontroll (ICSMS) som inrättats genom förordning (EG) nr 765/2008 för marknadskontroll, återkallelser och annan relaterad verksamhet mellan marknadskontrollmyndigheter, medlemsstaterna och kommissionen.

2. Från och med den 5 juli 2026 ska medlemsstaterna ge allmänheten tillgång, genom fordonsidentifieringsnumret, till intyget om överensstämmelse för varje fordon i form av strukturerade data i elektroniskt format i det gemensamma, säkra systemet för elektronisk kommunikation i enlighet med artikel 37.

Från och med den 5 juli 2026 ska medlemsstaterna ge allmänheten tillgång till uppgifterna i intyget om överensstämmelse, undantaget fordonsidentifieringsnummer, i form av strukturerade data i elektroniskt format, i det gemensamma, säkra systemet för elektronisk kommunikation i enlighet med artikel 37.

Kommissionen ska anta genomförandeakter i vilka den fastställer kriterier för tillgång till och format för allmänt tillgänglig information som avses i första och andra styckena i denna punkt. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 83.2.

3. Kommissionen ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att upprätta ett gränssnitt mellan det gemensamma, säkra systemet för elektronisk kommunikation som avses i artikel 27, Rapex och ICSMS, för att underlätta marknadskontrollverksamhet och säkerställa att den information som lämnas till konsumenter och tredje parter är samordnad, konsekvent och korrekt.

4. Medlemsstaterna ska använda det gemensamma, säkra systemet för elektronisk kommunikation som avses i artikel 27 för att upprätta en förteckning över de EU-typgodkännanden för fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter som de har beviljat, ändrat, vägrat att bevilja eller återkallat samt en förteckning över de tekniska tjänster som har genomfört provningarna för respektive EU-typgodkännande, tillgängliga för allmänheten från och med den 1 september 2022.

Kommissionen ska anta genomförandeakter i vilka den fastställer kriterier för tillgång till och format för den allmänt tillgängliga information som avses i första stycket i denna punkt. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 83.2.

5. Kommissionen ska utveckla ett verktyg för att provningsresultat och klagomål över prestandan hos fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter från erkända tredje parter som uppfyller de krav som fastställs i de genomförandeakter som avses i artikel 13.10 ska kunna göras tillgängliga för allmänheten.

Artikel 13

Tillverkarnas allmänna skyldigheter

1. Tillverkarna ska säkerställa att de fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter som de har tillverkat och som har släppt ut på marknaden har tillverkats och godkänts i enlighet med kraven som fastställs i denna förordning, och i synnerhet de i artikel 5.

2. Tillverkarna ska vara ansvariga inför godkännandemyndigheten för alla delar av godkännandeförfarandet och för säkerställandet av produktionsöverensstämmelse.

Vid etappvis typgodkännande ska tillverkarna också ansvara för godkännandet och produktionsöverensstämmelsen för de system, komponenter eller separata tekniska enheter som de har tillfört under färdigställandet av fordonet. Tillverkare som ändrar komponenter, system eller separata tekniska enheter som redan har godkänts vid tidigare etapper ska ansvara för typgodkännandet av och produktionsöverensstämmelsen för dessa ändrade komponenter, system eller separata tekniska enheter. Tillverkarna i den föregående etappen ska lämna information till tillverkarna i den efterföljande etappen om alla ändringar som kan påverka typgodkännanden av komponenter, system, separata tekniska enheter eller helfordonstypgodkännanden. Informationen ska lämnas så snart som den nya utökningen av helfordonstypgodkännandet har beviljats och senast den dag då tillverkningen av det icke färdigbyggda fordonet börjar.

3. Tillverkarna som ändrar ett icke färdigbyggt fordon så att det klassificeras i en annan fordonskategori, med följden att krav som redan bedömts i en tidigare typgodkännandeetapp ändras, ska också ansvara för överensstämmelse med tillämpliga krav för den fordonskategori som det ändrade fordonet klassificeras i.

4. För EU-typgodkännande av fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter ska en tillverkare som är etablerad utanför unionen utse ett enda ombud som är etablerat inom unionen för att företräda tillverkaren inför godkännandemyndigheten. Tillverkaren ska också utse ett enda ombud som är etablerat inom unionen för marknadskontroll, och det kan vara samma ombud som har utsetts för EU-typgodkännanden.

5. Tillverkarna ska säkerställa att deras fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter inte har utformats för att inbegripa strategier eller andra metoder som ändrar den prestanda som uppvisats under provningsförfaranden på ett sådant sätt att de inte överensstämmer med kraven i denna förordning när de används under förhållanden som rimligen förväntas vid normal drift.

6. Tillverkarna ska fastställa förfaranden för att säkerställa att serietillverkningen av fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter förblir överensstämmande med den godkända typen.

7. Tillverkarna ska granska alla klagomål de mottar om risker, misstänkta tillbud eller bristande överensstämmelse i fråga om fordon, system, komponenter, separata tekniska enheter, delar och utrustning som de har släppt ut på marknaden.

Tillverkarna ska dokumentera sådana klagomål, inklusive att för varje klagomål notera en beskrivning av problemet och de närmare uppgifter som krävs för att exakt identifiera den berörda typen av fordon, system, komponent, separat teknisk enhet, del eller utrustning, samt, vid motiverade klagomål, ska tillverkarna hålla deras distributörer och importörer informerade om klagomålen.

8. Förutom den obligatoriska skylten som anbringas på fordon och de typgodkännandemärken som anbringas på komponenter eller separata tekniska enheter i enlighet med artikel 38 ska tillverkarna även ange deras namn, registrerat handelsnamn eller registrerat varumärke och deras kontaktadress i unionen på de deras fordon, komponenter eller separata tekniska enheter som de tillhandahåller på marknaden, eller om detta inte är möjligt, på förpackningen eller i en handling som åtföljer komponenten eller den separata tekniska enheten.

9. Tillverkarna ska, så länge de har ansvar för ett fordon, ett system, en komponent eller en separat teknisk enhet, säkerställa att lagrings- och transportförhållandena inte äventyrar produktens överensstämmelse med de krav som fastställs i denna förordning.

10. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 9.5 och med förbehåll för skydd av affärshemligheter och av personuppgifter enligt unionsrätten och nationell rätt ska fordonstillverkare ge tillgång till de uppgifter som krävs för provningar av tredje parter med avseende på eventuell bristande överensstämmelse, inbegripet alla parametrar och inställningar som krävs för att de provningsförhållanden som rådde vid typgodkännandeprovningen ska kunna återskapas korrekt.

Vid tillämpning av första stycket i denna punkt ska kommissionen anta genomförandeakter som fastställer vilka uppgifter som ska göras tillgängliga kostnadsfritt samt de krav som måste uppfyllas av tredje parter för att bevisa att de har ett berättigat intresse på områdena allmän säkerhet eller miljöskydd och att de har tillgång till lämpliga provningsanläggningar. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 83.2.

Artikel 14

Tillverkarnas skyldigheter i fråga om fordon, system, komponenter, separata tekniska enheter, delar och utrustning som inte överensstämmer med kraven eller utgör en allvarlig risk

1. Om ett fordon, ett system, en komponent, separat teknisk enhet, del eller utrustning har släppts ut på marknaden eller har tagits i bruk utan att överensstämma med denna förordning, eller om typgodkännandet har beviljats på grundval av oriktiga uppgifter, ska tillverkaren omedelbart vidta korrigerande åtgärder för att få fordonet, systemet, komponenten, den separata tekniska enheten, delen eller utrustningen att överensstämma med kraven, dra tillbaka den/det från marknaden eller återkalla den/det, beroende på vad som är lämpligt.

Tillverkaren ska omgående utförligt informera den godkännandemyndighet som beviljade typgodkännandet om den bristande överensstämmelsen och alla åtgärder som vidtagits.

2. Om fordonet, systemet, komponenten, den separata tekniska enheten, delen eller utrustningen utgör en allvarlig risk ska tillverkarna omedelbart till godkännande- och marknadskontrollmyndigheterna lämna utförlig information om risken och alla åtgärder som vidtagits med anledning därav.

3. Tillverkarna ska hålla EU-typgodkännandeintygen och deras bilagor enligt artikel 28.1 tillgängliga i tio år efter det att giltighetstiden för EU-typgodkännandet för ett fordon har löpt ut och i fem år efter det att EU-typgodkännandet för ett system, en komponent eller en separat teknisk enhet har löpt ut.

Fordonstillverkarna ska hålla kopior av de intyg om överensstämmelse som avses i artikel 36 tillgängliga för godkännandemyndigheterna i tio år från och med fordonets tillverkningsdatum.

4. Tillverkarna ska på motiverad begäran av en nationell myndighet eller kommissionen förse denna myndighet eller kommissionen med en kopia av EU-typgodkännandeintyget eller det intyg som avses i artikel 55.1 som visar att fordonet, systemet, komponenten, den separata tekniska enheten, delen eller utrustningen överensstämmer med kraven, på ett språk som lätt kan förstås av den nationella myndigheten eller av kommissionen.

Tillverkarna ska på motiverad begäran av en nationell myndighet samarbeta med den myndigheten om alla åtgärder som vidtas i enlighet med artikel 20 i förordning (EG) nr 765/2008 för att undanröja riskerna med fordon, system, komponenter, separata tekniska enheter, delar eller utrustning som de har tillhandahållit på marknaden.

Artikel 15

Tillverkarombudens skyldigheter

1. Tillverkarombudet ska utföra de uppgifter som anges i fullmakten från tillverkaren. Den fullmakten ska åtminstone ge ombudet möjlighet att

a) få tillgång till EU-typgodkännandeintyget och dess bilagor enligt artikel 28.1 och till intyget om överensstämmelse på ett av unionens officiella språk; denna dokumentation ska hållas tillgänglig för godkännandemyndigheterna och marknadskontrollmyndigheterna i tio år efter det att giltigheten för EU-typgodkännandet av ett fordon har upphört att gälla och i fem år efter det att EU-typgodkännandet av ett system, en komponent eller en separat teknisk enhet har upphört att gälla,

b) efter en motiverad begäran från godkännandemyndigheten ge denna all information, dokumentation och alla andra tekniska specifikationer, inbegripet tillgång till programvara och algoritmer, som krävs för att visa att tillverkningen av ett fordon, ett system, en komponent eller en separat teknisk enhet överensstämmer med kraven,

c) på begäran av godkännandemyndigheterna eller marknadskontrollmyndigheterna samarbeta med dem om de åtgärder som vidtas för att undanröja den allvarliga risken med de fordon, system, komponenter, separata tekniska enheter, delar eller utrustning som omfattas av den fullmakten,

d) omedelbart underrätta tillverkaren om klagomål och rapporter om risker, misstänkta tillbud, eller bristande överensstämmelse som rör fordon, system, komponenter, separata tekniska enheter, delar eller utrustning som omfattas av den fullmakten,

e) utan sanktion ha rätt att säga upp fullmakten om tillverkaren agerar i strid med sina skyldigheter enligt denna förordning.

2. Ett tillverkarombud som upphäver fullmakten av de anledningar som avses i punkt 1 e ska omedelbart underrätta både den godkännandemyndighet som beviljade typgodkännandet samt kommissionen.

Den information som ska tillhandahållas ska åtminstone specificera följande:

a) Dag för uppsägning av fullmakten.

b) Dag till och med vilken det avgående tillverkarombudet får anges i den information som tillverkaren lämnar, inbegripet eventuellt marknadsföringsmaterial.

c) Överlåtelse av dokument, inbegripet aspekter som rör konfidentialitet och immaterialrätt.

d) Det avgående tillverkarombudets skyldighet att efter fullmaktens upphörande till tillverkaren eller det tillträdande tillverkarombudet vidarebefordra alla klagomål eller rapporter om risker och misstänkta tillbud som rör ett fordon, ett system, en komponent, en separat teknisk enhet, en del eller utrustning som det avgående tillverkarombudet utsetts för.

Artikel 16

Importörernas skyldigheter

1. Importörer får endast släppa ut fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter som överensstämmer med denna förordning på marknaden.

2. Innan fordon, system, komponenter eller separata tekniska enheter som typgodkänts släpps ut på marknaden ska importörerna kontrollera att de omfattas av ett giltigt EU-typgodkännandeintyg och att systemen, komponenterna eller de separata tekniska enheterna har försetts med erforderligt typgodkännandemärke och uppfyller kraven i artikel 13.8.

När det gäller fordon ska importörerna se till att det åtföljs av det erforderliga intyget om överensstämmelse.

3. Om ett fordon, ett system, en komponent eller en separat teknisk enhet inte överensstämmer med kraven i denna förordning, och särskilt om de inte överensstämmer med typgodkännandet, får importörerna inte släppa ut fordonet, systemet, komponenten eller den separata tekniska enheten på marknaden eller tillåta ibruktagande eller registrering förrän den/det överensstämmer med de tillämpliga kraven.

4. Om ett fordon, ett system, en komponent, en separat teknisk enhet, en del eller utrustning innebär en allvarlig risk ska importörerna underrätta tillverkaren och marknadskontrollmyndigheterna. När det gäller typgodkända fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter ska importörerna dessutom informera den godkännandemyndighet som har beviljat typgodkännandet om detta.

5. Importörerna ska ange deras namn, registrerat handelsnamn eller varumärke och deras kontaktadresser på fordonet, komponenten, den separata tekniska enheten, delen eller utrustningen eller, om detta inte är möjligt, på förpackningen eller i en handling som åtföljer, komponenten, den separata tekniska enheten, delen eller utrustningen.

6. Importörerna ska se till att fordonet, systemet, komponenten eller den separata tekniska enheten åtföljs av de anvisningar och den information som krävs enligt artikel 59, på de berörda medlemsstaternas officiella språk.

7. För att skydda konsumenternas hälsa och säkerhet ska importörerna dokumentera klagomål på och återkallelser avseende de