KOMMISSIONENS TILLKÄNNAGIVANDE om beräkning av omsättning enligt rådets förordning (EEG) nr 4064/89 om kontroll av företagskoncentrationer (98/C 66/04) (Text av betydelse för EES)

I. RÄKENSKAPSMÄSSIGT FASTSTÄLLANDE AV OMSÄTTNINGEN

1. Omsättningen som uttryck för företagets verksamhet

1.1 Begreppet omsättning

1.2 Ordinarie verksamhet

2. Nettoomsättning

2.1 Avdrag för rabatter och skatter

2.2 Avdrag för den "interna" omsättningen

3. Anpassning av reglerna för beräkning av omsättning för de olika typerna av transaktioner

3.1 Allmän regel

3.2 Förvärv av delar av företag

3.3 Successiva transaktioner

3.4 Omsättningen för företagsgrupper

3.5 Omsättningen för statsägda företag

II. GEOGRAFISK FÖRDELNING AV OMSÄTTNINGEN

1. Allmän regel

2. Omräkning av omsättningen till ecu

III. KREDITINSTITUT OCH ANDRA FINANSIELLA INSTITUT SAMT FÖRSÄKRINGSBOLAG

1. Definitioner

2. Beräkning av omsättningen

1. Syftet med detta tillkännagivande är att belysa artiklarna 1 och 5 i rådets förordning nr 4064/89 (1), ändrad genom förordning (EEG) nr 1310/97 (2), (nedan kallad koncentrationsförordningen) och därmed klarlägga vissa procedurfrågor och praktiska frågor, som har orsakat tvivel eller svårigheter.

Detta tillkännagivande ersätter det tidigare tillkännagivandet om beräkning av omsättning (3).

2. Tillkännagivandet grundar sig på kommissionens erfarenheter hittills av tillämpningen av koncentrationsförordningen. De principer som slås fast i detta tillkännagivande kommer att följas och utvecklas ytterligare genom kommissionens praxis i enskilda ärenden.

3. Koncentrationsförordningen innehåller två villkor för kommissionens behörighet. Det ena villkoret är att transaktionen måste vara en koncentration enligt artikel 3 (4). Det andra omfattar de tröskelvärden för omsättning i artikel 1 som är avsedda att identifiera de transaktioner som har effekter på gemenskapen och kan anses vara av "gemenskapsintresse". Omsättningen används som måttstock på de ekonomiska resurser som slås samman i en koncentration, och den fördelas geografiskt för att återspegla den geografiska fördelningen av dessa resurser. Två uppsättningar av tröskelvärden anges i artikel 1 (artikel 1.2 och 1.3). Artikel 1.2 anger de tröskelvärden som måste kontrolleras först för att fastställa om en transaktion är av gemenskapsintresse. I detta avseende skall tröskelvärdet för den globala omsättningen mäta de berörda företagens totala storlek, tröskelvärdet för omsättning inom gemenskapen skall fastställa huruvida transaktionen innefattar en viss minimiverksamhet inom gemenskapen, tvåtredjedelsregeln syftar till att utesluta rent inhemska transaktioner från gemenskapsreglernas tillämpning.

Artikel 1.3 behöver endast tillämpas i de fall då de tröskelvärden som anges i artikel 1.2 inte är uppfyllda. Denna andra uppsättning av tröskelvärden är avsedd att fånga de transaktioner som inte har gemenskapsintresse enligt artikel 1.2, men som skulle behöva anmälas i minst tre medlemsländer (så kallade multipla anmälningar). I detta syfte innefattar artikel 1.3 lägre tröskelvärden för de berörda företagen både avseende den globala omsättningen och gemenskapsomsättningen. En koncentration har gemenskapsintresse om dessa lägre tröskelvärden är uppfyllda och de berörda företagen tillsammans och individuellt uppnår en viss minimiverksamhet i minst tre medlemsländer. Artikel 1.3 innefattar också en tvåtredjedelsregel liknande den i artikel 1.2 som syftar till att identifiera rent inhemska transaktioner

4. Syftet med tröskelvärdena är att fastställa behörigheten och inte att bedöma marknadsställningen för parterna i koncentrationen eller effekterna av koncentrationen. Tröskelvärdena omfattar således parternas omsättning inom och de resurser de tilldelar alla sina verksamhetsområden, och inte endast dem som direkt berörs av koncentrationen. I artikel 1 i koncentrationsförordningen anges de tröskelvärden som skall användas för att fastställa om en koncentration har en "gemenskapsdimension", medan artikel 5 förklarar hur omsättningen skall beräknas.

5. Det faktum att tröskelvärdena i artikel 1 i koncentrationsförordningen är rent kvantitativa, eftersom de endast baseras på beräkning av omsättningen i stället för på marknadsandel eller andra kriterier, visar att syftet med dem är att tillhandahålla en enkel och objektiv mekanism som lätt kan användas av de företag som är involverade i en koncentration för att fastställa om deras transaktion har en gemenskapsdimension och därför skall anmälas.

6. Huvudsyftet med artikel 1 i koncentrationsförordningen är att mäta den ekonomiska styrkan hos de berörda företagen såsom den återspeglas av deras respektive omsättning, oavsett inom vilka verksamhetsområden denna omsättning har uppnåtts och om dessa verksamhetsområden överhuvudtaget kommer att beröras av den ifrågavarande transaktionen. Enligt koncentrationsförordningen prioriteras således fastställandet av de samlade ekonomiska och finansiella resurser som slås samman genom koncentrationen för att fastställa om denna är av gemenskapsintresse.

7. I detta sammanhang är det klart att omsättningen så exakt som möjligt skall återspegla den ekonomiska styrkan hos de berörda företagen i en transaktion. Detta är syftet med den samling regler i artikel 5 i koncentrationsförordningen som skall säkerställa att beräknade omsättningssiffror korrekt återger den ekonomiska verkligheten.

8. Kommissionens tolkning av artiklarna 1 och 5 beträffande beräkning av omsättning föregriper inte den tolkning som Europeiska gemenskapernas domstol eller förstainstansrätt kan komma att göra.

I. RÄKENSKAPSMÄSSIGT FASTSTÄLLANDE AV OMSÄTTNINGEN

1. Omsättningen som uttryck för företagets verksamhet

1.1 Begreppet omsättning

9. Det omsättningsbegrepp som används i artikel 5 i koncentrationsförordningen gäller uttryckligen "intäkter från försäljning av varor och tjänster". Försäljningen, som är en återspegling av företagets verksamhet, är således huvudkriteriet för beräkning av omsättningen, antingen för varor eller tjänster. "Intäkter från försäljning" ingår vanligen i företagens räkenskaper under rubriken "försäljning".

10. Vad varor beträffar kan omsättningen fastställas utan svårighet, nämligen genom att man identifierar alla affärstransaktioner som innebär överföring av ägande.

11. Beträffande tjänster är de faktorer som skall beaktas vid beräkning av omsättningen mer komplicerade, eftersom affärstransaktionen innebär en överföring av "värde".

12. Den metod som används vid beräkning av omsättningen för tjänster skiljer sig allmänt sett inte från den som används för varor. Kommissionen beaktar de totala försäljningsintäkterna. Om den tjänst som tillhandahålls säljs direkt av tillhandahållaren till kunden, består det berörda företagets omsättning av de totala försäljningsintäkterna från tillhandahållandet av tjänster under det senaste räkenskapsåret.

13. På grund av tjänstesektorns komplexitet måste denna allmänna princip eventuellt anpassas till de särskilda förhållanden som gäller den tillhandahållna tjänsten. Inom vissa verksamhetssektorer (t.ex. turism och reklam) kan tjänsten säljas genom att andra leverantörer fungerar som mellanhänder. Eftersom sådana sektorer är så olikartade, kan många olika situationer uppkomma. Omsättningen för ett tjänsteföretag som fungerar som mellanhand kan t.ex. bestå endast av de provisionsbelopp det mottar.

14. Inom ett antal områden såsom krediter, finansiella tjänster och försäkring, uppkommer likaså tekniska problem vid beräkning av omsättningen. Dessa problem behandlas i avsnitt III.

1.2 Ordinarie verksamhet

15. I artikel 5.1 fastställs att de belopp som skall ingå i beräkningen av omsättningen måste motsvara det berörda företagets "ordinarie verksamhet".

16. Beträffande stöd som beviljas företag av offentliga organ, kan varje stöd som gäller en av det berörda företagets ordinarie verksamheter ingå i beräkningen av omsättningen, om företaget självt mottar stödet och om stödet är direkt knutet till företagets försäljning av varor och tillhandahållande av tjänster och därför avspeglas i priset (5). Stöd till konsumtion av en vara gör det t.ex. möjligt för tillverkaren att sälja till ett högre pris än det som konsumenterna faktiskt betalar.

17. Vad tjänster beträffar granskar kommissionen företagets ordinarie verksamhet som skapar de resurser som krävs för att tillhandahålla tjänsten. I sitt beslut i ärendet Accor/Wagons-Lits (6) beslutade kommissionen att ta hänsyn till posten "övriga rörelseintäkter", som ingick i Wagons-Lits resultaträkning. Kommissionen ansåg att det som ingick i denna post, bl.a. vissa intäkter av företagets biluthyrning, härrörde från Wagons-Lits försäljning av varor och tjänster och utgjorde en del av dess ordinarie verksamhet.

2. Nettoomsättning

18. Den omsättning som skall beaktas är nettoomsättningen, med vissa avdrag som anges närmare i förordningen. Kommissionens mål är att anpassa omsättningen på ett sådant sätt att den kan fatta beslut om företagets faktiska ekonomiska betydelse.

2.1 Avdrag för rabatter och skatter

19. Enligt artikel 5.1 skall det göras "avdrag för försäljningsrabatter samt mervärdesskatt och andra skatter som direkt hänför sig till omsättningen". Avdragen hänför sig således till en del som rör affärsverksamheten (försäljningsrabatter) och en del som rör skatter (mervärdesskatt och andra skatter som direkt hänför sig till omsättningen).

20. Med "försäljningsrabatter" skall förstås alla former av rabatter som företag beviljar sina kunder under affärsförhandlingar med dessa och som har en direkt inverkan på försäljningsintäkterna.

21. Vad gäller skatteavdrag hänvisas i koncentrationsförordningen till mervärdesskatt och "andra skatter som direkt hänför sig till omsättningen". Vad mervärdesskatten beträffar förorsakar den vanligen inga problem. Begreppet "skatter som direkt hänför sig till omsättningen" är en tydlig hänvisning till indirekt beskattning eftersom det är direkt förknippat med omsättning, såsom skatter på alkoholhaltiga drycker.

2.2 Avdrag för "intern" omsättning

22. I artikel 5.1 första stycket fastställs följande: "I ett berört företags sammanlagda omsättning skall inte inräknas försäljning av varor eller tjänster mellan de företag som avses i punkt 4.", dvs. de som är knutna till det berörda företaget (huvudsakligen moderbolag eller dotterbolag).

23. Syftet är att undanta intäkterna från affärstransaktioner inom en företagsgrupp, så att hänsyn kan tas till varje enhets faktiska ekonomiska betydelse. De "intäkter" som beaktas enligt koncentrationsförordningen återspeglar således endast de transaktioner som äger rum mellan företagsgruppen å ena sidan och tredje part å andra sidan.

3. Anpassning av reglerna för beräkning av omsättning för de olika typerna av transaktioner

3.1 Allmän regel

24. Enligt artikel 5.1 i koncentrationsförordningen omfattar den sammanlagda omsättningen de berörda företagens intäkter under föregående räkenskapsår från försäljning av varor och tjänster. Den grundläggande principen är således att den omsättning som skall beaktas för de enskilda berörda företagen är omsättningen under det räkenskapsår som föregår tidpunkten för transaktionen.

25. Denna bestämmelse visar att det som närmast representerar ett helt verksamhetsår för det ifrågavarande företaget är omsättningen under det senaste räkenskapsåret, eftersom det vanligen inte finns några reviderade räkenskaper för det år som slutar dagen före transaktionen.

26. Kommissionen strävar efter att stödja sig på de mest exakta och tillförlitliga siffror som står till buds. Därför kommer kommissionen i regel att hänvisa till reviderade eller andra slutliga räkenskaper. I fall där stora skillnader iakttas mellan gemenskapens räkenskapsstandarder och de räkenskapsstandarder som används i länder utanför gemenskapen, kan kommissionen bedöma det som nödvändigt att anpassa dessa räkenskaper i enlighet med gemenskapens standarder beträffande omsättning. Kommissionen är i alla händelser försiktig med att lita på räkenskaper som uppgjorts av företagsledningen eller på någon annan form av preliminära räkenskaper annat än i undantagsfall (se följande punkt). Om en koncentration äger rum under årets första månader och reviderade räkenskaper ännu inte finns för det senaste räkenskapsåret, skall siffrorna för det föregående året användas. Om skillnaderna mellan de två uppsättningarna av räkenskaper är stora, och i synnerhet om det slutliga utkastet till räkenskaper för de senaste åren står till buds, kan kommissionen besluta att ta hänsyn till detta utkast till räkenskaper.

27. Trots det som anförs i punkt 26 måste en anpassning alltid göras på grund av förvärv eller avyttringar som skett efter tidpunkten för de reviderade räkenskaperna. Detta är nödvändigt för att fastställa de faktiska resurser som ingår i koncentrationen. Om ett företag således avyttrar en del av sin verksamhet vid någon tidpunkt innan det slutliga avtalet undertecknas, det offentliga anbudsförfarandet tillkännages eller en kontrollerande ägarandel som leder till en koncentration förvärvas, eller om en sådan avyttring eller en sådan nedläggning är en förutsättning för transaktionen (7), skall den del av omsättningen som härrör från den delen av verksamheten dras från den anmälande partens omsättning, som framgår av dess senaste reviderade räkenskaper. Omvänt gäller att den omsättning som härrör från tillgångar över vilka kontrollen har förvärvats efter upprättandet av de senaste reviderade räkenskaperna skall läggas till ett företags omsättning vid en anmälan.

28. Andra faktorer som tillfälligt kan påverka omsättningen, såsom en minskning av antalet beställningar eller en nedgång i produktionen under perioden före transaktionen, kommer inte att beaktas vid beräkningen av omsättningen. De reviderade räkenskaperna kommer inte att justeras för att ta hänsyn till dem.

29. Eftersom reviderade räkenskaper ofta inte innehåller någon geografisk uppdelning av det slag som krävs i koncentrationsförordningen, kommer kommissionen med hänsyn till den geografiska fördelningen av omsättningen att använda de bästa tillbuds stående siffror som företagen lämnar i enlighet med artikel 5.1 i koncentrationsförordningen (se avsnitt II.1).

3.2 Förvärv av delar av företag

30. I artikel 5.2 i koncentrationsförordningen föreskrivs att "om koncentrationen består av förvärv av delar, oavsett om dessa utgör rättsliga enheter, av ett eller flera företag skall i fråga om säljaren eller säljarna endast den omsättning som härrör från de delar som är föremål för transaktionen tas med i beräkningen".

31. Denna bestämmelse innebär att om köparen inte köper en hel företagsgrupp, utan endast ett av dess företag eller en del av detta, oavsett om företaget utgör ett dotterbolag eller inte, skall endast omsättningen för den del av företagsgruppen som faktiskt förvärvats beaktas vid beräkningen av omsättningen. Även om säljaren som helhet rättsligt sett (jämte alla sina dotterbolag) är en viktig part i transaktionen, eftersom avtalet om försäljning/köp inte kan ingås utan honom, så spelar han ingen roll efter det att avtalet har genomförts. Den möjliga effekten av transaktionen på marknaden kommer uteslutande att bero på att de ekonomiska och finansiella resurser som är föremål för en överföring av egendom kombineras med köparens ekonomiska och finansiella resurser, men inte på säljarens återstående verksamhet då denna förblir självständig.

3.3 Successiva transaktioner

32. Ibland är vissa successiva transaktioner endast enskilda steg inom en bredare strategi mellan samma parter. Att beakta varje transaktion särskilt, om så endast för att fastställa behörigheten, skulle innebära att det faktiska ekonomiska förhållandet förbisågs. Även om en del av dessa uppdelade transaktioner kan utformas på det sättet för att bättre motsvara parternas behov, kan andra struktureras på det här sättet för att kringgå en tillämpning av koncentrationsförordningen.

33. Dessa situationer har beaktats i artikel 5.2 andra stycket i koncentrationsförordningen, i vilket föreskrivs följande: "Två eller flera transaktioner enligt första stycket som äger rum inom en tvåårsperiod mellan samma personer eller företag skall dock betraktas som endast en koncentration, som uppkommer vid tidpunkten för den sista transaktionen".

34. I praktiken innebär bestämmelsen att om företag A köper ett dotterbolag av företag B som står för 50 % av B:s sammanlagda verksamhet och ett år senare förvärvar det andra dotterbolaget (resterande 50 % av B), kommer båda transaktionerna att betraktas som en. Om man antar att vart och ett av dotterbolagen har en omsättning inom gemenskapen på endast 200 miljoner ecu, skall den första transaktionen inte anmälas om inte transaktionen uppfyller villkoren i artikel 1.3. Eftersom den andra transaktionen äger rum inom tvåårsperioden, måste båda transaktionerna anmälas som en enda transaktion när den andra äger rum.

35. Bestämmelsen har den betydelsen att tidigare transaktioner (inom två år) blir anmälningspliktiga tillsammans med den senaste transaktionen, om de tillsammans uppnår tröskelvärdena.

3.4 Omsättningen för företagsgrupper

36. När ett företag som berörs av en koncentration enligt artikel 1 i koncentrationsförordningen (8) tillhör en företagsgrupp, skall hela företagsgruppens omsättning beaktas för att fastställa om tröskelvärdena uppnås. Syftet är återigen att medräkna alla ekonomiska resurser som sammanslås genom transaktionen.

37. I koncentrationsförordningen definieras inte begreppet företagsgrupp i abstrakt bemärkelse. Avgörande för att fastställa vilka av de företag med någon direkt eller indirekt anknytning till ett berört företag som bör betraktas som en del av dess företagsgrupp är i stället om företaget har rätt att leda andra företags verksamhet.

38. I artikel 5.4 i koncentrationsförordningen föreskrivs följande:

"Om inte annat följer av punkt 2, skall omsättningen för ett berört företag enligt artikel 1.2 och 1.3 beräknas genom att man summerar omsättningen

a) för det berörda företaget,

b) för de företag i vilka det berörda företaget direkt eller indirekt

- äger mer än hälften av kapital- eller rörelsetillgångarna, eller

- kan utöva mer än hälften av rösträttigheterna, eller

- kan utse mer än hälften av ledamöterna i styrelsen, direktionen eller andra beslutande som rättsligt företräder företagen, eller

- har rätt att leda företagens verksamhet,

c) för de företag som i ett berört företag har de rättigheter eller befogenheter som anges i b,

d) för de företag i vilka ett företag som avses i c har de rättigheter eller befogenheter som anges i b,

e) för de företag i vilka två eller flera företag som avses i a-d gemensamt har de rättigheter eller befogenheter som anges i b".

Detta innebär att omsättningen för det företag som direkt berörs av transaktionen (punkt a) bör innefatta dess dotterbolag (b), dess moderbolag (c), moderbolagens övriga dotterbolag (d) och alla andra företag som kontrolleras gemensamt av två eller flera av de företag som hör till företagsgruppen (e). Detta åskådliggörs med följande grafiska exempel:

Det berörda företaget och den företagsgrupp det tillhör:

>Hänvisning till >

a: Det berörda företaget.

b: Dess dotterbolag och deras egna dotterbolag (b1 och b2).

c: Dess moderbolag och deras egna moderbolag (c1).

d: Andra dotterbolag till moderbolagen för det berörda företaget.

e: Företag som kontrolleras gemensamt av två (eller flera) företag i gruppen.

Märk: Bokstäverna motsvarar de relevanta punkterna i artikel 5.4.

Detta diagram föranleder flera anmärkningar:

1. Om undersökningen visar att det föreligger kontroll enligt punkt b, kommer den totala omsättningen för det ifrågavarande dotterbolaget att beaktas oavsett det kontrollerande företagets faktiska ägarandel. I exemplet kommer hela omsättningen för det berörda företagets tre dotterbolag (kallade b) att inbegripas.

2. Om något av de företag som visats tillhöra företagsgruppen också kontrollerar andra företag skall också dessa tas med i beräkningen. I exemplet har ett av dotterbolagen till a (kallat b) i sin tur sina egna dotterbolag b1 och b2.

3. När två eller flera företag gemensamt kontrollerar det berörda företaget (a) i det avseendet att allas samtycke behövs för att leda företagets verksamhet, skall omsättningen för alla dessa företag medräknas (9). I exemplet skulle de två moderbolagen (c) till det berörda företaget (a) samt deras egna moderbolag (c1) beaktas. Även om det inte uttryckligen nämns i förordningen att denna regel gäller i de fall där det berörda företaget i verkligheten är ett gemensamt företag, framgår detta indirekt av lydelsen i artikel 5.4 c, i vilken används pluralis när moderbolagen avses. Kommissionen har konsekvent tillämpat denna tolkning.

4. Försäljning inom företagsgruppen skall dras från gruppens omsättning (se punkt 22).

39. I koncentrationsförordningen behandlas också den särskilda situation som uppkommer när två eller flera företag som berörs av en koncentration utövar gemensam kontroll över ett annat företag. Enligt artikel 5.5 a skall ingen hänsyn tas till den omsättning som härrör från försäljning av varor eller tjänster mellan det gemensamma företaget och vart och ett av de berörda företagen eller något annat företag som har någon anknytning till något av dem i den mening som avses i artikel 5.4. Syftet med en sådan regel är att undvika dubbelräkning. Vad beträffar det gemensamma företagets omsättning från verksamhet med tredje part föreskrivs det i artikel 5.5 b att omsättningen skall fördelas lika mellan de berörda företagen för att återspegla den gemensamma kontrollen (10).

40. I överensstämmelse med principen i artikel 5.5 b har kommissionens praxis vid gemensamma företag mellan berörda företag och tredje företag varit att tilldela vart och ett av de berörda företagen den omsättning som fördelas lika mellan alla de kontrollerande företagen i det gemensamma företaget. I samtliga dessa fall måste det dock visas att gemensam kontroll föreligger.

Erfarenheten visar att det är omöjligt att i detta tillkännagivande täcka samtliga tänkbara situationer som kan uppstå vid beräkning av omsättning för gemensamma företag eller i fall rörande gemensam kontroll. Närhelst tvetydighet uppkommer bör företräde alltid ges åt de allmänna principerna att undvika dubbelräkning och att återge så noggrant som möjligt den ekonomiska styrkan hos de berörda företagen i en transaktion (11).

41. Det bör noteras att artikel 5.4 endast omfattar företagsgrupper som finns redan vid tidpunkten för transaktionen, dvs. den företagsgrupp som de företag som berörs av transaktionen tillhör och inte de nya strukturer som skapas genom koncentrationen. Om t.ex. företagen A och B tillsammans med sina respektive dotterbolag sammanslås, är det A och B och inte den nya enheten som gäller som berörda företag, vilket innebär att de två företagsgruppernas omsättning skall beräknas separat.

42. Eftersom syftet med denna bestämmelse endast är att fastställa vilka företag som hör till de befintliga företagsgrupperna med tanke på beräkningen av omsättningen, skiljer sig testet huruvida rätt att leda ett annat företags verksamhet föreligger enligt artikel 5.4 (12) något från kontrollkriterierna enligt artikel 3.3, vilken gäller ett sådant förvärv av kontroll som sker genom den transaktion som är föremål för undersökning. Medan den förra är enklare och lättare att bevisa på basis av faktiska sakförhållanden, är den senare mer krävande eftersom ingen koncentration uppkommer om ingen kontroll förvärvas.

3.5 Omsättningen för statsägda företag

43. Artikel 5.4, i vilken anges metoden för att fastställa vilken ekonomisk grupp ett berört företag tillhör med tanke på beräkning av omsättningen, skall läsas i samband med tolfte stycket, beaktandemeningen oräknad, i ingressen till förordning (EEG) 4064/89 beträffande statsägda företag. I detta stycke anförs att det för att undvika diskriminering mellan den offentliga och den privata sektorn skall tas hänsyn till "företag som utgör en ekonomisk enhet med självständig beslutanderätt oavsett på vilket sätt deras kapital ägs eller vilka administrativa tillsynsregler som gäller för dem". Blotta faktum att de två företagen båda är statsägda skall inte automatiskt leda till slutsatsen att de utgör en del av en grupp som avses i artikel 5. Det bör snarare undersökas, om det är befogat att anse att varje företag utgör en självständig ekonomisk enhet.

44. Om ett statsägt företag således inte är en del av ett holdingbolag och inte är föremål för någon samordning med andra statskontrollerade innehav, skall det behandlas som en självständig företagsgrupp med hänsyn till artikel 5, och omsättningen för andra företag som ägs av den ifrågavarande staten skall inte beaktas. Om en medlemsstats andelar grupperas tillsammans i holdingbolag, administreras tillsammans eller om det av andra orsaker är klart att statsägda företag utgör en del av en "ekonomisk enhet med självständig beslutanderätt", skall omsättningen i dessa företag, med avseende på artikel 5, dock anses utgöra en del av den företagsgrupp som det berörda företaget tillhör.

II. GEOGRAFISK FÖRDELNING AV OMSÄTTNINGEN

1. Allmän regel

45. Andra tröskelvärden än de som fastställs i artikel 1.2 a och 1.3 a omfattar ärenden som har tillräcklig omsättning inom gemenskapen för att vara av gemenskapsintresse och som i första hand har gränsöverskridande karaktär. För att uppnå detta krävs det att omsättningen fördelas geografiskt. I artikel 5.1 andra stycket föreskrivs att det område där omsättningen uppkommer bestäms av det område där kunden befinner sig vid tidpunkten för transaktionen.

"Omsättning inom gemenskapen eller inom en medlemsstat skall omfatta intäkter från försäljning av varor och tjänster till företag eller konsumenter inom gemenskapen respektive medlemsstaten".

46. Avsikten med hänvisningen till "försäljning av varor och tjänster" är inte att diskriminera mellan varor och tjänster genom att ta fasta på var försäljningen äger rum i fråga om varor men den plats där tjänsten tillhandahålls (vilken kan vara en annan än den plats där tjänsten såldes) i fråga om tjänster. I båda fallen skall omsättningen anses äga rum där kunden befinner sig eftersom detta oftast är den plats där affären ingicks, där den ifrågavarande leverantörens omsättning uppkom och där konkurrensen med alternativa leverantörer ägde rum (13). Artikel 5.1 andra stycket inriktar sig inte på var en vara eller tjänst används. Vad rörliga varor beträffar kan en bil mycket väl köras tvärs genom Europa av köparen, men den köps på endast ett ställe, t.ex. Paris, Berlin eller Madrid. Detta gäller också i fråga om de tjänster där det är möjligt att särskilja köpet av en tjänst från leveransen av den. I fråga om paketresor äger konkurrensen om försäljningen av fritidsresor genom resebyråer således rum lokalt, såsom fallet är med detaljhandel, även om tjänsten kan tillhandahållas på ett antal avlägsna platser. Denna omsättning uppkommer dock lokalt och inte på den eventuella semesterplatsen.

47. Detsamma gäller också om ett multinationellt företag har en inköpsstrategi för gemenskapen och täcker hela sitt behov av en vara eller en tjänst genom inköp på ett och samma ställe. Det att komponenterna senare används i tio olika anläggningar i ett antal medlemsstater ändrar inte det faktum att transaktionen med ett företag utanför företagsgruppen ägde rum i endast ett land. Den efterföljande distributionen till andra ställen är en ren intern fråga för det berörda företaget.

48. Inom vissa sektorer förekommer dock mycket speciella problem vad gäller den geografiska fördelningen av omsättningen (se avsnitt III).

2. Omräkning av omsättningen till ecu

49. När omsättningssiffror omräknas till ecu bör stor omsorg fästas vid den växelkurs som används. Ett företags årsomsättning skall omräknas till genomsnittskursen för de tolv ifrågavarande månaderna. Detta genomsnitt kan fås från kommissionen. Den reviderade årsomsättningen skall inte uppdelas på försäljningssiffror per kvartal, månad eller vecka och därefter omräknas individuellt enligt de motsvarande kurserna per kvartal, månad eller vecka och omsättningen i ecu därpå summeras så att totalsiffran för det ifrågavarande året fås.

50. När ett företag har försäljning i flera olika valutor är förfarandet detsamma. Den totala omsättningen, som anges i de reviderade konsoliderade räkenskaperna och i företagets rapportvaluta, omräknas till ecu enligt genomsnittskursen för de tolv månaderna. Försäljning i lokal valuta skall inte omräknas direkt till ecu, eftersom dessa siffror inte härrör från företagets reviderade konsoliderade räkenskaper.

III. KREDITINSTITUT OCH ANDRA FINANSIELLA INSTITUT SAMT FÖRSÄKRINGSBOLAG

1. Definitioner

51. Bank- och försäkringsverksamhetens speciella karaktär erkänns formellt i koncentrationsförordningen, som innehåller särskilda bestämmelser om beräkning av omsättning inom dessa sektorer (14). Även om koncentrationsförordningen inte innehåller någon definition av uttrycken "kreditinstitut och andra finansiella institut" i artikel 5.3 a, har kommissionen i sin praxis konsekvent tillämpat definitionerna i första och andra bankdirektivet:

- Kreditinstitut: "ett företag vars verksamhet består i att från allmänheten ta emot insättningar eller andra återbetalbara medel och att bevilja krediter för egen räkning" (15).

- Finansiella institut: "företag som inte är kreditinstitut men vars huvudsakliga verksamhet består i att förvärva aktier eller andelar eller att utföra en eller flera av de verksamheter som är upptagna i punkt 2-12 i bilagan" (16).

52. Av ovanstående definition på "finansiella institut" framgår det tydligt att holdingbolag å ena sidan skall betraktas som finansiella institut och å andra sidan att företag som regelbundet utövar en eller flera av de verksamheter som uttryckligen nämns i punkt 2-12 i ovan nämnda bilaga också skall betraktas som finansiella institut enligt artikel 5.3 a i koncentrationsförordningen. Dessa verksamheter omfattar:

- utlåning (bl.a. konsumentkrediter, inteckningskrediter, factoring),

- finansiell leasing,

- betalningsförmedling,

- utställande och administration av betalningsmedel (kreditkort, resecheckar och bankväxlar),

- garantiförbindelser och ställande av säkerheter,

- handel för egen eller kunders räkning med penningmarknadsinstrument, utländsk valuta, finansiella terminer och optioner, valuta- och ränteinstrument och överlåtbara värdepapper,

- medverkan i värdepappersemissioner och tillhandahållande av tjänster i samband därmed,

- rådgivning till företag angående kapitalstruktur, industriell strategi och liknande angelägenheter samt tjänster knutna till fusioner och företagsförvärv,

- penningmarknadsmäkling,

- portföljförvaltning och -rådgivning,

- förvaring och förvaltning av värdepapper.

2. Beräkning av omsättning

53. Metoderna för beräkning av omsättningen för kreditinstitut och andra finansiella institut samt försäkringsbolag beskrivs i artikel 5.3 i koncentrationsförordningen. Syftet med detta avsnitt är att ge svar på ytterligare frågor som uppkom under de första åren av tillämpningen av koncentrationsförordningen i samband med beräkning av omsättningen för de ovan nämnda typerna av företag.

2.1 Kreditinstitut och andra finansiella institut (med undantag av finansiella holdingbolag)

2.1.1 Allmänt

54. Det vållar vanligen inga särskilda svårigheter att tillämpa kriteriet intäkter av bankverksamhet för att fastställa den världsomfattande omsättningen för kreditinstitut och andra finansiella institut. Svårigheter kan uppstå vid fastställande av omsättningen inom gemenskapen och även inom enskilda medlemsstater. I detta syfte är det mest ändamålsenliga kriteriet filialens eller avdelningens etableringsort, som framgår av artikel 5.3 a v andra stycket i koncentrationsförordningen.

2.1.2 Omsättning för leasingföretag

55. En tydlig åtskillnad skall göras mellan finansiell leasing och operationell leasing. På det hela taget ingås avtal om finansiell leasing för längre perioder än avtal om operationell leasing, och ägandet överförs vanligen till leasingtagaren i slutet av leasingperioden genom en köpoption som ingår i leasingavtalet. Vid operationell leasing överförs ägandet däremot inte till leasingtagaren i slutet av leasingperioden, och kostnaden för underhåll, reparationer och försäkring av den hyrda utrustningen ingår i leasingbetalningarna. Finansiell leasing fungerar därför som ett lån från leasinggivaren för att göra det möjligt för leasingtagaren att köpa en viss tillgång. Ett företag som bedriver finansiell leasing är således ett finansiellt institut enligt artikel 5.3 a, och dess omsättning måste beräknas genom tillämpning av de särskilda regler som gäller för beräkning av omsättningen för kreditinstitut och andra finansiella institut. Eftersom operationell leasing inte har denna kreditgivningsfunktion, anses den inte bli utförd av finansiella institut, åtminstone inte vad den huvudsakliga verksamheten beträffar, och därför skall de allmänna reglerna i artikel 5.1 för beräkning av omsättning vara tillämpliga (17).

2.2 Försäkringsbolag

2.2.1 Tecknade bruttopremier

56. Tillämpningen av begreppet tecknade bruttopremier som en måttstock på omsättningen för försäkringsbolag har väckt ytterligare frågor trots definitionen i artikel 5.3 b i koncentrationsförordningen. Följande klarlägganden är därför motiverade:

- Tecknade "bruttopremier" är summan av mottagna premier (som kan omfatta mottagna återförsäkringspremier, om det berörda företaget utövar återförsäkringsverksamhet). Utgående återförsäkringspremier, dvs. alla de belopp som det berörda företaget har betalt eller skall betala för att få återförsäkringsskydd, ingår redan i de tecknade bruttopremierna enligt innebörden i koncentrationsförordningen.

- När ordet "premier" används (bruttopremier, nettopremier, utgående återförsäkringspremier osv.), gäller dessa premier inte endast nya försäkringsavtal som har ingåtts under det aktuella räkenskapsåret, utan också alla premier i anslutning till avtal som ingåtts under de föregående åren och som fortsätter att gälla under den aktuella perioden.

2.2.2. Försäkringsbolags investeringar

57. För att bygga upp tillräckliga reserver som möjliggör utbetalning av ersättningar innehar försäkringsbolag, som även betraktas som institutionella investerare, stora investeringsportföljer med aktier, räntebärande värdepapper, mark och byggnader samt andra tillgångar som ger årliga intäkter som inte betraktas som omsättning för försäkringsbolag.

58. Med hänsyn till tillämpningen av koncentrationsförordningen bör en tydlig åtskillnad göras mellan rent finansiella investeringar, där försäkringsbolaget inte är engagerat i ledningen för de företag i vilka investeringarna har gjorts, och de investeringar som leder till förvärvet av en ägarandel som ger upphov till kontroll över ett visst företag, vilket gör det möjligt för försäkringsbolaget att utöva ett bestämmande inflytande på det berörda dotterbolagets eller koncernbolagets uppträdande. I sådana fall är artikel 5.4 i koncentrationsförordningen tillämplig, och omsättningen för dotterbolaget eller koncernbolaget skall läggas till försäkringsbolagets omsättning för att tröskelvärdena enligt koncentrationsförordningen skall kunna fastställas (18).

2.3 Finansiella holdingbolag (19)

59. Ett finansiellt holdingbolag är ett finansiellt institut, och därför skall beräkningen av dess omsättning följa de kriterier som uppställs i artikel 5.3 a för beräkning av omsättningen för kreditinstitut och andra finansiella institut. Eftersom huvudsyftet med ett finansiellt holdingbolag likväl är att förvärva och förvalta andelar i andra företag, är artikel 5.4 också tillämplig (såsom för försäkringsbolag) på andelar som gör det möjligt för det finansiella holdingbolaget att utöva ett bestämmande inflytande på de ifrågavarande företagens uppträdande. Således beräknas omsättningen för ett finansiellt holdingbolag huvudsakligen i enlighet med artikel 5.3, men det kan vara nödvändigt att lägga till omsättning för företag som faller inom de kategorier som anges i artikel 5.4 (artikel 5.4-företag).

I praktiken måste hänsyn först tas till omsättningen (icke konsoliderad) för det finansiella holdingbolaget. Därefter skall omsättningen för artikel 5.4-företag läggas till, dock med beaktande att utdelningar och andra intäkter från dessa företag till det finansiella holdingbolaget skall dras av. I det följande ges ett exempel på denna typ av beräkning:

>Plats för tabell>

60. I dessa beräkningar måste eventuellt hänsyn tas till olika redovisningsregler, framför allt dem som gäller upprättande av konsoliderade räkenskaper, som i viss utsträckning är harmoniserade men inte identiska inom gemenskapen. Även om detta gäller för alla typer av företag som omfattas av koncentrationsförordningen, är det speciellt viktigt i fallet med finansiella holdingbolag (20), där antalet och olikheten hos de företag som kontrolleras och hur omfattande kontroll holdingbolaget utövar över sina dotterbolag, anknutna bolag och andra företag det har andelar i noggrant måste undersökas.

61. Omsättningsberäkning för finansiella holdingbolag, enligt ovan angivna anvisningar, kan visa sig besvärlig i praktiken. Därför kommer en strikt och noggrann tillämpning av denna metod att bli nödvändig endast i fall där det förefaller som om omsättningen för ett holdingbolag sannolikt kommer att ligga nära tröskelvärdena i koncentrationsförordningen. I andra fall kan det mycket väl vara uppenbart att omsättningen ligger långt från tröskelvärdena i koncentrationsförordningen, och därför är de offentliggjorda räkenskaperna tillräckliga för att fastställa behörigheten.

(1) EGT L 395, 30.12.1989, s. 1, rättad version i EGT L 257, 21.9.1990, s. 13.

(2) EGT L 180, 9.7.1997, s. 1.

(3) EGT C 385, 31.12.1994, s. 21.

(4) Se tillkännagivandet om begreppet koncentration.

(5) Jfr ärende IV/M.156, Cereol/Continentale Italiana av den 27 november 1991. I detta ärende undantog kommissionen gemenskapsstöd vid beräkningen av omsättningen, eftersom stödet inte skulle beviljas för försäljningen av varor som tillverkats av ett av de berörda företagen, utan till tillverkarna av de råvaror (spannmål) som användes av detta företag, vilket var specialiserat på krossning av spannmål.

(6) Ärende nr IV/M.126, Accor/Wagons-Lits av den 28 april 1992.

(7) Jfr Förstainstansrättens dom av den 24 mars 1994 i mål T-3/93, Air France mot kommissionen, REG 1994, s. II-21.

(8) Jfr kommissionens tillkännagivande om begreppet berörda företag.

(9) Jfr kommissionens tillkännagivande om begreppet berörda företag, avseende gemensamma företags förvärv av kontroll (punkt 26-29).

(10) Ett exempel är om företagen A och B bildar ett gemensamt företag C. De två moderbolagen utövar samtidigt gemensam kontroll över företag D, även om A har 60 % och B 40 % av kapitalet. Vid beräkning av A:s och B:s omsättning vid den tidpunkt då de bildar det nya gemensamma företaget C, fördelas D:s omsättning med tredje part lika mellan A och B.

(11) Se t.ex. ärende nr IV/M.806 - BA/TAT, 26.8.1996.

(12) Se t.ex. ärende nr IV/M.126 - Accor/Wagon-Lits, 28.4.1992 och ärende IV/M.940 - UBS/Mister Minit, 9.7.1997.

(13) Om den plats där kunden befann sig när han köpte varan eller tjänsten inte är densamma som den plats där faktureringen senare gjordes, skall omsättningen tillskrivas den förstnämnda platsen.

(14) Jfr artikel 5.3 i koncentrationsförordningen.

(15) Artikel 1 i rådets första direktiv 77/780/EEG av den 12 december 1977 om samordning av lagar och andra författningar om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (EGT L 322, 17.12.1997, s. 30).

(16) Artikel 1.6 i rådets andra direktiv 89/646/EEG av den 15 december 1989 om samordning av lagar och andra författningar om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (EGT L 386, 30.12.1989, s. 1).

(17) Jfr ärende nr IV/M.234, Gecc/Avis Lease av den 15 juli 1992.

(18) Jfr ärende nr IV/M.018, AG/AMEV av den 21 november 1990.

(19) De i denna paragraf angivna principerna för finansiella holdingbolag kan i viss utsträckning tillämpas avseende fondhanteringsföretag.

(20) Jfr t.ex. ärende IV/M.166, Torras/Sarrió av den 24 februari 1992, IV/M.213, Hong Kong and Shanghai Bank/Midland av den 21 maj 1992, IV/M.192, Banesto/Totta av den 14 april 1992.