RÅDETS FÖRORDNING (EEG) nr 3427/89 av den 30 oktober 1989 om ändring av dels förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, dels förordning (EEG) nr 574/72 om tillämpning av förordning (EEG) nr 1408/71

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 51 och 235 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag som utformats efter samråd med Administrativa kommissionen för social trygghet för migrerande arbetare(1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och

med beaktande av följande:

I enlighet med artikel 99 i förordning (EEG) nr 1408/71(4), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 2332/89(5), måste hela frågan om utbetalning av familjeförmåner till familjemedlemmar som inte är bosatta i den behöriga staten omprövas för att nå en för alla medlemsstater enhetlig lösning.

Genom dom den 15 januari 1986 i fallet 41/84 (Pinna) har domstolen förklarat artikel 73.2 i förordning (EEG) nr 1408/71 vara ogiltig, då det bosättningsvillkor för familjemedlemmar till en migrerande arbetare som används för att fastställa enligt vilken lagstiftning familjeförmåner skall utbetalas till arbetaren, inte är av sådan natur att det säkerställer den likabehandling som föreskrivs i artikel 48 i fördraget och att det därför inte får användas vid den samordning av nationell lagstiftning som föreskrivs i

artikel 51 i fördraget i avsikt att främja fri rörlighet för arbetare inom gemenskapen enligt artikel 48.

Följaktligen bör man inte använda bosättningsvillkoret vid utgivande av familjeförmåner för familjemedlemmar till en arbetare.

Däremot tillförsäkrar det sysselsättningsvillkor som gäller enligt artikel 73.1 och 74.1 i förordning (EEG) nr 1408/71 likabehandling mellan alla arbetare som omfattas av samma lagstiftning; detta val av anknytningsfaktor är nödvändigt då det medför förenkling, rättvisa och sammanhang i den ordning som regleras av förordning (EEG) nr 1408/71, som generellt ger företräde för principen att den lagstiftning som gäller på arbetsplatsen (lex loci laboris) gäller vid bestämmande av tillämplig lagstiftning.

Denna lösning bör därför även gälla för arbetare som omfattas av fransk lagstiftning; i enlighet härmed bör därför förordning (EEG) nr 1408/71 och (EEG) nr 574/72(6), senast ändrade genom förordning (EEG) nr 2332/89, ändras; frånvaron av en enhetlig lösning enligt artikel 99 i förordning (EEG) nr 1408/71 vid tidpunkten för utvidgningen av förordning (EEG) nr 1408/71 och (EEG) nr 574/72 till att omfatta även egenföretagare och deras familjemedlemmar, hindrade att utvidgningen fick gälla också artikel 73-76 i förordning (EEG) nr 1408/71; det är nu lämpligt att utvidga bestämmelserna till att omfatta även egenföretagare och att i enlighet härmed anpassa bestämmelserna i förordning (EEG) nr 574/72.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EEG) nr 1408/71 ändras härmed enligt följande:

1. Avdelning III kapitel 7 skall ersättas av följande:

"KAPITEL 7

FAMILJEFÖRMÅNER

Artikel 72

Sammanläggning av försäkringsperioder, anställningsperioder eller perioder av verksamhet som egenföretagare

Om lagstiftningen i en medlemsstat för rätt till förmåner ställer krav på fullgjorda försäkrings- eller anställningsperioder eller perioder av verksamhet som egenföretagare, skall den behöriga institutionen i den staten i nödvändig utsträckning beakta försäkrings- och anställningsperioder samt perioder av verksamhet som egenföretagare som har fullgjorts i en annan medlemsstat som om dessa perioder hade fullgjorts enligt den egna lagstiftningen.

Artikel 73

Anställda eller egenföretagare vars familjemedlemmar är bosatta i en annan medlemsstat än den behöriga staten

En anställd eller egenföretagare, som omfattas av lagstiftningen i en medlemsstat, skall för sina familjemedlemmar som är bosatta i en annan medlemsstat ha rätt till de familjeförmåner som utges enligt lagstiftningen i den förra staten som om de vore bosatta i den staten, om något annat inte följer av bilaga 6.

Artikel 74

Arbetslösa vars familjemedlemmar är bosatta i en annan medlemsstat än den behöriga staten

En arbetslös person som tidigare var anställd eller egenföretagare och som uppbär arbetslöshetsförmåner enligt lagstiftningen i en medlemsstat skall för sina familjemedlemmar som är bosatta i en annan medlemsstat ha rätt till de familjeförmåner som utges enligt lagstiftningen i den förra staten, som om de vore bosatta i den staten, om något annat inte följer av bilaga 6.

Artikel 75

Utgivande av förmåner

1. Familjeförmåner skall i fall som avses i artikel 73 utges av den behöriga institutionen i den stat vars lagstiftning gäller för den anställde eller egenföretagaren och i fall som avses i artikel 74 av den behöriga institutionen i den stat enligt vars lagstiftning en arbetslös person som tidigare var anställd eller egenföretagare uppbär arbetslöshetsförmåner. Förmånerna skall utges i enlighet med de bestämmelser som gäller för sådana institutioner oavsett om den fysiska eller juridiska person till vilken sådana förmåner skall utbetalas är bosatt eller vistas inom den behöriga statens territorium eller inom en annan medlemsstats territorium.

2. Om den person till vilken familjeförmånerna skall utbetalas inte använder dessa förmåner till familjemedlemmarnas försörjning, skall den behöriga institutionen dock på begäran av och genom institutionen på familjemedlemmarnas bostadsort eller den institution eller det organ som är utsett därtill av den behöriga myndigheten i det land där familjemedlemmarna är bosatta utbetala dessa förmåner med befriande verkan till den fysiska eller juridiska person som faktiskt försörjer familjemedlemmarna.

3. Två eller flera medlemsstater kan i enlighet med bestämmelserna i artikel 8 komma överens om att den behöriga institutionen, antingen direkt eller genom institutionen på familjemedlemmarnas bostadsort, skall utbetala familjeförmånerna till vilka rätt föreligger enligt lagstiftningen i dessa stater eller i en av dessa stater, till den fysiska eller juridiska person som faktiskt försörjer familjemedlemmarna.

Artikel 76

Prioritetsregler då rätt till familjeförmåner samtidigt föreligger enligt lagstiftningen i den behöriga staten och enligt lagstiftningen i den medlemsstat där familjemedlemmarna är bosatta

1. Om familjeförmåner för samma tid och för samma familjemedlem på grund av förvärvsverksamhet utges enligt lagstiftningen i den medlemsstat inom vars territorium familjemedlemmarna är bosatta, skall rätten till familjeförmåner som utges enligt lagstiftningen i en annan medlemsstat, i förekommande fall med tillämpning av artikel 73 eller 74, innehållas till det belopp som utbetalas enligt lagstiftningen i den förstnämnda medlemsstaten.

2. Om ansökan om förmåner inte görs i den medlemsstat inom vars territorium familjemedlemmarna är bosatta kan den behöriga institutionen i den andra medlemsstaten tillämpa bestämmelserna i punkt 1 som om förmånerna hade beviljats i den förstnämnda staten."

2. Artikel 90 skall utgå.

3. Artikel 94.9 skall ersättas med följande:

"9. De familjebidrag som utbetalas till anställda i Frankrike för deras familjemedlemmar som är bosatta i en annan medlemsstat den 15 november 1989 skall fortsättningsvis utbetalas med de belopp, inom de gränser och enligt de regler som gäller den dagen så länge beloppen överstiger de förmånsbelopp som skulle ha utbetalats från och med den 16 november 1989 och så länge som berörda personer omfattas av fransk lagstiftning. Därvid skall det bortses från avbrott som varar kortare tid än en månad och från perioder för vilka arbetslöshets- eller sjukförsäkringsförmåner utbetalas.

Regler för tillämpning av denna punkt och särskilt beträffande fördelningen av kostnaden för dessa förmåner skall fastställas genom överenskommelse mellan de berörda medlemsstaterna efter yttrande från den administrativa kommissionen."

4. Artikel 99 skall utgå.

5. Bilaga 1 ändras enligt följande:

a) I del I skall punkt E. FRANKRIKE ersättas med följande:

"E. FRANKRIKE

Om en fransk institution är behörig institution vid utgivande av familjeförmåner enligt förordningens avdelning III kapitel 7 gäller följande:

1. Med anställd i den mening som avses i förordningens artikel 1 a ii, menas varje person som är obligatoriskt försäkrad enligt socialförsäkringssystemet i enlighet med artikel L 311-2 i Code de la Sécurité Sociale (lagen om social trygghet) och som uppfyller de minimivillkor avseende arbete och lön som föreskrivs i artikel L 313-1 i Code de la Sécurité Sociale (lagen om social trygghet) för att få kontantförmåner från sjukförsäkringen, moderskaps och invaliditetsförsäkringen eller den person som uppbär nämnda kontantförmåner.

2. Med egenföretagare i den mening som avses i förordningens artikel 1 a ii menas varje person som är verksam som egenföretagare och som måste teckna försäkring och betala avgift till ålderspensioneringen till ett system för egenföretagare."

b) I del II skall punkt E. FRANKRIKE ersättas med följande:

"E. FRANKRIKE

Uttrycket familjemedlem avser varje person som nämns i artikel L 512-3 i Code de la Sécurité Sociale (lagen om social trygghet)".

6. Bilaga 2 del II ändras enligt följande:

a) Punkt E. FRANKRIKE skall ersättas med följande:

"E. FRANKRIKE

Förmåner för små barn som utbetalas till tre månaders ålder."

b) Punkt I. LUXEMBURG skall ersättas med följande:

"I. LUXEMBURG

a) havandeskapsförmåner,

b) moderskapsförmåner."

7. Bilaga 6 punkt E. FRANKRIKE ändras enligt följande:

a) Punkt 4 skall ersättas med följande:

"4. En person som omfattas av fransk lagstiftning enligt förordningens artikel 14.1 eller artikel 14a.1 har för de familjemedlemmar som följer med honom till den medlemsstat inom vars territorium han är förvärvsverksam rätt till följande familjeförmåner:

a) förmåner för små barn som utbetalas till tre månaders ålder,

b) familjeförmåner som utbetalas enligt artikel 73 i förordningen."

b) Följande punkt skall läggas till:

"7. Oavsett förordningens artikel 73 och 74 skall bostadsförmåner (allocation de logement), förmåner för vård av barn i hemmet (allocation de garde d'enfant à domicile) och förmåner till föräldrar som själva undervisar barn (allocation parentale d'éducation) utges endast till sådana berörda personer och deras familjemedlemmar som är bosatta inom franskt territorium."

Artikel 2

Förordning (EEG) nr 574/72 ändras härmed enligt följande:

1. Artikel 10a skall ersättas med följande:

"Artikel 10a

Tillämpliga regler för anställda eller egenföretagare som i en följd omfattas av lagstiftningen i flera medlemsstater under samma period eller del av period

Om en anställd eller egenföretagare i en följd omfattas av två medlemsstaters lagstiftningar under en period mellan två tidpunkter för utbetalning av familjeförmåner enligt den ena eller båda de berörda medlemsstaternas lagstiftningar, skall följande regler gälla:

a) De familjeförmåner som personen kan göra anspråk på till följd av att han omfattas av lagstiftningen i var och en av dessa stater skall motsvara antalet dagliga förmåner som utbetalas enligt den berörda lagstiftningen. Om lagstiftningen inte innehåller någon bestämmelse om utgivande av dagliga förmåner, skall familjeförmånerna utges i förhållande till den tid enligt vilken personen har varit omfattad av lagstiftningen i var och en av medlemsstaterna och i förhållande till den tidsperiod som bestämts i den berörda lagstiftningen.

b) Om familjeförmåner har utbetalats av en institution under en period då förmånerna skulle ha utbetalats av en annan institution skall avräkning ske mellan dessa institutioner.

c) Om anställningsperioder eller perioder av verksamhet som egenföretagare som har fullgjorts enligt lagstiftningen i en medlemsstat uttrycks i andra enheter än de som används vid beräkning av familjeförmåner enligt lagstiftningen i en annan medlemsstat som personen också har omfattats av under samma period, skall omräkning, vid tillämpning av a och b ske enligt bestämmelserna i tillämpningsförordningens artikel 15.3.

d) Oavsett bestämmelserna i a skall i förhållande mellan de medlemsstater som anges i bilaga 8 till tillämpningsförordningen, den institution som svarar för kostnaderna för familjeförmånerna på grundval av den första anställningen eller första perioden av verksamhet som egenföretagare under den berörda perioden bära dessa kostnader under hela utbetalningsperioden."

2. Rubriken till kapitel 7 i avdelning IV skall ersättas med följande:

"FAMILJEFÖRMÅNER"

3. I fråga om artikel 86

a) skall rubriken före artikeln ändras till

"Tillämpning av förordningens artikel 73, 75.1 och 75.2",

b) skall rubriken till artikeln utgå,

c) skall punkt 4 ersättas med följande:

"4. De behöriga myndigheterna i två eller flera medlemsstater kan komma överens om särskilda regler för utbetalning av familjeförmåner särskilt i syfte att underlätta tillämpningen av förordningens artikel 75.1 och 75.2. Administrativa kommissionen skall underrättas om sådana överenskommelser."

4. Artikel 87 och rubriken före den artikeln skall utgå.

5. Artikel 88 och rubriken före den artikeln skall ersättas med följande:

"Tillämpning av förordningens artikel 74

Artikel 88

Bestämmelserna i tillämpningsförordningens artikel 86 skall gälla också arbetslösa personer som tidigare har varit anställda eller egenföretagare och som omfattas av förordningens artikel 74."

6. Artikel 89 och rubriken före den artikeln skall utgå.

7. Artikel 98 och rubriken före den artikeln skall utgå.

8. Artikel 101.1 skall ersättas med följande:

"1. Administrativa kommissionen skall för varje kalenderår utarbeta en rapport över framställningar om återbetalning enligt förordningens artikel 36, 63 och 70."

9. Artikel 102.2 skall ersättas med följande:

"2. De återbetalningar som föreskrivs i förordningens artikel 36, 63 och 70 skall, såvitt avser alla behöriga institutioner i en medlemsstat, ske till återbetalningsberättigade institutioner i en annan medlemsstat genom de organ som har utsetts av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna. De organ som har verkställt återbetalningarna skall underrätta Administrativa kommissionen om återbetalade belopp inom den tid och enligt de regler som har fastställts av nämnda kommission."

10. Artikel 104.2 skall utgå.

"2. Bestämmelser liknande dem som avses i punkt 1 och som tillämpas efter förordningens ikraftträdande i förhållande mellan två eller flera medlemsstater skall förtecknas i bilaga 5 till tillämpningsförordningen. Detsamma gäller bestämmelser som har överenskommits enligt tillämpningsförordningens artikel 97.2."

11. Artikel 120 skall utgå.

12. I bilaga 2 E. FRANKRIKE skall:

a) punkt 3 utgå,

b) punkt 4 bli punkt 3.

13. Bilaga 10 ändras enligt följande:

a) I punkt A. BELGIEN skall punkt 6 d utgå.

b) I punkt B. DANMARK skall punkt 6 a ersättas med följande:

"a) Återbetalningar enligt förordningens artikel 36 och 63: (ingen ändring)."

c) I punkt C. TYSKLAND skall punkt 8 ersättas med följande:

"8. Vid tillämpning av förordningens artikel 36 och 63 och tillämpningsförordningens artikel 102.2 (ingen ändring)."

d) I punkt E. FRANKRIKE skall

i) punkt 8 utgå,

ii) punkt 9 och 10 bli punkt 8 och 9,

iii) punkt 8 (ny) ersättas med följande:

"8. Vid tillämpning av förordningens artikel 36 och 63 i förbindelse med tillämpningsförordningens artikel 102.2: (ingen ändring)."

e) I punkt G. IRLAND skall punkt 3 b ersättas med följande:

"b) Vid tillämpning av förordningens artikel 70 och tillämpningsförordningens artikel 102.2: (ingen ändring)."

f) I punkt H. ITALIEN skall

i) punkt 5 utgå,

ii) punkt 6, 7 och 8 bli punkt 5, 6 och 7,

iii) punkt 6 c (ny) ersättas med följande:

"c) Återbetalningar enligt förordningens artikel 70: (ingen ändring)."

g) I punkt I. LUXEMBURG skall punkt 8 d utgå.

h) punkt J. NEDERLÄNDERNA skall punkt 4 c utgå.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft den dag då den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 15 januari 1986.

Artikel 76 i förordning (EEG) nr 1408/71, ändrad genom artikel 1.1 i denna förordning, skall dock tillämpas först från och med den 1 maj 1990.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 30 oktober 1989.

På rådets vägnar

J.-P. SOISSON

Ordförande

(1) EGT nr C 292, 16.11.1988, s. 7.

(2) EGT nr C 12, 16.1.1989, s. 365.

(3) EGT nr C 23, 30.1.1989, s. 49.

(4) EGT nr L 149, 5.7.1971, s. 2.

(5) EGT nr L 224, 2.8.1989, s. 1.

(6) EGT nr L 74, 27.3.1972, s. 1.