RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2531/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens tillämpning av minimireserver

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av protokoll nr 3 om stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad stadgan), särskilt artikel 19.2 i denna,

med beaktande av Europeiska centralbankens (nedan kallad ECB) rekommendation (1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (2),

med beaktande av kommissionens yttrande (3)

i enlighet med det förfarande som anges i artikel 106.6 i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen (nedan kallat fördraget) samt i artikel 42 i stadgan, och på de villkor som anges i artikel 43.1 i stadgan och punkt 8 i protokoll nr 11 om vissa bestämmelser angående Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland, och

av följande skäl:

(1) Artikel 19.2, jämförd med artikel 43.1, i stadgan, punkt 8 i protokollet nr 11 om vissa bestämmelser angående Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland och punkt 2 i protokollet nr 12 om vissa bestämmelser angående Danmark, skall inte medföra att en icke deltagande medlemsstat får några rättigheter eller skyldigheter.

(2) Enligt artikel 19.2 i stadgan skall rådet bland annat fastställa basen för minimireserverna och den högsta tillåtna kvoten mellan dessa reserver och basen för dem.

(3) Enligt artikel 19.2 i stadgan skall rådet även fastställa lämpliga sanktioner vid åsidosättande av dessa skyldigheter, och i den här förordningen fastställs specifika sanktioner. I den här förordningen hänvisas det till rådets förordning (EG) nr 2532/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens befogenhet att förelägga sanktioner (4) när det gäller principer och förfaranden samt anges ett förenklat förfarande för sanktioner avseende vissa typer av regelöverträdelser. Om bestämmelserna i rådets förordning (EG) nr 2532/98 skulle gå emot de bestämmelser i den här förordningen som ger ECB befogenhet att förelägga sanktioner skall bestämmelserna i den här förordningen gälla.

(4) Enligt artikel 19.1 i stadgan får ECB-rådet fastställa regler för att beräkna och fastställa de minimireserver som krävs.

(5) För att systemet med åläggande av minimireserver skall kunna vara ett effektivt verktyg för förvaltning av penningmarknaden och monetär styrning måste det ha en sådan struktur att ECB har förmåga och flexibilitet nog att tillämpa krav på reserver mot bakgrund av och med hänsyn tagen till förändringar i fråga om de ekonomiska och finansiella förhållandena i de deltagande medlemsstaterna. I detta avseende måste ECB vara flexibel nog att reagera för ny betalningsteknik, såsom utvecklingen av elektroniska pengar. För att begränsa möjligheterna att kringgå kraven på minimireserver får ECB tillämpa dem på skyldigheter som härrör från poster utanför balansräkningen, särskilt poster som - antingen enskilt eller i kombination med andra poster i eller utanför balansräkningen - är jämförbara med skyldigheter som är upptagna i balansräkningen.

(6) I arbetet med att fastställa detaljerade regler för åläggandet av minimireserver - inbegripet fastställandet av faktiska reservkvoter, av eventuell avkastning på reserverna, av eventuella undantag från kravet på minimireserver och av eventuella ändringar av kraven på en viss grupp eller vissa grupper av institut - måste ECB sträva efter att uppnå de mål för Europeiska centralbankssystemet (nedan kallat ECBS) som anges i artikel 105.1 i fördraget och som avspeglas i artikel 2 i stadgan. Detta innebär bland annat att ECB måste sträva efter att undvika betydande, icke önskvärda effekter i fråga om undanträngning eller disintermediering. Åläggandet av sådana krav på minimireserver kan utgöra en beståndsdel i utformningen och genomförandet av gemenskapens monetära politik, något som anges som en av ECBS:s grundläggande uppgifter i första strecksatsen i artikel 105.2 i fördraget, och som avspeglas i första strecksatsen i artikel 3.1 i stadgan.

(7) De sanktioner som föreskrivs vid åsidosättande av skyldigheterna enligt den här förordningen påverkar inte ECBS:s möjligheter att fastställa lämpliga bestämmelser för genomförande och påföljder i förhållande till sina motparter, inbegripet möjligheten att helt eller delvis utestänga ett institut från penningpolitiska transaktioner vid allvarligt åsidosättande av kraven på minimireserver.

(8) ECBS och ECB har anförtrotts uppgiften att förbereda de penningpolitiska instrumenten så att de kan ha trätt i kraft fullt ut när den tredje etappen av den ekonomiska och monetära unionen inleds (nedan kallad tredje etappen). Ett väsentligt inslag i dessa förberedelser är att innan den tredje etappen inleds ha antagit de ECB-förordningar enligt vilka instituten måste hålla minimireserver från och med den 1 januari 1999. Det är önskvärt att under 1998 underrätta marknadsaktörerna om de detaljerade bestämmelser som ECB kan anse sig behöva anta för att genomföra systemet med minimireserver. Det är därför nödvändigt att från och med dagen för den här förordningens ikraftträdande utrusta ECB med föreskrivande befogenheter.

(9) Bestämmelserna i den här förordningen kan tillämpas i sin helhet på ett verkningsfullt sätt endast om de deltagande medlemsstaterna vidtar nödvändiga åtgärder så att deras myndigheter har befogenhet att fullt ut bistå och samarbeta med ECB vad gäller insamling och kontroll av uppgifter i enlighet med vad som krävs i den här förordningen och i enlighet med artikel 5 i fördraget.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Definitioner

I denna förordning avses med

1) deltagande medlemsstat: en medlemsstat som har infört den gemensamma valutan i enlighet med fördraget,

2) nationell centralbank: en deltagande medlemsstats centralbank,

3) institut: varje enhet i en deltagande medlemsstat som ECB enligt villkoren i artikel 19.1 i stadgan kan ålägga att hålla minimireserver,

4) reservkvot: den andel i procent av basen för minimireserverna som ECB får fastställa i enlighet med artikel 19.1 i stadgan,

5) sanktioner: böter, viten, straffränta och räntelös insättning.

Artikel 2

Rätt att undanta institut

ECB kan på icke-diskriminerande grunder undanta institut från kraven på minimireserver enligt kriterier som fastställs av ECB.

Artikel 3

Bas för minimireserver

1. I basen för de minimireserver som ECB enligt artikel 19.1 i stadgan kan ålägga institut att hålla skall, om inte annat följer av bestämmelserna i punkterna 2 och 3, ingå

i) institutets skyldigheter genom mottagande av medel, tillsammans med

ii) institutets skyldigheter som härrör från poster utanför balansräkningen; i basen skall dock inte ingå

iii) skyldigheter som ett institut helt eller delvis har gentemot andra institut enligt villkor som fastställs av ECB, och inte heller

iv) skyldigheter gentemot ECB eller gentemot nationella centralbanker.

2. För skyldigheter i form av omsättningsbara skuldförbindelser kan ECB som alternativ till bestämmelsen i punkt 1 iii ovan föreskriva att ett instituts skyldigheter gentemot ett annat institut helt eller delvis skall undantas från basen för det fordringsägande institutets minimireserver.

3. ECB kan på icke-diskriminerande grunder tillåta att vissa typer av tillgångar undantas från kategorier av skyldigheter som ingår i basen för minimireserverna.

Artikel 4

Reservkvoter

1. Reservkvoterna, som ECB får fastställa enligt artikel 19.1 i stadgan, får inte överstiga 10 % av någon relevant skyldighet som utgör en del av basen för minimireserverna, men kan vara 0 %.

2. Med förbehåll av punkt 1 kan ECB på icke-diskriminerande grunder fastställa skilda reservkvoter för vissa kategorier av skyldigheter som ingår i basen för minimireserverna.

Artikel 5

Föreskrivande befogenheter

När det gäller artiklarna 2, 3 och 4 skall ECB, när så är lämpligt, anta förordningar eller beslut.

Artikel 6

Rätt att inhämta och verifiera uppgifterna

1. ECB skall ha rätt att från institut inhämta de uppgifter som behövs för genomförandet av kravet på minimireserver. Sådana uppgifter skall vara insynsskyddade.

2. ECB skall ha rätt att med avseende på korrekthet och kvalitet kontrollera den information som instituten tillhandahåller för att visa att de uppfyller kraven på minimireserver. ECB skall underrätta instituten om sitt beslut att verifiera eller inhämta uppgifter.

3. Rätten att verifiera uppgifter skall inbegripa rätten att

a) begära att dokument överlämnas,

b) granska institutens räkenskaper och register,

c) ta kopior av eller göra utdrag ur sådana räkenskaper och register, och

d) begära skriftliga eller muntliga förklaringar.

Om ett institut förhindrar inhämtandet och/eller kontrollen av information skall den deltagande medlemsstat i vilken de relevanta lokalerna är belägna ge det bistånd som krävs, däribland säkerställa tillträde till institutets lokaler så att de ovannämnda rättigheterna kan utövas.

4. ECB får delegera verkställandet av de rättigheter som avses i punkterna 1-3 till de nationella centralbankerna. I enlighet med första strecksatsen i artikel 34.1 i stadgan skall ECB ha befogenhet att i en förordning ytterligare precisera villkoren för utövande av kontrollrätten.

Artikel 7

Sanktioner vid åsidosättande av kraven

1. Om ett institut underlåter att hålla alla eller delar av de minimireserver som krävs enligt den här förordningen och de ECB-förordningar eller ECB-beslut som är knutna till denna förordning, får ECB förelägga institutet endera av följande sanktioner:

a) En räntebetalning uppgående till högst fem procentenheter över ECBS:s marginallåneränta eller två gånger ECBS:s marginallåneränta; i båda fallen skall betalningen beräknas på det belopp varmed det berörda institutets reserver understiger kravet på minimireserver.

b) Ett åläggande av det berörda institutet att göra en räntelös insättning i ECB eller de nationella centralbankerna till ett belopp av högst tre gånger det belopp varmed institutets reserver understiger kravet på minimireserver. Insättningens löptid skall inte överstiga den period under vilken institutet underlåter att hålla minimireserverna.

2. När en sanktion föreläggs enligt punkt 1 skall principerna och förfarandena i förordning (EG) nr 2532/98 tillämpas. Artikel 2.1 och 2.3 och artikel 3.1-3.4 i den förordningen skall dock inte vara tillämpliga, och de tidsfrister som avses i artikel 3.6-3.8 skall förkortas till femton dagar.

3. Om ett institut underlåter att fullgöra skyldigheter enligt den här förordningen eller enligt ECB-förordningar eller ECB-beslut som är knutna till denna förordning, utöver de skyldigheter som avses i punkt 1, skall förordning (EG) nr 2532/98 tillämpas när det gäller sanktioner för sådan underlåtenhet och vad gäller gränser och villkor för sådana sanktioner.

Artikel 8

Slutbestämmelser

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Artikel 5 skall tillämpas från och med den dag då denna förordning träder i kraft. Övriga artiklar skall tillämpas från och med den 1 januari 1999.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 23 november 1998.

På rådets vägnar

R. EDLINGER

Ordförande

(1) EGT C 246, 6.8.1998, s. 6.

(2) EGT C 328, 26.10.1998.

(3) Yttrande avgivet den 8 oktober 1998 (yttrandet ännu ej offentliggjort i EGT).

(4) Se sida 4 i denna tidning.