2.

Bilaga VII skall ersättas med följande: ”BILAGA VII UTROTNING AV TRANSMISSIBEL SPONGIFORM ENCEFALOPATI 1. Genom den undersökning som avses i artikel 13.1 b skall följande identifieras: a) När det gäller nötkreatur: — Alla övriga idisslare på den anläggning där det djur vars sjukdom har bekräftats hör hemma. — När sjukdom har bekräftats hos ett djur av honkön, all dess avkomma som har fötts under de två år som föregått sjukdomens kliniska utbrott och under två år efter detsamma. — Alla djur i den kohort som det djur vars sjukdom har bekräftats tillhör. — Sjukdomens möjliga ursprung. — Övriga djur på den anläggning där sjukdomen har bekräftats eller på andra anläggningar som kan ha smittats av TSE-smittämnet eller som har fått samma foder eller utsatts för samma smittkälla. — Förflyttning av foder eller av annat material som kan vara smittat, eller varje annan form av överföring som kan ha gjort att TSE-smittämnet överförts till eller från anläggningen i fråga. b) När det gäller får och getter: — Alla andra idisslare än får och getter på den anläggning där det djur vars sjukdom har bekräftats hör hemma. — I den mån det går att identifiera föräldrarna till, och för djur av honkön, samtliga embryon och ägg och den senaste avkomman från det djur av honkön vars sjukdom har bekräftats. — Alla andra får och getter på den anläggning där det djur vars sjukdom har bekräftats hör hemma, utöver sådana som avses i den andra strecksatsen. — Sjukdomens möjliga ursprung och övriga anläggningar där det finns djur, embryon eller ägg som kan ha smittats av TSE-smittämnet eller som har fått samma foder eller utsatts för samma smittkälla. — Förflyttning av foder eller annat material som kan vara smittat, eller varje annan form av överföring som kan ha gjort att BSE-smittämnet överförts till eller från anläggningen i fråga. 2. Åtgärderna i artikel 13.1 c skall minst inbegripa följande: a) När BSE bekräftas hos nötkreatur skall de djur som har identifierats genom den undersökning som avses i punkt 1 a andra och tredje strecksatserna avlivas och destrueras fullständigt. Medlemsstaten får dock besluta att — inte avliva och destruera djur i den kohort som avses i punkt 1 a tredje strecksatsen om bevis har framlagts för att dessa djur inte haft tillgång till samma foder som det sjuka djuret, — skjuta upp avlivning och destruktion av djuren i den kohort som avses i punkt 1 a tredje strecksatsen till slutet av deras produktiva liv, under förutsättning att de består av tjurar som kontinuerligt hålls vid en tjurstation och det kan garanteras att de destrueras fullständigt när de dör. b) När TSE bekräftas hos får eller getter skall från och med den 1 oktober 2003, enligt den behöriga myndighetens beslut, i) antingen alla djur, embryon och ägg som identifierats genom den undersökning som avses i punkt 1 b andra och tredje strecksatserna avlivas och destrueras fullständigt, eller ii) alla djur, embryon och ägg som identifierats genom den undersökning som avses i punkt 1 b andra och tredje strecksatserna avlivas och destrueras fullständigt, med undantag för — avelsbaggar av genotyp ARR/ARR, — avelstackor som har minst en ARR-allel och ingen VRQ-allel, och, om dessa avelstackor är dräktiga vid undersökningen, de lamm som sedan föds, om deras genotyp uppfyller kraven i denna punkt, — får som har minst en ARR-allel och som uteslutande är avsedda för slakt, — får och getter som är yngre än två månader och som endast är avsedda för slakt, om den behöriga myndigheten fattar beslut om detta. iii) Om det smittade djuret har kommit från en annan anläggning, får medlemsstaten, på grundval av bakgrunden till fallet, besluta att vidta utrotningsåtgärder på ursprungsanläggningen utöver eller i stället för på den anläggning där smittan bekräftats. Om fler än en besättning betar på samma mark får medlemsstaterna besluta att begränsa tillämpningen av dessa åtgärder till en enda besättning, grundat på ett motiverat hänsynstagande till samtliga epidemiologiska faktorer. Om fler än en besättning hålls på en anläggning får medlemsstaterna besluta att åtgärderna bara skall tillämpas på den besättning där skrapie har bekräftats, under förutsättning att det har kontrollerats att besättningarna har hållits isolerade från varandra och att det är osannolikt att smitta har spridits mellan besättningarna genom direkt eller indirekt kontakt. c) När BSE bekräftas hos får eller getter skall alla djur, embryon och ägg som har identifierats genom den undersökning som avses i punkt 1 b andra till femte strecksatserna avlivas och destrueras fullständigt. 3. Vid ett misstänkt fall av skrapie hos får eller getter på en anläggning i en medlemsstat, skall alla övriga får och getter på denna anläggning vara föremål för officiella restriktioner vad avser förflyttning i avvaktan på att resultaten av undersökningen blir tillgängliga. Om det kan styrkas att den anläggning där djuret befann sig när skrapie misstänktes förmodligen inte är den anläggning där djuret kan ha exponerats för skrapie, får den behöriga myndigheten besluta att övriga anläggningar eller endast den anläggning där exponeringen förekom skall ställas under officiell övervakning, beroende på den tillgängliga epidemiologiska informationen. 4. Endast följande djur får föras in till den eller de anläggningar där destruktion har utförts enligt punkt 2 b i eller 2 b ii: a) Handjur av genotyp ARR/ARR. b) Hondjur som har minst en ARR-allel och ingen VRQ-allel. c) Getter, under förutsättning att i) inga avelsfår av andra genotyper än de som avses i punkterna a och b finns på anläggningen, ii) en grundlig rengöring och desinfektion av alla djurstall på anläggningen har utförts efter det att besättningen har avvecklats, iii) anläggningen är föremål för en intensifierad TSE-kontroll, som omfattar testning av alla getter som är äldre än 18 månader och — antingen slaktats för att användas som livsmedel i slutet av sitt produktiva liv, eller — som har dött eller avlivats på anläggningen, och som uppfyller kriterierna i kapitel A del II punkt 3 i bilaga III. 5. Endast följande sperma och embryon från får får användas på den eller de anläggningar där destruktion har utförts enligt punkt 2 b i eller 2 b ii: a) Sperma från baggar av genotyp ARR/ARR. b) Embryon som har minst en ARR-allel och ingen VRQ-allel. 6. Under en övergångsperiod fram till senast den 1 januari 2006 kan medlemsstaterna, genom undantag från den begränsning som fastställs i punkt 4 b, om det är svårt att få ersättningsfår av en känd genotyp, besluta att icke-dräktiga tackor av en okänd genotyp får föras in på de anläggningar som avses i punkt 2 b i och 2 b ii. 7. Efter det att de åtgärder som avses i punkt 2 b i och 2 b ii vidtagits på en anläggning skall följande gälla: a) Förflyttning av ARR/ARR-får från anläggningen begränsas inte på något sätt. b) Får som är bärare av endast en ARR-allel får endast förflyttas från anläggningen för att sändas direkt till slakt för att användas som livsmedel eller för att destrueras. Dock gäller följande: — Tackor som har en ARR-allel och ingen VRQ-allel får förflyttas till andra anläggningar som ålagts restriktioner, efter det att de åtgärder som avses i punkt 2 b ii har vidtagits. — Om den behöriga myndigheten fattar beslut om detta får lamm som har en ARR-allel och ingen VRQ-allel endast förflyttas till en annan anläggning för gödning före slakt. På destinationsanläggningen får det inte finnas andra får eller getter än sådana som göds före slakt, och inga levande får eller getter får sändas därifrån till andra anläggningar, utom för direkt slakt. c) Om medlemsstaten fattar beslut om detta får får och getter som är yngre än två månader förflyttas från anläggningen för att sändas direkt till slakt för att användas som livsmedel. Huvudet och bukhålans organ på dessa djur skall dock bortskaffas i enlighet med artikel 4.2 a, b eller c i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 (1). d) Utan att det påverkar tillämpningen av punkt c får får av andra genotyper än de som avses i punkterna a och b endast förflyttas från anläggningen för att destrueras. 8. Begränsningarna enligt punkterna 4, 5 och 7 skall fortsätta att gälla för anläggningen under en period av tre år efter a) det datum då alla får på anläggningen uppnått ARR/ARR-status, eller b) det senaste datum då får eller getter hölls på anläggningen, eller c) i fråga om punkt 4 c, det datum då den intensifierade TSE-kontrollen påbörjades, eller d) det datum då alla avelsbaggar på anläggningen är av genotyp ARR/ARR och alla avelstackor är bärare av minst en ARR-allel och ingen VRQ-allel, under förutsättning att följande djur över 18 månader TSE-testas med negativt resultat under denna treårsperiod: — ett årligt urval får som slaktats för att användas som livsmedel i slutet av sitt produktiva liv enligt den urvalsstorlek som anges i tabellen i kapitel A del II punkt 4 i bilaga III, och — alla får som avses i kapitel A del II punkt 3 i bilaga III som har dött eller avlivats på anläggningen. 9. När frekvensen av ARR-allelen inom rasen eller på anläggningen är låg, eller när det bedöms som nödvändigt för att undvika inavel, får en medlemsstat besluta att a) skjuta upp den destruktion av djur som avses i punkt 2 b i och 2 b ii med upp till fem avelsår, b) tillåta även andra får än de som avses i punkt 4 att föras in till de anläggningar som avses i punkt 2 b i och 2 b ii, under förutsättning att djuren inte är bärare av en VRQ-allel. 10. Medlemsstater som tillämpar de undantag som fastställs i punkterna 6 och 9 skall meddela kommissionen villkoren och kriterierna för beviljandet av dem.”