Rådets förordning (EG) nr 2094/2002

av den 26 november 2002

om införande av en slutgiltig utjämningstull på import av texturerat filamentgarn av polyestrar med ursprung i Indien och om avslutande av förfarandet avseende import av texturerat filamentgarn av polyestrar med ursprung i Indonesien

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2026/97 av den 6 oktober 1997 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen(1), särskilt artiklarna 14 och 15 i denna,

med beaktande av det förslag som kommissionen lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och

av följande skäl:

A. PROVISORISKA ÅTGÄRDER

(1) Kommissionen införde genom förordning (EG) nr 1411/2002(2) (nedan kallad "förordningen om provisorisk tull") en provisorisk utjämningstull på import till gemenskapen av texturerat filamentgarn av polyestrar (nedan kallat "filamentgarn") enligt KN-nummer 5402 33 00 och med ursprung i Indien. Storleken på den subvention som fastställdes för Indonesiens del låg under tröskelvärdet och därför infördes ingen provisorisk utjämningstull i fråga om det landet.

(2) Samtidigt infördes genom kommissionens förordning (EG) nr 1412/2002(3) även en preliminär antidumpningstull på import av filamentgarn med ursprung i Indien.

(3) Perioden för undersökning av subventionering och skada omfattade perioden 1 oktober 2000-30 september 2001 (nedan kallad "undersökningsperioden"). Det fanns ett skrivfel i förordningen om provisorisk tull och det bekräftades, såsom framgår av tabellerna nedan, att undersökningen av utvecklingstendenser som är av betydelse för skadeanalysen omfattade perioden från och med den 1 januari 1996 (och inte den 1 oktober 1997, vilket står i förordningen om provisorisk tull) till och med slutet av undersökningsperioden (nedan kallad "skadeundersökningsperioden"). Valet av period gjordes i syfte att analysera den övergripande utvecklingen av gemenskapsindustrins ekonomiska situation med beaktande av verkningarna av införandet 1996 av antidumpningsåtgärder avseende Indonesien, Malaysia, Taiwan och Thailand.

B. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE

(4) Efter underrättelse om de viktigaste omständigheter och överväganden på grundval av vilka beslutet om införande av provisoriska åtgärder fattades lämnade flera berörda parter skriftliga synpunkter. I enlighet med artikel 11.5 i förordning (EG) nr 2026/97 (nedan kallad "grundförordningen") har de berörda parter som begärt att bli hörda givits möjlighet att bli hörda av kommissionen.

(5) Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som bedömdes vara nödvändiga för fastställande av de slutgiltiga undersökningsresultaten.

(6) Alla parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden på grundval av vilka kommissionen avsåg att rekommendera införandet av en slutgiltig utjämningstull och slutgiltigt uttag av de belopp för vilka säkerhet ställts i form av provisorisk tull. Det fastställdes även en tidsfrist inom vilken parterna kunde lämna synpunkter efter detta meddelande av uppgifter.

(7) Utöver de kontrollbesök som kommissionen hade genomfört under det preliminära skedet genomfördes efter införandet av de provisoriska åtgärderna även ett besök hos företaget Unifi Textured yarns Ltd, en gemenskapstillverkare av filamentgarn i Irland.

(8) Parternas muntliga och skriftliga synpunkter har tagits under övervägande, och de preliminära undersökningsresultaten har vid behov ändrats i enlighet med dessa.

C. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT

(9) De exporterande tillverkarna i Indien hävdade att kommissionen i sin analys inte hade beaktat att det fanns tre olika marknadssegment för filamentgarn i gemenskapen, vilket enligt påstående bevisas av att de genomsnittliga försäljningspriserna på filamentgarn ligger på helt olika nivåer beroende på om det har sitt ursprung i Indien eller i andra tredjeländer eller om det tillverkats av gemenskapsindustrin. Detta bekräftades enligt dessa tillverkare av att genomsnittspriset för gemenskapsindustrin under undersökningsperioden var mer än 50 % högre än priset vid import från Indien, vilket påstås tyda på att filamentgarn tillverkat i gemenskapen inte i alla avseenden är likadant som filamentgarn med ursprung i Indien.

(10) Det bör erinras om att det preliminärt fastställdes att inga betydande skillnader finns i de grundläggande fysiska egenskaperna och användningsområdena för de olika filamentgarnsorterna och filamentgarnkvaliteterna samt att alla sorter av filamentgarn under dessa omständigheter bör anses utgöra en och samma produkt inom ramen för det aktuella förfarandet. Det fastslogs även preliminärt att filamentgarn som tillverkas i Indien och exporteras till gemenskapen har liknande grundläggande fysiska egenskaper och användningsområden som sådant filamentgarn som tillverkas av gemenskapstillverkarna, vilket därmed bör anses vara en likadan produkt i enlighet med artikel 1.5 i grundförordningen. I detta avseende kan skillnader i försäljningspris inte separat för sig anses vara ett kriterium när det gäller att fastställa den likadana produkten.

(11) Vidare, när det gäller påståendet om marknadssegment, varken framlades eller konstaterades någon bevisning om att det finns en sådan klar skiljelinje baserad på objektiva kriterier som skulle ha kunnat stödja slutsatsen att den produkt som importeras från Indien och den produkt som tillverkas av gemenskapsindustrin är olika produkter. Försäljningspriset anses inte i sig vara tillräckligt för att fastställa förekomsten av marknadssegment, särskilt inte i samband med dumpning och subventionering. Den konstaterade skillnaden mellan olika produkttyper, bl.a. avseende prissättningsfaktorer, har beaktats i beräkningarna rörande prisunderskridande och nivån för undanröjande av skada i enlighet med skäl 46.

(12) Av ovan nämnda skäl avvisades argumentet i fråga och följaktligen bekräftas slutsatsen att filamentgarn bör anses utgöra en och samma produkt och att den övergripande analysen bör göras i enlighet därmed.

(13) Eftersom inga ytterligare synpunkter lämnats bekräftas definitionerna av den berörda produkten och av den likadana produkten i skälen 14-16 i förordningen om provisorisk tull.

D. SUBVENTIONER

I. INDIEN

1. Stickprovsförfarande

(14) Undersökningen om subventionering i Indien utfördes i enlighet med artikel 27 i grundförordningen. Eftersom inga synpunkter lämnats på stickprovsförfarandet rörande indiska exporterande tillverkare efter det att den provisoriska utjämningstullen införts, bekräftas slutsatserna i skälen 17-23 i förordningen om provisorisk tull.

2. System med tullkredit som beviljas efter export

(15) Efter det att de preliminära undersökningsresultaten meddelats hävdade en exporterande tillverkare och den indiska industrins intresseorganisation att företaget i fråga hade slutat använda licenser enligt systemet med tullkredit efter export under undersökningsperioden, och de ansåg att systemet inte borde beläggas med utjämningstull i fråga om detta företag.

(16) Företaget bestred inte slutsatsen att det har tillämpat systemet med tullkredit efter export under undersökningsperioden och att systemet alltjämt finns i Indien. Den förmån som erhållits genom systemet beräknades på grundval av den kredit som beviljats inom ramen för licenserna och som utnyttjats eller överförts (sålts) under undersökningsperioden. Påståendet att företaget under undersökningsperioden hade slutat erhålla licenser enligt systemet för tullkredit efter export och övergått till användningen ett annat system ändrade således inte på det faktum att företaget faktiskt använde sig av och sålde dylika licenser under undersökningsperioden och att systemet var och fortfarande är tillgängligt för företaget. Därför dras slutsatsen att företaget erhöll en förmån enligt systemet i fråga under undersökningsperioden, och det finns ingen anledning att dra slutsatsen att företaget inte kommer att erhålla förmåner enligt systemet i framtiden.

(17) Två exporterande tillverkare gjorde gällande att de hade använt sig av förmånen enligt systemet med tullkredit efter export endast i syfte att köpa råvaror för tillverkning av den berörda produkten och att denna systemanvändning därför inte skulle anses vara en utjämningsbar subvention.

(18) I enlighet med vad som noterades i de preliminära undersökningsresultaten är systemet med tullkredit efter export inte ett tillåtet avskrivnings- eller restitutionssystem på det sätt som avses i bilagorna I-III till grundförordningen. Exportören har ingen skyldighet att faktiskt förbruka de tullfritt importerade varorna i tillverkningsprocessen och krediten beräknas inte på grundval av faktiskt använda insatsvaror. Varor som importeras med utnyttjande av dessa krediter får säljas på den inhemska marknaden eller användas på annat sätt. Dessutom kan licenserna säljas fritt. Undersökningen visade att dessa företag under undersökningsperioden sålde mer än 90 % respektive 60 % av sina licenser enligt systemet i fråga. Därför dras slutsatsen att den förmån som systemet medför för dessa företag är en utjämningsbar subvention.

(19) En exporterande tillverkare ansåg att endast beloppet på de licenser enligt systemet med tullkredit efter export som beviljats för export av den berörda produkten, dvs. filamentgarn, skulle anses utgöra den förmån som beviljats genom systemet med tullkredit efter export.

(20) Det faktum att licenserna i fråga kan användas för all import eller till och med överföras gav ingen möjlighet att fördela totalförmånen på olika produkter. Licenser som beviljas för andra produkter än den berörda produkten kan också användas för import av insatsvaror som direkt eller indirekt ingår i tillverkningen av filamentgarn. Fördelningen av förmånen enligt systemet med tullkredit efter export över den sammanlagda exportomsättningen under undersökningsperioden bör därför bekräftas (skälen 40 och 41 i förordningen om provisorisk tull).

(21) En exporterande tillverkare begärde dessutom justeringar för hypotetiska kostnader, t.ex. avdrag för skatt och för ränta och valutaförluster.

(22) Enligt artikel 7.1 a i grundförordningen får endast kostnader som är nödvändiga för att bli berättigad till eller erhålla subventioner dras av från det sammanlagda subventionsbeloppet. Således får de avdrag för hypotetiska kostnader som exportören begärt inte göras på det fastställda beloppet på den utjämningsbara subventionen.

(23) Följaktligen bekräftas undersökningsresultaten enligt skälen 31-41 i förordningen om provisorisk tull.

3. Förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror

(24) En exporterande tillverkare krävde att den förmån som erhålls genom systemet för förmånstullar i exportfrämjande syfte vid import av kapitalvaror skulle fördelas på den sammanlagda omsättningen (export och inhemsk) med beaktande av att de kapitalvaror som erhålls enligt detta system har använts för tillverkning både för den inhemska marknaden och för export.

(25) Det bör noteras att detta system med förmånstullar tydligt är en subventionsordning som är rättsligt knuten till exportresultatet på det sätt som avses i artikel 3.4 a i grundförordningen. Licens kan inte erhållas utan ett åtagande att exportera varor. Ingen har bestridit detta.

(26) Således bör exportsubventionen, dvs. den tull som eftergivits för kapitalvaror som förvärvats enligt detta system, fördelas på exportomsättningen.

(27) Samma exporterande tillverkare begärde också att beräkningen av den förmån som systemet i fråga medförde skulle begränsas till investeringarna i tillverkningen av den berörda produkten, dvs. filamentgarn.

(28) Denna exporterande tillverkare hade beviljats licenser enligt systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte inte enbart för tillverkning av den berörda produkten (filamentgarn), utan även för tillverkning av andra produkter, såsom orienterat polyestergarn, som är den viktigaste insatsvaran vid tillverkning av filamentgarn. Orienterat polyestergarn tillverkades av tre olika enheter och antingen såldes som en färdig produkt eller användes för tillverkning av andra produkter.

(29) Det var omöjligt att på grundval av företagets räkenskaper sluta sig till vilka kapitalvaror eller hur stor andel av dem som användes för tillverkning av filamentgarn. Därför drogs slutsatsen att den sammanlagda förmånen för alla licenser enligt systemet med förmånstullar i exportfrämjande syfte i förhållande till den sammanlagda exportomsättningen var det lämpligaste sättet att fastställa subventionsbeloppet.

(30) Följaktligen bekräftas undersökningsresultaten enligt skälen 42-49 i förordningen om provisorisk tull.

4. Storleken på de utjämningsbara subventionerna

(31) Efter det att den provisoriska utjämningstullen hade införts uppdagades ett skrivfel i det sammanlagda subventionsbelopp som hade fastställts för de samarbetsvilliga företag som inte ingick i stickprovsurvalet. Av denna anledning borde den subvention på 5,0 % av varans värde som för samarbetsvilliga företag utanför stickprovsurvalet fastställs i skäl 69 i förordningen om provisorisk tull i stället ha varit 5,2 %.

(32) Den indiska industrins intresseorganisation hävdade att den faktiska vägda genomsnittliga subventionen för de tre undersökta företagen låg under tröskelvärdet och ansåg således att förfarandet bör avslutas i enlighet med EG:s rättspraxis.

(33) I skäl 69 i förordningen om provisorisk tull anges att subventionerna för samtliga exporterande tillverkare i Indien fastställts till mellan 1,0 % och 9,1 %. Endast för ett företag konstaterades subventionen ligga under tröskelvärdet på 3 %, som gäller för Indien.

(34) När man beaktar de subventioner som fastställs i skäl 69 i förordningen om provisorisk tull är den landsomfattande vägda genomsnittliga subventionen 3,9 %, dvs. den överstiger tröskelvärdet. Det finns således ingen anledning att avsluta förfarandet avseende Indien.

(35) Det behövdes inga andra ändringar av de subventioner som fastställs i skälen 68 och 69 i förordningen om provisorisk tull. Således bekräftas följande undersökningsresultat:

>Plats för tabell>

II. INDONESIEN

(36) Inga synpunkter på undersökningsresultaten rörande subventionerna under tröskelvärdet i fråga om Indonesien erhölls efter införandet av de provisoriska åtgärderna. Undersökningsresultaten i skälen 70-74 i förordningen om provisorisk tull bör därför bekräftas och förfarandet avseende Indonesien bör avslutas i enlighet därmed.

E. DEFINITION AV GEMENSKAPSINDUSTRIN

(37) Kort efter att de provisoriska åtgärderna införts upphörde Dupont SA, en av de samarbetsvilliga gemenskapstillverkare som ingick i definitionen av gemenskapsindustrin i det preliminära skedet, definitivt med tillverkningen av filamentgarn i gemenskapen, enligt uppgift på grund av lågprisimporten till gemenskapsmarknaden. Med beaktande av att nedläggningen var definitiv ansågs det lämpligt att inte längre anse att Dupont SA ingår i gemenskapsindustrin. Följaktligen gjordes den bedömningen att gemenskapsindustrin skulle anses bestå av de två återstående samarbetsvilliga gemenskapstillverkarna, dvs. UNIFI Textured yarns Ltd och Sinterama Spa, när de slutgiltiga undersökningsresultaten fastslås.

(38) Det kontrollerades således om dessa två företag alltjämt stod för en betydande del av tillverkningen i gemenskapen i enlighet med artikel 10.8 i grundförordningen. Man kom fram till att den sammanlagda tillverkningen för de två återstående samarbetsvilliga gemenskapstillverkarna utgjorde 30 % av gemenskapens sammanlagda tillverkning av den likadana produkten under undersökningsperioden. Detta är mer än gränsvärdet på 25 % i den nämnda artikeln. Följaktligen utgör dessa två företag gemenskapsindustrin fullt i överensstämmelse med artikel 9.1 i grundförordningen.

(39) De indiska exporterande tillverkarna gjorde gällande att den preliminära skadeanalysen byggde endast på den situation som en mindre andel av gemenskapstillverkarna befann sig i. De baserade sitt påstående på att tillverkningen för de klagande gemenskapstillverkare som de facto samarbetade vid undersökningen inte utgjorde en betydande del av gemenskapens tillverkning.

(40) Detta påstående är oriktigt, och det avvisades eftersom de två återstående företagens tillverkning utgör mer än 25 % av gemenskapens sammanlagda tillverkning. Därför bekräftas det att dessa två samarbetsvilliga gemenskapstillverkare representerar gemenskapsindustrin på det sätt som avses i artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen.

F. SKADA

1. Förbrukning i gemenskapen

(41) I avsaknad av nya uppgifter bekräftas de preliminära undersökningsresultaten om förbrukningen i gemenskapen enligt skälen 84 och 85 i förordningen om provisorisk tull. Under skadeundersökningsperioden utvecklades förbrukningen i gemenskapen på följande sätt:

>Plats för tabell>

2. Subventionerad import från Indien

>Plats för tabell>

(42) I absoluta tal nästan tredubblades importen från Indien under skadeundersökningsperioden, från 7583 ton 1996 till 22683 ton under undersökningsperioden. Det bör noteras att under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden, dvs. under en tid då den sammanlagda förbrukningen i gemenskapen minskade, nästan fördubblades importvolymen från Indien.

(43) Importen från Indien ökade så att dess andel av gemenskapsmarknaden steg från 2,7 % 1996 till 6,7 % under undersökningsperioden. Parallellt med den snabbt ökande importvolymen mellan 1999 och undersökningsperioden ökade den indiska importens marknadsandel från 3,3 % till 6,7 %, samtidigt som den sammanlagda förbrukningen i gemenskapen minskade.

(44) Det genomsnittliga importpriset, å sin sida, ökade under perioden 1996-1997 för att sedan sjunka. Den lägsta prisnivån nåddes 1999.

(45) I avsaknad av synpunkter på volymen och priserna på importen från Indien bekräftas de preliminära undersökningsresultat som anges i skälen 86-88 i förordningen om provisorisk tull.

(46) I fråga om prisunderskridande har beräkningarna reviderats med tanke på de nämnda förändringarna i gemenskapsindustrins sammansättning. Den i skälen 89 och 92 i förordningen om provisorisk tull angivna metoden för beräkning av underskridandemarginalen förblev likväl oförändrad. Det erinras om att priserna på de olika sorterna av filamentgarn med ursprung i Indien, för analysen av prisunderskridandet, jämfördes med priserna på liknande garnsorter som gemenskapsindustrin tillverkar och säljer. En jämförelse mellan de övergripande genomsnittspriserna, såsom de indiska exporterande tillverkarna föreslagit, skulle inte beakta att det förekommer olika produkttyper och därmed leda till missvisande resultat.

(47) På denna grundval uppgick den reviderade marginalen för prisunderskridandet, uttryckt i procent av gemenskapsindustrins priser, till 23-28 % för de exporterande tillverkare som samarbetade vid undersökningen.

(48) Med tanke på att den subvention som fastställdes för en indisk exporterande tillverkare konstaterades ligga under tröskelvärdet analyserade kommissionen huruvida ett uteslutande av den icke-subventionerade importen i fråga betydligt skulle ändra på slutsatserna ovan. På denna grundval konstaterades det att nivån på ökningen av den subventionerade importen från Indien skulle vara jämförbar både i absoluta tal och relativt sett, dvs. fördubblad mellan 1996 och undersökningsperioden och mer specifikt, även fördubblad mellan 1999 och undersökningsperioden, efter en minskning 1999. Även om utvecklingstendensen under skadeundersökningsperioden beträffande de genomsnittliga importpriserna skulle peka på en ökning, skulle priserna vid import från Indien alltjämt underskrida gemenskapsindustrins priser betydligt under undersökningsperioden, dvs. med 23-28 %. Slutsatsen blir därför att resultatet av denna analys blir detsamma, även om man från analysen skulle utesluta importen från det företag som konstaterades underskrida tröskelvärdet för skadevållande.

3. Gemenskapsindustrins situation

(49) De preliminärt fastställda skadeindikatorerna har reviderats till följd av att en samarbetsvillig gemenskapstillverkare utgått från definitionen av gemenskapsindustrin. Uppgifterna nedan visar hur skadeindikatorerna utvecklades under skadeundersökningsperioden med avseende på de två återstående samarbetsvilliga gemenskapstillverkarna. Eftersom gemenskapsindustrin i detta fall endast består av två gemenskapstillverkare anges uppgifterna av sekretesskäl endast i form av index.

Produktion, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande (1996 = 100)

>Plats för tabell>

(50) Gemenskapsindustrins produktionsvolym ökade med 18 % under skadeundersökningsperioden. Det bör noteras att ökningen huvudsakligen inträffade 1996 och 1998. Därefter utvecklades produktionsvolymen ojämnt och nådde under undersökningsperioden en nivå som är jämförbar med nivån 1998.

(51) Produktionskapaciteten fastställdes på grundval av den teoretiska maximitillverkningen per timme för de installerade maskinerna, multiplicerad med det teoretiska antalet arbetstimmar per år med beaktande av underhåll och andra liknande uppehåll i produktionen.

(52) Ökningen av produktionskapaciteten utvecklades i två steg. Den första ökningen (16 %) ägde rum 1996 och 1998. Det bör noteras att även gemenskapsindustrins produktionsvolym under den perioden ökade i jämförbar utsträckning, vilket resulterade i ett stabilt och högt kapacitetsutnyttjande. Den andra ökningsperioden, då kapaciteten ökade med cirka 14 %, inföll mellan 1999 och slutet av undersökningsperioden. Under den perioden förblev produktionsnivån relativt stabil, vilket förklarar minskningen i graden av kapacitetsutnyttjande.

Lager (1996 = 100)

>Plats för tabell>

(53) De minskade lagren under perioden 1996-1999 förklaras av en betydande ökning av försäljningsvolymen, i synnerhet jämfört med produktionsvolymen under samma period. Därefter ökade lagren på grund av den kännbara minskningen av försäljningsvolymen samtidigt som tillverkningen ökade något.

Försäljningsvolym, marknadsandel och tillväxt (1996 = 100)

>Plats för tabell>

(54) Gemenskapsindustrins försäljningsvolym ökade med 6 % under skadeundersökningsperioden. Volymen var som störst 1998 (med en ökning av 21 % jämfört med 1996) och minskade därefter med 13 % under efterföljande period.

(55) Under perioden 1996-1998 ökade gemenskapsindustrins försäljningsvolym inte i lika betydande omfattning som den sammanlagda förbrukningen i gemenskapen. Minskningen var därefter mer märkbar än minskningen av den sammanlagda efterfrågan på filamentgarn i gemenskapen mellan 1998 och undersökningsperioden. Detta utgör en förklaring till att marknadsandelarna konstant minskade.

(56) De indiska exporterande tillverkarna gjorde gällande att kommissionen borde ha beaktat utvecklingen av marknadsandelen för samtliga gemenskapstillverkare under skadeundersökningsperioden och inte enbart utvecklingen av gemenskapsindustrins andel. Detta skulle ha visat att marknadsandelen ökade totalt sett.

(57) Det bör noteras att enligt artikel 8.1 i grundförordningen skall skada avse väsentlig skada för gemenskapsindustrin. Därför fastställs skada endast med avseende på den allmänna ekonomiska situationen för de samarbetsvilliga gemenskapstillverkare som utgör gemenskapsindustrin enligt definitionen i skäl 40. Dessutom framgår det av tabellen i skäl 87 att även marknadsandelen för de andra gemenskapstillverkarna minskade i betydande omfattning under skadeundersökningsperioden. De övriga gemenskapstillverkarnas roll har dessutom utvärderats i samband med undersökningen av orsakssamband. Således avvisades argumentet i fråga.

Försäljningspris (1996 = 100)

>Plats för tabell>

(58) Gemenskapsindustrins genomsnittliga försäljningspris förblev stabilt mellan 1996 och 1998 och sjönk med 5 % under efterföljande period. Det erinras om att på grundval av en dylik prisjämförelse för jämförbara produkttyper som såldes på gemenskapsmarknaden under undersökningsperioden fastställdes underskridandemarginaler på 23-25 %.

Lönsamhet (1996 = 100)

>Plats för tabell>

(59) Lönsamheten inom gemenskapsindustrin, uttryckt som vinsten på nettoförsäljningen på gemenskapsmarknaden, sjönk kraftigt under skadeundersökningsperioden, från att ha varit positiv 1996 till en kännbart negativ nivå under undersökningsperioden.

Investeringar och förmåga att anskaffa kapital (1996 = 100)

>Plats för tabell>

(60) Investeringsnivån var särskilt hög 1996 och 1998 och bör ses i anknytning till den ökade produktionskapaciteten. Det gjordes ytterst lite investeringar under undersökningsperioden i jämförelse med de åren.

(61) Gemenskapsindustrins förmåga att anskaffa kapital, från externa finansiärer eller moderbolag, påverkades inte i någon större utsträckning i början av skadeundersökningsperioden. Mot bakgrund av förlusterna under undersökningsperioden sattes dock förmågan att anskaffa kapital allvarligt på spel under undersökningsperioden.

Räntabilitet (1996 = 100)

>Plats för tabell>

(62) Avkastningen på nettotillgångar (som uttrycker lönsamheten som en procentsats av gemenskapsindustrins sammanlagda tillgångar) ansågs i detta fall vara en lämplig indikator.

(63) Avkastningen på nettotillgångarna utvecklades på samma sätt som lönsamhetssiffrorna och visade en klar försämring av det finansiella läget inom gemenskapsindustrin, särskilt efter 1998.

(64) De indiska exporterande tillverkarna ifrågasatte nivån på avkastningen på nettotillgångar på grundval av respektive prisutveckling för filamentgarn och för den huvudsakliga råvaran för tillverkning av filamentgarn, dvs. orienterat polyestergarn. Det hävdades att det genomsnittliga försäljningspriset på filamentgarn hade stigit mer än inköpspriset för orienterat polyestergarn, vilket borde leda till en positiv utveckling av avkastningen på tillgångar.

(65) Det bör för det första noteras att utvecklingen av det genomsnittliga priset på filamentgarn och av det genomsnittliga priset på orienterat polyestergarn var likadan under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden. För det andra bör även andra prisfaktorer beaktas, dvs. andra material som används och tillverkningskostnaderna. Samtliga dessa faktorer har kontrollerats och beaktats för fastställandet av lönsamheten och räntabiliteten under skadeundersökningsperioden. Även utvecklingen av värdet på tillgångarna bör vägas in i detta sammanhang. Således avvisades argumentet i fråga.

Kassaflöde (1996 = 100)

>Plats för tabell>

(66) Siffrorna avseende kassaflödet bekräftade försämringen av gemenskapsindustrins finansiella läge. Kassaflödet förblev dock positivt under hela skadeundersökningsperioden och var som störst 1999. Denna högsta nivå beror huvudsakligen på 1999 års kassainflöde av ett betydande antal försäljningstransaktioner som bokfördes 1998 men inkasserades 1999.

Sysselsättning, löner och produktivitet (1996 = 100)

>Plats för tabell>

(67) Antalet anställda ökade med 23 % under skadeundersökningsperioden. Personalkostnaderna ökade med 45 % under samma period.

(68) Produktiviteten minskade med 5 % under skadeundersökningsperioden.

Återhämtning från tidigare dumpning

(69) Under perioden 1996-1998 var gemenskapsindustrins ekonomiska resultat tillfredsställande, vilket visade att industrin åtminstone delvis hade återhämtat sig från tidigare dumpad import från tredjeländer för vilken antidumpningsåtgärder hade införts 1996. Därefter, dvs. mellan 1999 och undersökningsperioden, blev gemenskapsindustrins situation osäker igen på grund av ökningen av den subventionerade importen från Indien.

Faktiska subventionsmarginaler

(70) Det framstår klart att de slutgiltiga subventionsmarginalerna är betydande. Med tanke på omfattningen och priserna när det gäller den subventionerade importen kan verkningarna av dessa subventionsmarginaler inte anses vara negligerbara.

4. Slutsats om skada

(71) Den preliminära slutsatsen att gemenskapsindustrin under undersökningsperioden lidit väsentlig skada på det sätt som avses i artikel 8 i grundförordningen bekräftas. Gemenskapsindustrins känsliga situation framträdde klart under perioden efter 1998. Mellan 1996 och 1998 ökade nämligen gemenskapsindustrins produktionsvolym (+17 %) och kapacitetsutnyttjandet låg på en hög nivå; samtidigt ökade försäljningsvolymen (+21 %), försäljningspriserna var stabila och industrin var fortfarande lönsam (med avseende på avkastning på nettoomsättningen, avkastning på de sammanlagda tillgångarna och läget i fråga om kassaflödet). Följaktligen befann sig gemenskapsindustrin under den perioden i en situation där den kunde öka sina investeringar och nyanställa, samtidigt som situationen i fråga om kassaflödet var gynnsam. Den positiva utvecklingen förklaras dels av den kombinerade positiva effekten av antidumpningsåtgärderna avseende Indonesien, Thailand, Taiwan och Malaysia, vilket innebar återupprättande av skälig prissättning på gemenskapsmarknaden, dels av att förbrukningen av filamentgarn ökade i gemenskapen.

(72) Efter 1998 började gemenskapsindustrins situation kännbart försämras. Även om produktionsvolymen förblev stabil minskade kapacitetsutnyttjandet med 7 procentenheter och försäljningsvolymen med 13 %, samtidigt som försäljningspriserna sjönk med 5 %. Följaktligen började gemenskapsindustrin ådra sig betydande förluster och även investeringsnivån påverkades.

(73) De indiska exporterande tillverkarna hävdade att vissa av de ovan behandlade skadeindikatorerna utvecklades positivt under skadeundersökningsperioden och att de således inte pekade på förekomsten av skada.

(74) Det bör inledningsvis noteras att ingen av de ekonomiska faktorer som räknas upp i artikel 8.5 i grundförordningen nödvändigtvis, i enlighet med samma artikel, behöver vara avgörande när det gäller att fastslå om gemenskapsindustrin lider väsentlig skada. Vidare, vad som är viktigare: även om det är sant att gemenskapsindustrins ekonomiska situation förbättrades under perioden 1996-1998, visar siffrorna och ovan nämnda slutsatser klart att det under den efterföljande perioden skedde en kraftig försämring av gemenskapsindustrins situation och att industrin led väsentlig skada under undersökningsperioden. Således avvisades den argumenteringen, och slutsatserna ovan, dvs. att gemenskapsindustrin har lidit väsentlig skada, bekräftas.

G. ORSAKSSAMBAND

1. Inledning

(75) I enlighet med artikel 8.6 i grundförordningen genomfördes en undersökning av huruvida den väsentliga skada som den i skäl 40 definierade gemenskapsindustrin lidit orsakats av den subventionerade importen från Indien. I enlighet med artikel 8.7 i grundförordningen undersökte kommissionen även andra kända faktorer som kunde ha vållat gemenskapsindustrin skada, i syfte att försäkra sig om att sådan skada som vållats av dessa faktorer inte oriktigt tillskrevs den subventionerade importen.

2. Den subventionerade importens verkningar

(76) Mellan 1996 och undersökningsperioden tredubblades importvolymen från Indien från 7583 ton till 22683 ton. Denna ökning skedde i två steg: först mellan 1996 och 1998, då importen ökade med 138 %, och sedan under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden, då den ökade med 92 % från 11824 ton till 22683 ton, dvs. en ökning på cirka 10800 ton. Det bör noteras att medan den första ökningen skedde när gemenskapsmarknaden fortfarande expanderade inträffade den andra under en tid då förbrukningen i gemenskapen minskade betydligt (-14000 ton). Under samma period, dvs. från och med 1999 till och med undersökningsperioden, minskade gemenskapsindustrins försäljningsvolym med cirka 13 %.

(77) Samma utveckling kan konstateras relativt sett. De indiska produkternas marknadsandel ökade från 2,7 % 1996 till 6,7 % under undersökningsperioden. Denna ökning skedde i två etapper: från 2,7 % till 4,9 % mellan 1996 och 1998 och från 3,3 % till 6,7 % mellan 1999 och undersökningsperioden.

(78) År 1999 nådde priset vid import från Indien den låga nivån 1,4 euro per ton i genomsnitt, vilket är en minskning med cirka 17 % jämfört med året innan och 26 % jämfört med 1996. Genom denna lågprispolitik kunde de indiska exporterande tillverkarna öka sina försäljningsvolymer och återerövra förlorade marknadsandelar 2000 och under undersökningsperioden. Priserna nådde sedan 1998 års nivå, vilken i genomsnitt var lägre än nivån 1996 och 1997.

(79) Det bör erinras om att betydande prisunderskridandemarginaler konstaterats för undersökningsperioden, mellan 23 % och 28 %. Detta visar tydligt vilket kraftigt pristryck importen från Indien innebar under undersökningsperioden. Med en marknadsandel på 6,7 % under undersökningsperioden kan det med säkerhet konstateras att en sådan nivå på prisunderskridandet hade en märkbart negativ inverkan på denna öppna gemenskapsmarknad med nedpressade marknadspriser, i synnerhet eftersom det rör sig om en extremt priskänslig produkt.

(80) Samtidigt minskade gemenskapsindustrins marknadsandel med cirka en procentenhet mellan 1996 och 1998 och med ytterligare en procentenhet mellan 1999 och undersökningsperioden. Denna minskning bör ses mot bakgrund av prisutvecklingen för gemenskapsindustrin. Gemenskapsindustrin blev nämligen tvungen att sänka sina priser med 7 % under 1999 i förhållande till 1998 för att kunna behålla sin ställning på marknaden. Det bör erinras om att priserna för import från Indien minskade med 17 % under samma år. Därefter förblev gemenskapsindustrins priser tämligen oförändrade, men låg på en nivå som inte var tillräckligt hög för ett bibehållet positivt finansiellt läge. Till skillnad från den indiska industrin kunde gemenskapsindustrin inte förbättra sina genomsnittliga försäljningspriser i gemenskapen under perioden från och med 2000 till och med undersökningsperioden.

(81) Under perioden 1996-1998 utvecklades gemenskapsindustrin gynnsamt trots den ökande importen från Indien, eftersom prissättningen åter blev skälig på den växande gemenskapsmarknaden till följd av att antidumpningstullar infördes på import av filamentgarn med ursprung i olika länder (se nedan). Från och med 1999 försämrades emellertid gemenskapsindustrins finansiella läge avsevärt. Försäljningsvolymerna och försäljningspriserna började minska, och lönsamheten, räntabiliteten och kassaflödet påverkades i betydande omfattning, i enlighet med vad som konstaterats ovan. Denna utveckling sammanfaller med den period då priserna för import från Indien sjönk kraftigt och importvolymen började växa kraftigt, dvs. volymen på importen från Indien fördubblades under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden.

3. Verkningar av alla andra kända faktorer

Import med ursprung i andra tredjeländer

(82) Eftersom inga ytterligare uppgifter eller synpunkter har lagts fram av berörda parter, bekräftas slutsatsen i skäl 121 i förordningen om provisorisk tull, dvs. att importen från Indonesien och Taiwan sannolikt också har bidragit till den skada som gemenskapsindustrin led under undersökningsperioden.

(83) Omfattande import av filamentgarn till låga priser, oavsett från vilket land, till denna mycket öppna marknad vållar sannolikt gemenskapsindustrin skada i en omfattning som kan anses vara väsentlig. Om verkningarna av importen från Indien likväl kvantifieras i förhållande till verkningarna av importen från Indonesien och Taiwan, bör man beakta den betydande ökningen, både i absoluta tal och relativt sett, av importen från Indien under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden samt det genomsnittliga priset vid import från Indien under undersökningsperioden, vilket i genomsnitt var lägre än priserna vid import från Indonesien och Taiwan, i synnerhet med beaktande av att dessa priser delvis omfattas av antidumpningstullar. Under dessa omständigheter kan den slutsatsen dras att verkningarna av importen från Indien säkerligen inte var mindre omfattande än verkningarna av importen från Indonesien och Taiwan och att det därför fanns ett äkta och betydande orsakssamband mellan importen från Indien och gemenskapsindustrins osäkra situation.

(84) Eftersom inga synpunkter inkommit i fråga om import från andra tredjeländer bekräftas även den preliminära slutsatsen att importen från de länderna inte kan anses ha vållat gemenskapsindustrin skada.

Icke-subventionerad import

(85) Med tanke på att storleken på den subvention som fastställdes för en indisk exporterande tillverkare konstaterades ligga under tröskelvärdet undersökte kommissionen huruvida den importen också vållat gemenskapsindustrin skada. Inom det parallella antidumpningsförfarandet, som gäller import av filamentgarn med ursprung i Indien, fastställdes det slutgiltigt (referens till den slutliga antidumpningsförordningen) att importen av bl.a. denna indiska tillverkares produkter dumpades och vållade gemenskapsindustrin skada. Detta påverkar emellertid inte slutsatsen att den subventionerade importen från Indien vållade gemenskapsindustrin skada.

Andra gemenskapstillverkare

(86) Tabellen nedan, som bygger på uppgifter som erhållits av vissa företag och som ingick i klagomålet, visar hur försäljningsvolymen och marknadsandelen utvecklats för andra gemenskapstillverkare.

>Plats för tabell>

(87) Av uppgifterna ovan framgår att andra gemenskapstillverkares försäljningsvolymer avseende filamentgarn under perioden från och med 1996 till och med undersökningsperioden minskade märkbart både i absoluta tal och relativt sett. Dessutom bör det hållas i minnet att en betydande andel av dessa övriga gemenskapstillverkare i själva verket fanns bland de som framförde det ursprungliga klagomålet. Dessa företag kunde inte fullt ut samarbeta vid den pågående undersökningen på grund av otillräckliga resurser, men de stödde fullständigt förfarandet och samarbetade helt eller delvis vid andra liknande förfaranden under den senaste tiden.

(88) Med beaktande av detta dras slutsatsen att andra gemenskapstillverkare inte bidragit till den skada som gemenskapsindustrin led under undersökningsperioden.

Gemenskapsindustrins investeringar

(89) Vissa berörda parter gjorde gällande att de omfattande investeringar som gemenskapsindustrin gjorde under skadeundersökningsperioden också bidrog till en försämring av dess finansiella läge.

(90) Såsom framförts ovan hängde gemenskapsindustrins investeringar samman med en ökning av produktionskapaciteten. Den första kapacitetsökningen gjordes under en tid då förbrukningen i gemenskapen ökade, mellan 1996 och 1998. Gemenskapsindustrin ökade därför sin produktionsvolym och befann sig i ett läge där den även kunde öka försäljningsvolymen i överensstämmelse med den expanderande gemenskapsmarknaden. Inför denna positiva utveckling ökade gemenskapsindustrin sin produktionskapacitet ytterligare mellan 1999 och undersökningsperioden. Denna ökning uppgick till cirka 10000 ton. Denna gång kunde gemenskapsindustrin emellertid inte öka produktions- och försäljningsvolymen för att utnyttja den nyligen installerade kapaciteten och därför minskade graden av kapacitetsutnyttjande betydligt. Eftersom filamentgarnindustrin är kapitalintensiv och de fasta kostnaderna följaktligen är betydande hade minskningen av produktions- och försäljningsvolymen under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden en direkt negativ inverkan på gemenskapsindustrins finansiella läge. Det bör noteras att priset på den viktigaste råvaran förblev stabilt under samma period.

(91) Kapacitetsökningen under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden inverkade således negativt på gemenskapsindustrins finansiella läge. Att detta inträffade beror på att gemenskapsindustrins produktions- och försäljningsvolym samtidigt minskade. Den minskningen berodde emellertid på det pristryck som importen från Indien av filamentgarn innebar för gemenskapsmarknaden. Trots att förbrukningen i gemenskapen minskade med cirka 14000 ton under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden, ökade importvolymen för filamentgarn från Indien med cirka 10000 ton under samma period tack vare en aggressiv prispolitik. De indiska importpriserna på filamentgarn underskred nämligen under undersökningsperioden märkbart gemenskapsindustrins priser, och den berörda importvolymen ökade i så pass stor omfattning att gemenskapsindustrin inte kunde öka försäljnings- och produktionsvolymen eller ens begränsa minskningen av dessa volymer och på så sätt begränsa de negativa verkningarna av den installerade överkapaciteten.

(92) Det anses att även om de investeringsrelaterade kostnaderna och därmed ökningen av den installerade kapaciteten faktiskt påverkade gemenskapsindustrins finansiella läge negativt under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden, förvärrades denna inverkan emellertid av att gemenskapsindustrin blev tvungen att minska sin försäljning och produktionsvolym samt sänka sina försäljningspriser. Detta berodde i sin tur på trycket från lågprisimporten från Indien, vars omfattning mer än fördubblades under samma period, när den sammanlagda förbrukningen i gemenskapen minskade.

(93) Därför står det klart att gemenskapsindustrin i en situation utan subventionerad import från Indien skulle ha kunnat upprätthålla sina försäljningspriser på 1998 års nivå och öka sin produktions- och försäljningsvolym. Detta skulle dessutom ha lett till stordriftsfördelar, och vid förutsättningar för skälig prissättning skulle gemenskapsindustrin ha haft förmåga att absorbera största delen av de tillkommande fasta investeringsrelaterade kostnaderna.

Minskad efterfrågan

(94) Förbrukningen i gemenskapen ökade totalt sett under skadeundersökningsperioden, men minskade trots det under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden. Även om denna minskningstendens sammanfaller med minskningen av gemenskapsindustrins försäljningsvolym, bör det för det första noteras att denna volym proportionellt sett minskade mer än förbrukningen i gemenskapen. För det andra mer än fördubblades importen från Indien under samma period. Även om det inte kan uteslutas att denna minskade efterfrågan hade en skadlig inverkan på gemenskapsindustrins situation, måste detta faktum således anses vara av mindre betydelse i jämförelse med verkningarna av den subventionerade importen.

Global konjunkturnedgång

(95) De indiska exporterande tillverkarna hävdade att gemenskapsindustrin har lidit skada till följd av den globala konjunkturnedgången sedan slutet av 2000 och att detta bör beaktas och kvantifieras för analysen av orsakssambandet.

(96) Det bör dock noteras att analysen ovan visar att gemenskapsindustrins ekonomiska situation började förvärras redan före slutet av år 2000. Vidare kunde man vänta sig att alla aktörer i gemenskapen skulle påverkas på samma sätt av en global konjunkturnedgång. De indiska exporterande tillverkarna lyckades emellertid öka försäljningsvolymen i gemenskapen märkbart under en period av marknadsnedgång. Det konstaterades ovan att gemenskapsindustrins försäljningsvolym proportionellt sett minskade mer än förbrukningen i gemenskapen. Dessutom återspeglas verkningarna av den globala konjunkturnedgången redan i den ovan nämnda efterfrågeminskningen.

(97) Med beaktande av vad som sagts ovan dras slutsatsen att - även om det inte kan uteslutas att även konjunkturnedgången påverkade gemenskapsindustrins situation - nedgången är mindre betydelsefull än den subventionerade importens prissänkande effekt.

Gemenskapsindustrins exportresultat

(98) De indiska exporterande tillverkarna ansåg att gemenskapsindustrins marknadsandel minskat på grund av att industrin satsat på exportförsäljning snarare än på försäljning på hemmamarknaden. Gemenskapsindustrins ökade exportvolym visar att dess produkter är konkurrenskraftiga på marknader med skälig prissättning. Det bör vidare erinras om att även om exportvolymen faktiskt fyrdubblades under skadeundersökningsperioden förblev den marginell jämfört med gemenskapsindustrins sammanlagda försäljning. Slutligen bör det noteras att gemenskapsindustrins lönsamhet har fastställts endast med avseende på försäljningen på gemenskapsmarknaden. I avsaknad av ytterligare synpunkter avseende exportresultat bekräftas slutsatserna i skälen 126 och 127 i förordningen om provisorisk tull.

Råvarupriser

(99) Inga synpunkter har inkommit avseende råvarupriser och således bekräftas slutsatserna i skälen 123-125 i förordningen om provisorisk tull, dvs. att gemenskapsindustrins råvarupriser inte kan vara orsaken till den skada som denna industri lidit.

Andra argument som de berörda parterna framfört

(100) De indiska exporterande tillverkarna ansåg att minskningen av produktionsvolymen under undersökningsperioden bör tillskrivas det faktum att en av de två gemenskapstillverkare som utgör gemenskapsindustrin avsiktligt lagt ned en produktionsanläggning. Undersökningen visade emellertid att ingen nedläggning hade ägt rum under undersökningsperioden. Tillverkaren i fråga bekräftade att ingen nedläggning hade ägt rum och gjorde gällande att en eventuell minskning av produktionsvolymen under undersökningsperioden berodde på det ökade utbudet på filamentgarn till lågt pris på gemenskapsmarknaden. Således avvisades argumentet i fråga.

4. Slutsats om orsakssamband

(101) Avslutningsvis bekräftas att den subventionerade importen har haft en skadlig inverkan på gemenskapsindustrin, i synnerhet under perioden från och med 1999 till och med undersökningsperioden, och att industrins situation kännetecknas av en minskande försäljningsvolym, sjunkande försäljningspriser, förlust av marknadsandelar och en betydande försämring av det finansiella läget, särskilt när det gäller lönsamhet och räntabilitet. Samtidigt har importvolymen från Indien ökat märkbart, både i absoluta tal och relativt sett, till priser som konstaterats betydligt underskrida gemenskapsindustrins priser.

(102) Följande andra kända faktorer undersöktes: import från andra tredjeländer, andra gemenskapstillverkares försäljning, gemenskapsindustrins investeringar, efterfrågeminskning, den globala konjunkturnedgången, råvarupriset och gemenskapsindustrins exportresultat. Det konstaterades att även vissa av dessa faktorer hade haft en skadlig inverkan på gemenskapsindustrins situation. Denna inverkan förvärrade den betydligt negativa inverkan på situationen som den plötsliga ökningen av import från Indien hade, vilken även beaktad separat har vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada.

(103) I analysen ovan har tydlig åtskillnad gjorts mellan verkningarna av alla kända faktorer sinsemellan samt mellan dessa faktorers inverkan på gemenskapsindustrins situation och den subventionerade importens skadevållande effekt. Därefter försäkrade man sig om att den skada som andra faktorer vållat inte tillskrevs den subventionerade importen. Med hänsyn till detta bekräftas det att verkningarna av dessa andra faktorer inte var sådana att de skulle ändra på det faktum att det finns ett äkta och betydande orsakssamband mellan den subventionerade importen och den väsentliga skada som gemenskapsindustrin lidit.

H. GEMENSKAPENS INTRESSE

(104) Med tanke på händelserna efter de preliminära avgörandena, dvs. att Dupont SA lade ned sin tillverkning, genomfördes en ny undersökning av huruvida det trots slutsatsen om skadevållande subventionering finns tvingande skäl som kan leda till slutsatsen att det inte ligger i gemenskapens intresse att införa slutgiltiga utjämningsåtgärder.

1. Gemenskapsindustrin och andra gemenskapstillverkare

(105) I enlighet med förordningen om provisorisk tull finns det ingen orsak att tro att gemenskapsindustrin inte skulle vara livskraftig och konkurrenskraftig i en situation med normala marknadsvillkor. Det har emellertid påvisats att i avsaknad av förutsättningar för skälig prissättning hotas gemenskapsindustrins existens allvarligt. Illojala handelsmetoder på gemenskapsmarknaden har redan lett till att Dupont SA tvingats till en nedläggning, eftersom företaget inte klarade av situationen med en prisnedgång på marknaden. Ifall åtgärder inte införs kan det inte uteslutas att utvecklingen skulle vara densamma för andra gemenskapstillverkare.

(106) Det bör erinras om att förfarandet, trots att endast två gemenskapstillverkare kunde samarbeta vid undersökningen, till fullo stöddes av gemenskapstillverkare som svarar för cirka 75 % av tillverkningen i gemenskapen. I enlighet med vad som sagts ovan minskade även de andra gemenskapstillverkarnas marknadsandel och försäljningsvolym på gemenskapsmarknaden.

(107) Kommissionens preliminära slutsats att det skulle ligga i gemenskapsindustrins och övriga gemenskapstillverkares intresse att åtgärder införs bekräftas därför.

2. Importörer

(108) Inga svar inkom från importörer eller handlare under det preliminära skedet. I förordningen om provisorisk tull drogs den slutsatsen att införandet av åtgärder inte skulle ha någon betydande inverkan på deras situation.

(109) I avsaknad av ytterligare synpunkter från berörda parter efter det att de provisoriska åtgärderna infördes bekräftas slutsatserna ovan.

3. Råvaruleverantörer

(110) Eftersom inga synpunkter inkommit bekräftas den preliminära slutsatsen att företagen i tidigare led i produktionskedjan har ett intresse av att åtgärder införs.

4. Användare

(111) I det preliminära skedet var endast en användare samarbetsvillig. I avsaknad av synpunkter eller reaktioner efter det att de provisoriska åtgärderna infördes bekräftas slutsatsen att införandet av åtgärder inte skulle skada användarföretagens livskraft och konkurrenskraft.

5. Slutsats

(112) Att inte införa utjämningsåtgärder skulle utgöra ett allvarligt hot mot gemenskapsindustrins och övriga gemenskapstillverkares existens. Detta understryks ytterligare av att en gemenskapstillverkare nyligen blev tvungen att lägga ned sin anläggning i gemenskapen på grund av de oskäliga förutsättningarna för handel på gemenskapsmarknaden.

(113) Skulle slutgiltiga åtgärder inte införas skulle den fortsatta nedgången i lönsamhet som observerats för gemenskapsindustrin under skadeundersökningsperioden förvärras ytterligare med risk för ytterligare nedläggningar av anläggningar för tillverkning av filamentgarn i gemenskapen.

(114) Kommissionen drar på grundval av ovanstående slutsatsen att det inte finns några tvingande skäl mot att införa slutgiltiga utjämningsåtgärder.

I. SLUTGILTIGA ÅTGÄRDER

(115) Mot bakgrund av slutsatserna om subventioner, skada, orsakssamband och gemenskapens intresse bör slutgiltiga utjämningsåtgärder vidtas i syfte att förhindra att gemenskapsindustrin vållas ytterligare skada genom subventionerad import från Indien.

1. Nivå för undanröjande av skada

(116) I syfte att fastställa nivån på de slutgiltiga åtgärderna bekräftas det att priserna på den subventionerade importen bör höjas till en icke-skadevållande nivå.

(117) De indiska exporterande tillverkarna gjorde gällande att den vinstnivå som användes för att beräkna det icke-skadevållande priset valdes godtyckligt, eftersom den baserades på den högsta vinstmarginalen under skadeundersökningsperioden.

(118) Det bör erinras om att den vinstnivå som beaktats vid beräkningen av det icke-skadevållande priset bör motsvara en nivå som gemenskapsindustrin skäligen kan vänta sig att uppnå om ingen skadevållande dumpning förekommer. År 1998 ansågs vara ett motiverat referensår eftersom det bedömdes att importen från Indien under det året ännu inte hade någon prissänkande verkan på gemenskapsindustrins priser och att importen från de andra länder som omfattades av åtgärder redan då låg på en nivå som motsvarade nivån under undersökningsperioden. Det faktum att man blev tvungen att utesluta en gemenskapstillverkare från definitionen av gemenskapsindustrin och därmed att upprätta nya uppgifter om lönsamhet för skadeundersökningsperioden ändrar inte på den preliminära slutsatsen att om prissättningsvillkoren är skäliga kan en industri av det berörda slaget skäligen vänta sig att nå en vinstnivå på 8 % om ingen dumpad och subventionerad import förekommer.

(119) Med beaktande av det ovanstående bekräftas den metod som använts för att fastställa nivån för undanröjande av skada enligt beskrivningen i skälen 155-157 i förordningen om provisorisk tull.

(120) På samma sätt som ovan beträffande prisunderskridandemarginaler reviderades och ändrades också skademarginalerna.

2. Form och nivå på tullen

(121) Eftersom subventionsnivån har konstaterats vara lägre än nivån för undanröjande av skada, bör de slutgiltiga utjämningstullar som införs motsvara den fastställda subventionen, i enlighet med artikel 15.1 i grundförordningen.

>Plats för tabell>

(122) De individuella företagsspecifika utjämningstullsatser som anges i denna förordning har fastställts på grundval av undersökningsresultaten. De återspeglar således den situation som vid undersökningen konstaterats för företagen i fråga. Dessa tullsatser (i motsats till den landsomfattande tull som gäller "alla andra företag") gäller således enbart import av sådana produkter med ursprung i det berörda landet som tillverkats av de företag, dvs. de specifika rättsliga enheter, som nämns. Importerade produkter som tillverkats av något annat företag som inte uttryckligen nämns i denna förordnings föreskrivande del med namn och adress, inbegripet enheter som är närstående dem som uttryckligen nämns, omfattas inte av dessa tullsatser, utan av den tullsats som gäller "alla andra företag".

(123) Eventuella ansökningar om tillämpning av de individuella företagsspecifika utjämningstullsatserna (t.ex. till följd av att enhetens namn ändrats eller nya tillverknings- eller försäljningsenheter inrättats) bör snarast inges till kommissionen(4) tillsammans med alla relevanta upplysningar, särskilt om eventuella förändringar av företagets verksamhet i fråga om tillverkning, inhemsk försäljning eller exportförsäljning som hänger samman med t.ex. namnändringen eller de nya tillverknings- eller försäljningsenheterna. Kommissionen kommer vid behov och efter samråd med rådgivande kommittén att ändra förordningen för att ta hänsyn till detta genom en uppdatering av förteckningen över de företag som omfattas av individuella tullsatser.

J. UTTAG AV DEN PROVISORISKA TULLEN

(124) Med hänsyn till storleken på de utjämningsbara subventioner som konstaterats för de exporterande tillverkarna och till hur pass allvarlig den skada är som vållats gemenskapsindustrin, bör de belopp för vilka säkerhet ställts i form av den provisoriska utjämningstull som införts genom förordning (EG) nr 1411/2002 tas ut slutgiltigt till en sats som motsvarar den slutgiltigt införda tullen eller den provisoriska tullen, om den är lägre.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. En slutgiltig utjämningstull skall införas på import av texturerat filamentgarn av polyestrar enligt KN-nummer 5402 33 00 med ursprung i Indien.

2. Följande slutgiltiga utjämningstullsatser skall tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns före tull för produkter tillverkade av de nedan nämnda företagen:

>Plats för tabell>

3. Om inte annat anges skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas.

Artikel 2

De belopp för vilka säkerhet ställts i form av den provisoriska utjämningstull som genom förordning (EG) nr 1411/2002 införts på import av texturerat filamentgarn av polyestrar med ursprung i Indien skall tas ut till den tullsats som slutgiltigt införs eller den provisoriska tullsatsen, om den är lägre. Belopp för vilka säkerhet ställts och som överstiger den slutgiltiga utjämningstullen skall frisläppas.

Artikel 3

Antisubventionsförfarandet avseende import av texturerat filamentgarn av polyestrar med ursprung i Indonesien skall avslutas.

Artikel 4

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 26 november 2002.

På rådets vägnar

B. Bendtsen

Ordförande

(1) EGT L 288, 21.10.1997, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1973/2002 (EGT L 305, 7.11.2002, s. 4).

(2) EGT L 205, 2.8.2002, s. 26.

(3) EGT L 205, 2.8.2002, s. 50.

(4) Europeiska kommissionen, J-79/517, B-1049 Bryssel.