11)

Följande artikel 11a ska införas: ”Artikel 11a Riskdelning 1. I denna artikel fastställs mekanismerna för trafik- och kostnadsriskdelning. Den ska tillämpas i enlighet med de principer som avses i artikel 11 i förordning (EU) nr 691/2010. 2. Följande kostnader ska inte omfattas av trafikriskdelning och de ska tas ut oberoende av trafikutvecklingen: a) de fastställda kostnaderna enligt artikel 5.2, med undantag av överenskommelser om gränsöverskridande tillhandahållande av flygtrafikledningstjänster, b) de fastställda kostnaderna för leverantörer av flygvädertjänster, c) de godkända överföringarna från ett tidigare år eller referensperioder, samt bonusar och sanktioner från stimulansåtgärder, d) för höga eller låga uttag till följd av trafikvariationer, vilka ska regleras senast under år n+2. Medlemsstaterna får dessutom besluta att från trafikriskdelning undanta de fastställda kostnaderna för leverantörer av flygtrafiktjänst som har fått tillstånd att tillhandahålla flygtrafiktjänster utan certifikat, i enlighet med artikel 7.5 i förordning (EG) nr 550/2004. 3. När det totala antalet tjänstenheter under ett givet år inte över- eller underskrider prognosen från referensperiodens början med mer än 2 %, ska de ytterligare intäkterna eller intäktsförlusterna för leverantören av flygtrafiktjänst i förhållande till de fastställda kostnaderna inte överföras. 4. När det faktiska antalet tjänstenheter under ett givet år (n) överskrider prognosen från referensperiodens början med mer än 2 %, ska minst 70 % av de ytterligare intäkterna för de berörda leverantörerna av flygtrafiktjänst, för den del som överstiger 2 % av skillnaden mellan de faktiska tjänstenheterna och prognosen över fastställda kostnader, betalas tillbaka till luftrummets användare senast under år n+2. När det faktiska antalet tjänstenheter under ett givet år (n) underskrider prognosen från referensperiodens början med mer än 2 %, ska högst 70 % av den intäktsförlust för de berörda leverantörerna av flygtrafiktjänst, för den del som överstiger 2 % av skillnaden mellan de faktiska tjänstenheterna och prognosen över fastställda kostnader, bäras av luftrummets användare i princip senast under år n+2. Medlemsstaterna får emellertid besluta att fördela överföringen av en sådan intäktsförlust över flera år för att hålla enhetsavgiften stabil. 5. Fördelningen av trafikrisk som avses i punkt 4 ska fastställas i den nationella prestationsplanen eller prestationsplanen för funktionella luftrumsblock för hela referensperioden efter den konsultation som avses i artikel 8. 6. När det faktiska antalet tjänstenheter under ett givet år (n) är lägre än 90 % av prognosen från referensperiodens början, ska hela intäktsförlusten för de berörda leverantörerna av flygtrafiktjänst, för den del som överstiger skillnaden på 10 % mellan de faktiska tjänstenheterna och prognosen över fastställda kostnader, bäras av luftrummets användare i princip senast under år n+2. Medlemsstaterna får emellertid besluta att fördela överföringen av en sådan intäktsförlust över flera år för att hålla enhetsavgiften stabil. När det faktiska antalet tjänstenheter under ett givet år (n) är högre än 110 % av prognosen från referensperiodens början, ska hela beloppet ytterligare intäkter för de berörda leverantörerna av flygtrafiktjänst, för den del som överstiger skillnaden på 10 % mellan de faktiska tjänstenheterna och prognosen över fastställda kostnader, betalas tillbaka till luftrummets användare under år n+2. 7. Leverantörer av flygtrafiktjänst utan eget kapital eller med ett eget kapital på högst 5 % av de totala skulderna per den 31 december 2011, kan undantas från trafikriskdelning under den första referensperioden, för att en lägre andel skuldfinansiering ska nås. Leverantörer av flygtrafiktjänst som undantagits från trafikriskdelning ska anges i prestationsplanen för att granskas av kommissionen och i den tilläggsinformation som ska läggas fram enligt bilaga II. Medlemsstaterna ska beskriva och motivera de åtgärder som planeras för att nå en lägre andel skuldfinansiering, och tidsplanen för dessa. 8. Följande principer ska gälla för kostnadsriskdelning: a) När de faktiska kostnaderna under hela referensperioden är lägre än de fastställda kostnaderna från början av referensperioden, ska den berörda leverantören av flygtrafiktjänst, medlemsstaten eller kvalificerade enheten bibehålla rätten till den skillnad som uppstått. b) När de faktiska kostnaderna under hela referensperioden är högre än de fastställda kostnaderna från början av referensperioden, ska den berörda leverantören av flygtrafiktjänst, medlemsstaten eller kvalificerade enheten bära kostnaderna för den skillnad som uppstått utan att det påverkar aktiveringen av en varningsmekanism enligt artikel 18 i förordning (EU) nr 691/2010. c) Punkterna a och b får inte tillämpas på skillnaden mellan faktiska och fastställda kostnader som kan anses vara utom kontroll för leverantörerna av flygtrafiktjänst, medlemsstaterna och de kvalificerade enheterna till följd av i) oförutsedda ändringar i nationella pensionsbestämmelser och bestämmelser om pensionsredovisning, ii) oförutsedda ändringar i nationell skattelagstiftning, iii) oförutsedda och nya kostnadsposter, som inte omfattas av den nationella prestationsplanen, men som krävs enligt lag, iv) oförutsedda förändringar i kostnader eller intäkter orsakade av internationella överenskommelser, v) betydande förändringar i räntesatserna för lån. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6.1 tredje stycket, ska den nationella tillsynsmyndigheten utifrån förteckningen i leden i-v i första stycket upprätta en lista över ej kontrollerbara kostnadsfaktorer, som ska ingå i prestationsplanen. När de faktiska kostnaderna under hela referensperioden är lägre än de fastställda kostnaderna från början av referensperioden, ska den skillnad som uppstått återbetalas till luftrummets användare genom en överföring till följande referensperiod. När de faktiska kostnaderna under hela referensperioden är högre än de fastställda kostnaderna från början av referensperioden, ska den skillnad som uppstått överlåtas på luftrummets användare genom en överföring till följande referensperiod. Den nationella tillsynsmyndigheten ska ge sitt uttryckliga samtycke till överföringen efter att ha förvissat sig om att i) skillnaden mellan de faktiska kostnaderna och de fastställda kostnaderna beror på omständigheter som ligger utom kontroll för den berörda leverantören av flygtrafiktjänst, medlemsstaten eller kvalificerade enheten, och ii) den skillnad som ska överlåtas på användarna noggrant identifieras och kategoriseras. Det överförda beloppet ska definieras utifrån olika faktorer och beskrivas i den tilläggsinformation som läggs fram i enlighet med bilaga VI.”