4.

Rådet inser att de deltagande medlemsstaterna avsevärt måste förbättra fullgörandet av alla mer bindande åtaganden senast 2025 och understryker vidare att de deltagande medlemsstaterna a) fortsatte att öka sina försvarsutgifter under den första inledande Pesco-etappen (2018–2020) och angav att de planerar ytterligare ökningar under perioden 2021–2025, trots den konjunkturnedgång som orsakats av covid-19-krisen. I syfte att stärka de deltagande medlemsstaternas förmågor och därmed öka unionens handlingsförmåga bör den positiva trenden upprätthållas i framtiden, inbegripet genom att resurser avsätts för projekt för gemensam utveckling av försvarsförmågor, där en särskild insats krävs inom forskning och teknik, så att de mål som fastställts för den andra inledande Pesco-etappen kan uppnås och det europeiska förmågelandskapets övergripande samstämmighet ökas, b) har gjort blygsamma framsteg när det gäller användningen av unionens verktyg och processer för förmågeplanering och förmågeutveckling i den nationella kontexten, och de uppmanas att öka sina satsningar på en mer systematisk och aktiv användning av dessa verktyg och processer för att komma till rätta med förmågebristerna på ett samarbetsinriktat sätt. I detta avseende kommer ett fullständigt genomförande av de överenskomna rekommendationerna i den samordnade årliga försvarsöversikten från 2020 om försvarsutgifter, försvarsplanering och försvarssamarbete att vara avgörande för att gemensamt förbereda en ny planeringshorisont efter mitten av 2020-talet för ökat samarbete vad gäller förmågeutveckling, c) bör fortsätta sina satsningar på att utarbeta ett sammanhållet heltäckande styrkepaket för unionen senast 2025, i linje med underrättelsen om Pesco, som bidrar till uppnåendet av unionens ambitionsnivå, d) avsevärt bör öka sina satsningar på att fullgöra de operativa åtagandena, särskilt åtagande 12, eftersom det anses vara av avgörande betydelse för att förbättra relevansen i och effekterna av unionens yttre åtgärder, särskilt med avseende på dess operativa dimension. Fullgörandet av åtagande 12 stärker unionens förmåga att närhelst det är möjligt agera som säkerhetsgarant tillsammans med partner och vid behov på egen hand; stora brister, som återspeglas i förmågemålen med hög påverkansgrad, påverkar även fortsättningsvis tillgängligheten, insatsförmågan och interoperabiliteten hos de deltagande medlemsstaternas styrkor som krävs för att uppnå unionens ambitionsnivå. Det finns dessutom utrymme för deltagande medlemsstater att öka sina bidrag inte enbart till pågående uppdrag och insatser inom den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (GSFP) utan även till tjänstgöringslistan för EU:s stridsgrupper och databaser för snabbinsatser. I detta sammanhang, i linje med rådets rekommendation av den 15 november 2021 om ordningsföljden för fullgörande av de mer bindande åtaganden som gjorts inom ramen för det permanenta strukturerade samarbetet (Pesco) och om fastställande av mer exakta mål samt om upphävande av rekommendationen av den 15 oktober 2018 (4), bör de deltagande medlemsstaterna vidare diskutera och fastställa framstegsindikatorer i syfte att tillhandahålla en skälig andel till motsvarande styrkegeneration för GSFP-uppdrag och GSFP-insatser, inom ramen för medlemsstaternas resurser och förmåga, och för att öka transparensen dem emellan. I enlighet med principen om en enda uppsättning av styrkor (5) bör de deltagande medlemsstaternas bidrag till styrkekatalogen vara i linje med instruktionerna för förmågemålsprocessen och bör omfatta alla resurser som kan sättas in (inbegripet högkvarter och förmågor som kan användas för att stödja uppdrag och insatser), e) har gjort framsteg när det gäller att uppfylla åtagandet att bidra till att avhjälpa de förmågebrister som konstaterats inom ramen för förmågeutvecklingsplanen och den samordnade årliga försvarsöversikten, inbegripet en bedömning av genomförandet av förmågemål med hög påverkansgrad, men i majoriteten av fallen alltjämt inte har gett några indikationer på om och hur de som en prioriterad fråga överväger att använda det europeiska samverkansinriktade arbetssättet för att täppa till nationella förmågebrister. På samma sätt råder det alltjämt ingen samsyn mellan dem om effekterna av förmågeprojekt som syftar till att öka EU:s strategiska oberoende och stärka den europeiska försvarstekniska och försvarsindustriella basen. Satsningarna på att genomföra rekommendationerna i den samordnade årliga försvarsöversikten från 2020 och vidareutveckla de identifierade samarbetsmöjligheterna, särskilt för att utarbeta färdplaner för genomförandet av de sex föreslagna fokusområdena, bör bidra till att förbättra denna samsyn. Rådet erinrade om att samstämmigheten i resultaten mellan å ena sidan förmågeutvecklingsplanen och den samordnade årliga försvarsöversikten och, å andra sidan, respektive Natoprocesser, såsom Natos försvarsplaneringsprocess, säkerställts och kommer att säkerställas även i fortsättningen i fall då kraven överlappar varandra, samtidigt som de båda organisationernas skilda karaktär och respektive ansvarsområden och medlemskap erkänns, f) fortfarande behöver ytterligare förbättra tillhandahållandet av information om de mer bindande åtagandena och de relevanta mer exakta målen gällande sin industripolitik och sina upphandlingsstrategier De bör öka satsningarna på att gå längre än den nuvarande nivån när det gäller åtagandena, genom att tillhandahålla planer med tydliga indikationer på att de projekt som härrör från deras industripolitik och anskaffningsstrategier bidrar till att göra den europeiska försvarsindustrin mer konkurrenskraftig och har en positiv inverkan på den europeiska försvarstekniska och försvarsindustriella basen, inbegripet genom att främja gränsöverskridande deltagande från små och medelstora företag och medelstora börsnoterade företag i hela unionen.