Kommissionens beslut

av den 26 juni 2002

om att förklara en företagskoncentration förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalet

Ärende COMP/M.2650 - Haniel/Cementbouw/JV (CVK)

[delgivet med nr K(2002) 2315]

(Endast den tyska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2003/754/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 57.2 a i detta,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 4064/89 av den 21 december 1989 om kontroll av företagskoncentrationer(1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1310/97(2), särskilt artikel 8.2 i denna,

med hänvisning till kommissionens beslut av den 30 november 2001 om att inleda ett förfarande i detta ärende,

efter att ha hört Rådgivande kommittén för företagskoncentrationer(3),

efter att ha tagit del av förhörsombudets slutrapport i detta ärende(4), och

av följande skäl:

(1) Den 24 januari 2002 anmälde företagen Haniel & Cie GmbH ("Haniel") och Cementbouw Handel & Industrie BV ("Cementbouw") till kommissionen en koncentration enligt artikel 4 i förordning (EEG) nr 4064/89 ("koncentrationsförordningen"). Därefter förvärvade Haniel och Cementbouw under 1999 gemensam kontroll enligt artikel 3.1 b koncentrationsförordningen över företagen Coöperatieve Verkoop- en Produktievereniging van Kalkzandsteenproducenten ("CVK", Nederländerna) och deras medlemsföretag. Detta skedde genom ingående av avtal och köp av andelar i RAG AG ("RAG", Tyskland).

(2) Efter prövning av anmälan konstaterade kommissionen först och främst att de anmälda planerna omfattas av koncentrationsförordningens tillämpningsområde och att det finns allvarliga farhågor beträffande deras förenlighet med den gemensamma marknaden och EES-avtalet. Kommissionen beslöt därför att inleda ett förfarande enligt artikel 6.1 c i koncentrationsförordningen. Efter ingående granskning av ärendet har kommissionen kommit fram till att den anmälda koncentrationen visserligen skapat en marknadsdominerande ställning som avsevärt hindrar effektiv konkurrens en väsentlig del av den gemensamma marknaden, men att parternas åtaganden undanröjer betänkligheterna angående koncentrationen med avseende på konkurrensen.

I. PARTERNA OCH TRANSAKTIONEN

A. Parterna

(3) Haniel är ett diversifierat tyskt holdingbolag. Haniel är verksamt inom byggmaterialbranschen med tillverkning och marknadsföring av väggbyggnadsmaterial såsom kalksandsten, gasbetong och fabriksblandad betong. Haniel har större delen av sin verksamhet i Tyskland. Före den aktuella koncentrationen var Haniel verksamt i Nederländerna via sina andelar i olika kalksandstensfabriker som är medlemmar i CVK. Dessutom övertog Haniel under 2002 de tyska företagen Fels-Werke GmbH (Fels) och Ytong Holding AG (Ytong), som båda är verksamma inom byggmaterialbranschen i Nederländerna via dotterbolag. Haniel har dock inför kommissionen åtagit sig att på vissa villkor avyttra Ytongs verksamhet i Nederländerna(5).

(4) Cementbouw är verksamt inom byggmaterialhandel, byggmarknader, logistik och handel av råmaterial, fabriksblandad betong och byggmaterialindustri i Nederländerna. Cementbouw kontrolleras av CVC Capital Partners Group Ltd (CVC), ett investmentbolag med säte på Kanalöarna.

(5) CVK marknadsför kalksandstensprodukter i Nederländerna och styr medlemsfabrikernas tillverkning av kalksandsten. Samtliga kalksandstensfabriker i Nederländerna är medlemmar i CVK. Det rör sig om följande företag (procenttalen avser respektive andel av CVK:s kapital):

>Plats för tabell>

(6) Andelarna i företagen De Hazelaar, Loevestein, Boudewijn, Hoogdonk och Rijsbergen tillhör Haniel. Andelarna i företagen Harderwijk, Roelfsema och Bergumermeer tillhör Cementbouw. I företagen Anker, Vogelenzang och Van Herwaarden har Haniel och Cementbouw andelar på [...]* % vardera.

B. Bakgrund och genomförande av transaktionen av den 9 augusti 1999

(7) CVK grundades 1947 och var till en början en gemensam försäljningsorganisation för sina medlemmar, de nederländska tillverkarna av kalksandsten. 1989 ombildades CVK till ett kooperativ för att förbättra kalksandstenstillverkarnas samarbete.

(8) De från början självständiga kalksandstensfabrikerna övertogs med tiden av olika bolag. Innan den här beskrivna transaktionen genomfördes var fem av de elva CVK-medlemmarna dotterbolag till Haniel (De Hazelaar, Loevestein, Boudewijn, Hoogdonk och Rijsbergen). Tre kalksandstensfabriker (Harderwijk, Roelfsema och Bergumermeer) var dotterbolag till Cementbouw, som på den tiden tillhörde den nederländska koncernen NBM Amstelland BV (NBM Amstelland)(6). Två företag (Anker och Vogelenzang) var dotterbolag till RAG. I företaget Van Herwaarden hade Haniel en andel på [...]* %, Cementbouw/NBM Amstelland [...]* % och RAG [...]* %.

(9) Under 1998 anmäldes en planerad koncentration till den nederländska konkurrensmyndigheten (Nederlandse Mededingingsautoriteit, "NMa") där CVK skulle ta kontrollen över sina medlemmar, det vill säga samtliga elva tillverkare av kalksandsten i Nederländerna. Kontrollen skulle överföras i och med tecknandet av ett poolingavtal (Poolingovereenkomst). Före denna anmälan hade statsåklagaren inlett ett kartellförfarande [...]* mot CVK enligt den nederländska konkurrenslagstiftningen som gällde till och med 1997. NMa godkände den anmälda koncentrationen genom ett beslut av den 20 oktober 1998(7). NMa ansåg att poolingavtalet och motsvarande ändringar i CVK:s stadgar (statuten) garanterade att de ursprungliga ekonomiska och organisatoriska sambanden mellan medlemsföretagen och deras ägare upplöstes på ett sådant sätt att CVK säkert fick kontrollen över sina medlemmar. I och med detta var det uteslutet att medlemsföretagens ägare (Haniel, Cementbouw/NBM Amstelland, RAG) kunde utöva kontroll över företagen. Enligt NMa skulle den anmälda koncentrationen inte skapa eller förstärka en dominerande ställning på den nederländska marknaden. [...]*.

(10) Innan transaktionen genomfördes beslöt RAG att avyttra sina andelar i CVK:s medlemsföretag, och sälja dem till Haniel och Cementbouw. Med förvärvet skulle Haniel och Cementbouw i och med sina andelar i CVK:s medlemsföretag förvärva en indirekt andel i CVK på vardera 50 %. Efter att "Heads of Agreement" undertecknats den 5 mars 1999 informerade parterna NMa om sina planer. NMa meddelade parterna att den planerade avyttringen inte utgjorde en koncentration enligt nederländsk lagstiftning, om den genomfördes efter att poolingavtalet slutits.

(11) Den 9 augusti 1999 slöt CVK poolingavtalet med sina medlemsföretag. Även CVK:s stadgar ändrades denna dag som en konsekvens av bestämmelserna i poolingavtalet (Statutenwijziging). Samma dag undertecknades och verkställdes avtalet där RAG avyttrade sina andelar till Haniel och Cementbouw. Den 9 augusti 1999 slöt Haniel och Cementbouw även ett "samarbetsavtal" som bland annat innehåller bestämmelser för hur de två företagen skall använda sitt inflytande i CVK. [Exempel på bestämmelser i samarbetsavtalet]*.

II. KONCENTRATION

(12) En koncentration anses enligt artikel 3.1 b i koncentrationsförordningen föreligga då ett eller flera företag antingen genom förvärv av värdepapper eller tillgångar, genom avtal eller på annat sätt direkt eller indirekt får kontroll helt eller delvis över ett eller flera andra företag.

(13) I detta ärende erhöll Haniel och Cementbouw kontrollen över CVK i och med de avtal som slöts den 9 augusti 1999 (poolingavtal, stadgeändringar, samarbetsavtal) i kombination med de överenskomna och verkställda förvärven samma dag av RAG:s andelar i företagen Anker, Vogelenzang och Van Herwaarden. CVK erhöll samtidigt kontrollen över sina elva medlemsföretag.

(14) Gemensam kontroll föreligger då ett eller flera företag eller personer har möjlighet att utöva bestämmande inflytande på ett annat företag, det vill säga blockera åtgärder med avgörande betydelse för ett företags affärsstrategi, och därmed tvingas att komma överens om det gemensamma företagets affärsstrategi. Detta gäller särskilt då det endast finns två dominerande företag med samma rösträtt i det gemensamma företaget(8).

(15) I och med förvärvet av andelarna i RAG fick Haniel och Cementbouw gemensam kontroll över CVK. Deras indirekta andelar i CVK på vardera 50 % ger Haniel och Cementbouw vetorätt vid medlemsstämman (ledenvergadering). Vetorätten uppstod genom RAG:s utträde vars närvaro vid medlemsstämman innebar växlande majoritet och därmed uteslöt andelsägarnas kontroll över medlemsstämman.

(16) CVK:s medlemsstämma beslutar om tillsättningen av CVK:s ledningsorgan. Dessa är företagsledningen (Raad van Bestuur) och styrelsen (Raad van Commissarissen). Stadgarna och poolingavtalet innebär inskränkningar i valbarheten eftersom ingen ledamot av företagsledningen och endast en minoritet av ledamöterna i styrelsen samtidigt får inneha funktioner i de företag som tillhör CVK-medlemmarnas andelsägare.

(17) Beslutsrätten vid tillsättning av ett företags ledningsorgan är ett avgörande strategiskt beslut. Vetorätt i ett sådant beslut ger dess innehavare kontroll över företaget, i detta fall CVK i den mening som anses i koncentrationsförordningen. Anledningen är att ledningsorganens ledamöter kommer att ta hänsyn till vetorättsinnehavarnas åsikter vid sina beslut.

(18) Ytterligare en del av koncentrationen och därmed föremål för detta förfarande är CVK:s förvärv av kontrollen över sina medlemmar i och med poolingavtalet och ändringarna i CVK:s stadgar. Enligt poolingavtalet skall ledningen över medlemsföretagen utövas av CVK, CVK blir institutionell företagsledare (directeur) för varje medlemsföretag, och har rätt att teckna avtal för dessa företag. Ytterligare en företagsledare utses av respektive andelsägare. Medlemsföretagens vinster och förluster delas av andelsägarna i relation till deras indirekta andelar i CVK, oberoende av de vinster och förluster som uppstår i de enskilda företagen. Därmed förs de enskilda medlemsföretagen samman i en företagsekonomisk enhet under CVK, som därmed uppträder som ett självständigt fungerande företag för samtliga kalksandstenstillverkare på marknaden. Alla strategiska beslut rörande CVK och medlemsföretagen fattas centralt av CVK:s företagsledning.

(19) Haniels och Cementbouws förvärv av kontrollen över CVK tydliggörs också i och med det samarbetsavtal som företagen slöt i samband med poolingavtalet. I detta avtal regleras också vissa aspekter av Haniels och Cementbouws samarbete inom CVK (se skäl 11). Även vissa strategiska beslut som verkställdes av CVK:s företagsledning efter att den här behandlade transaktionen genomfördes hade diskuterats av Haniel och Cementbouw i detalj redan före transaktionen. Besluten utgjorde därmed uppenbarligen grunden för parternas poolingavtal. Detta gäller särskilt nedläggningen av tre av de elva kalksandstensfabrikerna(9). Allmänt visar de dokument som framtogs för de interna besluten inom Haniels koncernledning om transaktionen att parterna åtminstone enligt Haniels åsikt i och med poolingavtalet skulle få möjligheten till gemensam kontroll över CVK(10).

(20) På så vis erhöll Haniel och Cementbouw indirekt via CVK även kontroll över medlemsföretagen. Transaktionerna genomfördes på kort tid och i ett nära företagsekonomiskt samband. Både den rättsakt som gav Haniel och Cementbouw kontrollen över CVK och den rättsakt som gav CVK kontrollen över de tre kalksandstenföretagen är daterade samma dag, den 9 augusti 1999, och dokumenterades av notarius publicus i ett enhetligt protokoll. Parterna ville även samordna de två kontrollförvärven så att det ena inte skulle ske utan det andra. Avtalen som överlämnades till NMa sköts upp tills förhandlingarna om överförandet av RAG:s andelar var avslutade. Detta gjordes för att tillgodose RAG:s önskan att lämna CVK, eftersom RAG inte längre ville delta i CVK:s planerade nya företagsstruktur. Båda kontrollförvärven bör därför också företagsekonomiskt betraktas som en enhet. Även om dessa processer betraktas som två skilda transaktioner som genomförs omedelbart efter varandra, är de så pass beroende av varandra att man bör betrakta dem som en enda koncentration.

(21) Denna åsikt delade även Haniel i sitt ställningstagande till meddelandet om invändningar och under hearingen. Cementbouw däremot hävdar att om RAG:s utträde innebar att Haniel och Cementbouw förvärvar den gemensamma kontrollen över CVK, vilket Cementbouw tillbakavisar, borde kommissionen endast behandla detta kontrollförvärv. CVK:s kontrollförvärv över sina medlemsföretag är däremot en separat koncentration i rättslig mening. Att poolingavtalet och överföringen av RAG:s andelar till Haniel och Cementbouw beslöts samma dag innebär inte att det rör sig om ett enhetligt juridiskt eller företagsekonomiskt förlopp. Att poolingavtalet inte slöts omedelbart efter NMa:s beslut av den 20 oktober 1999 beror istället på inte närmare beskrivna praktiska problem. CVK:s förvärv av kontrollen över medlemsfabrikerna godkändes dock i och med NMa:s beslut av den 20 oktober 1998, varför detta förfarande inte kan vara föremål för kommissionens prövning.

(22) Kommissionen delar inte Cementbouws åsikt. Samtliga avtal som slöts den 9 augusti 1999 utgör ett enhetligt företagsekonomiskt förlopp med resultatet att en gemensam företagsorganisation av elva dittill dess juridiskt självständiga kalksandstensföretag som tillhört tre olika moderbolag nu förvandlas till ett enda självständigt fungerande företag som gemensamt kontrolleras av Haniel och Cementbouw. Haniel har vid flera tillfällen bekräftat att avtalen var beroende av varandra enligt de parter som deltog i transaktionen av den 9 augusti 1999 (Haniel, Cementbouw och RAG), och att avtalen utgör en företagsekonomisk enhet. Även på förfrågan har Cementbouw inte inkommit med någon förklaring till varför den transaktion som NMa hade godkänt sköts upp i över nio månader och genomfördes först när RAG utträdde. Kommissionen antar därför att RAG hade vägrat delta i poolingavtalets genomförande som indirekt andelsägare i CVK.

(23) Visserligen deltog RAG formellt och slöt avtalet innan avyttringen av RAG:s andelar till Haniel och Cementbouw verkställdes. Den rättsurkund där poolingavtalet och stadgeändringen dokumenteras visar tydligt att verkställandet av den nya CVK-struktur som godkänts av NMa endast kan anses ha genomförts med RAG:s deltagande med ett ytligt och formellt betraktelsesätt. Urkunden upprättades strax före avyttringen av RAG-andelarna dokumenterades, under samma sammanträde och av samme notarius publicus som också upprättade ett enhetligt protokoll över förfarandet. Ett sådant rent formellt betraktelsesätt kan inte vara avgörande för huruvida man enligt koncentrationsförordningen bedömer att en eller flera företagsekonomiska förvärv innebär en koncentration. Även de i detta fall relevanta bestämmelserna i artikel 5.2 andra stycket i koncentrationsförordningen visar att man bör betrakta skeendet företagsekonomiskt. Man bör därför utgå ifrån att de avtal som slöts den 9 augusti 1999 utgör en enda koncentration, där CVK förvärvar kontrollen över sina medlemsföretag och samtidigt Haniel och Cementbouw över CVK.

(24) Av ovanstående redogörelse framgår att den transaktion som godkändes av NMa den 20 oktober 1998 är en annan koncentration än den som genomfördes av parterna den 9 augusti 1999. NMa godkände en koncentration som endast skulle leda till att CVK förvärvar kontrollen över sina medlemsföretag, utan att andelsägarna i sin tur förvärvar kontrollen över CVK. Vid tidpunkten för NMa:s beslut innehade tre andelsägare andelar i CVK:s medlemsföretag, Haniel, Cementbouw och RAG. Detta hade resulterat i varierande majoriteter vid medlemsstämman och därmed ingen kontroll över CVK. Även om man bedömer CVK:s förvärv av de elva kalksandstensföretagen som ett självständigt kontrollförvärv hade denna koncentration inte haft betydelse för hela gemenskapen. Den koncentration fattade beslut om NMa var därför ingen koncentration som kräver anmälan till kommissionen enligt koncentrationsförordningen.

(25) Inte förrän efter NMa:s beslut informerades parterna om att RAG avsåg att avyttra sin andel i kalksandstensföretagen till Haniel och Cementbouw såsom beskrivits. NMa bekräftade i en informell skrivelse till parterna att man inte ansåg denna avyttring av RAG:s andelar som en koncentration enligt de nederländska konkurrensbestämmelserna, om poolingavtalet och stadgeändringen skedde tidsmässigt före överlåtandet av andelarna. En avgörande punkt för NMa var i detta sammanhang att andelsägarna i och med överlåtelsen av kontrollen över sina företag till CVK förlorar den direkta kontrollen, men inte heller förvärvar indirekt kontroll över CVK. Anledningen är enligt NMa de inskränkningar enligt stadgeändringarna för hur ledamöterna i CVK-organen utses. Detta är ett kontrollkriterium som i denna form inte är relevant enligt koncentrationsförordningen. Vid denna tidpunkt hade NMa inte tillgång till samarbetsavtalet mellan Haniel och Cementbouw.

(26) Mot denna uppfattning har Haniel invänt att den nederländska koncentrationslagstiftningen medvetet formulerats med koncentrationsförordningen i åtanke. Även enligt kommissionens praxis kan personsammansättningen i de berörda företagens ledningsorgan leda till kontrollförvärv.

(27) Det bör påpekas att lagstiftarens avsikt är att uppnå en tolkning av kontrollbegreppet som är så samstämmig som möjligt med gemenskapslagstiftningen, men att detta inte nödvändigtvis leder till en juridiskt bindande identisk tolkning. Kommissionen kan inte påverka de nederländska myndigheternas tolkning av kontrollbegreppet. Man kan framför allt inte utgå ifrån att kommissionen i sin tolkning av kontrollbegreppet enligt koncentrationsförordningen måste följa en tolkning av detta begrepp som gjorts av en nationell myndighet enligt nationell lag i ett tidigare beslut. I detta ärende har NMa för sin slutsats att det gemensamma företaget inte kontrolleras av sina moderbolag tillmätt det avgörande betydelse att ledamöter i ett gemensamt företags ledningsorgan inte samtidigt får inneha funktioner i det gemensamma företagets moderbolag. Kommissionen delar inte denna uppfattning för tillämpningen av artikel 3.3 i koncentrationsförordningen, av de skäl som redan beskrivits. Även om ledningsorganens personsammansättning enligt kommissionens beslutspraxis i vissa ärenden kan vara en faktor bland andra att ta hänsyn till för att motivera kontroll bör man inte dra den omvända slutsatsen att kontroll inte existerar då identiska personer inte förekommer, om kontroll existerar enligt övriga relevanta kriterier.

(28) Eftersom den transaktion som kommissionen prövar i detta förfarande skiljer sig från den som 1998 anmäldes till NMa och som godkändes genom NMa:s beslut av den 20 oktober 1998, påverkas inte den nationella myndighetens beslutsverkan av kommissionens beslut i föreliggande ärende. Båda myndigheter har agerat inom ramen för sina respektive befogenheter. Det förfarande som parterna anmälde till NMa hade ingen gemenskapsvid betydelse eftersom CVK:s tre indirekta moderbolag (Haniel, Cementbouw och RAG) på grund av möjlig varierande majoritet inte gemensamt kontrollerade CVK utifrån kriterierna i koncentrationsförordningen, och därför inte själva deltog i koncentrationen. Den transaktion som genomfördes den 9 augusti 1999 föranledde dock enligt koncentrationsförordningen på grund av RAG:s utträde de kvarvarande moderbolagen Haniels och Cementbouws gemensamma kontroll över CVK och samtidigt över medlemsföretagen. Transaktionen har därför gemenskapsvid betydelse. Prövningen av denna koncentration faller därför under kommissionens ansvarsområde.

(29) Parterna och CVK bestrider kommissionens befogenhet med motiveringen att kommissionen i och med förfarandet sätter sig över NMa:s beslut, och på så vis intervenerar i CVK och dess ägares lagligt vunna juridiska position. NMa bekräftade för CVK i den korrespondens som fördes före avtalen den 9 augusti 1999 att RAG:s utträde ur CVK inte utgjorde en ny koncentration som omfattas av kontroll så länge CVK:s bolagsrättsliga struktur som låg till grund för godkännandet den 20 oktober 1998 omsattes.

(30) Denna invändning håller inte. Såsom redan beskrivits omsatte inte parterna i NMa:s koncentrationsförfarande den koncentration som anmäldes till NMa, utan genomförde i och med avtalen den 9 augusti 1999 istället en annan koncentration som i denna form inte hade godkänts. NMa:s bekräftelse i form av informell korrespondens att en ny anmälan inte krävdes, varken undantar koncentrationen från tillämpning av koncentrationsförordningen eller skyddar parternas och CVK:s ställning på ett sätt som skulle innebära att kommissionens beslut är ett otillåtet ingripande. Det är tveksamt om parterna och CVK ens uppfyllt de krav som NMa ställde i den anförda korrespondensen. Såsom beskrivits i punkt 23 kan man endast med ett ytligt formalistiskt betraktelsesätt tala om att CVK:s företagsstruktur som godkändes av NMa genom beslutet av den 20 oktober 1998 skapades före avyttringen av RAG:s andelar till Haniel och Cementbouw. I vilket fall som helst kan en nationell myndighets informella skriftliga bekräftelse inte ändra befogenheterna enligt koncentrationsförordningen. Eftersom den nationella myndigheten dessutom inte ansvarar för tolkningen av koncentrationsförordningen kan denna bekräftelse ej heller skydda de berörda företagen så att anmälningsplikt enligt koncentrationsförordningen inte består. För övrigt har NMa ej heller påstått något sådant, eftersom den relevanta korrespondensen endast berör en möjlig anmälningsplikt enligt nederländsk lagstiftning(11).

(31) NMa:s beslut påverkas inte heller av att kommissionen i detta förfarande gör en annan bedömning i kontrollfrågan än den NMa gjorde i sitt beslut. Olika juridiska eller sakliga bedömningar av olika myndigheter som agerar inom sina respektive befogenhetsområden kan inte alltid undvikas, särskilt då dessa myndigheter agerar utifrån olika lagstiftning (koncentrationsförordningen respektive nationell konkurrenslagstiftning). Den rättsliga ställningen för de företag som berörs av respektive beslut påverkas inte av detta, då varje myndighets beslut endast är bindande för de - olika - sakförhållanden som ligger till grund för besluten.

(32) Kraften av NMa:s beslut av den 20 oktober 1999 utesluter därför inte att kommissionen utövar sina befogenheter. Transaktionen som genomfördes den 9 augusti 1999 innebär följaktligen en koncentration enligt artikel 3.1 b i koncentrationsförordningen.

III. GEMENSKAPSDIMENSION

(33) De deltagande företagen uppnår en gemensam världsomspännande totalomsättning på över 5 miljarder euro(12) (Haniel 18,7 miljarder euro, CVC 18,8 miljarder euro, CVK 0,2 miljarder euro). Såväl Haniel som CVC har en omsättning i gemenskapen på över 250 miljoner euro (Haniel 17,5 miljarder euro, CVC [...]* miljarder euro, CVK [...]* miljarder euro). Varken Haniel eller CVC uppnår mer än två tredjedelar av sin gemenskapsvida omsättning inom en och samma medlemsstat. Detta gäller endast CVK (Nederländerna). Följaktligen har den anmälda koncentrationen betydelse för hela gemenskapen.

IV. FÖRFARANDET

(34) Efter prövning av anmälan har kommissionen dragit slutsatsen att den anmälda koncentrationen omfattas av koncentrationsförordningens tillämpningsområde och att det finns allvarliga farhågor beträffande dess förenlighet med den gemensamma marknaden och EES-avtalet. Därför beslöt kommissionen i enlighet med artikel 6.1 c i koncentrationsförordningen den 25 februari 2002 att inleda förfarandet.

(35) Den 25 april 2002 riktade kommissionen ett meddelande om invändningar till Haniel, Cementbouw och CVK, till vilket Haniel tog ställning den 11 maj 2002 och Cementbouw och CVK den 13 maj 2002 genom särskilda skrivelser. På parternas och CVK:s begäran genomfördes den 16 maj 2002 en muntlig hearing i Bryssel, där förutom parterna och CVK även ett tredje företag deltog, byggmaterialhandelsföretaget Raab Karcher Bouwstoffen (Raab Karcher).

V. FÖRENLIGHET MED DEN GEMENSAMMA MARKNADEN

A. Relevanta produktmarknader

(36) Koncentrationen rör tillverkning och försäljning av väggbyggnadsmaterial. CVK tillverkar och säljer kalksandsten och kalksandstenselement. Cementbouw tillverkar och marknadsför fabriksblandad betong och prefabricerade betongelement, och är därutöver verksam inom byggmaterialhandel. Länge hade Haniel ingen verksamhet i Nederländerna utöver sina andelar i CVK, men efter övertagandet av Fels är Haniel nu verksam där med gasbetong- och gipsprodukter. Övertagandet av Ytong leder dock på grund av åtagandet att avyttra Ytongs nederländska verksamhet inte till ett sådant övertagande av verksamhet inom byggmaterialområdet som är relevant för bedömningen av den aktuella koncentrationen. Vid sidan om produkter av kalksandsten, betong, gasbetong och gips används för byggnad av väggar även tegel och, om än i mindre omfattning, stål- och träskivor.

1. Produkter

(37) Kalksandsten är en mursten som görs av kalk och sand med tillsats av vatten och sedan pressas och härdas med ånga under tryck. Kalksandsten används uteslutande för väggar. Stenarna putsas normalt, spacklas med tunnputs, eller döljs bakom fasadtegel. När murverk av kalksandsten är synligt rör det sig normalt om kalksandsten för fasadmurning (fasadtegel), som endast tillverkas i små storlekar(13). Dessa utgör en separat marknad som inte behandlas närmare här, eftersom parterna endast tillverkar sådana fasadtegel i liten omfattning. Vid sidan om kalksandstenar används också större väggelement av kalksandsten (i Nederländerna normalt med storlek upp till 900 x 625 x 300 mm).

(38) Gasbetong är en byggsten av sand, kalk och cement som vid tillverkningen bildar en finporig struktur genom att aluminiumpulver tillsätts som reagerar med vatten. Gasbetongprodukter (gasbetongblock, gasbetongelement) används huvudsakligen för att bygga byggnader. Vad gäller väggar kan de användas för såväl bärande väggar, särskilt gasbetongblock och gasbetongelement med hög densitet, som för icke bärande väggar.

(39) Gips är ett lätt väggbyggnadsmaterial som uteslutande används för icke bärande väggar. Materialet har mycket liten bärförmåga. Det används i form av gipsplank och gipsskivor.

(40) Betong är ytterligare ett väggmaterial som används mycket. Betongväggar kan tillverkas på plats av betongblandning som gjuts i former (platsgjuten betong), eller av prefabricerade väggelement av betong. En tredje sorts betong är små betongstenar. Betongväggar konstrueras nästan uteslutande som bärande väggar.

(41) Platsgjuten betong kan antingen gjutas med traditionell metod på plats i särskilt tillverkade former, eller med såkallad tunnelbyggteknik (nederländska: "tunnelgietbouw") med hjälp av förtillverkade "tunnelformer" där väggar och tak gjuts i en enda omgång.

(42) Prefabricerade väggelement av betong tillverkas i fabriker utifrån noggranna specifikationer, transporteras sedan till byggplatsen och byggs in i byggnaden för vilka de är avsedda. Prefabricerade väggelement av betong är i de flesta fall fullständiga väggar. Väggelementen är avsevärt större än kalksandstenar och kalksandstenblock som övervägande används för murverk. Vid användning av väggelement krävs tung utrustning.

(43) Tegel tillverkas av en blandning av lera och vatten som bränns vid över 1000 °C. Detta är det klassiska murverksmaterialet. Storleken hos de enskilda tegelstenarna är dock begränsad, då deformationer uppstår under bränningsprocessen, såsom krympningar och böjningar. Därför krävs vid användning av dessa produkter normalt även fogning för att jämna ut deformationerna.

(44) Stålskivor används huvudsakligen för industribyggnader, och i mindre omfattning för bostadshus. De används till exempel för att fylla ut väggutrymmet hos bärande betong- eller stålkonstruktioner. Väggen består då normalt av två stålskivor med mellanliggande isoleringsmaterial (metallsandwichpanel).

(45) Träskivor används vid byggande av industriella fastigheter och bostadshus, mest i form av prefabricerade väggelement med vilka husens ytor täcks där det inte finns några bärande ytterväggar. I Nederländerna används trä endast undantagsvis för bärande väggar.

2. Produktmarknadens avgränsning

(46) Kommissionen måste bedöma flera olika relevanta avgränsningar av marknaden då produktmarknaden skall definieras. Man måste ta hänsyn till att användningen och därmed utbytbarheten av olika väggbyggnadsmaterial till stor del beror på nationella byggnadsvanor och traditioner samt byggindustrins ramvillkor. Därför förekommer stora avvikelser i några medlemsländer i EES. Kommissionens undersökning begränsas i detta fall till nederländska förhållanden, eftersom koncentrationen endast har verkan i detta medlemsland.

a) Parternas avgränsning av marknaden (väggbyggnadsmaterial)

(47) Parternas åsikt är att marknaden för väggbyggnadsmaterial är sammanhållen, på grund av de rådande konkurrensförhållandena och särskilt frånvaron av prisdifferentiering vid olika användningsområden och den enhetliga marknadsföringen via byggmaterialhandeln. Till denna marknad hör samtliga produkter som används för att bygga väggar: Tegel, betongsten, kalksandsten, gasbetongsten, prefabricerade väggelement av betong, kalksandstensblock, gasbetongelement, murbruk, platsgjuten betong, stålskivor, gipsskivor/-plank, träskivor. Vad gäller planeringen av en byggnad påpekar parterna att det normalt finns olika väggkonstruktionslösningar att välja mellan.

(48) Enligt parternas beskrivning definierar arkitekten eller projektutvecklaren normalt de krav som bör uppfyllas på fastighetens bärförmåga, åldringsegenskaper, underhåll, värmeisolering, brandskydd och bullerskydd. I några fall väljer arkitekten också byggnadsmaterial i byggnadens specifikationer. Enligt parterna lämnar dock dessa specifikationer ofta stort utrymme för alternativa lösningar. Byggföretaget kan fritt välja byggmaterial så länge egenskapsspecifikationerna uppfylls med det valda byggmaterialet. Byggföretaget kan då i ett projektförslag välja ett visst byggmaterial eller föreslå olika lösningar.

(49) Parterna anmärker dock att de olika väggbyggnadsmaterialen inte är helt utbytbara för samtliga användningsområden. Med hänsyn till de stora kravskillnaderna för byggmaterial som används för bärande och för icke bärande väggar anser parterna att en avgränsning med skilda marknader för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar och för icke bärande väggar är försvarbar.

b) Kommissionens tidigare praxis (murverk/bärande murverk)

(50) I sitt beslut i ärende Preussag/Hebel(14) övervägde kommissionen två alternativa avgränsningar av produktmarknaden, dock utan att ta ställning för vilken. Kommissionen övervägde dels en möjlig marknad för alla väggbildande byggmaterial inklusive tegelsten, kalksandsten, gasbetongsten och pimpsten, med vilka väggar byggs upp genom att de muras "sten för sten" (murverk). Undersökningarna visade då att dessa produkter var utbytbara på det stadium då byggnaden planerades. Inom denna marknadsavgränsning ansåg kommissionen vidare att man kunde skilja på bärande och icke bärande väggar (murverk bärande). Vid dessa överväganden togs inte hänsyn till prefabricerade väggelement av betong och platsgjuten betong.

c) Tyska konkurrensmyndighetens (Bundeskartellamt) praxis (murverk)

(51) Tyska Bundeskartellamts stående praxis är att avgränsa produktmarknaden för väggbyggnadsmaterial på liknande sätt som kommissionen övervägde i sitt beslut i ärende Preussag/Hebel. I sin beslutspraxis utgår Bundeskartellamt från en marknad för murverksmaterial för det bakomliggande murverket som omfattar gasbetongprodukter, kalksandstensprodukter, tegelsten, pimpsten och betongsten (murverk). Bundeskartellamt skiljer inte på bärande och ickebärande väggar. Enligt Bundeskartellamt är i Tyskland de material som används för båda väggtyper i princip de samma.

d) NMa:s praxis (väggbyggnadsmaterial bärande)

(52) NMa skiljer däremot mellan bärande och icke bärande väggar, eftersom man anser att de material som i Nederländerna används för bärande och icke bärande väggar för det mesta inte är desamma(15). Inom de olika användningsområdena konkurrerar kalksandsten, som används för båda väggtyper, med olika material. NMa har inkluderat alla väggbyggnadsmaterial som används för bärande väggar i sin avgränsning av marknaden för väggbyggnadsmaterial. Dit hör inte bara de murverksväggmaterial ("sten för sten") som nämns i skäl 51, utan även prefabricerade betongelement och platsgjuten betong. Det bör dock påpekas att NMa i ett senare beslut öppnar för möjligheten att skilja på platsgjuten betong och andra väggbyggnadsmaterial(16).

3. Bedömning

(53) Utifrån den information man haft tillgång till och särskilt den marknadsundersökning som genomförts i detta ärende drar kommissionen i likhet med NMa slutsatsen att man i Nederländerna bör utgå från skilda produktmarknader för bärande väggar och för icke bärande väggar, såsom redan gjordes i besluten av den 21 februari 2002 i ärende COMP/M.2495 - Haniel/Fels och av den 9 april 2002 i ärende COMP/M.2568 - Haniel/Ytong. Inom dessa marknader är dock ytterligare indelningar i murverksmaterial och andra material (särskilt betongprodukter) inte meningsfull. Marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar inkluderar alla väggbyggnadsmaterial som används för bärande väggar, såsom tegel, kalksandsten, gasbetong, betongsten, prefabricerade väggelement av betong, och eventuellt platsgjuten betong. Enligt marknadsundersökningens resultat kan det dock vara befogat att utesluta platsgjuten betong, särskilt sådan som används i tunnelbyggteknik. Ett absolut ställningstagande i denna fråga är dock inte nödvändigt eftersom det inte påverkar bedömningen av koncentrationen. På motsvarande sätt inkluderar marknaden för väggbyggnadsmaterial för icke bärande väggar alla väggbyggnadsmaterial som används för icke bärande väggar, såsom kalksandsten, gasbetong, gipsplank och -skivor, stålskivor och trä.

(54) Alla byggmaterial som parterna inkluderar i sin föreslagna marknadsdefinition är lämpliga för att bygga väggar, och används också för detta ändamål. Kommissionens marknadsundersökning i Nederländerna visar dock att alla dessa material inte konkurrerar med varandra.

a) Egenskaper hos de olika väggbyggnadsmaterialen

(55) De nämnda väggbyggnadsmaterialen har olika individuella egenskaper. Dessa tar man hänsyn till då man väljer ett visst väggbyggnadsmaterial för ett visst byggprojekt.

(56) Kalksandsten som sådan är ett billigt byggnadsmaterial som visserligen inte kan uppnå samma dimensioner som prefabricerade gasbetongdelar, men som med en storlek på upp till 900 x 625 x300 mm blir större än traditionella murstenar. Dessutom har kalksandsten precis som gasbetong en slät yta som inte behöver jämnas ut genom fogning. Elementen kan limmas. Dessutom sågas kalksandstensprodukter till i fabriken enligt byggplanerna, så att delar såsom gavlar eller fönsteröppningar redan är färdiga. Alla dessa aspekter minskar tidsåtgången och lönekostnaderna jämfört med till exempel tegel. Samtidigt kräver stenen inga stora investeringar såsom tunga lyftkranar, som vid prefabricerade betongelement, eller gjutformer, som för platsgjuten betong. I Nederländerna används kalksandsten på grund av sina utmärkta bärande egenskaper för bärande väggar och i mindre omfång även för icke bärande väggar. Av den kalksandsten som används i Nederländerna används ungefär [60-80]* % för bärande murverk. Nackdelen med kalksandsten som material för icke bärande väggar är att den är jämförelsevis tung (ungefär dubbelt så tung som gasbetong). Materialet har dock goda ljudisolerande egenskaper och är därför lämpligt för höga icke bärande väggar, såsom ofta krävs i industribyggnader. Kalksandsten är det traditionellt mest populära väggbyggnadsmaterialet i Nederländerna.

(57) Prefabricerade betongdelar behöver inte muras, eftersom de redan har samma storlek som den vägg som skall byggas. Betongprodukter kan tillverkas med relativt enkla råmaterial. Det krävs dock större hjälpmedel såsom lyftkranar för att installera dem, vilket för med sig vissa investeringskostnader. De används därför i första hand för något större projekt. Prefabricerade väggelement av betong används huvudsakligen för industribyggnader (nederländska: "utiliteitsbouw", förkortat "u-bouw"), och i mindre omfattning för att bygga bostäder (nederländska: "woningbouw", förkortat "w-bouw"). Användningen kan dock även leda till kostnadsbesparingar i medelstora bostadsprojekt från ungefär tio enheter, eftersom väggen tillverkas i fabriken och installationen på byggplatsen kräver en relativt liten insats i form av personal och tid. Ju större projekt, desto lägre blir kostnaden för den färdiga väggen.

(58) Platsgjuten betong kräver den största investeringen vid byggplatsen, särskilt platsgjuten betong i tunnelbyggteknik. Tillverkning och användning av de former som krävs för gjutning i tunnelbyggteknik vid upprepad användning är så kostsam att de endast lönar sig från och med minst 30-50 bostadsenheter (enligt andra uppgifter från cirka 15 bostadsenheter) och bara då de tillverkas i samma form och storlek(17). Därför är flexibiliteten med avseende på form och storlek inte så stor då man bygger med tunnelbyggteknik. Denna eftersträvas i Nederländerna dock även vid större projekt för att undvika enformighet. Tunnelbyggteknik är därför inget lämpligt alternativ vid mindre byggprojekt och projekt där inga rektangulära former eller upprepade användningar eftersträvas. Platsgjuten betong används också då man bygger höghus, där bärförmågan garanteras av en gjuten betongstomme som sedan fylls ut med icke bärande väggbyggnadsmaterial.

(59) Gasbetong som sådan är ett dyrt väggbyggnadsmaterial. Den tillverkas av högvärdiga dyra råmaterial med höga energikostnader. Större element måste armeras med stål vilket ytterligare höjer priset, eftersom avsevärda kostnader för tillverkning av armeringsstommen tillkommer för armerade element. Till skillnad mot stålarmering för betong måste denna armering förses med ett rostskyddande skikt. Gasbetongens bäregenskaper är något sämre än kalksandstenens, men man kan bygga bärande väggar upp till två våningar. Gasbetong har dock utmärkta värmeisolerande egenskaper. I Tyskland används ungefär 80 % av de gasbetongprodukter som används i väggar för bärande väggar, medan endast 20 % används för icke bärande väggar. I Nederländerna råder det motsatta förhållandet. Här används gasbetong i storleksordningen 80-85 % för icke bärande väggar.

(60) Gips är ett lätt material. På grund av denna egenskap lämpar sig gips utmärkt för icke bärande väggar. Kraven på golvens bärförmåga är låga, och de spar plats. På grund av sin bristande bärförmåga kan gips uteslutande användas för icke bärande väggar.

(61) Tegelstenar är jämförelsevis små väggbyggnadsmaterial. På grund av sin ojämna yta fogas de normalt med murbruk, men det finns även teknik för att limma tegel. Användningen kräver en relativt hög insats i form av lönekostnader och tid. Tegel är därför olämpligt för industriella byggmetoder.

b) Skillnaden mellan väggbyggnadsmaterial för bärande och icke bärande väggar

(62) Marknadsundersökningen har visat att beslutet om vilket väggbyggnadsmaterial som skall användas för ett visst projekt påverkas såväl av uppdragsgivaren och arkitekten som av byggentreprenören. Hur stort inflytande de tre respektive grupperna har på valet av väggbyggnadsmaterial beror på det enskilda fallet.

(63) Hur pass noggranna uppdragsgivarens önskemål är vad beträffar till exempel estetik eller byggkostnader spelar in, precis som arkitektens anvisningar för konstruktionen. Kriterier vid val mellan de olika väggbyggnadsmaterialen är kvalitet, bärförmåga, flexibel användning, utseende, materialets pris och bearbetningskostnader. I det sammanhanget måste man ta hänsyn till byggprojektets särskilda krav, såväl som byggnadens ändamål, nödvändig bärförmåga, åldringsegenskaper, brand- och bullerskydd, vidare tekniska möjligheter, tidplan osv. samt projektets totalkostnader. Om byggentreprenören har flera möjliga val av väggbyggnadsmaterial måste han ta hänsyn till aspekterna kostnader och byggtid. Dessa påverkas av hans erfarenhet av vissa byggmaterial och de investerings- och hjälpmedel (till exempel lyftkranar) han har tillgång till. Vad gäller kostnadsfaktorn måste man ta hänsyn till att materialkostnaden endast utgör en del av totalkostnaden för att resa en vägg.

(64) Kommissionen tillfrågade därför i sin marknadsundersökning samtliga dessa beslutsfattare om deras beteende vid val av väggbyggnadsmaterial. Man bad även tillverkarna av de olika byggmaterialen om information. I Nederländerna visade denna undersökning att man vid val av byggmaterial generellt skiljer på val av byggmaterial för bärande väggar och för icke bärande väggar.

(65) Skillnaden mellan bärande och icke bärande väggar är såsom beteckningen antyder den bärande funktionen hos respektive väggbyggnadsmaterial. Bärande väggar ger byggnaden dess stabilitet. Det rör sig här ofta om ytterväggar. Även innerväggar kan dock ha bärande funktion. De skiljer sig från väggar som inte har någon bärande funktion med avseende på byggnaden utan endast delar av utrymmet eller bildar mellanrum inom en bärande stomme (ytter- och innerväggar). Väggbyggnadsmaterial för bärande väggar måste uppfylla särskilda krav på tryckbelastning, bärförmåga och styvhet. För icke bärande väggar ställs andra krav på väggbyggnadsmaterialen, i vissa fall även motsatta sådana. Fördelen med lättare icke bärande väggar är att de belastar takens bärförmåga mindre. Tunna icke bärande väggar å andra sidan spar utrymme.

(66) De olika kraven på bärande och icke bärande väggar leder i Nederländerna till att olika byggmaterial väljs för dessa olika ändamål. I Nederländerna används i första hand kalksandsten för bärande väggar. [50-60]* % av alla bärande väggar tillverkas av kalksandsten. Betong är den näst största gruppen byggmaterial. [10-15]* % av alla bärande väggar tillverkas av platsgjuten betong. Minst två femtedelar av detta byggmaterial bearbetas i tunnelbyggteknik(18). [5-10]* % går till bärande väggar av prefabricerade väggelement av betong. Gastbetong och tegel spelar endast en mycket underordnad roll med andelar på [0-2]* % (gasbetong) respektive [2-5]* % (tegel).

(67) För icke bärande väggar däremot används i första hand gipsprodukter. De har en andel på [40-50]* % av de icke bärande väggarna. Den näst största andelen utgörs av gasbetong med [15-20]* % följt av kalksandsten med [15-20]* %.

(68) Detta efterfrågemönster är typiskt för Nederländerna och skiljer sig i grunden från andra länders såsom till exempel Tyskland. Där är användningsförhållandet av gasbetong för bärande och icke bärande väggar rakt motsatt Nederländernas. Där 80 % av alla gasbetongprodukter används för bärande väggar i Tyskland, används 80-85 % av alla gasbetongprodukter för icke bärande väggar i Nederländerna. I Tyskland spelar betong en mindre roll vid bärande väggar i bostadsbyggandet. Däremot är tegel och annan mursten viktig. I Belgien verkar betongblock däremot ha en vidare användning än i Nederländerna och är tillsammans med tegel det klassiska väggbyggnadsmaterialet. Användning av platsgjuten betong i tunnelbyggteknik är långt mindre utbredd i Tyskland och Belgien än i Nederländerna.

(69) Orsaken till skillnaderna i efterfrågemönster beror å ena sidan på skillnader i byggnadstradition och estetiska preferenser, å andra sidan på den utvecklade industrialiserade byggnadstekniken i Nederländerna.

(70) Byggverksamheten i Nederländerna kännetecknas av storprojekt även inom bostadsbyggande. Mindre än 20 % av den totala nybyggnationen av bostäder sker som individuellt husbygge. I Tyskland däremot är denna siffra över 90 %. I Nederländerna upplåter regeringen stora arealer för bebyggelse, där byggindustrin sedan uppför upp till flera tusen bostadsenheter (till exempel de så kallade "VINEX locaties"). Vid sådana dimensioner lönar sig byggmaterial som kräver större investeringar och mindre lönekostnader, som till exempel platsjuten betong i tunnelbyggteknik. Därför spelar tegel knappt någon större roll, eftersom de kräver ett stort arbetsuppbåd vid byggplatsen (liten storlek och måste i de flesta fall fogas), och därmed större lönekostnader och större tidsåtgång.

(71) Kalksandsten är det traditionella byggnadsmaterialet i Nederländerna. Som sådan är den relativt billig och man kan mycket flexibelt bygga snabbt och kostnadseffektivt (stora block, sågas i fabriken till önskad forn, ingen fog nödvändig).

(72) Gasbetong används i Tyskland på grund av sina goda värmeisolerande egenskaper i stor omfattning för bärande väggar. Denna fördel kompenserar dock inte i Nederländerna för det avsevärt mycket högre priset i förhållande till kalksandsten. I Tyskland används 30 cm tjocka gasbetongblock för bärande väggar. Dessa behöver bara putsas och målas för att få en färdig vägg som uppfyller höga krav på värmeisolering. Inga kostnader för fasadtegel eller ytterligare isolering uppstår. I Nederländerna är dock släta putsade ytterväggar ovanliga. Där vill man ha en fasad som ger intryck av tegel. Detta görs genom att man murar en yttervägg av fasadtegel utanpå den bärande väggen och mellanliggande isoleringsmaterial. Detta innebär att gasbetongens kostnadsfördelar i form av överflödig isolering och fasadtegel inte är relevanta, och gasbetong är därför det betydligt dyrare byggnadsmaterialet i förhållande till kalksandsten. I Nederländerna används därför gasbetong endast i mindre omfattning för bärande väggar då man bygger bostäder.

(73) Eftersom gasbetong dock ligger på samma prisnivå som gipsväggar, är relativt lätt, men ger bättre värmeisolering, används gasbetongprodukter för icke bärande väggar i Nederländerna. Även kalksandsten används för detta ändamål. Detta byggnadsmaterial har å ena sidan mycket goda ljudisolerande egenskaper, vilket i vissa fall kompenserar för nackdelarna av ett tungt byggnadsmaterial. Därutöver är kalksandsten på grund av sin bärförmåga särskilt lämplig för höga, icke bärande väggar, som framförallt krävs i industribyggnader.

(74) I Nederländerna är därför konkurrensen begränsad mellan de produkter som används för bärande väggar å ena sidan, och de som används för icke bärande väggar. På grund av detta skiljer kommissionen i Nederländerna på en relevant produktmarknad för bärande väggar och en marknad för icke bärande väggar å andra sidan. Detta gäller trots att vissa väggbyggnadsmaterial som är lämpliga för bärande väggar även kan användas för icke bärande väggar, och omvänt. Detta gäller särskilt kalksandsten som är det enda väggbyggnadsmaterialet som i större omfattning används för både bärande och icke bärande väggar. De tillverkare som tillverkar produkter för båda väggtyper konkurrerar på marknaden för bärande väggar till stor del med andra aktörer och är utsatta för andra konkurrensförhållanden än på marknaden för icke bärande väggar.

(75) I sin prissättning av produkter som används för bärande väggar CVK som enda kalksandstenstillverkare i Nederländerna inte begränsas av priser som gäller på marknaden för produkter som är avsedda för icke bärande väggar. Kommissionens marknadsundersökning visar att CVK ofta känner till hur de egna produkterna används i praktiken(19). För det första känner CVK i många fall till produkternas bestämmelseort eftersom man ofta ansvarar för leveransen av sina produkter till en viss byggplats. Därutöver har CVK vid leverans av element, som utgör hälften av CVK:s omsättning, tillgång till arkitektritningarna. Dessutom har Haniel uppgivit att tjockleken hos en avgörande del av kalksandstenprodukterna visar om de används för bärande eller icke bärande väggar. Dessa upplysningar bekräftades även av Raab Karcher under hearingen. Även med hänsyn till parternas och CVK:s ställningstagande till meddelandet om invändningar och diskussionen av denna fråga under hearingen anser kommissionen därför att CVK kan differentiera sin prissättning så att den motsvarar konkurrensläget. I detta sammanhang är en implicit prisdifferentiering mellan stora och små byggprojekt möjlig i form av mängdrabatter och enhetliga transportpriser. CVK har uppgivit att byggmaterialhandlare får projekt- och byggentreprenörsspecifika rabatter.

(76) Även om CVK inte kan differentiera sin prissättning för kalksandstensprodukter för bärande och för icke bärande väggar kan man anta att CVK i första hand anpassar sin prisstrategi till marknaden för bärande väggar, eftersom CVK säljer [60-80]* % av sina produkter på marknaden för bärande väggar.

c) Platsgjuten betong och marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar

(77) Marknadsundersökningens resultat leder till frågan om marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar även bör inkludera platsgjuten betong. Detta gäller särskilt platsgjuten betong som bearbetas i tunnelbyggteknik. Såsom beskrivits i skäl 58 kräver denna byggnadsteknik stora investeringskostnader som inte lönar sig förrän vid en viss storleksordning. Enligt olika uppgifter ligger denna vid ungefär 30-50 bostadsenheter eller redan vid 15 bostadsenheter med identisk form och storlek. Detta innebär att denna teknik varken är ett alternativ för mindre projekt eller för större projekt där man av estetiska och sociala skäl vill undvika ett upprepande byggnadssätt. Slutsatsen att kalksandsten vid mindre byggprojekt inte konkurrerar med platsgjuten betong gäller oberoende av det exakta antalet bostadsenheter där tunnelbyggteknik är lönsam(20).

(78) Med tunnelbyggteknik tillverkas dessutom inte bara väggar utan även tak i samma arbetsgång. Därför är valet av tunnelbyggteknik mindre ett prisbeslut än ett systembeslut. Om en byggherre till exempel vid ett byggprojekt vill byta från kalksandstensprodukter till platsgjuten betong med tunnelbyggteknik innebär detta inte bara att byta väggbyggnadsmaterial utan även att byta material för golv och tak. Detta innebär att ett sådant byte till tunnelbyggteknik leder till en ändring av hela byggkonceptet. Platsgjuten betong i tunnelbyggteknik är därför ett långsökt alternativ för de byggherrar som för närvarande använder kalksandstensprodukter i sina projekt.

(79) I sina ställningstaganden till meddelandet om invändningar och i hearingen bekräftade och fördjupade parterna och CVK sin uppfattning att platsgjuten betong i alla former bör inkluderas i den relevanta produktmarknaden.

(80) Frågan om platsgjuten betong och särskilt platsgjuten betong i tunnelbyggteknik bör inkluderas i marknaden för bärande väggar kan lämnas öppen eftersom den inte påverkar bedömningen. Även på grundval av den vidare definitionen av den relevanta produktmarknaden som parterna anser vara riktig och som inbegriper alla former av platsgjuten betong har koncentrationen lett till att CVK uppnått en marknadsdominerande ställning i Nederländerna.

4. Sammanfattning om relevanta produktmarknader

(81) På grund av ovanstående överväganden anser kommissionen att man för bedömningen av den anmälda koncentrationen måste skilja på en marknad för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar och en marknad för väggbyggnadsmaterial för icke bärande väggar i Nederländerna. Vad gäller marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar lämnas frågan öppen om platsgjuten betong, särskild sådan som bearbetas i tunnelbyggteknik, bör räknas till denna marknad, eftersom detta inte påverkar bedömningen av koncentrationen.

B. Relevant geografisk marknad

(82) Parterna definierar den relevanta geografiska marknaden i Nederländerna som nationell. Även om vissa företag som handlar med byggmaterial mest är lokalt verksamma, spelar transportkostnader inte så stor roll i Nederländerna så att byggmaterialen inte skulle kunna levereras över hela Nederländerna. Väggbyggnadsmaterial transporteras med hjälp av lastfordon, för det mesta direkt från tillverkningsorten till byggplatsen.

(83) Undersökningarna har bekräftat denna nationella nederländska marknad. Marknadsundersökningen visade att priserna för de flesta väggbyggnadsmaterial beräknas fraktfritt från tillverkningsorten för leverans i hela Nederländerna, trots att transportkostnader utgör en icke oväsentlig kostnadsfaktor. Som enda tillverkare av kalksandsten kan CVK dessutom leverera till varje byggplats i Nederländerna direkt från närmast belägna kalksandstensfabrik.

(84) Visserligen importeras i de nederländska gränsområdena väggbyggnadsmaterial från Belgien och Tyskland, men denna import är så marginell att det inte är motiverat att inkludera delar av Belgien och Tyskland i den relevanta geografiska marknaden. Marknadsundersökningen har påvisat förekomsten av hinder för marknadsinträde, särskilt på grund av olika byggnadsbestämmelser och arbetarskyddsbestämmelser. Till exempel får manuellt bearbetade stenar inte väga mer än 18 kg i Nederländerna, vilket inte är fallet i övriga medlemsländer. Å andra sidan är till exempel i Tyskland de jämförbara väggtjocklekarna starkare på grund av byggnadsnormerna, och väggarna är följaktligen dyrare än i Nederländerna i och med de högre materialkostnaderna. Alla betydande företag som är verksamma på den nederländska marknaden för väggbyggnadsmaterial har även säte i Nederländerna. Även belgiska och tyska tillverkare som är verksamma i Nederländerna agerar via nederländska dotterbolag.

(85) Kommissionen anser därför att den relevanta geografiska marknaden för detta beslut bör definieras nationellt och omfatta hela Nederländerna.

C. Bedömning ur konkurrenshänseende

(86) Kommissionen har kommit fram till att föreliggande koncentration - CVK:s förvärv av kontrollen över sina medlemsfabriker och Haniel och Cementbouw över CVK - har skapat en marknadsdominerande ställning för CVK och de direkt kontrollerande moderbolagen Haniel och Cementbouw på marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar i Nederländerna.

(87) Nedan redogörs först för parternas nuvarande marknadsdominerande ställning och sedan för hur den föreliggande koncentrationen har skapat denna ställning.

1. Parternas marknadsdominerande ställning

a) Principer

(88) Europeiska gemenskapernas domstol har definierat dominerande ställning som ett företags ekonomiska maktposition som hindrar effektiv konkurrens på en relevant marknad i och med att positionen ger företaget möjligheten att i betydande omfattning agera oberoende av sina konkurrenter, kunder och i slutändan konsumenter. En sådan position utesluter inte viss konkurrens, men ger det gynnade företaget möjligheten att bestämma eller åtminstone märkbart påverka villkoren för hur denna konkurrens utvecklas. I alla fall behöver företaget inte ta hänsyn till konkurrensen i sitt agerande, utan att detta skadar företaget.

(89) En dominerande ställning kan uppstå på grund av att flera faktorer samverkar som var och för sig inte behöver vara avgörande, men där betydande marknadsandelar är ett mycket tydligt kännetecken. Ett viktigt belägg för en dominerande ställning är i övrigt förhållandet mellan marknadsandelarna som företagen som deltar i koncentrationen har, och de andelar som tillhör konkurrenterna, särskilt den näst största konkurrenten(21).

b) Marknadsstruktur

(90) Under 2000 hade den sammanlagda marknaden för väggbyggnadsmaterial i Nederländerna en mängdvolym på [...]* m3. Marknadsvolymens värde var [...]* euro. Marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar hade en volym på [...]* m3 och ett värde på [...]* euro. Om man inte räknar platsgjuten betong till marknaden för bärande väggar minskar dess volym till [...]* m3 och [...]* euro. Om man endast bortser från platsgjuten betong i tunnelbyggteknik har marknaden en volym på [...]* m3 och ett värde på [...]* euro(22).

(91) Nedan redogörs för parternas marknadsandelar (efter volym) och deras viktigaste konkurrenter inkluderande samtliga bärande väggbyggnadsmaterial, samt alternativt utan platsgjuten betong respektive platsgjuten betong i tunnelbyggteknik(23).

>Plats för tabell>

(92) Kommissionen finner att CVK ensam har en marknadsandel på över [50-60]* % för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar. Näst största marknadsaktör är Cementbouw som tillsammans med Haniel i och med koncentrationen förvärvat kontrollen över CVK, med en marknadsandel på [2-5]* %. Cementbouws ställning på marknaden beror på verksamheten inom prefabricerade väggelement av betong och platsgjuten betong. På den nederländska marknaden är Haniel förutom via CVK endast verksam via Fels. Parternas gemensamma marknadsandel är därför nästan [60-70]* %. Nästa konkurrent är Mebin som tillverkar platsgjuten betong, med en marknadsandel på ungefär [2-5]* %. Övriga konkurrenter har marknadsandelar på minde än 2 %. CVK:s marknadsandel är därför mer än [10-15]* gånger så stor som den störste konkurrentens.

(93) Ifall platsgjuten betong inte skall inkluderas i marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar utgör CVK:s egen marknadsandel [60-70]* %, eftersom CVK inte erbjuder platsgjuten betong. Tillsammans med Cementbouws marknadsandel kommer parterna till en marknadsandel på ungefär [60-70]* %. Under det antagandet är den störste oberoende konkurrenten Mebin inte verksam på den relevanta produktmarknaden. Därmed kvarstår endast ett litet antal avsevärt mindre konkurrenter vars marknadsdelar inte överskrider 2 %, och delvis till och med ligger långt under.

(94) Om endast platsgjuten betong i tunnelbyggteknik utesluts från marknadsdefinitionen utgör CVK:s marknadsandel [50-60]* %. Tillsammans med Cementbouws marknadsandel har parterna en marknadsandel på ungefär [60-70]* %.

(95) Parternas och deras konkurrenters marknadspositioner har knappt förändrats de senaste åren, vilket även överensstämmer med parternas redogörelse.

c) De olika väggbyggnadsmaterialens betydelse

(96) Ingen av CVK:s konkurrenter i Nederländerna är verksam inom området kalksandsten. CVK är enda tillverkare och leverantör av detta byggmaterial i Nederländerna. I Nederländerna är dock kalksandsten av de ovan nämnda orsakerna det traditionella och mest populära väggbyggnadsmaterialet. Därutöver är kalksandsten det enda väggbyggnadsmaterialet som i betydande omfattning används för bärande och icke bärande väggar.

(97) Platsgjuten betong är inget material som utgör ett större konkurrenstryck för CVK. För det första är andelen platsgjuten betong på marknaden för väggbildande byggmaterial endast [10-15]* %, varav runt [0-2]* % redan tillfaller Cementbouw. Andelen platsgjuten betong verkar enligt branschförbundet VOBN ha varit stabil. Enligt vissa marknadsaktörer har den till och med gått tillbaka något. De som tillfrågades förklarade detta med en tendens till mindre och mer diversifierade byggprojekt. För det andra beror marknadens konkurrenstryck inte enbart på en produkts marknadsposition utan även på marknadspositionen av de konkurrenter som erbjuder denna produkt. Såsom redan har förklarats närmare är dock konkurrenterna på marknaden för väggbildande byggmaterial utspridda. Den största tillverkaren av platsgjuten betong, Mebin, har på totalmarknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar endast en marknadsandel på [2-5]* %, och övriga konkurrenter har mindre än 2 %. Detta bör jämföras med parternas marknadsandel på [60-70]* % och enbart CVK på [50-60]* %.

(98) För konkurrenternas marknadsposition har dock de produkter man säljer betydelse. Detta gäller särskilt i detta ärende eftersom det rör sig om en differentierad produktmarknad där olika produkter konkurrerar med varandra i olika omfattning för samma ändamål. Det beror på produktens egenskaper och det specifika fallet om en viss produkt konkurrerar direkt med en annan eller ej. Därför är det till exempel tveksamt i vilken omfattning platsgjuten betong bör inkluderas i den relevanta marknaden, såsom redan förklarats i samband med avgränsning av produktmarknaden. På en sådan marknad kan det vara betydelsefullt för ett företags marknadsposition att kunna erbjuda en viss produkt som möjligen uppskattas särskilt av vissa konsumenter eller för vissa ändamål. I detta hänseende förstärks CVK:s marknadsposition utöver de rena marknadsandelarna eftersom man är den enda tillverkaren av kalksandsten i Nederländerna.

d) Hinder för marknadsinträde

(99) Även med hänsyn till parternas och CVK:s ställningstagande till meddelandet om invändningar och diskussionen under hearingen anser kommissionen att det förekommer avgörande hinder för marknadsinträde. CVK kontrollerar alla kalksandstensfabriker i Nederländerna och därmed också tillverkningen av det väggbyggnadsmaterial som är det avgjort viktigaste på den relevanta produktmarknaden. Kommissionens marknadsundersökning visar att tillverkare av andra väggbyggnadsmaterial endast med en stor tids- och investeringsinsats kan stiga in i tillverkningen av kalksandstensprodukter. Motsvarande gäller även andra väggbyggnadsmaterial såsom gasbetong. Tillverkningsprocesserna och därmed också tillverkningsanläggningarna är olika för respektive väggbyggnadsmaterial.

(100) Visserligen har Haniel angett investeringskostnaderna för en kalksandstensfabrik med endast runt [...]* euro. Nyinrättandet av en fabrik för fabriksblandad betong kostar enligt Haniels uppgifter [...]* euro. Cementbouw har dock gjort en avsevärt högre skattning av investeringskostnaderna. Dessutom angav alla de konkurrenter som tillfrågades i marknadsundersökningen att de endast med stora svårigheter kan utöka sin existerande produktionskapacitet eller påbörja tillverkning av ett annat väggbyggnadsmaterial. En av de tillfrågade angav att inrättandet av en ny kalksandstensfabrik kräver en investering på [...]* euro, att ett tillstånd krävs från myndigheterna som är mycket svårt att få, och att den rena byggtiden för fabriken är två år. I motsats till parternas uppfattning att de beskrivna hindren för marknadsinträde är låga anser kommissionen under dessa omständigheter att inget konkurrenstryck består från möjliga marknadsinträden som skulle vara tillräckligt för att kontrollera CVK:s handlingsutrymme på den relevanta marknaden. Följaktligen konstaterades den senaste tiden endast mycket få marknadsinträden, där samtliga begränsades till betongområdet.

(101) Vad gäller kalksandsten finns dessutom avsevärd överkapacitet som gör ett marknadsinträde föga attraktivt, även efter CVK:s nedläggning av tre av de ursprungligen elva kalksandstensfabrikerna. CVK:s kvarvarande tillverkningsanläggningar är dessutom jämnt fördelade över Nederländerna så att CVK kan leverera till alla sina kunder från en fabrik i närheten. Kommissionens marknadsundersökning visar att även denna faktor förstärker CVK:s position.

e) Köparnas marknadsinflytande

(102) Även med hänsyn till parternas och CVK:s ställningstagande till meddelandet om invändningar och diskussionen under hearingen anser kommissionen att CVK:s kunder inte har marknadsinflytande. Ingen enskild kund står för en avgörande del av CVK:s omsättning. Visserligen härrör runt [60-80]* % av CVK:s omsättning från de fem största byggmaterialhandlarna, där den största ensam står för en andel av omsättningen på [20-30]* %. Även en sådan andel av totalomsättningen ger inte den störste köparen marknadsinflytande, eftersom tillräckligt många andra byggmaterialhandlare står till förfogande som alternativ. Vissa av dessa byggmaterialhandlare är dessutom inköpskooperativ (nederländska: "inkoopcombinaties"). Avgörande faktum är att byggmaterialhandlarna är beroende av handeln med CVK:s produkter. Kalksandsten är det viktigaste väggbyggnadsmaterialet i Nederländerna. Det näst viktigaste väggbyggnadsmaterialet är betong. Betong är dock inget alternativ för byggmaterialhandeln eftersom varken platsgjuten betong eller prefabricerade betongelement marknadsförs i nämnvärd omfattning av byggmaterialhandeln. Därför kan inget annat byggmaterial ersätta marknadsföringen av kalksandsten för byggmaterialhandlarna. Detta bekräftades även av Raab Karcher under hearingen. Visserligen må det vara så, som Haniel förklarade, att en byggmaterialhandlare vid olämplig prissättning av kalksandsten riskerar att man istället väljer betong för ett byggprojekt. Detta innebär dock endast att handlaren med sitt utbud av kalksandsten - och indirekt även CVK - konkurrerar med betongleverantörerna, och inte att handlare kan utöva köparmakt mot CVK.

(103) I övrigt har CVK avgörande inflytande på prisbildningen gentemot byggföretagen. Visserligen innebär marknadsföringen ekonomiska risker för byggmaterialhandlarna, men det är byggentreprenörerna som avgör valet av byggmaterial, inte byggmaterialhandlarna. Såsom redan redogjorts i detalj har CVK i allmänhet god uppfattning om vilka konsumenterna är och produkternas bestämmelseort. Leverans sker direkt från den kalksandstensfabrik som ligger närmast respektive byggprojekt. Enligt CVK:s uppgifter lämnas rabatter till byggmaterialhandlare, som kan vara knutna till leverans till särskilda byggentreprenörer eller särskilda byggprojekt. I övrigt är byggentreprenörerna utspridda och kan inte själva utöva köparmakt. Även den andel av efterfrågan som härrör från stora nederländska byggkoncerner som Bam Groep, Koninklijke Volker Wessels Stevin, Heijmans, Ballast Nedam och HBG är för sig för liten för att dessa skulle kunna utöva köparmakt som hade kunnat kompensera för CVK:s dominerande ställning på utbudssidan.

f) Konkurrensens inflytande på den angränsande marknaden

(104) CVK:s handlingsutrymme på marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar begränsas ej heller av konkurrensläget på den angränsande marknaden för väggbyggnadsmaterial för icke bärande väggar, där CVK:s position är svagare. Parterna och CVK vederlade inte kommissionens åsikt i meddelandet om invändningar att CVK vid sin prissättning kan ta hänsyn till om produkter kommer att användas för bärande eller icke bärande väggar och att prissättningen i första hand utformas enligt konkurrensläget på den för CVK viktigare marknaden för bärande väggar. I denna fråga hänvisas till redogörelserna i skälen 75 och 76.

g) Sammanlänkning med Cementbouw

(105) CVK:s dominerande ställning på den nederländska marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar kännetecknas ytterligare av de strukturella sambanden mellan CVK och det kontrollerande moderbolaget Cementbouw.

(106) Med sitt utbud av platsgjuten betong och prefabricerade betongelement är Cementbouw verksam på den relevanta marknaden. Inom området prefabricerade betongelement har Cementbouw en stark position särskilt inom segmentet mindre element, som huvudsakligen används vid bostadsbygge, det vill säga de produkter som kan vara utbytbara mot kalksandsten. Därmed kan CVK och Cementbouw tillsammans erbjuda tre respektive två av de viktigaste väggbyggnadsmaterialen för bärande väggar (beroende på marknadsdefinition). Därmed har CVK/Cementbouw ett avsevärt större handlingsutrymme på en differentierad produktmarknad som den aktuella i förhållande till konkurrerande leverantörer av väggbyggnadsmaterial. Ingen annan konkurrent kan täcka sina kunders behov samma omfattning.

(107) Dessutom är Cementbouw verksamt i det senare marknadsledet byggmaterialhandel. Cementbouws byggmaterialhandelssektor är ett av de största nederländska storhandelsföretagen för byggmaterial och har en stark marknadsposition framför allt i de västra, norra och östliga delarna av landet(24). Några byggmaterialhandlare har uppgett att Cementbouws byggmaterialhandlare favoriseras av CVK framför oberoende handlare. Båda faktorer bidrar till att CVK/Cementbouw har ett betydligt större handlingsutrymme än deras konkurrenter.

(108) Cementbouw har invänt att det strukturella sambandet mellan CVK och Cementbouw inte bör tas hänsyn till vid bedömningen i konkurrenshänseende, då CVK inte kontrolleras av Cementbouw och båda företag tidigare stått i ett konkurrensförhållande. Kommissionen anser dock på grund av de skäl som framförts i avsnitt II i detta beslut att Cementbouw gemensamt med Haniel kontrollerar CVK. För bedömningen av den aktuella koncentrationens konsekvenser kan man därför inte utgå ifrån att Cementbouw och CVK är som oberoende konkurrenter på marknaden.

h) Resultat

(109) Parternas marknadsposition kan därmed sammanfattas enligt följande: CVK har med över [50-60]* % den avgjort största marknadsandelen. Till detta kommer Cementbouws marknadsandel på nästan [2-5]* %, så att parterna tillsammans uppnår en marknadsandel på nästan [50-60]* %. Resterande marknadsvolym är fragmenterad och utspridd på konkurrenter med marknadsandelar i nedre ensiffriga procentområdet. CVK är därutöver den enda nederländska leverantören av det viktigaste väggbyggnadsmaterialet i Nederländerna. Parternas marknadsinflytande kompenseras inte av efterfrågesidans köparmakt. Därutöver bör man ta hänsyn till att Cementbouw är verksamt såväl på den relevanta marknaden med andra betydande väggbyggnadsmaterial som i det senare marknadsledet byggmaterialhandel. Kombinationen av alla dessa faktorer ger parterna en dominerande ställning på marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar i Nederländerna.

2. Koncentrationen skapar en marknadsdominerande ställning

(110) På grundval av undersökningarna anser kommissionen att parternas ovan beskrivna marknadsdominerande ställning skapades genom den koncentration som genomfördes den 9 augusti 1999, där samtliga nederländska kalksandstenstillverkare sammanfördes i ett självständigt fungerande företag, CVK, som gemensamt kontrolleras av Haniel och Cementbouw.

(111) Före koncentrationen var de kalksandstensfabriker som sammanfördes i CVK juridiskt och ekonomiskt självständiga enheter. Endast marknadsföringen av deras produkter skedde centraliserat via den gemensamma marknadsföringsorganisationen CVK. Varken de kalksandstenstillverkare som kontrollerades av Haniel eller de leverantörer som kontrollerades av Cementbouw respektive RAG uppnådde för sig en marknadsandel på marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar som tillåter slutsatsen att en dominerande ställning existerade. Utifrån Haniels skattningar hade Haniel och Cementbouw marknadsandelar på marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar på runt [20-30]* % vardera, och RAG ungefär [5-10]* %(25).

(112) Det faktum att de kalksandstensfabriker som tillhörde CVK redan före koncentrationen var förenade i en gemensam säljorganisation motiverar inte åsikten att dessa företag redan hade en marknadsdominerande ställning via CVK, och att koncentrationen inte väsentligt förändrade marknadsstrukturen. Omvandlingen av en gemensam marknadsföringsorganisation till ett självständigt fungerande företag är en strukturändring av marknadsförhållandena som kan leda till att en marknadsdominerande ställning skapas. Detta inträffade i det föreliggande ärendet, eftersom koncentrationen varaktigt förenar de elva nederländska kalksandstenstillverkarna under CVK:s centrala ledning.

(113) Säljorganisationen som fanns före transaktionen samordnade endast en enda, om än viktig, parameter för CVK-medlemsfabrikernas konkurrensbeteende, nämligen marknadsföringen av deras produkter. Numera är samtliga steg i den värdeskapande kedjan (forskning och utveckling, inköp, logistik, tillverkning, marknadsföring och så vidare) centraliserade inom CVK, och alla strategiska beslut som är avgörande för företagets agerande och framgång i konkurrensen fattas av CVK:s företagsledning.

(114) Dessutom är den strukturella förändringen av marknadsförhållandena normalt mer varaktiga vid skapandet av ett självständigt fungerande företag än vid bildandet av en gemensam marknadsföringsorganisation. Medlemmar i en gemensam marknadsföringsorganisation kan relativt enkelt lämna denna och därefter åter uppträda oberoende av varandra på marknaden, utan att detta normalt kräver omfattande omstruktureringar. Men i fallet med ett självständigt fungerande företag kan de olika företagsfunktionerna hos de tidigare enskilda företagen ha integrerats i en sådan omfattning att en senare uppdelning och återställande av de ursprungliga förhållandena är mycket svår att genomföra eller inte längre möjlig(26).

(115) Därutöver bör man ta hänsyn till att CVK inte fullt ut profiterar av Cementbouws verksamhet på den relevanta marknaden såväl som inom det senare marknadsledet byggmaterialhandel förrän koncentrationen genomförts.

(116) Att koncentrationen skapat en marknadsdominerande ställning för CVK på den nederländska marknaden för byggnadsmaterial för bärande väggar bekräftas slutligen av vissa marknadsutvecklingar och CVK:s konkurrensbeteende som kommissionen funnit i sin marknadsundersökning.

(117) Där prisnivån för kalksandsten tidigare stigit måttligt (prishöjningar under 1999 och 2000 med respektive [0-5] %) höjde CVK priserna under 2001 med [5-10]* % och under 2002 med [5-10]* %. Under samma tid sjönk snarare efterfrågan på väggbyggnadsmaterial enligt de uppgifter som kommissionen har tillgång till, och för andra produkter, särskilt tegel, sjönk prisnivån eller var oförändrad. Ett avsevärt antal kunder har angett att CVK ensidigt bestämmer priserna och inte är villig att förhandla några priser. Raab Karcher berättade dessutom under hearingen att individuella prisförhandlingar med enskilda kalksandstensfabriker i enstaka fall var möjliga före 1999, trots existensen av marknadsföringsorganisationen CVK. Sedan CVK omvandlades till ett självständigt fungerande företag avböjde dock CVK:s medlemsfabriker individuella samtal med kunder och hänvisade dem till CVK-centralen i Hilversum.

(118) Som reaktion på den rådande överkapaciteten lade CVK under 2001 och 2002 ned tre av de elva kalksandstensfabrikerna (fabrikerna Bergumermeer och Vogelenzang 2001, fabriken Boudewijn 2002) med en tillverkningskapacitet på sammanlagt [...]* bwf(27). Detta var runt [15-20]* % av alla CVK-fabrikers totalkapacitet.

(119) CVK hade ensidigt fastslagit transportavgifter och -villkor till sin fördel. Kunder hade förmåtts köpa även det lim som behövs för att bygga kalksandstensväggar från CVK som i sin tur får limmet från Cementbouw, eftersom CVK inte lämnar några garantier om lim från andra tillverkare används. Byggmaterialhandlare men även andra marknadsdeltagare har angett att de i allt större omfattning förbigåtts eller marginaliserats av CVK och på grund av ensidiga prishöjningar varit tvungna att acceptera minskade handelsmarginaler.

(120) Några av de tillfrågade angav att import från Tyskland försvårades eller omöjliggjordes. Dels hade nederländska kunder av tyska kalksandstensfabriker nära gränsen, som ägs av Haniel, förvägrats leverans. Dels befarade några tillfrågade att CVK ej längre skulle leverera vissa kalksandstenselement som inte finns i Tyskland om man hade köpt kalksandsten och kalksandstensblock från Tyskland. Detta berättade även Raab Karcher under hearingen. Raab Karcher angav därutöver att en tysk kalksandstensfabrik som tillhör Hanielgruppen senast höjt sina priser med 55 %. Raab Karcher ser detta som ett försök att styra tillbaka efterfrågan till CVK.

(121) CVK:s agerande beskrivs av många marknadsdeltagare som monopolistiskt. Några tillfrågade angav att konkurrensen minskat. Andra hänvisade till vertikala relationer till Cementbouws verksamhet inom byggmaterialhandeln.

(122) Alla dessa faktorer tyder på att CVK i och med sin omvandling till ett självständigt fungerande företag kunde agera oberoende av sina konkurrenter och kunder i en långt större omfattning än vad som var möjligt inom den gemensamma marknadsföringsorganisationen. Före koncentrationen uteslöts i stort sett priskonkurrensen mellan kalksandstenstillverkarna på detta vis, då dessa i övrigt självständigt fastlade sin företagsstrategi. Numera kan dock CVK tack vare den enhetliga ledningen över hela den nederländska kalksandstensindustrin centralt bestämma samtliga konkurrensparametrar (produktutveckling och -diversifiering, kapacitetsanpassning, produktionsmängder, priser och så vidare) för att maximera hela företagets vinst och därvid i full omfattning utnyttja fördelarna av sin unika marknadsposition gentemot sina konkurrenter och kunder.

(123) Parterna och CVK anser att koncentrationen inte haft någon effekt på marknaden. Enligt den har CVK funnits som marknadsorganisation redan sedan 1947 och är därmed mer varaktig än många självständigt fungerande gemensamma företag. CVK uppträdde ur köparnas synvinkel också före 1999 som enhetlig leverantör på marknaden. Medlemsfabrikerna hade ingen egen marknadsföringsorganisation så ett utträde hade inte varit möjligt heller före den aktuella koncentrationen. Parternas förändrade konkurrensbeteende som köparna beskriver i kommissionens marknadsundersökning och som tyder på skapandet av marknadsstyrka avvisas dels av parterna, förklaras dels med andra orsaker. Prisökningen på kalksandsten beror på ökade kostnader och är förenliga med den allmänna prisutvecklingen. En tysk Haniel-kalksandstensfabriks 55-procentiga prishöjning som Raab Karcher klagade över under hearingen gällde en fabrik i de nya delstaterna som före Haniels övertagande hade avsatt sin överskottsproduktion till icke kostnadstäckande priser i Nederländerna.

(124) Kommissionen håller även med beaktande av parternas och CVK:s ställningstaganden fast vid sin åsikt att den aktuella koncentrationen lett till en strukturell förändring av marknadsförhållandena. En gemensam marknadsföringsorganisation kan inte likställas med ett integrerat självständigt fungerande företag med enhetlig ledning vad gäller konkurrenseffekterna, inte ens om organisationen existerat i många år och enskilda medlemmars utträde kräver vissa anpassningar såsom till exempel uppbyggnad av egna marknadsföringsstrukturer. I annat fall kan koncentrationer av tidigare självständiga företag som före koncentrationen bildat en marknadsföringsorganisation endast i undantagsfall omfattas av koncentrationskontrollens materiella kriterium (skapande eller förstärkande av en marknadsdominerande ställning). Raab Karchers uppgifter under hearingen tyder dessutom på att även en så varaktig och stabil marknadsföringsorganisation som CVK inte kunde frånta sina medlemmar handlingsutrymmet för egna konkurrerande åtgärder. Även om CVK med prishöjningarna sedan 1999 helt eller delvis överförde kostnadsökningar till sina kunder tyder dessa i och med existerande överskottskapacitet, minskande efterfrågan och stagnerande respektive sjunkande priser på konkurrerande väggbyggnadsmaterial på att CVK i stor utsträckning kan agera oberoende av sina konkurrenter och kunder. Ett företag som utsatt för hård konkurrens kan nämligen under sådana förhållanden inte fullt överföra kostnadsökningar till kunder.

(125) Dessutom är det ingalunda säkert att CVK utan koncentrationen ännu skulle existera idag i samma form som före 1999 [närmare redogörelse för ovanstående påstående med hänsyn till att ett kartellförfarande pågick mot CVK före anmälan av poolingavtalet till NMa]*. Därför bör man utgå ifrån att parternas nuvarande marknadsdominerande ställning uppstått som en följd av koncentrationen.

C. Slutsats

(126) Kommissionens slutsats är därför att koncentrationen skapat en marknadsdominerande ställning för CVK på marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar i Nederländerna, som avsevärt hindrar en effektiv konkurrens på den gemensamma marknaden eller inom en väsentlig del av denna.

VI. ÅTAGANDEN FRÅN HANIEL OCH CEMENTBOUW

(127) För att bemöta kommissionens farhågor i fråga om konkurrensen på marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar i Nederländerna lade Haniel och Cementbouw fram ett förslag till åtaganden som innebär att Haniel och Cementbouw avslutar sitt samarbetsavtal och avyttrar de andelar i företagen Anker, Vogelenzang och Van Herwaarden som under 1999 förvärvades av RAG till en oberoende tredje part. Poolingavtalet och ändringen av CVK:s stadgar skall bestå. Den som förvärvar de avyttrade andelarna förbinder sig att delta i poolingavtalet och den nuvarande CVK-strukturen.

(128) Efter att kommissionen påpekat för parterna att förslaget till åtaganden enligt dess bedömning inte var tillräckligt för att lösa de konkurrensproblem som kommissionen fastställt, lade Haniel och Cementbouw fram nedanstående omformulerade åtaganden, vars fullständiga lydelse återfinns i bilagan till detta beslut.

(129) Haniel och Cementbouw är skyldiga att

a) inom [...]* efter utfärdandet av kommissionens beslut upphäva poolingavtalet, ta tillbaka ändringen av CVK:s stadgar och upplösa CVK,

b) upphäva samarbetsavtalet med omedelbar verkan,

c) samtidigt som poolingavtalet upphävs avsluta den gemensamma kontrollen av företagen Anker och Van Herwaarden [beskrivning av detaljerna för kontrollens avslutande för Anker och Van Herwaarden]*,

d) ifall företaget Vogelenzang som för närvarande inte har någon affärsverksamhet skulle återuppta tillverkningen förbinder sig Haniel och Cementbouw att avsluta den gemensamma kontrollen på samma sätt såsom avses för Anker och Van Herwaarden.

(130) Dessutom åtar sig Haniel och Cementbouw att [åtagande rörande CVK:s interna organisation]*.

(131) Åtagandet innehåller därutöver en bestämmelse för att tillsätta en förvaltare vars uppgift är att övervaka att parterna uppfyller sina åtaganden.

VII. BEDÖMNING UR KONKURRENSHÄNSEENDE AV DEN ANMÄLDA KONCENTRATIONEN MED BEAKTANDE AV HANIELS OCH CEMENTBOUWS ÅTAGANDEN

(132) De åtaganden som parterna lade fram som förslag är enligt kommissionen inte tillräckliga för att eliminera farhågorna i fråga om konkurrensen på den nederländska marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar. Förslaget till åtaganden undanröjer nämligen endast Haniels och Cementbouws gemensamma kontroll över CVK utan att samtidigt undanröja CVK:s marknadsdominerande ställning som skapats i och med koncentrationen. Förslaget till åtaganden bygger på det enligt redogörelserna i avsnitt II i detta beslut felaktiga antagandet att endast Haniels och Cementbouws förvärv av den gemensamma kontrollen över CVK är föremål för kommissionens prövning, medan CVK:s samtidigt genomförda kontrollförvärv över sina medlemsföretag på grund av NMa:s beslut av den 20 oktober 1998 inte är kommissionens befogenhet.

(133) Kommissionen anser dock att de slutgiltiga åtaganden som beskrivs i skälen 129-131 är tillräckliga för att på lämpligt vis eliminera de nämnda farhågorna i fråga om konkurrensen.

(134) Genom dessa åtaganden upphävs koncentrationens effekter såsom beskrivits i avsnitt II. Genom poolingavtalets och samarbetsavtalets upphävande undanröjs CVK:s kontroll över sina medlemsföretag. Detta innebär att de företag som till 100 % ägs av Haniel - De Hazelaar, Loevestein, Hoogdonk, Rijsbergen och Boudewijn - samt de företag som till 100 % ägs av Cementbouw - Harderwijk, Roelfsema och Bergumermeer - återigen hamnar under sina respektive andelsägares kontroll.

(135) Den samtidigt återställda gemensamma kontrollen över de tre gemensamma företagen Anker, Van Herwaarden och Vogelenzang undanröjs genom följande åtgärder: De två parterna, det vill säga Haniel och Cementbouw, övertar ensam kontrollen över var sitt av de två företagen Anker och Van Herwaarden. [Detaljer för Haniels respektive Cementbouws förvärvande av ensam kontroll över Anker respektive Van Herwaarden]*.

(136) [Analys av vissa detaljer för Haniels respektive Cementbouws förvärvande av ensam kontroll över Anker respektive Van Herwaarden]*.

(137) Företaget Vogelenzang har för närvarande ingen affärsverksamhet. Parterna avser att avyttra tillgångarna i detta företag till en tredje part och dela på försäljningsinkomsten i förhållande till sina andelars storlek. Om Vogelenzangs affärsverksamhet dock återupptas under de nuvarande andelsägarna Haniel och Cementbouw kommer en av parterna att överta ensam kontroll över detta företag på samma sätt som avses för företagen Anker och Van Herwaarden.

(138) Därutöver har parterna förbundit sig att upplösa CVK. [Beskrivning av parternas motiv för detta åtagande samt de steg som är nödvändiga för genomförandet]*.

(139) Detta innebär att CVK efter fullgörande av åtagandet upphör att existera i sin nuvarande form som ett av Haniel och Cementbouw gemensamt kontrollerat gemensamt företag där hela den nederländska kalksandstenindustrin förs in under en och samma ledning. Nuvarande CVK:s plats tas av två konkurrerande leverantörer av kalksandsten som ägs av de kalksandstensfabriker där Haniel respektive Cementbouw har samtliga eller en majoritet av andelarna, och som är integrerade i Haniel respektive Cemetbouws koncerner.

(140) Även med beaktande av deras respektive vidare produktutbud på den relevanta marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar är det inte troligt att Haniel eller Cementbouw enskilt eller tillsammans kan behålla en marknadsdominerande ställning. Cementbouw är ett företag som länge varit närvarande på den nederländska marknaden med fabriksblandad betong och prefabricerade betongelement, och som dessutom också är vertikalt integrerat i grossistledet. Haniel däremot har inom byggmaterialområdet hittills i stort sett endast varit närvarande på den tyska marknaden, och trädde inte in på den nederländska marknaden förrän på 1990-talet då man förvärvade olika kalksandstensfabriker som tillhörde CVK. Med det senaste förvärvet av gasbetongtillverkaren Fels utvidgade Haniel sitt produktutbud på den nederländska marknaden för väggbyggnadsmaterial med en betydande produkt. Detta tyder på parternas olika intressen på den nederländska marknaden, vilket efter bortfallet av den marknadsföringsorganisation som fanns före koncentrationen utesluter samordningsrisker. Detta gäller även med hänsyn till den geografiska fördelningen av de fabriker som efter delningen tillhör Haniel respektive Cementbouw. Detta gäller även på grund av den nederländska marknadens ringa geografiska spridning då en fabriks läge inte har någon avgörande betydelse för transportkostnaderna.

(141) [Analys i konkurrenshänseende av vissa detaljer i åtagandet]*.

(142) [Analys i konkurrenshänseende av vissa detaljer i åtagandet]*.

(143) Den tidsfrist på [...]* som beviljats parterna för att uppfylla åtagandet är med hänsyn till de ovanliga omständigheterna i detta ärende undantagsvis nödvändig. För att upplösa det existerande centralt integrerade självständigt fungerande företaget CVK och i dess plats bygga upp två oberoende kalksandstensföretag måste parterna få möjlighet att genomföra alla organisatoriska åtgärder inklusive de företagsjuridiska och arbetsrättsliga krav som beskrivs i skäl 138. [Närmare redogörelse för ovanstående uttalande]* Eftersom den koncentration som kommissionen prövat genomfördes redan för nästan tre år sedan, och ledde till skapandet av ett nytt integrerat företag som skall upplösas enligt parternas åtagande, avviker det aktuella ärendet från ett klassiskt åtagande att avyttra ett redan existerande företag, som kan fungera självständigt(28).

(144) Kommissionen drar därför slutsatsen att den anmälda koncentrationen med beaktande av de åtaganden som gjorts av Haniel och Cementbouw inte skapar en dominerande ställning för parterna på marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar i Nederländerna.

VIII. VILLKOR OCH ÅLÄGGANDEN

(145) Enligt artikel 8.2 andra stycket första meningen i koncentrationsförordningen kan kommissionen förena sitt beslut med villkor och ålägganden för att säkerställa att de berörda företagen fullgör de åtaganden som de har gjort gentemot kommissionen för att göra koncentrationen förenlig med den gemensamma marknaden.

(146) Åtgärder som leder till strukturella marknadsändringar bör utgöra villkor, och de åtgärder som krävs för att genomföra dessa bör utgöra ålägganden för parterna. Om ett villkor inte uppfylls är kommissionens beslut att förklara en koncentration förenlig med den gemensamma marknaden ogiltigt. Om parterna bryter mot ett åläggande kan kommissionen i enlighet med artikel 8.5 b i koncentrationsförordningen återkalla beslutet. Dessutom kan parterna åläggas böter enligt artiklarna 14.2 a och 15.2 a i koncentrationsförordningen(29).

(147) I enlighet med denna grundläggande åtskillnad gäller kommissionens beslut under villkoret att Haniels och Cementbouws åtaganden, som innebär upplösande av CVK i sin nuvarande form och skapande av två oberoende kalksandstensleverantörer, uppfylls i sin helhet(30). Dessa åtaganden innebär att parternas konstaterade marknadsdominerande ställning på den nederländska marknaden för väggbyggnadsmaterial för bärande väggar utjämnas och därmed att konkurrensen på denna marknad bibehålls. Alla återstående delar av åtagandeförklaringen, särskilt detaljerna om den förtroendeman som skall utses av Haniel och Cementbouw, är föremål för ålägganden eftersom de endast skall säkerställa genomförandet av de ovan nämnda villkoren.

IX. MOTTAGARE AV DETTA BESLUT

(148) Föreliggande beslut riktas inte enbart till de anmälande parterna, såsom inte heller meddelandet om invändningar, utan även till det av parterna gemensamt kontrollerade gemensamma företaget CVK. De särskilda omständigheterna i detta ärende gör att det undantagsvis är lämpligt att inkludera CVK mottagarna av detta beslut. Visserligen är CVK indirekt via sina moderbolag redan mottagare av detta beslut, men CVK är i detta ärende inte enbart målföretag. CVK är snarare det instrument med vilket koncentrationen genomfördes och CVK:s direkta medverkan krävs också för att uppfylla Haniels och Cementbouws åtaganden. CVK är avtalspart i poolingavtalet, och de nämnda åtgärderna inkluderar en ändring av CVK:s stadgar.

X. SLUTSATS

(149) Av dessa skäl, med förbehållet att Haniel och Cementbouw uppfyller sina åtaganden i sin helhet, skapar eller förstärker koncentrationen ingen marknadsdominerande ställning som avsevärt hindrar en effektiv konkurrens på den gemensamma marknaden eller inom en väsentlig del av denna. Om alla åtaganden i bilagan fullgörs, kan koncentrationen förklaras förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalet enligt artiklarna 2.2 och 8.2 i koncentrationsförordningen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Den anmälda koncentrationen, genom vilken Franz Haniel & Cie GmbH och Cementbouw Handel & Industrie BV i den mening som avses i artikel 3.1 b i koncentrationsförordningen övertagit gemensam kontroll över företaget Coöperatieve Verkoop- en Produktievereniging van Kalkzandsteenproducenten och dess medlemsföretag, förklaras förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalet.

Artikel 2

Artikel 1 gäller på det villkoret att de åtaganden som Franz Haniel & Cie GmbH och Cementbouw Handel & Industrie BV gör i punkterna 27, 28, 32-35 och 40 i bilagan fullgörs fullständigt.

Artikel 3

Detta beslut är förenat med kravet att samtliga åtaganden som Franz Haniel & Cie GmbH och Cementbouw Handel & Industrie BV gör enligt bilagan fullgörs.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till

Franz Haniel & Cie GmbH Franz-Haniel-Platz 1-8 D - 47119 Duisburg

Cementbouw Handel & Industrie BV Bennebroekerdijk 244 NL - 2142 LE Cruquius

Coöperatieve Verkoop- en Produktievereniging van Kalkzandsteenproducenten Utrechtseweg 38 NL - 1213 TV Hilversum

Utfärdat i Bryssel den 26 juni 2002.

På kommissionens vägnar

Mario Monti

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 395, 30.12.1989, s. 1. Rättelse i EGT L 257, 21.9.1990, s. 13.

(2) EGT L 180, 9.7.1997, s. 1.

(3) EGT C 261, 30.10.2003.

(4) EGT C 261, 30.10.2003.

(5) Se kommissionens beslut av den 21 februari 2002 i ärende COMP/M.2495 - Haniel/Fels och av den 9 april 2002 i ärende COMP/M.2568 - Haniel/Ytong.

(6) NBM Amstelland sålde Cementbouw till CVC i början av 2001.

(7) Ärende 124/CVK - Kalkzandsteen.

(8) Kommissionens tillkännagivande om begreppet koncentration enligt rådets förordning (EEG) nr 4064/89 om kontroll av företagskoncentrationer (EGT C 66, 2.3.1998, s. 5, skälen 19 och 20).

(9) Den planerade nedläggningen av fabrikerna Bergumermeer, Boudewijn och Vogelenzang omnämns i flera av Haniels interna dokument som grund för genomförandet av CVK-transaktionen [närmare beskrivning av ovannämnda dokument]*.

(10) [Hänvisning till interna dokument Haniel]*.

(11) Se skrivelsen från CVK:s rättsombud till NMa av den 13 april 1999 och NMa:s skrivelse till rättsombudet av den 28 april 1999.

(12) Beräkningen av omsättningen gjordes enligt artikel 5.1 i koncentrationsförordningen och kommissionens tillkännagivande om beräkning av omsättning (EGT C 66, 2.3.1998, s. 25). Omsättning före den 1 januari 1999 beräknades enligt de genomsnittliga ecu-växelkurserna och omräknades till euro 1:1.

(13) Maximalt 240 x 175 x 113 mm.

(14) Ärende COMP/M.1866 - Preussag/Hebel, beslut av den 29 mars 2000. Jfr dock beslutet av den 21 februari 2002 i ärende COMP/M.2495 - Haniel/Fels och av den 9 april 2002 i ärende COMP/M.2568 - Haniel/Ytong.

(15) NMa, beslut av den 20 oktober 1998 i ärende 124/CVK Kalkzandsteen.

(16) NMa, beslut av den 29 februari 2000 i ärende 2427/NCD - Fernhout.

(17) Såsom branschorganisationen VOBN betonar kan tunnelbyggteknik vara ett intressant alternativ från ungefär 15 bostadsenheter. Detta beror dock på lokala förhållanden och särskilt bostädernas utformning och graden av variation. Tillfrågade marknadsaktörer utgår generellt från att tunnelbyggteknik inte lönar sig förrän från 30-50 bostadsenheter.

(18) Enligt parternas uppgifter är andelen platsgjuten betong som bearbetas med tunnelbyggteknik [30-40]* %. Enligt marknadsundersökningen kan andelen till och med vara större.

(19) Detta gäller särskilt element som är tillskurna för ett specifikt användningsområde, eller specifika leveranser. Jfr skäl 56.

(20) I detta sammanhang bör också påpekas att CVK i många fall känner till sina produkters bestämmelseort (jfr skäl 75).

(21) Dom av den 13 februari 1979 i mål 85/76, Hoffman-La Roche mot kommissionen, Rec. 1979, s. 461, punkt 39. Se även förstainstansrättens dom av den 25 mars 1999 i mål T-102/96, Gencor mot kommissionen, REG 1999, s. II-753, punkterna 201 och 202.

(22) Under antagandet att [20-40]* % av den använda platsgjutna betongen i Nederländerna bearbetas med tunnelbyggteknik, jfr fotnot 18.

(23) Beräkningen grundas på parternas skattningar av de olika byggnadsmaterialens förbrukningsandel som väggbyggnadsmaterial totalt, samt deras fördelning på bärande och icke bärande väggar. Där väggbyggnadsmaterial används för bärande och icke bärande väggar (till exempel kalksandsten, gasbetong) togs endast hänsyn till den uppskattade andel av materialet som använts i bärande väggar. På grund av marknadsundersökningen anser kommissionen att dessa skattningar i stort sett är riktiga. Exakta statistiska uppgifter är dock inte tillgängliga.

(24) Se till exempel NBM Amstellands årsrapport 2000 (Cementbouws dåvarande moderbolag).

(25) Enligt underlag till styrelsen för Franz Haniel & Cie GmbH av den 12 mars 1999 var Haniels och Cementbouws andel av kalksandstenomsättningen i Nederländerna före koncentrationen [40-50]* % vardera, och RAG:s [15-20]* %. Med CVK:s marknadsandel på den relevanta marknaden på [50-60]* % skulle Haniel och Cementbouw ha uppnått marknadsandelar på [20-30]* % vardera och RAG [5-10]* %.

(26) I detta ärende till exempel beslöts efter poolingavtalet att tre av de elva existerande kalksandstensfabrikerna (Bergumermeer, Boudewijn und Vogelenzang) skulle läggas ner, så att tre av de elva medlemsföretagen vid ett eventuellt upplösande av CVK ej längre hade haft någon egen affärsverksamhet.

(27) Förkortning för "basiswaalformaat", den gängse storheten för murverksmaterial i Nederländerna.

(28) Se kommissionens tillkännagivande om korrigerande åtgärder som kan godtas enligt rådets förordning (EEG) nr 4064/89 och kommissionens förordning (EG) nr 447/98 (EGT C 68, 2.3.2001, s. 3, skäl 14).

(29) Se kommissionens tillkännagivande om korrigerande åtgärder som kan godtas enligt rådets förordning (EEG) nr 4064/89 och kommissionens förordning (EG) nr 447/98 (EGT C 68, 2.3.2001, s. 3, skäl 12).

(30) Punkterna 27, 28, 32-35 och 40 i bilagan.

BILAGA

Den fullständiga tyska originaltexten angående villkoren och åläggandena enligt artiklarna 2 och 3 återfinns på kommissionens webbplats på följande adress:

http://europa.eu.int/comm/ competition/mergers/cases/ decisions/m2650_de.pdf