Bilagorna A och B till rådets direktiv 94/55/EG(1) enligt meddelande i kommissionens direktiv 2001/7/EG(2) om anpassning för tredje gången till den tekniska utvecklingen av rådets direktiv 94/55/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om transport av farligt gods på väg(3)

(1) EGT L 319, 12.12.1994, s. 7.

(2) EGT L 30, 1.2.2001, s. 43.

(3) Text av betydelse för EES.

BILAGA A

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH BESTÄMMELSER AVSEENDE FARLIGA ÄMNEN OCH FÖREMÅL

Del 1

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

KAPITEL 1.1

Giltighetsområde och tillämplighet

1.1.1. Struktur

Bilaga A och B av detta direktiv utgörs av nio delar. Bilaga A består av delarna 1-7 och bilaga B av delarna 8 och 9. Varje del är indelad i kapitel och varje kapitel i avsnitt och delavsnitt. Inom varje del ingår numret på delen i kapitel-, avsnitts- och delavsnittsnumreringen, exempelvis är avsnitt 1 i kapitel 2 inom del 4 numrerat "4.2.1".

1.1.2. Giltighetsområde

1.1.2.1. Bilaga A anger, vad avser artikel 3 i detta direktiv:

a) sådant farligt gods, som är uteslutet från transport,

b) sådant farligt gods, som är tillåtet för transport, och de bestämmelser (inklusive undantag) som gäller för sådant gods, särskilt med avseende på:

- klassificering av godset, tillsammans med klassificeringskriterier och tillämpliga provningsmetoder,

- användning av förpackningar (inklusive samemballering),

- användning av tankar (inklusive deras fyllning),

- bestämmelser för avsändning (inklusive etikettering och märkning av kollin och transportmedel, samt handlingar och erforderliga uppgifter),

- bestämmelser för tillverkning, provning och godkännande av förpackningar och tankar,

- användning av transportmedel (inklusive lastning, samlastning och lossning).

1.1.2.2. Bilaga A innehåller vissa bestämmelser, vilka enligt artikel 3 i detta direktiv gäller bilaga B eller både bilaga A och bilaga B enligt följande:

1.1.1. Struktur

1.1.2.3. (Giltighetsområde för bilaga B)

1.1.2.4.

1.1.3.1. Undantag som har samband med hur transporten genomförs

1.1.3.6. Undantag som har samband med transporterad mängd per transportenhet

1.1.4. Andra bestämmelsers tillämplighet

1.1.4.5. Transport som sker på annat sätt än på väg

1.2. Definitioner och måttenheter

1.3. Utbildning av personer, som är delaktiga vid transport av farligt gods

1.4. Säkerhetsåligganden hos delaktiga

1.5. Avvikelser

1.6. Övergångsbestämmelser

1.8. Åtgärder för kontroll och annat stöd för att uppfylla säkerhetsbestämmelserna

1.9. Transportrestriktioner genom behörig myndighet

3.1.

3.2. Kolumnerna 1, 2, 14, 15 och 19 (tillämpning av bestämmelser i delarna 8 och 9 för enskilda ämnen eller föremål).

1.1.2.3. Bilaga B anger, vad avser artikel 3 i detta direktiv, villkor för tillverkning, utrustning och användning av fordon som transporterar farligt gods godkänt för transport:

- krav på fordonsbemanning, utrustning, användning och dokumentation,

- krav på tillverkning och godkännande av fordon.

1.1.2.4. I artikel 3 i detta direktiv behöver inte ordet "fordon" avse ett och samma fordon. En internationell transport kan utföras av flera olika fordon, förutsatt att transporten sker på minst två medlemsstaters territorium mellan avsändare och mottagare angivna i transporthandlingen.

1.1.3. Undantag

1.1.3.1. Undantag som har samband med hur transporten genomförs

Bestämmelserna i detta direktiv gäller inte för:

a) transport av farligt gods som privatpersoner utför, om detta gods är förpackat för detaljhandelsförsäljning och är avsett för personligt bruk eller hushållsbruk eller för sport och fritid,

b) transport av maskiner eller utrustning, som ej upptas i detta direktiv och som i sin konstruktion eller komponentsammansättning innehåller farligt gods,

c) transport som genomförs av företag i samband med deras huvudverksamhet, såsom leveranser till byggnadsplatser för byggnader eller anläggningar eller i samband med mätningar, reparationer eller underhållsarbete, i mängder som inte överstiger 450 liter per förpackning och inte heller överstiger de högsta tillåtna totalmängderna angivna i 1.1.3.6.

Transport som genomförs av sådana företag för deras interna eller externa distribution faller dock inte under denna undantagsregel,

d) transport som genomförs av räddningspersonal eller under dennas övervakning, särskilt bärgningsfordon som transporterar fordon, som varit inblandade i olyckor eller är ur funktion och som innehåller farligt gods,

e) vid brådskande transport för att rädda människoliv eller till skydd för miljön, förutsatt att alla åtgärder vidtas för ett fullständigt säkert genomförande av dessa transporter.

Anm.:

För radioaktiva ämnen se 2.2.7.1.2.

1.1.3.2. Undantag i samband med transport av gaser

Bestämmelserna i detta direktiv gäller inte för transport av:

a) gaser i behållare i transportmedel, som är till för dessas framdrivning eller drift av särskild utrustning (t.ex. kylanläggning),

b) gaser i bränslebehållare i transporterade fordon. Avstängningskranen mellan bränslebehållaren och motorn skall vara stängd och den elektriska kontakten bruten,

c) gaser i grupperna A och O enligt 2.2.2.1, när gasens tryck i kärlet eller tanken uppgår till högst 200 kPa (2 bar) vid 15 °C, och gasen förblir fullständigt gasformig under transporten. Det innefattar alla slag av kärl eller tankar, t.ex. även maskin- och apparatdelar,

d) gaser i utrustningsdetaljer för fordonets drift (t.ex. brandsläckare eller gasfyllda fordonsdäck, även som reservdelar eller som transporterad last),

e) gaser i särskilda anordningar i fordon, som är nödvändiga för drift av sådana särskilda anordningar under transporten (kylapparater, fiskbehållare, uppvärmningsapparater m.m.) samt reservkärl i sådana anordningar och tömda, ej rengjorda utbyteskärl, som transporteras i samma transportenhet,

f) tömda, ej rengjorda stationära tryckbehållare, som transporteras under förutsättning att de är lufttätt förslutna,

g) gaser som finns i livsmedel eller drycker.

1.1.3.3. Undantag i samband med transport av flytande bränsle

Bestämmelserna i detta direktiv gäller inte för transport av:

a) bränsle som finns i behållare i transporterande fordon, och som är till för dess framdrivning eller drift av dess utrustning.

Bränslet får transporteras i fasta bränsletankar, direkt förbundna med fordonets motor eller hjälputrustning, vilka uppfyller tillämpliga legala bestämmelser, eller i bärbara bränslebehållare (t.ex. dunkar).

Totala volymen av de fasta tankarna får inte överstiga 1500 liter per transportenhet och volymen av en tank på ett släpfordon får inte överstiga 500 liter. Högst 60 liter per transportenhet får transporteras i bärbara bränslebehållare. Dessa begränsningar är inte tillämpliga på fordon som används av räddningstjänsten.

b) bränsle som finns i tankar i fordon eller annat transportmedel (t.ex. båtar) som utgör last, och som är till för deras framdrivning eller drift av deras utrustning. Avstängningskran mellan motor eller utrustning och bränsletank skall vara stängd vid transporten, såvida den inte behöver vara öppen för att utrustningen skall fungera. I förekommande fall skall fordonen eller de andra transportmedlen lastas upprätt och säkras mot vältning.

1.1.3.4. Undantag i samband med särbestämmelser eller med farligt gods som förpackats i begränsad mängd

Anm.:

För radioaktiva ämnen, se 2.2.7.1.2.

1.1.3.4.1. Transport av visst farligt gods undantas genom vissa särbestämmelser i kapitel 3.3 helt eller delvis från bestämmelserna i detta direktiv. Detta undantag gäller om särbestämmelsen är upptagen i tabellposten för det farliga godset ifråga i kapitel 3.2, tabell A, kolumn 6.

1.1.3.4.2. Visst farligt gods som är förpackat i begränsad mängd kan undantas under förutsättning att bestämmelserna i 3.4 är uppfyllda.

1.1.3.5. Undantag i samband med tömda, ej rengjorda förpackningar

Tömda, ej rengjorda förpackningar, inklusive IBC-behållare och storförpackningar, som innehållit ämnen i klasserna 2, 3, 4.1, 5.1, 6.1, 8 och 9 omfattas inte av bestämmelserna i detta direktiv om ändamålsenliga åtgärder vidtagits för att eliminera eventuella faror. Farorna anses eliminerade när ändamålsenliga åtgärder vidtagits för att undanröja farorna hos klasserna 1-9.

1.1.3.6. Undantag i samband med transporterad mängd per transportenhet

1.1.3.6.1. Vad avser detta delavsnitt är farligt gods tilldelad transportkategori 0, 1, 2, 3 eller 4, enligt vad som anges i kapitel 3.2, tabell A, kolumn 15. Tömda, ej rengjorda förpackningar som innehållit ämnen tilldelade transportkategori "0" är också tilldelade transportkategori "0". Tömda, ej rengjorda förpackningar som innehållit ämnen tillordnade en annan transportkategori än "0" är tillordnade transportkategori "4".

1.1.3.6.2. Om mängden farligt gods på en transportenhet inte överstiger värdena som anges i kolumn 3 i tabellen i 1.1.3.6.3 för en viss transportkategori (om det farliga godset på transportenheten tillhör samma transportkategori) eller värdet beräknat enligt 1.1.3.6.4 (om det farliga godset på transportenheten tillhör olika transportkategorier), får godset transporteras i kollin på en transportenhet, utan att följande bestämmelser behöver uppfyllas:

- kapitel 1.3,

- kapitel 5.3,

- avsnitt 5.4.3,

- kapitel 7.2, utom 7.2.3, V5, V7 och V8 i 7.2.4,

- CV1 i 7.5.11,

- del 8, med undantag av

8.1.2.1 a och c,

8.1.4.1 a,

8.3.4,

kapitel 8.4,

S1 3 och 6,

S2 1 och 3,

S4,

S14-S21 i kapitel 8.5,

- del 9.

Anm.:

För uppgifter i transporthandlingen, se 5.4.1.1.10.

1.1.3.6.3. När farligt gods på transportenheten tillhör samma kategori, anges högsta totalmängd per transportenhet i kolumn 3 i nedanstående tabell:

>Plats för tabell>

I ovanstående tabell betyder "högsta tillåtna totalmängd per transportenhet":

- för föremål, bruttovikten i kg (för föremål i klass 1, nettovikten av explosivämnet i kg),

- för fasta ämnen, kondenserade gaser, kylda kondenserade gaser och under tryck lösta gaser, nettovikten i kg,

- för vätskor och komprimerade gaser, nominell volym hos kärlet (se definition i 1.2.1) i liter.

1.1.3.6.4. När farligt gods, som tillhör skilda transportkategorier, transporteras i samma transportenhet, får summan av följande inte överstiga 1000:

- mängden ämnen och föremål i transportkategori 1, multiplicerad med 50,

- mängden av i fotnot a till tabellen i 1.1.3.6.3 upptagna ämnen och föremål i transportkategori 1, multiplicerad med 20,

- mängden ämnen och föremål i transportkategori 2, multiplicerad med 3,

- mängden ämnen och föremål i transportkategori 3.

1.1.3.6.5. Avseende tillämpningen av detta delavsnitt så skall farligt gods undantaget i enlighet med 1.1.3.2 -1.1.3.5 inte medräknas.

1.1.4. Andra bestämmelsers tillämplighet

1.1.4.1. (Tills vidare blank.)

1.1.4.2. Transport i en transportkedja som innefattar sjö- eller flygtransport

Kollin, containrar, UN-tankar och tankcontainrar, vilka inte fullständigt uppfyller bestämmelserna för förpackning, samemballering, märkning, etikettering av kollin eller applicering av storetiketter och märkning med orangefärgad skylt enligt detta direktiv, men dock uppfyller bestämmelserna i IMDG-koden eller ICAO:s tekniska anvisningar, får om transportkedjan innefattar sjö- eller flygtransport transporteras på följande villkor:

a) kollin skall, om deras märkning och etikettering inte motsvarar detta direktiv, förses med märkning och etikettering enligt bestämmelserna i IMDG-koden eller ICAO:s tekniska anvisningar,

b) för samemballering i ett kolli gäller bestämmelserna i IMDG-koden eller ICAO:s tekniska anvisningar,

c) för transport i en transportkedja som innefattar sjötransport skall containrar, UN-tankar och tankcontainrar märkas och förses med storetiketter enligt kapitel 5.3 i IMDG-koden, i den mån de inte är märkta och etiketterade enligt kapitel 5.3 i denna bilaga. I sådant fall är endast 5.3.2.1.1 tillämpligt på märkningen av själva fordonet. För tömda, ej rengjorda UN-tankar och tankcontainrar gäller detta också för efterföljande transport till en rengöringsstation.

Detta undantag gäller inte för gods som enligt klasserna 1-8 i detta direktiv klassificerats som farligt gods, men som enligt bestämmelserna i IMDG-koden eller ICAO:s tekniska anvisningar inte räknas som farligt gods.

Anm.:

För uppgifter i godsdeklarationen, se 5.4.1.1.7, och för stuvningsintyg, se 5.4.2.

1.1.4.3. Användning av UN-tankar godkända för sjötransport

UN-tankar som inte uppfyller bestämmelserna i kapitel 6.7 eller 6.8, men som tillverkats och godkänts före 1 januari 2003 enligt bestämmelserna (inklusive övergångsbestämmelserna) i IMDG-koden (ändringarna 29-98) får användas till och med den 31 december 2009, under förutsättning att de uppfyller tillämpliga kontrollbestämmelser i IMDG-koden (ändringarna 29-98) och att de i kapitel 3.2, kolumn 12 och 14, i IMDG-koden (ändringarna 30-00) angivna instruktionerna är fullständigt uppfyllda. Efter den 31 december 2009 får de fortsätta att användas om de uppfyller tillämpliga kontrollbestämmelser i IMDG-koden, dock under förutsättning att instruktionerna i kapitel 3.2, kolumn 10 och 11, och kapitel 4.2 i detta direktiv (denna bilaga) är uppfyllda.

Anm.:

För uppgifter i godsdeklarationen, se 5.4.1.1.8.

1.1.4.4. (Tills vidare blank.)

1.1.4.5. Transport som sker på annat sätt än på väg

1.1.4.5.1. Om fordonet, som används för en transport som omfattas av bestämmelserna i detta direktiv, tillryggalägger en del av transportsträckan på annat sätt än på väg, skall för denna del av transportsträckan endast de nationella eller internationella bestämmelser tillämpas, som i förekommande fall gäller för transport av farligt gods med det transportslag som fordonet transporteras med.

1.1.4.5.2. I de fall som anges i 1.1.4.5.1 ovan får berörda medlemsstater avtala om att tillämpa bestämmelserna i detta direktiv, i förekommande fall kompletterade med tilläggsbestämmelser, för en delsträcka där fordonet transporteras på annat sätt än på väg, i den mån sådana avtal mellan medlemsstater inte kommer i konflikt med reglerna i de internationella överenskommelserna för transport av farligt gods med det transportslag med vilket fordonet transporteras på delsträckan i fråga, t.ex. International Convention for the Safety of Life at Sea (SOLAS), till vilka dessa medlemsstater också kan vara anslutna.

1.1.4.5.3. I de fall där en transport som omfattas av detta direktiv för hela eller en del av vägsträckan även omfattas av bestämmelserna i en internationell överenskommelse som reglerar transport av farligt gods med ett annat transportsätt än vägtransport, genom klausuler som utsträcker tillämpligheten av en sådan överenskommelse till vissa transporter med motorfordon, så skall bestämmelserna i en sådan överenskommelse gälla för aktuell sträcka samtidigt med de bestämmelser i detta direktiv som passar ihop med dem. Andra bestämmelser i detta direktiv skall inte tillämpas på vägsträckan i fråga.

KAPITEL 1.2

Definitioner och måttenheter

1.2.1. Definitioner

Anm.:

1. I detta avsnitt har alla allmänna och särskilda definitioner införts.

2. De begrepp som förekommer i definitionerna i detta avsnitt, och som är föremål för en motsvarande definition, är angivna med kursiv text.

I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

A

aerosol: se aerosolbehållare.

aerosolbehållare: ej påfyllningsbart kärl av metall, glas eller plast, som innehåller en gas eller gasblandning under tryck, med eller utan en vätska, ett pastaformigt eller ett pulverformigt ämne, och är utrustat med en utsläppsventil, som möjliggör trycktömning av innehållet i form av en suspension av fasta eller flytande partiklar i en gas, i form av skum, pasta eller pulver eller i flytande eller gasformigt tillstånd.

användare av tankcontainer eller UN-tank: företag i vars namn tankcontainern eller UN-tanken registrerats.

avsändare: det företag som självt eller för tredje part sänder farligt gods. Sker transporten på grundval av ett avtal, gäller avsändaren enligt detta avtal som avsändare.

avmonterbar tank: tank, annan än fast tank, UN-tank, tankcontainer eller element i ett batterifordon eller en MEG-container som har en volym över 450 liter, som inte är konstruerad för transport av gods utan omlastning av innehållet, och som normalt endast kan hanteras när den är tom.

B

batterifordon: ett fordon som består av element, vilka är förbundna med ett samlingsrör och är varaktigt fastsatta på transportenheten. Som element i ett batterifordon räknas gasflaskor, storflaskor, tryckfat, och gasflaskpaket, liksom tankar för gaser i klass 2 med en volym över 450 liter.

behållare (för klass 1): som inner- eller mellanförpackning använda lådor, flaskor, burkar, fat, kannor eller hylsor samt deras förslutningsanordningar av alla slag.

behållarskal (för alla slags IBC-behållare utom för integrerade IBC-behållare): Den egentliga behållaren, inklusive öppningar och deras förslutningar, men utan driftutrustning.

behörig myndighet: myndighet eller annat organ som förordnas som sådan i varje stat i varje enskilt fall enligt landets lagstiftning.

benämning, teknisk/biologisk: en benämning som är bruklig i handböcker, i regelbundet utgivna publikationer och i vetenskaplig och teknisk text. Handelsnamn får inte användas för detta ändamål.

brandfarlig beståndsdel (aerosolbehållare och engångsbehållare, med gas): en gas som är antändbar vid normalt tryck i luft, eller ämnen och beredningar i vätskeform, som har en flampunkt av högst 100 °C.

bricka (klass 1): en skiva av metall, plast, papp eller annat ändamålsenligt material, som sätts in i inner-, mellan-, eller ytterförpackningar och därigenom möjliggör en kompakt stuvning i dessa förpackningar. Ytan av brickan får utformas så att förpackningar eller föremål som sätts i hålls säkert på plats och kan separeras från varandra.

bärgningsförpackning: specialförpackning, som uppfyller tillämpliga bestämmelser i 6.1 och i vilken skadade, defekta eller otäta kollin med farligt gods eller sådant farligt gods som spritts eller läckt ut kan placeras för transport till återvinning eller kvittblivning.

C

container: en transportutrustning (ramkonstruktion eller liknande utrustning),

- som är varaktigt utförd och därigenom tillräckligt hållbar för att kunna användas upprepade gånger,

- som är särskilt byggd för att underlätta transport av gods med ett eller flera transportslag utan omlastning av innehållet,

- som är försedd med anordningar, vilka underlättar säkring och hantering, särskilt vid överflyttning från ett transportmedel till ett annat,

- som är konstruerad så att fyllning och tömning underlättas (se även container, sluten; container, täckt; container, öppen; storcontainer och småcontainer).

En växelcontainer är en container, som enligt EN 283 (utgåva 1991) uppvisar följande kännetecken:

- Den är i fråga om mekanisk hållfasthet konstruerad uteslutande för transport med vagn eller fordon i land- eller färjetrafik,

- Den är inte staplingsbar,

- Den kan ställas av fordonet med fordonets egna utrustning på stödben och åter lyftas på.

Anm.:

Begreppet container innefattar varken vanliga förpackningar, IBC-behållare, tankcontainrar eller fordon.

container, sluten: en fullständigt sluten container med styvt tak, styva sidoväggar, styva gavelsidor och golv. Begreppet innefattar containrar med öppningsbart tak, såvida taket kan stängas under transporten.

container, täckt: en öppen container, som är försedd med en presenning som skydd för lasten.

container, öppen: en container med öppet tak eller ett containerflak.

CSC: internationell konvention om säkra containrar (Genève, 1972) i aktuell gällande utgåva, utgiven av den internationella sjöfartsorganisationen (IMO) i London.

D

dammtät förpackning: förpackning som är ogenomsläpplig mot torrt innehåll, inklusive finpulvriserade fasta ämnen som uppstått under transporten.

driftutrustning:

a) hos en tank: fyllnings- och tömningsanordningar, luftningsanordningar, säkerhets-, uppvärmnings- och värmeskyddsanordningar samt mätinstrument,

b) hos element i ett batterifordon eller MEG-container: fyllnings- och tömningsanordningar inklusive samlingsrörssystem, säkerhetsanordningar samt mätinstrument,

c) hos IBC-behållare: fyllnings- och tömningsanordningar och eventuella tryckutjämnings- eller luftningsanordningar, säkerhets-, uppvärmnings- och värmeskyddsanordningar samt mätinstrument.

Anm.:

För UN-tankar, se 6.7.

dunk: förpackning av metall eller plast med fyrkantigt eller flersidigt tvärsnitt med en eller flera öppningar.

E

engångsbehållare, med gas: ej påfyllningsbart kärl, som innehåller en gas eller gasblandning under tryck. Det kan vara utrustat med utloppsventil.

ECE-reglemente: ett reglemente knutet till Överenskommelsen om antagande av enhetliga tekniska bestämmelser för utrustning för hjulförsedda fordon och komponenter som kan sättas fast eller användas på hjulförsedda fordon och villkoren för ömsesidigt erkännande av godkännanden utfärdade enligt dessa bestämmelser (1958, i gällande version).

EG-direktiv: Bestämmelser, beslutade av behörig institution inom den Europeiska gemenskapen EG, och som är bindande med avseende på det resultat som skall uppnås för varje medlemsstat som de är riktade till, men där nationella myndigheter får avgöra form och metoder.

extra ytteremballage ("overpack"): en omslutning som används av en enskild avsändare för att innehålla ett eller flera kollin och för att bilda en enhet som är lättare att hantera och stuva under transport. Exempel på extra ytteremballage är

a) en lastplatta, exempelvis en pall, på vilken flera kollin ställs eller staplas och säkras med tejp, bandning, krymp- eller sträckfilm eller på andra ändamålsenliga sätt, eller

b) en yttreskydds förpackning, exempelvis en låda eller korg.

F

farlig reaktion:

a) förbränning eller avsevärd värmeutveckling,

b) utveckling av brandfarliga, kvävningsframkallande, oxiderande eller giftiga gaser,

c) uppkomst av frätande ämnen,

d) uppkomst av instabila ämnen,

e) farlig tryckstegring (endast för tankar).

farligt gods: ämnen och föremål vars transport enligt detta direktiv är antingen förbjuden eller tillåten endast under vissa i direktivet angivna villkor.

fast tank: en tank med volym över 1000 liter, som är varaktigt fäst på ett fordon (som därigenom blir ett tankfordon) eller utgör en integrerad del av ramen till ett sådant fordon.

fast ämne:

a) ett ämne med smältpunkt eller smältstart över 20 °C vid ett tryck av 101,3 kPa, eller

b) ett ämne som enligt provningsmetoden ASTM D 4359-90 inte är flytande eller som enligt kriterierna i den i 2.3.4 beskrivna provningsmetoden (penetrometermetoden) för bestämning av viskositet är tjockflytande.

fat: cylindrisk förpackning av metall, papp, plast, plywood eller annat ändamålsenligt material och med plana eller välvda gavlar. Detta begrepp omfattar även förpackningar av annan form, t.ex. runda förpackningar med kägelformad hals eller spannformade förpackningar. Utanför detta begrepp faller trätunnor och dunkar.

flampunkt: den lägsta temperaturen hos en vätska, vid vilken dess ångor bildar en antändbar blandning med luft.

flexibel IBC-behållare: en IBC-behållare som består av ett behållarskal, försett med ändamålsenlig driftutrustning och hanteringsanordningar, som är bildat av folie, väv eller annat flexibelt material eller av kombinationer av material av detta slag och om så krävs med invändig beläggning eller beklädnad.

FN:s modellregelverk: modellregelverk, som finns i bihang till elfte reviderade utgåvan av FN-rekommendationerna för transport av farligt gods, utgiven av Förenta nationerna (ST/SG/AC.10/1/Rev.11).

fordon: se batterifordon, presenningsförsett fordon, tankfordon, täckt fordon och öppet fordon.

fyllare: företag som fyller farligt gods i en tank (tankfordon, avmonterbar tank, UN-tank eller tankcontainer), i ett fordon, en storcontainer eller småcontainer för transport i bulk eller i ett batterifordon eller en MEG-container.

fyllningstryck: det högsta tryck, som faktiskt utvecklas vid tryckfyllning av tank. (Se även kalkyltryck, tömningstryck, högsta arbetstryck och provtryck.)

företag: fysisk person, juridisk person med eller utan förvärvssyfte, förening eller sammanslutning av personer utan juridisk status med eller utan förvärvssyfte samt offentlig inrättning, oavsett om denna förfogar över egen juridisk status eller är beroende av en myndighet med juridisk status.

förbränningsvärmare: en anordning som direkt använder vätske- eller gasformigt bränsle och inte utnyttjar överskottsvärmen från fordonets drivmotor.

förpackare: företag som fyller farligt gods i förpackningar, inklusive storförpackningar och IBC-behållare, och i förekommande fall förbereder kollin för transport.

förpackning: kärl och alla andra beståndsdelar och material, som behövs för att kärlet skall fylla sin behållarfunktion (se även bärgningsförpackning, dammtät förpackning, IBC-behållare, innerförpackning, integrerad förpackning (plast), integrerad förpackning (glas, porslin, stengods), mellanförpackning, rekonditionerad förpackning, renoverad förpackning, sammansatt förpackning, storförpackning, tunnplåtsförpackning, ytterförpackning och återanvänd förpackning).

Anm.:

För radioaktiva ämnen, se 2.2.7.2.

förpackningsgrupp: en grupp i vilken vissa ämnen för förpackningsändamål inplaceras på grund av sin farlighetsgrad under transporten. Förpackningsgrupperna har följande betydelse, som beskrivs närmare i del 2:

- Förpackningsgrupp I: Mycket farliga ämnen.

- Förpackningsgrupp II: Farliga ämnen.

- Förpackningsgrupp III: Mindre farliga ämnen.

Anm.:

Vissa föremål som innehåller farliga ämnen är också inplacerade i en förpackningsgrupp.

förslutning: en anordning som tjänar till att försluta öppningen i ett kärl.

G

gas: ämne som

a) har ett ångtryck över 300 kPa (3 bar) vid 50 °C, eller

b) är fullständigt gasformigt vid 20 °C och normalt atmosfärstryck på 101,3 kPa.

gasflaska: gaskärl med volym upp till 150 liter (se även gasflaskpaket).

gasflaskpaket: enhet av fast sammanbundna gasflaskor, som är förbundna med varandra med ett samlingsrör.

gaskärl: ett samlingsbegrepp för kärl för gaser i klass 2, omfattande gasflaskor, storflaskor, tryckfat, kryokärl och gasflaskpaket.

H

hanteringsanordning (för flexibla IBC-behållare): lyftband, sling, öglor eller ramar, vilka är fästa på behållarskalet av IBC-behållaren eller utgör en del av detta.

högsta arbetstryck (övertryck): det största av de tre följande värdena:

a) Det högsta effektiva tryck, som är tillåtet i tanken under fyllning (högsta tillåtna fyllningstryck).

b) Det högsta effektiva tryck, som är tillåtet i tanken under tömning (högsta tillåtna tömningstryck).

c) Av innehållet (inklusive eventuellt förekommande andra gaser) framkallat effektivt övertryck i tanken vid högsta drifttemperatur.

Om inget annat föreskrivs i 4.3 så får värdet på detta arbetstryck (övertryck) inte vara mindre än ångtrycket (absoluttryck) av innehållet vid 50 °C.

För tankar med säkerhetsventiler (med eller utan sprängbleck) är högsta arbetstryck dock lika med det föreskrivna öppningstrycket hos dessa säkerhetsventiler (se även fyllningstryck, kalkyltryck, provtryck och tömningstryck).

Anm.:

För UN-tankar, se 6.7.

högsta nettovikt: högsta nettovikten av innehållet i en enskild förpackning eller högsta summan av vikterna hos innerförpackningarna och deras innehåll, uttryckt i kg.

högsta tillåtna bruttovikt

a) (för alla slag av IBC-behållare utom flexibla): vikten hos behållarskalet, dess driftutrustning, dess strukturdelar och dess för transporten högsta tillåtna last,

b) (för tankar): summan av tankens taravikt och den för transporten högsta tillåtna lasten.

Anm.:

För UN-tankar, se 6.7.

högsta tillåtna last (för flexibla IBC-behållare): högsta nettovikten, för vilken en IBC-behållare är konstruerad och godkänd för transport.

högsta volym: den högsta invändiga volymen hos kärl eller förpackningar, inklusive storförpackningar och IBC-behållare, uttryckt i m3 eller liter.

I

IBC-behållare (Intermediate Bulk Container): Styv eller flexibel transporterbar förpackning, som inte är upptagen i kapitel 6.1 och

a) har en volym av

i) högst 3,0 m3 (3000 liter) för fasta ämnen och vätskor i förpackningsgrupperna II och III,

ii) högst 1,5 m3 för fasta ämnen i förpackningsgrupp I, om dessa är förpackade i flexibla IBC-behållare, IBC-behållare av plast, integrerade IBC-behållare, eller IBC-behållare av papp eller trä,

iii) högst 3,0 m3 för fasta ämnen i förpackningsgrupp I, om dessa är förpackade i IBC-behållare av metall,

iv) högst 3,0 m3 för radioaktiva ämnen i klass 7,

b) är konstruerad för mekanisk hantering,

c) kan klara påkänningarna vid hantering och transport, vilket skall verifieras genom de i 6.5 angivna provningarna (se även flexibla IBC-behållare, IBC-behållare av trä, IBC-behållare av papp, integrerade IBC-behållare med innerbehållare av plast, IBC-behållare av metall och IBC-behållare av styv plast).

Anm.:

1. UN-tankar eller tankcontainrar, som uppfyller bestämmelserna i 6.7 eller 6.8, räknas inte som IBC-behållare.

2. IBC-behållare, som uppfyller bestämmelserna i 6.5, räknas inte som container i detta direktivs mening.

IBC-behållare av metall: en IBC-behållare, som består av ett behållarskal av metall samt ändamålsenlig driftutrustning och strukturdelar.

IBC-behållare av papp: en IBC-behållare, som består av ett behållarskal av papp med eller utan åtskilda övre och nedre gavlar, i förekommande fall med innerbeklädnad (men inga innerförpackningar), samt ändamålsenlig driftutrustning och strukturdelar.

IBC-behållare av trä: en IBC-behållare av trä består av ett styvt eller hopfällbart behållarskal av trä med innerbeklädnad (men inga innerförpackningar) samt ändamålsenlig driftutrustning och strukturdelar.

ICAO:s tekniska instruktioner: tekniska instruktioner för säker transport av farligt gods med flyg, komplettering till bihang 18 till Chicagoöverenskommelsen för internationell luftfart (Chicago, 1944), utgiven av Internationella organisationen för civil luftfart (ICAO), Montreal.

IMDG-koden: International Maritime Dangerous Goods Code, internationell kod för transport av farligt gods på fartyg, tillämpningsbestämmelser till kapitel VII, del A av den internationella överenskommelsen av 1974 till skydd av människoliv till sjöss (SOLAS-konventionen), utgiven av internationella sjöfartsorganisationen (IMO), London.

innerbeklädnad: ett slangformat hölje eller en säck, som sätts in i en förpackning, inklusive storförpackning eller IBC-behållare, men inte utgör en beståndsdel av den. Förslutningsanordningar för dess öppningar ingår.

innerförpackning: förpackning, vars transport kräver en ytterförpackning.

innerkärl: kärl, som behöver en ytterförpackning för att fylla sin behållarfunktion.

integrerad förpackning (glas, porslin eller stengods): av ett innerkärl av glas, porslin eller stengods och en ytterförpackning (av metall, trä, papp, plast, skumplast osv) bestående förpackning. När den en gång hopsatts, så bildar den en odelbar enhet, vilken som sådan fylls, lagras, transporteras och töms.

Anm.:

Innerdelen av en integrerad förpackning betecknas normalt som innerkärl. Så är t.ex. innerdelen av en 6HA1 - integrerad förpackning (plast) ett sådant innerkärl, då den normalt inte är avsedd för att ha en behållarfunktion utan sin ytterförpackning, således är den ingen innerförpackning.

integrerad förpackning (plast): av ett innerkärl av plast och en ytterförpackning (av metall, papp, plywood osv) bestående förpackning. När den en gång hopsatts, så bildar den en odelbar enhet, vilken som sådan fylls, lagras, transporteras och töms.

Anm.:

Se anmärkning till "integrerad förpackning (glas, porslin eller stengods)".

integrerad IBC-behållare med innerbehållare av plast: en IBC-behållare som består av en ram i form av ett styvt yttre hölje runt en plastinnerbehållare med driftutrustning eller andra strukturdelar. Den är konstruerad så att innerbehållaren och det yttre höljet efter sammansättning bildar en odelbar enhet, vilken som sådan fylls, lagras, transporteras eller töms.

Anm.:

När uttrycket plast används i förbindelse med integrerade IBC-behållare inkluderar det också andra polymera material, såsom gummi m.m.

K

kalkyltryck: fiktivt tryck, vilket allt efter farlighetsgraden hos det transporterade ämnet kan avvika mer eller mindre kraftigt uppåt från arbetstrycket, dock skall det vara minst lika högt som provtrycket. Dess enda syfte är bestämning av väggtjockleken i tankskalet, varvid utvändiga och invändiga förstärkningsanordningar lämnas utan avseende (se också fyllningstryck, högsta arbetstryck, provtryck och tömningstryck).

Anm.:

För UN-tankar, se 6.7.

kolli: den transportfärdiga slutprodukten av förpackningsprocessen, som består av förpackningen, storförpackningen eller IBC-behållaren och dess innehåll. Begreppet omfattar gaskärl enligt definition i detta avsnitt samt föremål, som p.g.a. sin storlek, vikt eller utformning får transporteras oförpackade eller i vaggor, korgar eller hanteringsanordningar. Begreppet gäller varken gods, som transporteras i bulk, eller ämnen, som transporteras i tank.

Anm.:

För radioaktiva ämnen, se 2.2.7.2.

komplett last: last som kommer från en avsändare för vilken användningen av ett fordon eller en storcontainer är exklusivt reserverad, och där all lastning och lossning sker enligt avsändarens eller mottagarens instruktioner.

Anm.:

Motsvarande begrepp finns även för klass 7 (se 2.2.7.2).

konstruktionsstål: stål med en minimibrottgräns mellan 360 N/mm2 och 440 N/mm2.

Anm.:

För UN-tankar, se 6.7.

kontrolltemperatur: den högsta temperatur vid vilken den organiska peroxiden eller det självreaktiva ämnet kan transporteras säkert.

korg: ytterförpackning som uppvisar en genombruten yta.

kryokärl: värmeisolerat gaskärl för kylda kondenserade gaser med en volym av högst 1000 liter.

kvalitetssystem: ett systematiskt tillsyns- och kontrollprogram, som tillämpas av en organisation eller ett organ, med målsättningen att de i detta direktiv föreskrivna säkerhetsbestämmelserna uppfylls i praktiken.

kärl: produktinneslutning som kan fyllas med och innehålla ämnen eller föremål, inklusive alla slags förslutningsanordningar. Tankskal omfattas inte av denna definition (se även kryokärl, innerkärl, styv innerbehållare och engångsbehållare).

Anm.:

Kärl för gaser i klass 2 betecknas gaskärl och omfattar gasflaskor, storflaskor, tryckfat, kryokärl och gasflaskpaket.

L

lastare: företag som lastar farligt gods i ett fordon eller en storcontainer.

lufttätt försluten tank: en tank räknas som lufttätt försluten, om den har tätt förslutna öppningar och inga säkerhetsventiler, sprängbleck eller liknande säkerhetsanordningar. En tank med säkerhetsventiler, vilka föregås av sprängbleck, räknas som lufttätt försluten.

låda: fyrkantig eller flersidig förpackning med hela väggar av metall, trä, plywood, träfibermaterial, papp, plast eller annat ändamålsenligt material. Såvida inte förpackningens integritet äventyras under transporten, så får små öppningar tas upp för att underlätta hantering eller öppnande eller för att uppfylla klassificeringskriterier.

M

MEG-container: en transportutrustning som består av element, som är förbundna med varandra med ett samlingsrör och som är monterade i en containerram. Som element räknas gasflaskor, storflaskor, tryckfat och gasflaskpaket samt tankar för gaser i klass 2 med volym över 450 liter.

mellanförpackning: förpackning som befinner sig mellan innerförpackningar eller föremål och en ytterförpackning.

mottagare: mottagaren enligt transportavtalet. Betecknar mottagaren enligt de för transportavtalet gällande bestämmelserna en tredje part, så räknas denna som mottagaren i detta direktivs mening. Sker transporten utan transportavtal så är mottagaren det företag, som övertar det farliga godset vid ankomsten.

N

N.O.S. (Not Otherwise Specified): en samlingsbenämning, till vilka sådana ämnen, blandningar, lösningar eller föremål kan ordnas, som

a) inte är uttryckligen nämnda i kapitel 3.2, tabell A och

b) har kemiska, fysikaliska och/eller andra farliga egenskaper, som motsvarar den klass, den klassificeringskod, den förpackningsgrupp och den benämning som n.o.s.-beteckningen har.

nominell volym hos kärlet: den nominella volymen i liter av det farliga ämne som kärlet innehåller. För gasflaskor för komprimerade gaser skall nominell volym motsvara gasflaskans vattenvolym.

nödtemperatur: den temperatur vid vilken nödprocedurer skall verkställas i händelse av förlorad temperaturkontroll.

P

plastväv (för flexibla IBC-behållare): material av dragna band eller enkeltrådar av lämplig plast.

presenningsförsett fordon: öppet fordon, försett med presenning till skydd för lasten.

provtryck: högsta effektiva tryck, som uppstår i tanken under tryckprovning (se även fyllningstryck, högsta arbetstryck, kalkyltryck och tömningstryck).

Anm.:

För UN-tankar, se 6.7.

R

referensstål: stål med minsta brottgräns lika med 370 N/mm2 och garanterad minsta brottförlängning lika med 27 %.

rekonditionerad förpackning: förpackning, särskilt

a) metallfat

i) som rengjorts så att konstruktionsmaterialen återfått sitt ursprungliga utseende, varvid alla rester av det tidigare innehållet liksom invändig och utvändig korrosion samt utvändiga beläggningar och etikettering avlägsnats,

ii) som återförts till sin ursprungliga form och sin ursprungliga profil, varvid falsarna (om sådana finns) riktats och tätats och alla packningar, som inte är integrerade delar av förpackningen, bytts ut, och

iii) som undersökts efter rengöring men före ommålning, varvid förpackningar skall avvisas, som har synliga hål, en väsentlig nedsättning av hållfastheten, utmattning av metall, skadade gängor eller förslutningar eller andra betydande brister.

b) fat eller dunkar av plast

i) som rengjorts så att konstruktionsmaterialen återfått sitt ursprungliga utseende, varvid alla rester av det tidigare innehållet liksom invändig och utvändig korrosion samt utvändiga beläggningar och etikettering avlägsnats,

ii) vars packningar, som inte är integrerade delar av förpackningen, bytts ut, och

iii) som efter rengöring undersökts, varvid förpackningar skall avvisas, som har synliga skador, såsom sprickor, veck eller brottställen, skadade gängor eller förslutningar eller andra betydande brister.

renoverad förpackning: förpackning, särskilt

a) metallfat

i) som tillkommit genom framställning av en FN-förpackningstyp som uppfyller bestämmelserna i 6.1, utgående från en typ som inte motsvarat dessa bestämmelser,

ii) som tillkommit genom omvandling av en FN-förpackningstyp, som uppfyller bestämmelserna i 6.1, till en annan som uppfyller samma bestämmelser, eller

iii) hos vilket fast inbyggda konstruktionskomponenter bytts ut (t.ex. fasta gavlar).

b) fat av plast

i) som tillkommit genom omvandling av en FN-förpackningstyp till en annan (t.ex. 1H1 till 1H2), eller

ii) hos vilket fast inbyggda konstruktionskomponenter bytts ut.

Renoverade fat omfattas av samma bestämmelser i 6.1, som gäller för nya fat av samma typ.

restprodukter (avfall): ämnen, lösningar, blandningar eller föremål, för vilka ingen omedelbar användning avses, men som transporteras till upparbetning, deponi eller avlägsnande genom förbränning eller andra kvittblivningssätt.

RID: Reglemente för internationell transport av farligt gods på järnväg, bihang 1 till bilaga B (Enhetliga regler för avtal om internationell godsbefordran på järnväg) (CIM) i COTIF (Överenskommelsen om internationell järnvägsbefordran).

S

SADT (Self-Accelerating Decomposition Temperature): den lägsta temperatur vid vilken ett ämne i transportfärdig förpackning kan sönderfalla under självacceleration. Bestämmelserna för bestämning av SADT och effekterna vid uppvärmning under inneslutning finns i testhandboken, del II.

samlingsbenämning: benämning för en definierad grupp av ämnen eller föremål (se 2.1.1.2 B, C och D).

sammansatt förpackning: för transporten sammansatt förpackning, som består av en eller flera innerförpackningar, som enligt 4.1.1.5 placeras i en ytterförpackning.

Anm.:

Innerdelen av den sammansatta förpackningen betecknas alltid som innerförpackning, inte som innerkärl. En glasflaska är ett.ex.empel på en sådan innerförpackning.

slamsugartank: fast eller avmonterbar tank, i första hand använd för transport av farligt avfall, med särskilda konstruktionsdetaljer och/eller utrustning för att utföra lastning och lossning av avfall enligt 6.10. En tank som helt uppfyller kraven i 6.7 eller 6.8 räknas inte som slamsugartank.

skyddad IBC-behållare (för IBC-behållare av metall): en IBC-behållare, som är försedd med extra skydd mot stötar. Detta skydd kan t.ex. bestå av en flerskikts- (sandwich-) eller dubbelväggskonstruktion eller av en ram med galler av metall.

småcontainer: en container med en volym av minst 1,0 m3 och högst 3,0 m3.

Anm.:

För radioaktiva ämnen, se 2.2.7.2.

spole (klass 1): en anordning av plast, trä, papp, metall eller annat ändamålsenligt material, som består av en spindel och i förekommande fall av sidoväggar vid vardera änden av spindeln. Ämnen och föremål skall kunna upplindas på spolen och i förekommande fall säkras av sidoväggarna.

storcontainer:

a) en container med invändig volym över 3,0 m3,

b) i CSC:s mening en container med en av de fyra nedre ytterhörnen begränsad basyta

i) på minst 14 m2 (150 kvadratfot), eller

ii) på minst 7 m2 (75 kvadratfot), när den är utrustad med övre hörnbeslag.

Anm.:

För radioaktiva ämnen, se 2.2.7.2.

storflaska (klass 2): sömlöst gaskärl med volym över 150 liter upp till högst 5000 liter.

storförpackning: en av en ytterförpackning bestående förpackning som innehåller föremål eller innerförpackningar,

a) är konstruerad för mekanisk hantering, och

b) har en nettovikt över 400 kg eller en volym över 450 liter, men en högsta volym av 3,0 m3.

strukturdelar:

a) hos tanken på ett tankfordon eller avmonterbar tank: på ut- eller insidan av tankskalet fästa förstyvningselement och detaljer för infästning eller skydd,

b) hos tanken på en tankcontainer: på ut- eller insidan av tankskalet fästa förstyvningselement och detaljer för infästning, skydd eller stabilisering,

c) hos element i ett batterifordon eller MEG-container: på ut- eller insidan av tankskalet eller kärlet fästa förstyvningselement och detaljer för infästning, skydd eller stabilisering,

d) hos IBC-behållare (utom flexibla IBC-behållare): förstärknings-, fäst-, hanterings-, skydds-, eller stabiliseringsdetaljer på behållarskalet (jämte pallsockeln för integrerade IBC-behållare med innerbehållare av plast).

Anm.:

För UN-tankar, se 6.7.

styv IBC-behållare av plast: en IBC-behållare, som består av ett behållarskal av styv plast som kan ha strukturdelar och ändamålsenlig driftutrustning.

styv innerbehållare (för integrerade IBC-behållare): behållare som bibehåller sin vanliga form i tomt tillstånd, utan att förslutningarna är på sin plats och utan stöd av det yttre höljet. Innerbehållare som inte är styva räknas som flexibla.

säck: flexibel förpackning av papper, plastfolie, textil, vävt material eller annat ändamålsenligt material.

säkerhetsventil: en fjäderbelastad anordning som aktiveras automatiskt av trycket och är avsedd att skydda tanken mot ett otillåtet invändigt övertryck.

säkerställande av att bestämmelserna iakttas (radioaktiva ämnen): ett systematiskt program av åtgärder som tillämpas av behörig myndighet med målet att säkerställa att bestämmelserna i detta direktiv tillämpas i praktiken.

sändning: ett enskilt kolli eller flera kollin eller en last med farligt gods, som en avsändare överlämnar till transport.

T

tank: ett tankskal med driftutrustning och strukturdelar. När termen tank används separat avser den en tankcontainer, UN-tank, avmonterbar tank eller fast tank enligt definition i denna del, inklusive tankar som utgör element i batterifordon eller MEG-containrar (se även avmonterbar tank, fast tank, MEG-container och UN-tank).

Anm.:

För UN-tankar, se 6.7.4.1.

tankcontainer: en transportutrustning, som motsvarar definitionen för container, och som består av ett tankskal och utrustningsdetaljer, inklusive anordningar som medger omlastning av tankcontainern utan väsentlig förändring av dess orientering, och som används för transport av vätskor, gasformiga, flytande, pulverformiga eller granulerade ämnen och har en volym över 0,45 m3 (450 liter).

Anm.:

IBC-behållare som uppfyller bestämmelserna i 6.5 räknas inte som tankcontainrar.

tankfordon: fordon, byggt för transport av flytande, gasformiga, pulverformiga eller granulerade ämnen, och som består av en eller flera fasta tankar. Utöver själva fordonet eller det chassi som används i dess ställe, består ett tankfordon av ett eller flera tankskal, med tillbehör och anordningar för att fästa dem till fordonet eller chassienheterna.

tankskal: tankmantel och tankgavlar, vilka innesluter ämnet (inklusive öppningar och deras lock).

Anm.:

1. Kärl omfattas inte av denna definition.

2. För UN-tankar, se 6.7.

testhandboken: tredje omarbetade utgåvan av FN-rekommendationerna för transport av farligt gods, handbok för provning och kriterier, utgiven av Förenta nationerna (ST/SG/AC.10/11/Rev.3).

transport: förflyttning av farligt gods, inklusive därav förorsakade uppehåll och av trafiken betingad lagring av det farliga godset i fordon, tankar och containrar före, under och efter förflyttningen.

Denna definition innefattar också mellanlagring av farligt gods för att byta transportsätt eller transportmedel (omlastning). Detta under förutsättning att transporthandlingar kan uppvisas på begäran, i vilka avsändnings- och mottagningsort framgår, samt att kollin och tankar inte öppnas under mellanlagringen - utom vid kontroll av behörig myndighet.

Anm.:

För radioaktiva ämnen, se 2.2.7.2.

transport i bulk: transport av oförpackade fasta ämnen eller föremål i fordon eller container. Begreppet avser varken gods som transporteras som kollin eller ämnen som transporteras i tank.

transportenhet: motorfordon utan släpvagn, eller en kombination bestående av ett motorfordon med släpvagn.

transportör: företag som genomför transport, med eller utan transportavtal.

tryckfat: svetsat gaskärl med en volym över 150 liter men högst 1000 liter (t.ex. cylindriskt kärl med rullskenor, kärl på medar eller i ram).

trätunna: förpackning av naturträ med runt tvärsnitt och välvda väggar, och som består av stävor och gavlar och är försedd med tunnband.

tunnplåtsförpackning: förpackning med runt, elliptiskt, fyrkantigt eller flersidigt tvärsnitt (även koniskt) samt förpackning med kägelformad hals eller spannformad förpackning av metall med en väggtjocklek under 0,5 mm (t.ex. vitplåt), med plana eller välvda gavlar och med en eller flera öppningar, som inte omfattas av definitionen för fat eller dunk.

täckt fordon: fordon med lastutrymme som kan tillslutas.

täthetsprovning: provning för att bestämma täthet hos en tank, förpackning eller IBC-behållare samt tillbehör och förslutningsanordningar.

Anm.:

För UN-tankar, se 6.7.

tömningstryck: det högsta tryck, som utvecklas vid trycktömning av en tank (se även fyllningstryck, högsta arbetstryck, kalkyltryck och provtryck).

U

UN-nummer: fyrställigt tal som utgör ett nummer för att identifiera ämnen eller föremål enligt FN:s modellregelverk.

UN-tank: en multimodal tank med en volym över 450 liter, som motsvarar definitionen i 6.7 eller IMDG-koden och är angiven i kapitel 3.2, tabell A, kolumn 10 med en UN-tankinstruktion (T-kod).

V

vakuumventil: en fjäderbelastad anordning som aktiveras automatiskt av trycket och är avsedd att skydda tanken mot ett otillåtet invändigt undertryck.

vikt av ett kolli: bruttovikten av kollit, om inget annat föreskrivs. Vikten hos containrar och tankar för godstransport ingår inte i bruttovikten.

vätska: ett ämne som vid 50 °C har ett ångtryck av högst 300 kPa (3 bar) och vid 20 °C och ett tryck av 101,3 kPa inte är fullständigt gasformigt och som

a) vid ett tryck av 101,3 kPa har en smältpunkt eller smältstart vid högst 20 °C, eller

b) enligt provningsmetoden ASTM D 4359-90 är flytande, eller

c) enligt kriterierna i den i 2.3.4 beskrivna provningsmetoden (penetrometermetoden) för bestämning av viskositet inte är tjockflytande.

Anm.:

I tankbestämmelsernas mening räknas som transport i vätskeform

- transport av vätskor enligt ovanstående definition, eller

- transport av fasta ämnen, som avlämnas till transport i smält tillstånd.

växeltank: en tank monterad på ett växelflak och som räknas som tankcontainer.

Y

ytterförpackning: yttre skyddet i en integrerad eller sammansatt förpackning, inklusive de ämnen med absorberande egenskaper, stötdämpning och alla andra beståndsdelar som behövs för att innesluta och skydda innerkärl eller innerförpackningar.

Å

återanvänd förpackning: en förpackning som efter undersökning befunnits fri från sådana brister som inverkar på dess förmåga att klara funktionsprovningen. Denna definition omfattar särskilt sådana förpackningar, som återfylls med likadant eller liknande kompatibelt gods och transporteras inom distributionsnät, som står under tillsyn av produktens avsändare.

återvinningsplast: material, som återvunnits från begagnade industriförpackningar, rengjorts och förberetts för bearbetning till nya förpackningar.

Ö

öppet fordon: fordon, vars flak inte har någon påbyggnad eller endast har sidolämmar och en bakläm.

1.2.2. Måttenheter

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

Anm.:

109 = en billion i av FN använda engelska språket. Analogt = 10-9 en billiondel.

1.2.2.2. Om inte annat uttryckligen anges avser tecknet "%" följande i detta direktiv:

a) I fråga om blandningar av fasta ämnen eller vätskor, liksom lösningar eller fasta ämnen som fuktats med vätska: viktandelen i procent, beräknad på blandningens, lösningens eller det fuktade fasta ämnets totala vikt.

b) I fråga om blandningar av komprimerade gaser: då fyllning sker under tryck, den i procent angivna volymandelen, beräknad på gasblandningens totala volym. Då fyllning sker efter vikt, den i procent angivna viktandelen, beräknad på gasblandningens totala vikt.

c) I fråga om blandningar av kondenserade gaser eller gaser lösta under tryck anges viktandelen i procent, beräknad på blandningens totala vikt.

1.2.2.3. Alla tryck som avser kärl (t.ex. provtryck, invändigt tryck, säkerhetsventilers öppningstryck) anges alltid som övertryck (tryck överstigande lufttrycket). Ämnens ångtryck anges däremot alltid som absolut tryck.

1.2.2.4. Anges i detta direktiv en viss fyllningsgrad för kärl eller tankar så avser denna en temperatur hos ämnet av 15 °C, om ingen annan temperatur nämns.

KAPITEL 1.3

Utbildning av personer delaktiga vid transport av farligt gods

1.3.1. Tillämpningsområde

De personer som är sysselsatta hos delaktiga enligt 1.4, och vars arbetsområde omfattar transport av farligt gods, skall få utbildning i de krav som transport av farligt gods ställer på deras arbets- och ansvarsområde.

Anm.:

1. För utbildning av säkerhetsrådgivare, se 1.8.3.

2. För utbildning av fordonsbesättning, se 8.2.

1.3.2. Utbildningens uppläggning

Allt efter ansvar och uppgifter hos vederbörande skall utbildningen genomföras på följande sätt:

1.3.2.1. Allmän utbildning

Personalen skall vara förtrogen med de allmänna villkoren i bestämmelserna för transport av farligt gods.

1.3.2.2. Funktionsspecifik utbildning

Personalen skall få detaljerad utbildning om de bestämmelser som reglerar transport av farligt gods, motsvarande deras uppgifter och ansvar. I de fall när transporten av farligt gods omfattar flera transportslag skall personalen utbildas om de bestämmelser som gäller för andra transportslag.

1.3.2.3. Säkerhetsutbildning

I motsvarighet till de möjliga riskerna för skador till följd av tillbud vid transport av farligt gods och dess lastning och lossning skall personalen få utbildning om de risker och faror som farligt gods kan medföra.

Utbildningens mål skall vara att ge personalen kännedom om säker hantering och nödåtgärder.

1.3.2.4. Utbildning om klass 7

För klass 7 skall personal få lämplig utbildning om strålningsfaran och de försiktighetsåtgärder som skall vidtas, för att säkerställa att exponeringen begränsas för den och för andra personer som kan vara berörda genom sin verksamhet.

1.3.3. Dokumentation

En detaljerad beskrivning av all genomförd utbildning skall arkiveras såväl av arbetsgivaren som av arbetstagaren och styrkas då en ny anställning börjar. För att ta hänsyn till ändrade bestämmelser skall utbildningen regelbundet kompletteras med uppdateringskurser.

KAPITEL 1.4

Säkerhetsåligganden hos delaktiga

1.4.1. Säkerhetsåtgärder

1.4.1.1. De som är delaktiga i transport av farligt gods skall vidta nödvändiga åtgärder, allt efter arten och omfattningen av de faror som kan förutses, för att förhindra skador och för att begränsa en eventuell skada så långt möjligt. De skall under alla omständigheter uppfylla de bestämmelser i detta direktiv som gäller för dem.

1.4.1.2. Delaktiga skall i händelse av en möjlig förestående fara för den allmänna säkerheten utan dröjsmål meddela räddningstjänstorgan och förse dem med den information som behövs för insatsen.

1.4.1.3. Detta direktiv får närmare föreskriva vissa åligganden för delaktiga.

Under förutsättning att de i 1.4.2 och 1.4.3 beskrivna åliggandena uppfylls får en medlemsstat i sin nationella lagstiftning överföra en utsedd delaktigs åligganden till en eller flera andra delaktiga, om den bedömer att detta inte medför någon minskning av säkerhetsnivån.

Bestämmelserna i 1.2.1, 1.4.2 och 1.4.3 om definition av delaktiga och deras åligganden berör inte bestämmelserna i landets lagstiftning beträffande rättsliga påföljder (straffbarhet, häktning osv) som kommer av att den aktuelle delaktige är t.ex. juridisk person, fysisk person, för egen räkning verksam person, arbetsgivare eller person med anställningsförhållande.

1.4.2. Huvuddelaktigas åligganden

1.4.2.1. Avsändare

1.4.2.1.1. Avsändaren av farligt gods har skyldighet att överlämna en sändning till transport som uppfyller bestämmelserna i detta direktiv. Inom ramen för 1.4.1 skall han särskilt:

a) försäkra sig om att det farliga godset är klassificerat och tillåtet för transport enligt detta direktiv,

b) överlämna till transportören erforderliga uppgifter och information och eventuellt erforderliga transporthandlingar och tillhörande handlingar (tillstånd, godkännanden, upplysningar, intyg osv) med hänsyn tagen särskilt till bestämmelserna i 5.4 och tabellerna i del 3,

c) använda endast förpackningar, storförpackningar, IBC-behållare och tankar (tankfordon, avmonterbara tankar, batterifordon, MEG-containrar, UN-tankar och tankcontainrar), vilka är godkända och lämpliga för transport av farligt gods samt försedda med den märkning som föreskrivs i detta direktiv,

d) uppfylla bestämmelser om distributionssätt och inskränkningar i behandlingen,

e) se till att även tömda, ej rengjorda och ej avgasade tankar (tankfordon, avmonterbara tankar, batterifordon, MEG-containrar, UN-tankar och tankcontainrar) eller tömda, ej rengjorda fordon, storcontainrar och småcontainrar för transport i bulk är korrekt märkta och etiketterade, och att tömda, ej rengjorda tankar är lika väl förslutna och täta som i fyllt tillstånd.

1.4.2.1.2. Tar avsändaren tjänster från andra delaktiga (förpackare, lastare, fyllare osv) i anspråk, skall han vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att sändningen uppfyller bestämmelserna i detta direktiv. Han kan dock i fall som anges i 1.4.2.1.1 a, b, c och e förlita sig på de upplysningar och uppgifter som ställts till hans förfogande av andra delaktiga.

1.4.2.1.3. Om avsändaren agerar på tredje parts uppdrag så skall denne skriftligen informera avsändaren om att farligt gods ingår och ställa de uppgifter och handlingar till förfogande som avsändaren behöver för att fullgöra sina åtaganden.

1.4.2.2. Transportör

1.4.2.2.1. Transportören skall inom ramen för 1.4.1 i förekommande fall särskilt

a) kontrollera om det farliga gods som skall transporteras är tillåtet för transport enligt detta direktiv,

b) försäkra sig om att föreskrivna handlingar finns i transportenheten,

c) genom en visuell kontroll försäkra sig om att fordon och last inte uppvisar några synliga brister, otätheter eller sprickor, att inga utrustningsdetaljer fattas osv,

d) försäkra sig om att datum för nästa kontroll av tankfordon, batterifordon, fasta tankar, avmonterbara tankar, UN-tankar, tankcontainrar eller MEG-containrar inte har överskridits,

e) kontrollera att fordonen inte är överlastade,

f) försäkra sig om att för fordonen föreskrivna etiketter och märkningar är påsatta,

g) försäkra sig om att utrustning som föreskrivs i förarens skriftliga instruktioner finns i fordonet.

Detta skall genomföras på grundval av transportdokument och tillhörande handlingar genom visuell kontroll av fordonet eller containern och i förekommande fall lasten.

1.4.2.2.2. Transportören kan dock i fall som anges i 1.4.2.2.1 a, b, e och f förlita sig på de upplysningar och uppgifter som ställts till hans förfogande av andra delaktiga.

1.4.2.2.3. Om transportören enligt 1.4.2.2.1 konstaterar en överträdelse av bestämmelserna i detta direktiv så får han inte transportera sändningen innan bestämmelserna uppfyllts.

1.4.2.2.4. Om under transporten en överträdelse konstateras, som kan inverka på transportsäkerheten så skall sändningen stoppas så fort som möjligt, med hänsyn tagen till trafiksäkerhetskrav, säker uppställning av sändningen och allmänhetens säkerhet.

Transporten får fortsätta först när bestämmelserna är uppfyllda. Behöriga myndigheter som är berörda för resterande del av transporten kan ge tillstånd för fortsatt transport.

Kan bestämmelserna inte uppfyllas eller om inget tillstånd ges för resterande del av transporten, skall behörig myndighet tillhandahålla nödvändig administrativ assistans åt transportören. Detta gäller också om transportören meddelar myndigheten att de farliga egenskaperna hos för transport överlämnat gods inte påpekats för honom, och att han på grundval av särskilt för transportavtalet gällande rätt önskar lossa, destruera eller oskadliggöra godset.

1.4.2.3. Mottagare

1.4.2.3.1. Mottagaren är ålagd att inte utan tvingande skäl fördröja mottagandet av godset och att efter lossningen kontrollera om de bestämmelser i detta direktiv som berör honom är uppfyllda.

Inom ramen för 1.4.1 skall han särskilt

a) i enligt detta direktiv angivna fall företa föreskriven rengöring och sanering av fordon och containrar,

b) tillse att ingen farligt godsmärkning enligt 5.3 längre förekommer på fullständigt tömda, rengjorda och sanerade containrar.

1.4.2.3.2. Tar mottagaren tjänster från andra delaktiga (lossnings- och rengöringspersonal, saneringsplats osv) i anspråk, skall han vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att bestämmelserna i detta direktiv är uppfyllda.

1.4.2.3.3. Om denna kontroll uppvisar en avvikelse från bestämmelserna i detta direktiv, får mottagaren återsända containern till transportören först efter att avvikelsen har åtgärdats.

1.4.3. Andra delaktigas åligganden

Nedan anges exempel på andra delaktiga och deras åligganden. De andra delaktigas åligganden framgår av 1.4.1 ovan, såvida de vet eller borde veta att de utövar sina uppgifter inom ramen för en transport som omfattas av detta direktiv.

1.4.3.1. Lastare

1.4.3.1.1. Inom ramen för 1.4.1 har lastaren särskilt följande åligganden. Lastaren

a) får bara överlämna farligt gods till transportören om det enligt detta direktiv är tillåtet för transport,

b) skall vid överlämnande av förpackat farligt gods eller ej rengjorda, tömda förpackningar för transport kontrollera om förpackningen är skadad. Han får till transport överlämna ett kolli, vars förpackning är skadad, och i synnerhet otät så att farligt gods kommer ut eller kan komma ut, först när bristerna har eliminerats, detsamma gäller för tömda, ej rengjorda förpackningar,

c) skall vid lastning av farligt gods i fordon eller en små- eller storcontainer uppfylla de särskilda bestämmelserna för lastning och hantering,

d) skall efter lastning av farligt gods i container uppfylla bestämmelserna för varningsmärkning enligt 5.3,

e) skall vid lastning av kollin beakta samlastningsförbud, även med avseende på farligt gods som redan finns på fordonet eller i storcontainern, samt bestämmelser för separering av livsmedel, andra konsumtionsvaror och djurfoder.

1.4.3.1.2. Lastaren kan dock i fall som anges i 1.4.3.1.1 a, d och e förlita sig på de upplysningar och uppgifter som ställts till hans förfogande av andra delaktiga.

1.4.3.2. Förpackare

Inom ramen för 1.4.1 skall förpackaren särskilt iaktta

a) förpackningsbestämmelserna och bestämmelserna om samemballering, samt

b) om han förbereder kollin för transport: bestämmelserna om märkning och etikettering av kollin.

1.4.3.3. Fyllare

Inom ramen för 1.4.1 har fyllaren särskilt följande åligganden. Fyllaren

a) skall inför fyllning av tank förvissa sig om att tankar och deras utrustningsdetaljer är i tekniskt felfritt skick,

b) skall förvissa sig om att för tankfordon, batterifordon, avmonterbara tankar, UN-tankar, tankcontainrar och MEG-containrar datum för nästa kontroll inte har överskridits,

c) får endast fylla tankar med för tankarna ifråga tillåtet farligt gods,

d) skall vid fyllning av tank iaktta bestämmelser avseende farligt gods i omedelbart angränsande tankfack,

e) skall vid fyllning av tank hålla högsta tillåtna fyllnadsgrad eller högsta tillåtna fyllningsförhållande för godset,

f) skall efter fyllning av tank kontrollera förslutningsanordningarnas täthet,

g) skall se till att det inte finns farliga rester av fyllnadsgodset utanpå de fyllda tankarna,

h) skall när han förbereder farligt gods för transport tillse att föreskrivna orangefärgade skyltar och storetiketter eller etiketter placerats enligt bestämmelserna på tankar, fordon, storcontainrar och småcontainrar för transport i bulk.

1.4.3.4. Användare av tankcontainer eller UN-tank

Inom ramen för 1.4.1 skall användare av tankcontainer eller UN-tank särskilt tillse att

a) bestämmelserna om konstruktion, utrustning, kontroll och märkning beaktas,

b) underhåll av tankskal och deras tillbehör genomförs på ett sätt som säkerställer att tankcontainern eller UN-tanken under normala driftpåkänningar uppfyller bestämmelserna i detta direktiv fram till nästa kontrolltillfälle,

c) en revisionskontroll genomförs, närhelst säkerheten hos tankskalet eller dess tillbehör kan påverkas genom reparation, ombyggnad eller olycka.

1.4.3.5. (Tills vidare blank.)

KAPITEL 1.5

Avvikelser

1.5.1. Temporära avvikelser

1.5.1.1. För att anpassa bestämmelserna i detta direktiv till den tekniska och industriella utvecklingen får medlemsstaternas behöriga myndigheter sinsemellan direkt komma överens om att tillåta vissa transporter på deras territorier under temporär avvikelse från bestämmelserna i detta direktiv, såvida säkerheten inte äventyras därigenom.

Anm.:

Särskild överenskommelse enligt 1.7.4 räknas inte som temporär avvikelse i detta avsnitts mening.

1.5.1.2. Giltighetstiden för en temporär avvikelse får vara högst fem år från det datum den träder i kraft. Den temporära avvikelsen upphör automatiskt att gälla från det datum då motsvarande ändring av detta direktiv träder i kraft.

1.5.1.3. Transporter enligt temporära avvikelser är transporter i detta direktivs mening.

1.5.2. (Tills vidare blank.)

KAPITEL 1.6

Övergångsbestämmelser

1.6.1. Allmänt

1.6.1.1. Om inget annat föreskrivs får ämnen och föremål enligt detta direktiv transporteras till och med den 31 december 2002 enligt de fram till den 30 juni 2001 för dem gällande bestämmelserna i detta direktiv.

1.6.1.2. Etiketter, som fram till och med den 31 december 1998 motsvarade de dittills föreskrivna förlagorna, får förbrukas.

1.6.1.3. Ämnen och föremål i klass 1, som tillhör en medlemsstats militära styrkor och förpackats före den 1 januari 1990 i överensstämmelse med de då gällande bestämmelserna i ADR, får transporteras efter den 31 december 1989, såvida förpackningarna är oskadade och det anges i transporthandlingen att det rör sig om militärt gods, som förpackats före den 1 januari 1990. Övriga bestämmelser som gäller för denna klass från och med den 1 januari 1990 skall uppfyllas.

1.6.1.4. Ämnen och föremål i klass 1, som förpackats mellan den 1 januari 1990 och 31 december 1996 i överensstämmelse med de under denna tid gällande bestämmelserna i ADR, får transporteras efter den 31 december 1996, såvida förpackningarna är oskadade och det anges i transporthandlingen att det rör sig om gods i klass 1, som förpackats mellan den 1 januari 1990 och den 31 december 1996.

1.6.1.5. (Tills vidare blank.)

1.6.2. Kärl för gaser

1.6.2.1. Kärl som tillverkats före 1 januari 1997 och inte motsvarar de från 1 januari 1997 gällande bestämmelserna i detta direktiv, men för vilka transport var tillåten enligt till och med 31 december 1996 gällande bestämmelser i ADR, får fortsatt användas efter detta datum, såvida de uppfyller de bestämmelser för återkommande kontroll som återfinns i förpackningsinstruktionerna P 200 och P 203.

1.6.2.2. Gasflaskor enligt definition i 1.2.1, som före den 1 januari 1997 genomgått en första eller återkommande kontroll, får transporteras i tömt, ej rengjort tillstånd utan etikett fram till tidpunkten för nästa fyllning eller nästa återkommande kontroll.

1.6.3. Fasta tankar (tankfordon), avmonterbara tankar och batterifordon

1.6.3.1. Fasta tankar (tankfordon), avmonterbara tankar och batterifordon, som tillverkats innan de från den 1 oktober 1978 gällande bestämmelserna trätt i kraft får fortsatt användas, förutsatt att tankarnas utrustning uppfyller bestämmelserna i kapitel 6.8. Tankskalets godstjocklek, med undantag av tankskal för transport av kyld kondenserad gas i klass 2, skall för konstruktionsstål motsvara ett kalkyltryck av minst 0,4 MPa (4 bar) och för aluminium och aluminiumlegeringar minst 0,2 MPa (2 bar). För andra tanktvärsnitt än cirkulära skall diametern som används för beräkningen motsvara en cirkel vars area är lika med tankens faktiska tvärsnittsarea.

1.6.3.2. Återkommande kontroll av fasta tankar (tankfordon), avmonterbara tankar och batterifordon, som fortsatt används med stöd av övergångsbestämmelserna, skall utföras i enlighet med bestämmelserna i 6.8.2.4 och 6.8.3.4 och motsvarande särskilda bestämmelser för de olika klasserna. Såvida inte tidigare bestämmelser föreskrivit högre provtryck, är ett provtryck av 0,2 MPa (2 bar) tillräckligt för tankar av aluminium och aluminiumlegeringar.

1.6.3.3. Fasta tankar (tankfordon), avmonterbara tankar och batterifordon som uppfyller övergångsbestämmelserna i 1.6.3.1 och 1.6.3.2 får användas till och med den 30 september 1993 för transport av farligt gods som de är godkända för. Denna övergångsperiod gäller varken fasta tankar (tankfordon), avmonterbara tankar och batterifordon för ämnen i klass 2 eller fasta tankar (tankfordon), avmonterbara tankar och batterifordon som beträffande godstjocklek och utrustning uppfyller bestämmelserna i kapitel 6.8.

1.6.3.4. a) Fasta tankar (tankfordon), avmonterbara tankar och batterifordon, som tillverkats före den 1 maj 1985 enligt de mellan 1 oktober 1978 och 30 april 1985 gällande bestämmelserna i ADR men inte uppfyller de från 1 maj 1985 gällande bestämmelserna får användas även efter detta datum.

b) Fasta tankar (tankfordon), avmonterbara tankar och batterifordon, som tillverkats mellan den 1 maj 1985 och ikraftträdandet av bestämmelserna av den 1 januari 1988, men som inte uppfyller de från detta datum gällande bestämmelserna trots att de uppfyller de då tillämpliga bestämmelserna i ADR, får användas även efter detta datum.

1.6.3.5. Fasta tankar (tankfordon), avmonterbara tankar och batterifordon som tillverkats före den 1 januari 1993 enligt de till och med 31 december 1992 gällande bestämmelserna men inte uppfyller de från 1 januari 1993 gällande bestämmelserna får användas även i fortsättningen.

1.6.3.6. a) Fasta tankar (tankfordon), avmonterbara tankar och batterifordon som tillverkats mellan den 1 januari 1978 och 31 december 1984 skall om de används efter den 31 december 2004 uppfylla bestämmelserna i marginalnummer 211 127 (5), vilka gäller från och med 1 januari 1990, beträffande godstjocklek och skydd mot skador.

b) Fasta tankar (tankfordon), avmonterbara tankar och batterifordon som tillverkats mellan den 1 januari 1985 och 31 december 1989 skall om de används efter den 31 december 2010 uppfylla bestämmelserna i marginalnummer 211 127 (5), vilka gäller från och med 1 januari 1990, beträffande godstjocklek och skydd mot skador.

1.6.3.7. Fasta tankar (tankfordon), avmonterbara tankar och batterifordon för transport av brandfarliga vätskor som tillverkats före den 1 januari 1999 enligt de till och med 31 december 1998 gällande bestämmelserna, men inte uppfyller de från 1 januari 1999 gällande bestämmelserna, får användas även i fortsättningen.

1.6.3.8. Före den 1 januari 1997 tillverkade fasta tankar (tankfordon), avmonterbara tankar och batterifordon för ämnen i klass 2 får vara märkta enligt de till och med den 31 december 1996 gällande bestämmelserna fram till nästa återkommande kontroll.

Emellertid behöver, för den officiella transportbenämningen som krävs i 6.8.3.5.2 eller 6.8.3.5.3, ingen hänsyn tas till kommande anpassning av den officiella transportbenämningen för dessa gaser, förutsatt att gällande officiell transportbenämning anges på tankskalet eller skylten senast efter datumet som följer nästa återkommande kontroll.

1.6.3.9. (Tills vidare blank.)

1.6.3.10. Före den 1 januari 1995 tillverkade fasta tankar (tankfordon) och avmonterbara tankar, avsedda för transport av ämnen med UN-nummer 3256, som emellertid inte uppfyller de från 1 januari 1995 gällande bestämmelserna får användas fram till och med den 31 december 2004.

1.6.3.11. Fasta tankar (tankfordon) och avmonterbara tankar som tillverkats före den 1 januari 1997 enligt de till och med 31 december 1996 gällande bestämmelserna men inte uppfyller de från 1 januari 1997 gällande bestämmelserna i marginalnummer 211 332 och 211 333, får användas även i fortsättningen.

1.6.3.12. Fasta tankar (tankfordon) och avmonterbara tankar för transport av 2401 piperidin och som tillverkats före den 1 januari 1999 enligt de till och med 31 december 1998 gällande bestämmelserna i marginalnummer 211 322, men inte uppfyller de från 1 januari 1999 gällande bestämmelserna, får användas fram till och med den 31 december 2004.

1.6.3.13. Före den 1 januari 1997 tillverkade fasta tankar (tankfordon) och avmonterbara tankar, avsedda för transport av ämnen med UN-nummer 3257, som emellertid inte uppfyller de från 1 januari 1997 gällande bestämmelserna får användas fram till och med den 31 december 2006.

1.6.3.14. (Tills vidare blank.)

1.6.3.15. Fasta tankar (tankfordon) och avmonterbara tankar för transport av ämnen med följande UN-nummer: 1092, 1098, 1135, 1143, 1182, 1199, 1238, 1251, 1605, 1647, 1695, 1809, 2295, 2337, 2407, 2438, 2477, 2487, 2488, 2558, 2606, 2644, 2646, 2686, 3023, 3289 och 3290, som tillverkats före den 1 januari 1997 enligt de till och med 31 december 1998 gällande bestämmelserna men inte uppfyller de från 1 januari 1997 gällande bestämmelserna får användas fram till och med den 31 december 2002.

1.6.3.16. Batterifordon, ursprungligen registrerade före 1 juli 1997, som inte uppfyller bestämmelserna i 9.2.2 får användas fram till och med den 31 december 2004.

1.6.3.17. (Tills vidare blank.)

1.6.3.18. Fasta tankar (tankfordon), avmonterbara tankar och batterifordon som tillverkats före den 1 januari 2003 enligt de till och med 30 juni 2001 gällande bestämmelserna, men inte uppfyller de från 1 juli 2001 gällande bestämmelserna, får användas även i fortsättningen. Tillordning till tankkoder i typgodkännanden och motsvarande märkning skall vara genomförd före den 1 januari 2009.

1.6.3.19. Tankar av fiberarmerad plast

Tankar av fiberarmerad plast, som tillverkats före den 1 juli 2002 enligt en konstruktionstyp, typgodkänd före 1 juli 2001 enligt de till och med 30 juni 2001 gällande bestämmelserna i bilaga B1.c, får fortsatt användas under sin livslängd, förutsatt att alla bestämmelser som gäller till och med den 30 juni 2001 uppfyllts och fortsatt kommer att uppfyllas. Emellertid får från och med den 1 juli 2001 ingen ny konstruktionstyp godkännas enligt bestämmelserna som gäller till och med den 30 juni 2001.

1.6.4. Tankcontainrar och MEG-containrar

1.6.4.1. Tankcontainrar som tillverkats före den 1 januari 1988 enligt de till och med 31 december 1987 gällande bestämmelserna men inte uppfyller de från 1 januari 1988 gällande bestämmelserna får användas även i fortsättningen.

1.6.4.2. Tankcontainrar som tillverkats före den 1 januari 1993 enligt de till och med 31 december 1992 gällande bestämmelserna men inte uppfyller de från 1 januari 1993 gällande bestämmelserna får användas även i fortsättningen.

1.6.4.3. Tankcontainrar som tillverkats före den 1 januari 1999 enligt de till och med 31 december 1998 gällande bestämmelserna men inte uppfyller de från 1 januari 1999 gällande bestämmelserna får användas även i fortsättningen.

1.6.4.4. (Tills vidare blank.)

1.6.4.5. Före den 1 januari 1997 tillverkade tankcontainrar för ämnen i klass 2 får vara märkta enligt de till och med den 31 december 1996 gällande bestämmelserna fram till nästa återkommande kontroll.

Emellertid behöver, för den officiella transportbenämningen som krävs i 6.8.3.5.2 eller 6.8.3.5.3, ingen hänsyn tas till kommande anpassning av den officiella transportbenämningen för dessa gaser, förutsatt att gällande officiell transportbenämning anges på tankskalet eller skylten senast efter datumet som följer nästa återkommande kontroll.

1.6.4.6. Före den 1 januari 1995 tillverkade tankcontainrar, avsedda för transport av ämnen med UN-nummer 3256, som emellertid inte uppfyller de från 1 januari 1995 gällande bestämmelserna får användas fram till och med den 31 december 2004.

1.6.4.7. Tankcontainrar som tillverkats före den 1 januari 1997 enligt de till och med 31 december 1996 gällande bestämmelserna men inte uppfyller de från 1 januari 1997 gällande bestämmelserna i marginalnummer 212 332 och 212 333 får användas även i fortsättningen.

1.6.4.8. (Tills vidare blank.)

1.6.4.9. Tankcontainrar för transport av piperidin med UN-nummer 2401 och som tillverkats före den 1 januari 1999 enligt de till och med 31 december 1998 gällande bestämmelserna i marginalnummer 212 322, men inte uppfyller de från 1 januari 1999 gällande bestämmelserna, får användas fram till och med den 31 december 2003.

1.6.4.10. Före den 1 januari 1997 tillverkade tankcontainrar, avsedda för transport av ämnen med UN-nummer 3257, som emellertid inte uppfyller de från 1 januari 1997 gällande bestämmelserna får användas fram till och med den 31 december 2006.

1.6.4.11. Tankcontainrar för transport av ämnen med följande UN-nummer: 1092, 1098, 1135, 1143, 1182, 1199, 1238, 1251, 1605, 1647, 1695, 1809, 2295, 2337, 2407, 2438, 2477, 2487, 2488, 2558, 2606, 2644, 2646, 2686, 3023, 3289 och 3290, som tillverkats före den 1 januari 1997 enligt de till och med 31 december 1996 gällande bestämmelserna men inte uppfyller de från 1 januari 1997 gällande bestämmelserna får användas fram till och med den 31 december 2001.

1.6.4.12. Tankcontainrar och MEG-containrar som tillverkats före den 1 januari 2003 enligt de till och med 30 juni 2001 gällande bestämmelserna, men inte uppfyller de från 1 juli 2001 gällande bestämmelserna, får användas även i fortsättningen. Tillordning till tankkoder i typgodkännanden och motsvarande märkning skall vara genomförd före den 1 januari 2008.

1.6.5. Fordon

1.6.5.1. Transportenheter avsedda för transport av tankcontainrar eller UN-tankar med volym över 3000 liter och ursprungligen registrerade före 1 juli 1997, som inte uppfyller bestämmelserna i 9.1.2 och 9.2.2 får användas fram till och med den 31 december 2004. Till dess skall sådana transportenheter uppfylla bestämmelserna i marginalnummer 10 283, som gällde till och med den 31 december 1996, och får förses med ett intyg enligt förlagan som framgår av bilaga B.3.

1.6.5.2. Fordon som transporterar avmonterbara tankar och fordon avsedda för transport av UN-tankar, registrerade före den 1 januari 1995 och användes innan dess för transport av ämnen med UN-nummer 3256, som emellertid inte helt uppfyller bestämmelserna i 9.2.2, 9.2.3, 9.2.5 och 9.7.6 får användas fram till och med den 31 december 2004.

Om ett godkännandecertifikat enligt 9.1.2.1.2 krävs skall certifikatet ha en notering om att fordonet har godkänts enligt 1.6.5.2.

1.6.5.3. Fordon som transporterar avmonterbara tankar och fordon avsedda för transport av UN-tankar, registrerade före den 1 januari 1997 och användes innan dess för transport av ämnen med UN-nummer 3257, som emellertid inte helt uppfyller bestämmelserna i 9.2.2, 9.2.3, 9.2.5 och 9.7.6 får användas fram till och med den 31 december 2006.

Om ett godkännandecertifikat enligt 9.1.2.1.2 krävs skall certifikatet ha en notering om att fordonet har godkänts enligt 1.6.5.3.

1.6.5.4. Beträffande tillverkning av basfordon får bestämmelserna som gällt till och med 30 juni 2001 fortsatt tillämpas till och med 31 december 2002.

1.6.6. Klass 7

1.6.6.1. Kollin för vilka inget konstruktionsgodkännande av behörig myndighet krävts enligt utgåvorna 1985 och 1985 (1990 års version) av IAEA Safety Series No. 6

Undantagna kollin, industrikollin typ IP-1, IP-2 och IP-3 samt kollin av typ A, för vilka konstruktionsgodkännande av behörig myndighet tidigare inte krävdes, och som uppfyller bestämmelserna i utgåvorna 1985 och 1985 (1990 års version) av IAEA Regulations for the Safe Transport of Radioactive Material (IAEA Safety Series No. 6), får fortfarande användas, under förutsättning att 1.7.3 om kvalitetssäkringsprogram och 2.2.7.7 om gränsvärden för aktivitet och materialbegränsningar uppfylls.

Förpackningar, förändrade efter den 31 december 2003 av andra skäl än förbättrad säkerhet eller tillverkade efter den 31 december 2003, skall uppfylla bestämmelserna i detta direktiv. Kollin som längst till och med 31 december 2003 iordningsställts för transport enligt bestämmelserna i utgåva 1985 eller 1985 (1990 års version) av IAEA Safety Series No. 6 får fortsätta transporten. Kollin som iordningställs efter detta datum skall uppfylla bestämmelserna i detta direktiv.

1.6.6.2. Kollin som godkänts enligt bestämmelserna i utgåva 1973, 1973 (i ändrad version), 1985 och 1985 (1990 års version) av IAEA Safety Series No. 6

1.6.6.2.1. Förpackningar som tillverkats enligt en kollikonstruktion, vilken godkänts av behörig myndighet enligt bestämmelserna i utgåva 1973 eller 1973 (i ändrad version) av IAEA Safety Series No. 6, får under förutsättning att kollikonstruktion erhåller multilateralt godkännande samt att tillämpliga delar av 1.7.3 om kvalitetssäkringsprogram och 2.2.7.7 om gränsvärden för aktivitet och materialbegränsningar uppfylls, även användas fortsättningsvis. Ny tillverkning av sådana förpackningar är inte tillåten. Ändringar av kollikonstruktion eller slag eller mängd av det godkända radioaktiva innehållet, vilka enligt behörig myndighets avgörande kan påverka säkerheten väsentligt, skall uppfylla bestämmelserna i detta direktiv. Varje förpackning skall ges ett serienummer enligt bestämmelserna i 5.2.1.7.5, vilket skall sättas på dess utsida.

1.6.6.2.2. Förpackningar som tillverkats enligt en kollikonstruktion, vilken godkänts av behörig myndighet enligt bestämmelserna i utgåva 1985 eller 1985 (1990 års version) av IAEA Safety Series No. 6, får under förutsättning att 1.7.3 om kvalitetssäkringsprogram och 2.2.7.7 om gränsvärden för aktivitet och materialbegränsningar uppfylls, användas fram till och med 31 december 2003. Efter detta datum kan vidare användning medges under förutsättning att kollikonstruktion även erhåller multilateralt godkännande. Ändringar av kollikonstruktion eller slag eller mängd av det godkända radioaktiva innehållet, vilka enligt behörig myndighets avgörande kan påverka säkerheten väsentligt, skall uppfylla bestämmelserna i detta direktiv. Förpackningar, för vilka tillverkningen påbörjas efter den 31 december 2006 skall uppfylla bestämmelserna i detta direktiv.

1.6.6.3. Radioaktiva ämnen av speciell beskaffenhet, godkända enligt utgåva 1973, 1973 (i ändrad version), 1985 eller 1985 (1990 års version) av IAEA Safety Series No. 6

Radioaktiva ämnen av speciell beskaffenhet som tillverkats enligt en konstruktion, vilken fått unilateralt godkännande av behörig myndighet enligt utgåva 1973 eller 1973 (i ändrad version), 1985 eller1985 (1990 års version) av IAEA Safety Series No. 6, får användas även fortsättningsvis, under förutsättning att det enligt 1.7.3 föreskrivna kvalitessäkringsprogrammet uppfylls. Alla radioaktiva ämnen av speciell beskaffenhet, som tillverkas efter den 31 december 2003 skall uppfylla bestämmelserna i detta direktiv.

1.6.6.4. För transport av ämnen i klass 7 är övergångsbestämmelserna i 1.6.1.1 endast tillämpliga till och med den 31 december 2001. Undantag från detta är dock tillämpningen av bestämmelserna i kapitel 1.4 och 1.8, för vilka övergångsbestämmelserna förblir tillämpliga till och med den 31 december 2002.

KAPITEL 1.7

Allmänna bestämmelser för klass 7

1.7.1. Allmänt

1.7.1.1. I detta direktiv fastställs en säkerhetsstandard, som möjliggör tillräcklig kontroll av strålning, kriticitet och termisk fara för personer, egendom och miljö, i den mån dessa har samband med transport av radioaktiva ämnen. Detta direktiv baseras på IAEA Regulations for the Safe Transport of Radioactive Material (ST-1), IAEA, Wien (1996). Rådgivande text till ST-1 finns i "Advisory Material for the IAEA Regulations for the Safe Transport of Radioactive Material", (utgåva 1996), Safety Standard Series No. ST-2, IAEA Wien (kommer att publiceras).

1.7.1.2. Detta direktiv syftar till att skydda personer, egendom och miljö mot påverkan av strålning vid transport av radioaktiva ämnen. Detta skydd uppnås genom krav på

a) inneslutning av det radioaktiva innehållet,

b) kontroll av yttre strålningsnivåer,

c) förhindrande av kriticitet,

d) att motverka skador orsakade av värme.

Dessa krav uppnås för det första genom tillämpning av en stegvis ansats för att begränsa innehållet i kollin och fordon och för att ställa upp standarder, som tillämpas för aktuella kollikonstruktioner beroende på faran med det radioaktiva innehållet. För det andra uppnås de genom uppställande av krav på konstruktion och användning av kollin och på underhåll av förpackningar, inklusive hänsyn till slag av radioaktivt innehåll. Slutligen uppnås de genom att kräva administrativ kontroll vilket, i tillämpliga fall, inkluderar godkännande av behörig myndighet.

1.7.1.3. Detta direktiv gäller för transport av radioaktiva ämnen på väg, inklusive sådan transport som är förknippad med användningen av radioaktiva ämnen. Villkor för transport innefattar alla aktiviteter och åtgärder som har samband med förflyttning av radioaktiva ämnen och omfattas av densamma. Det innefattar såväl konstruktion, tillverkning, underhåll och reparation av förpackningar som förberedelse, avsändning, lastning, transport med transportbetingat mellanuppehåll, lossning och ankomst till den slutliga bestämmelseorten av last med radioaktiva ämnen och kollin. För funktionskriterierna i detta direktiv tillämpas en stegvis ansats, karakteriserad av följande tre nivåer:

a) Rutinmässiga transportförhållanden (fria från tillbud).

b) Normala transportförhållanden (smärre missöden).

c) Olycksrelaterade transportförhållanden.

1.7.2. Strålskyddsprogram

1.7.2.1. Transport av radioaktiva ämnen skall omfattas av ett systematiskt upplagt strålskyddsprogram med målet att säkerhetsställa ett tillräckligt beaktande av strålskyddsåtgärder.

1.7.2.2. Slag och omfattning av åtgärder som inkluderas i strålskyddsprogrammet skall bero på storleken av och sannolikheten för strålningsexponering. Programmet skall innefatta bestämmelserna i 1.7.2.3 och 1.7.2.4, särbestämmelse CV33 (1.1) och (1.4) i 7.5.11 samt tillämpliga nödåtgärder. Dokumentation av strålskyddsprogrammet skall på anmodan stå till respektive behörig myndighets förfogande för granskning.

1.7.2.3. Skydd och säkerhet skall optimeras så att storleken av individdoser, antalet exponerade personer samt sannolikheten för påverkande exponering hålls så låg som rimligtvis går att uppnå, varvid ekonomiska och sociala faktorer skall beaktas. Persondoser skall ligga under tillämpliga dosgränsvärden. En strukturerad och systematisk metodik skall väljas, varvid hänsyn skall tas till samspelet mellan transporten och andra verksamheter.

1.7.2.4. För yrkesmässig exponering som härrör från transportverksamheter, där det uppskattas att den effektiva dosen

a) med största sannolikhet inte överstiger 1 mSv per år, behövs varken särskilda arbetsrutiner, detaljerad dosövervakning, dosbedömningsprogram eller individuell registrering,

b) sannolikt ligger mellan 1 och 6 mSv per år, skall ett dosbedömningsprogram genomföras genom dosövervakning av arbetsplatsen eller individuell dosövervakning,

c) sannolikt kan överstiga 6 mSv per år, skall en individuell dosövervakning genomföras.

Om en individuell dosövervakning eller dosövervakning av arbetsplatsen genomförs så skall tilllämplig registrering ske.

1.7.3. Kvalitetssäkring

Kvalitetssäkringsprogram, som baseras på internationella, nationella eller andra standarder som är godtagbara av behörig myndighet, skall fastställas och implementeras för konstruktion, tillverkning, provning, dokumentation, användning, underhåll och inspektion av radioaktiva ämnen av speciell beskaffenhet, radioaktiva ämnen med liten spridbarhet och kollin samt för alla rutiner för transport och mellanlagring för att säkerställa efterlevnad av tillämpliga bestämmelser i detta direktiv. Intyg om att konstruktionsunderlaget är fullständigt uppfyllt skall ställas till behörig myndighets förfogande. Tillverkaren, avsändaren eller användaren skall vara beredd att bereda behörig myndighet möjlighet för inspektion till förfogande under tillverkning och användning och att visa för alla berörda behöriga myndigheter att

a) tillverkningsmetoder och använda material överensstämmer med den godkända specifikationen av konstruktionen, och

b) alla förpackningar regelbundet kontrolleras och där så behövs repareras och hålls i gott skick, så att de även efter upprepad användning fortsatt uppfyller alla tillämpliga bestämmelser och specifikationer.

Där godkännande från behörig myndighet krävs skall det beakta och vara betingat av tillräckligheten hos ett sådant kvalitetssäkringsprogram.

1.7.4. Särskild överenskommelse

1.7.4.1. Med särskild överenskommelse avses de åtgärder som godkänts av behörig myndighet och enligt vilka sådana sändningar får transporteras, som inte uppfyller alla gällande föreskrifter för radioaktiva ämnen i detta direktiv.

Anm.:

Särskild överenskommelse räknas inte som temporär avvikelse enligt 1.5.1.

1.7.4.2. Sändningar, för vilka överensstämmelse med någon bestämmelse för klass 7 enligt detta direktiv inte är praktiskt möjlig, får endast transporteras enligt särskild överenskommelse. Förutsatt att behörig myndighet är övertygad om att överensstämmelse med bestämmelserna för klass 7 enligt detta direktiv inte är praktiskt möjlig, och att erforderlig av detta direktiv fastlagd säkerhetsstandard har verifierats på alternativa sätt, så kan behörig myndighet medge transport enligt särskild överenskommelse för en enskild sändning eller för en planerad serie av flera sändningar. Den totalt uppnådda säkerhetsnivån vid transport skall vara minst likvärdig med den som erhålls vid uppfyllande av alla tillämpliga bestämmelser. För internationella sändningar av detta slag krävs multilateralt godkännande.

1.7.5. Radioaktiva ämnen med andra farliga egenskaper

Vid dokumentation, förpackning, etikettering, märkning, märkning med storetiketter, stuvning, lastseparering och transport skall utöver de radioaktiva och klyvbara egenskaperna hänsyn tas till andra farliga egenskaper hos kollits innehåll, såsom explosivitet, brandfarlighet, benägenhet till självantändning, kemisk giftighet och frätverkan, så att alla tillämpliga bestämmelser i detta direktiv uppfylls.

KAPITEL 1.8

Åtgärder för kontroll och annat stöd för att uppfylla säkerhetsbestämmelserna

1.8.1. Myndighetskontroll av farligt gods

1.8.1.1. Medlemsstaternas behöriga myndigheter får på sitt territorium när som helst kontrollera på ort och ställe om bestämmelserna för transport av farligt gods har iakttagits.

Dessa kontroller skall dock genomföras utan fara för personer, egendom och miljö och utan påtaglig störning av vägtrafiken.

1.8.1.2. De som är delaktiga vid transport av farligt gods (kapitel 1.4) skall inom ramen för sina aktuella åligganden direkt ge behörig myndighet, och dem denna utser, de upplysningar som krävs för att genomföra kontroll.

1.8.1.3. Behörig myndighet får också för kontrolländamål företa besiktning i verksamheten hos företag som är delaktiga (kapitel 1.4) vid transport av farligt gods, gå igenom underlag och för provning ta ut prov av det farliga godset eller förpackningarna, i den mån detta inte utgör någon säkerhetsrisk. Delaktiga vid transport av farligt gods (kapitel 1.4) skall hålla fordon, fordonskomponenter samt utrustning och tillbehör tillgängliga för kontrolländamål så långt detta är möjligt och rimligt. Behörig myndighet får, såvida det bedöms nödvändigt, utse en person i företaget som medföljer den behöriga myndighetens representant.

1.8.1.4. Konstaterar behörig myndighet att bestämmelserna i detta direktiv inte uppfylls, så får den förbjuda sändningen eller avbryta transporten, till dess att de konstaterade bristerna eliminerats, eller vidta andra lämpliga åtgärder. Stoppet kan ske på ort och ställe eller på en av myndigheten av säkerhetsskäl vald annan plats. Sådana åtgärder får inte otillbörligt störa vägtrafiken.

1.8.2. Myndighetssamråd

1.8.2.1. Medlemsstaterna skall assistera varandra vid genomförandet av detta direktiv.

1.8.2.2. Om det på en medlemsstats territorium uppstår en säkerhetsrisk, genom svåra eller upprepade regelöverträdelser av ett företag med säte på en annan medlemsstats territorium, så skall dessa överträdelser anmälas till den behöriga myndigheten i den medlemsstat, på vars territorium företaget har sitt säte. Behörig myndighet i den medlemsstat på vars territorium svåra eller upprepade regelöverträdelser har konstaterats får anhålla hos behörig myndighet i den medlemsstat på vars territorium företaget har sitt säte om att gentemot den eller de felande ta till lämpliga åtgärder. Överförande av personanknutna uppgifter är endast tillåtet i den mån detta är nödvändigt för att beivra svåra eller upprepade överträdelser.

1.8.2.3. Den myndighet som fått sådan anhållan meddelar behörig myndighet i den medlemsstat, på vars territorium överträdelserna konstaterats, vilka åtgärder som i förekommande fall vidtagits gentemot företaget.

1.8.3. Säkerhetsrådgivare

Anm.:

Bestämmelserna i 1.8.3 är tillämpliga endast om behöriga myndigheter i det land eller de länder, inför vilka de olika delaktiga i en transportkedja ansvarar, har vidtagit nödvändiga administrativa åtgärder för deras genomförande. Dessa åtgärder skall ha vidtagits så att 1.8.3 kan tillämpas senast från 1 januari 2003.

1.8.3.1. Alla företag, vars verksamhet omfattar transport av farligt gods på väg eller med sådan transport sammanhängande lastning, lossning, fyllning eller förpackning skall utse en eller flera säkerhetsrådgivare för transport av farligt gods, vars uppgift består i att hjälpa till att förebygga de risker för personer, egendom och miljö som uppkommer genom sådan verksamhet.

1.8.3.2. Medlemsstaternas behöriga myndigheter kan besluta att dessa bestämmelser inte gäller företag

a) vars verksamhet omfattar begränsade mängder per transportenhet, vilka ligger under de i 1.1.3.6, 2.2.7.1.2 och kapitel 3.3 och 3.4 angivna gränsvärdena, eller

b) vars huvud- eller biverksamhet inte består av transport av farligt gods eller med sådan transport sammanhängande lastning eller lossning, men som tillfälligtvis utför inrikes transport av farligt gods eller därmed sammanhängande lastning eller lossning, med endast mycket liten fara eller miljörisk.

1.8.3.3. Säkerhetsrådgivare har väsentligen uppgiften under företagsledarens ansvar, att inom ramen för företagets verksamhet söka efter metoder och sätt och vidta åtgärder, som underlättar genomförandet av denna verksamhet under uppfyllande av gällande bestämmelser och under optimala säkerhetsförhållanden. Säkerhetsrådgivarens uppgifter i samband med företagets verksamhet omfattar i synnerhet

- tillsyn av att bestämmelserna för transport av farligt gods iakttas,

- rådgivning till företaget vid aktiviteter i samband med transport av farligt gods,

- upprättande av årsrapport till företagsledningen eller i förekommande fall till en lokal myndighet om företagets verksamhet med avseende på transport av farligt gods. Rapporterna skall arkiveras i fem år och på anmodan uppvisas för nationell myndighet.

Därutöver omfattar säkerhetsrådgivarens uppgifter särskilt kontroll av nedanstående rutiner och metoder, med avseende på ifrågavarande verksamhet:

- Metoder med vilka iakttagande av bestämmelserna för identifiering av transporterat farligt gods säkerställs.

- Rutiner i företaget för att ta hänsyn till särskilda krav med avseende på transporterat farligt gods vid anskaffning av transportmedel.

- Metoder för kontroll av den materiel som används för transport av farligt gods eller för lastning och lossning.

- Tillräcklig utbildning av berörda arbetstagare i företaget och noteringar om sådan utbildning i personalakten.

- Genomförande av lämpliga omedelbara åtgärder vid eventuella olyckor eller tillbud, som skulle kunna riskera säkerheten under transport av farligt gods eller under lastning eller lossning.

- Genomförande av undersökningar och om så krävs upprättande av rapporter om olyckor, tillbud eller svåra regelöverträdelser, som konstateras under transport av farligt gods eller under lastning eller lossning.

- Införande av lämpliga åtgärder för att förhindra förnyat uppträdande av olycksfall, tillbud eller svåra överträdelser.

- Hänsyn till lagar och förordningar och särskilda krav för transport av farligt gods vid urval och användning av underleverantörer eller annan tredje part.

- Kontroll av huruvida den personal, som anförtros transport av farligt gods eller lastning eller lossning, förfogar över utförliga arbetsbeskrivningar och instruktioner.

- Införande av åtgärder för att upplysa om farorna vid transport av farligt gods eller vid lastning eller lossning av farligt gods.

- Införande av åtgärder för att kontrollera existensen av handlingar och säkerhetsutrustning som skall medföras i transportmedlet, samt hur föreskriftsenliga sådana handlingar och utrustning är.

- Införande av metoder för att kontrollera att bestämmelserna för lastning och lossning iakttas.

1.8.3.4. Säkerhetsrådgivarens funktion kan upprätthållas av företagsledaren, av en person med andra uppgifter i företaget eller av en person som inte tillhör företaget, i den mån vederbörande har faktisk möjlighet att uppfylla säkerhetsrådgivarens uppgifter.

1.8.3.5. Varje berört företag skall på anmodan meddela namnet på sin säkerhetsrådgivare till behörig myndighet eller motsvarande av medlemsstaten utsett organ.

1.8.3.6. Säkerhetsrådgivare skall ansvara för att efter ett olycksfall, som sker under en av det aktuella företaget genomförd transport eller under en av företaget utförd lastning eller lossning, varvid personer, egendom eller miljön kommit till skada, efter inhämtande av alla relevanta uppgifter att en olycksrapport upprättas till företagsledningen eller i förekommande fall till lokal myndighet. Denna olycksfallsrapport ersätter inte företagsledningens rapporter, som skall upprättas enligt andra internationella eller inrikes förordningar.

1.8.3.7. Säkerhetsrådgivare skall inneha ett för transport på väg giltigt utbildningsintyg. Detta utfärdas av behörig myndighet eller av medlemsstaten för ändamålet utsett organ.

1.8.3.8. För att erhålla intyget skall den sökande få utbildning, som bestyrks genom avläggande av examination, godkänd av behörig myndighet i medlemsstaten.

1.8.3.9. Genom utbildningen skall sökanden i första hand erhålla tillräcklig kännedom om riskerna med transport av farligt gods, lagar, förordningar och bestämmelser samt tillräcklig kännedom om de i 1.8.3.3 beskrivna uppgifterna.

1.8.3.10. Examinationen genomförs av behörig myndighet eller ett av denna utsett examinationsorgan.

Utnämning av examinationsorgan sker i skriftlig form. Detta tillstånd kan vara tidsbegränsat och gälla på grundval av följande kriterier:

- Examinationsorganets kompetens.

- Specifikation av de av examinationsorganet föreslagna examinationsmetoderna.

- Åtgärder för att säkerställa examinationens objektivitet.

- Examinationsorganets oberoende gentemot alla fysiska eller juridiska personer som anlitar säkerhetsrådgivare.

1.8.3.11. Syftet med examinationen är att konstatera om kandidaten förfogar över erforderlig kunskapsnivå för att uppfylla en säkerhetsrådgivares uppgifter enligt 1.8.3.3 och därigenom erhålla det i 1.8.3.7 beskrivna utbildningsbeviset. Examinationen skall omfatta minst följande sakområden:

a) Kännedom om olyckskonsekvenser i samband med transport av farligt gods och kännedom av de viktigaste olycksorsakerna.

b) Bestämmelser i nationell lagstiftning samt i internationella överenskommelser som i synnerhet berör följande områden:

- Klassificering av farligt gods (metoder för klassificering av lösningar och blandningar, struktur hos ämnesförteckningen, klasser av farligt gods och klassificeringskriterierna, egenskaper hos transporterade farliga ämnen och föremål, fysikaliska och kemiska samt toxikologiska egenskaper).

- Allmänna bestämmelser för förpackningar, tankar och tankcontainrar (slag, kodning, märkning, konstruktion, första och återkommande kontroll).

- Märkning och etikettering, applicering av storetiketter och märkning med orangefärgade skyltar (märkning och etikettering av kollin samt applicering och avlägsnande av storetiketter och orangefärgade skyltar).

- Obligatoriska uppgifter i godsdeklarationen.

- Distributionssätt och avsändningsbegränsningar (komplett last, transport i bulk, transport i IBC-behållare, transport i containrar, transport i fasta eller avmonterbara tankar).

- Transport av passagerare.

- Samlastningsförbud och försiktighetsåtgärder vid samlastning.

- Separation av gods.

- Begränsning av transporterad mängd och undantagna mängder.

- hantering och säkring av last (lastning och lossning - fyllnadsgrad, stuvning och separation).

- Rengöring respektive avgasning före lastning och efter lossning.

- Utbildning av personal och fordonsbesättning.

- Handlingar som skall medföras (transporthandling, skriftliga instruktioner, fordonscertifikat, förarintyg, kopia av eventuellt undantag eller avvikelse, övriga handlingar).

- Skriftliga instruktioner (verkställande av instruktionerna och skyddsutrustning för fordonsbesättningen).

- Övervakningskrav (parkering).

- Trafikregler och -inskränkningar.

- Utsläpp av miljöskadliga ämnen vid drift eller olycksfall.

- Bestämmelser för transportutrustning.

1.8.3.12. Examinationen består av ett skriftligt prov som kan kompletteras med ett muntligt prov. Det skriftliga provet består av två delar:

a) Kandidaten skall erhålla ett frågeformulär. Det skall bestå av minst 20 öppna frågor vilka omfattar åtminstone de ämnesområden som framgår av 1.8.3.11. Flervalsfrågor är dock också möjliga. I detta fall motsvarar två flervalsfrågor en öppen fråga. Inom dessa områden skall följande ägnas särskild uppmärks