Rådets förordning (EG) nr 871/2004

av den 29 april 2004

om införande av ett antal nya funktioner för Schengens informationssystem bland annat i kampen mot terrorism

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 66 i detta,

med beaktande av Konungariket Spaniens initiativ(1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2), och

av följande skäl:

(1) Schengens informationssystem, nedan kallat "SIS", som har inrättats i enlighet med bestämmelserna i avdelning IV i 1990 års konvention om tillämpning av Schengenavtalet av den 14 juni 1985 om gradvis avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränserna,(3) nedan kallad "1990 års Schengenkonvention", utgör ett väsentligt verktyg för tillämpningen av bestämmelserna i Schengenregelverket som har införlivats inom Europeiska unionens ramar.

(2) Det har konstaterats ett behov av att inför Europeiska unionens utvidgning utveckla en ny, andra generation av SIS, nedan kallad "SIS II", som gör det möjligt att införa nya funktioner med utnyttjande av den senaste utvecklingen inom informationstekniken, och de första stegen har tagits för att utveckla detta nya system.

(3) Vissa anpassningar av befintliga bestämmelser och införandet av vissa nya funktioner kan redan genomföras med avseende på den nuvarande versionen av SIS, i synnerhet när det gäller bestämmelsen om tillgång till vissa typer av uppgifter som registreras i SIS för myndigheter för vilka möjligheten att söka dessa uppgifter skulle göra det lättare för dem att på lämpligt sätt fullgöra sina uppgifter, däribland Europol och nationella medlemmar av Eurojust, att utvidga kategorierna av försvunna föremål som kan bli föremål för en rapport och att registrera överföringar av personuppgifter. De tekniska arrangemang som krävs för detta måste dessförinnan inrättas i varje medlemsstat.

(4) I slutsatserna från Europeiska rådet i Laeken den 14-15 december 2001 och i synnerhet slutsatserna 17 (samarbete mellan specialiserade avdelningar för bekämpande av terrorism) och 43 (Eurojust och polissamarbete med avseende på Europol) och handlingsplanen av den 21 september 2001 mot terrorism noteras behovet av att förstärka SIS och förbättra dess kapacitet.

(5) Det är dessutom lämpligt att anta bestämmelser om utbyte av all kompletterande information via de myndigheter som har utsetts för detta ändamål i alla medlemsstater (Supplementary Information REquest at the National Entry, förkortat Sirene), vilket kommer att ge dessa myndigheter en gemensam rättslig grund inom ramen för bestämmelserna i 1990 års Schengenkonvention och fastställa regler för radering av uppgifter som dessa myndigheter förfogar över.

(6) Ändringarna som därför skall göras av de bestämmelser i Schengenregelverket som rör SIS består av två delar, nämligen denna förordning och ett rådsbeslut som grundas på artikel 30.1 a och b, artikel 31 a och b samt artikel 34.2 c i Fördraget om Europeiska unionen. Skälet till detta är enligt artikel 93 i 1990 års Schengenkonvention att syftet med SIS skall vara att på medlemsstaternas territorium med hjälp av information som överförs via detta system bevara allmän ordning och säkerhet, inbegripet statens säkerhet, samt tillämpa den konventionens bestämmelser om rörlighet för personer i de territorierna i enlighet med bestämmelserna i konventionen. Eftersom några av bestämmelserna i 1990 års Schengenkonvention skall tillämpas i båda syftena samtidigt är det lämpligt att ändra sådana likalydande bestämmelser genom parallella rättsakter grundade på vart och ett av fördragen.

(7) Denna förordning utgör inget hinder mot att det i framtiden antas nödvändig lagstiftning med detaljerad beskrivning av den rättsliga strukturen, målen, driften och användningen av SIS II, till exempel, men inte enbart, närmare regler om vilka kategorier av uppgifter som skall registreras i systemet, för vilket syfte de skall registreras och kriterierna för deras registrering, regler om innehållet i registreringarna i SIS, sammanlänkning av rapporter om registrering på spärrlista, förenlighet mellan sådana rapporter och ytterligare regler om tillgång till uppgifter i SIS och skyddet av personuppgifter samt kontrollen av dessa.

(8) När det gäller Island och Norge utgör denna förordning, i enlighet med avtalet mellan Republiken Island och Konungariket Norge om dessa båda staters associering till genomförandet, tillämpningen och utvecklingen av Schengenregelverket, en utveckling av bestämmelser i Schengenregelverket vilka omfattas av det område som avses i artikel 1 G i beslut 1999/437/EG(4) om vissa tillämpningsföreskrifter för det avtalet.

(9) I enlighet med artiklarna 1 och 2 i det till Fördraget om Europeiska unionen och Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen fogade protokollet om Danmarks ställning deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig i Danmark. Eftersom denna förordning bygger på Schengenregelverket enligt bestämmelserna i avdelning IV tredje delen i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, skall Danmark, i enlighet med artikel 5 i nämnda protokoll, inom en tid av sex månader efter det att rådet har antagit denna förordning besluta huruvida landet skall genomföra förordningen i sin nationella lagstiftning.

(10) Denna förordning utgör en utveckling av SIS för dess tillämpning med avseende på bestämmelser i Schengenregelverket som rör personers rörlighet. Förenade kungariket har inte ansökt om att delta och deltar inte i SIS för dessa syften, i enlighet med rådets beslut 2000/365/EG av den 29 maj 2000 om en begäran från Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket(5). Förenade konungariket deltar därför inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig i Förenade konungariket.

(11) Denna förordning utgör en utveckling av SIS för dess tillämpning med avseende på bestämmelser i Schengenregelverket som rör personers rörlighet. Irland har inte ansökt om att delta och deltar inte i Schengens informationssystem för dessa syften, i enlighet med rådets beslut 2002/192/EG av den 28 februari 2002 om Irlands begäran om att få delta i vissa bestämmelser i Schengenregelverket(6). Irland deltar därför inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig i Irland.

(12) Denna förordning utgör en rättsakt som bygger på Schengenregelverket eller på annat sätt anknyter till det i enlighet med artikel 3.2 i anslutningsakten.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bestämmelserna i 1990 års Schengenkonvention ändras på följande sätt:

1. Följande punkt skall läggas till i artikel 92:

"4. Genom de myndigheter som har utsetts för detta ändamål (Sirene) och i enlighet med nationell lagstiftning skall medlemsstaterna utbyta all kompletterande information som är nödvändig i samband med registrering av rapporter, för att lämpliga åtgärder skall kunna vidtas i de fall där personer och föremål beträffande vilka uppgifter har registrerats i Schengens informationssystem påträffas till följd av sökningar i detta system. Denna information får endast användas i det syfte för vilket den överlämnades."

2. Led a-i i artikel 94.3 första stycket skall ersättas med följande:

"a) Efternamn och förnamn, eventuellt separat registrering av alias.

b) Särskilda yttre oföränderliga fysiska kännemärken.

c) (...)

d) Födelseort och födelsedatum.

e) Kön.

f) Nationalitet.

g) Uppgifter om huruvida personen i fråga är beväpnad, kan tillgripa våld eller har rymt.

h) Syftet med registreringen.

i) Begärt förfarande."

3. Följande mening skall läggas till i slutet av artikel 101.1:

"Tillgång till uppgifter som är registrerade i Schengens informationssystem och rätt att söka fram dessa direkt kan emellertid också beviljas nationella rättsliga myndigheter, bland annat de myndigheter som är ansvariga för att inleda lagföring i straffrättsliga processer och rättsliga utredningar som föregår åtal, när de utför sina uppgifter i enlighet med nationell lagstiftning."

4. Artikel 101.2 skall ersättas med följande:

"2. Därutöver kan tillgång till uppgifter som är registrerade enligt artikel 96 och uppgifter om dokument som rör personer som är registrerade enligt artikel 100.3 d och e samt rätt att söka fram dessa direkt beviljas myndigheter med behörighet att utfärda viseringar, centrala myndigheter med behörighet att granska viseringsansökningar samt myndigheter med behörighet att bevilja uppehållstillstånd och handha utlänningsärenden inom ramen för tillämpningen av denna konventions bestämmelser om rörlighet för personer. Dessa myndigheters tillgång till uppgifterna skall regleras i varje medlemsstats nationella lagstiftning."

5. Andra meningen i artikel 102.4 skall ersättas med följande:

"Undantagsvis får uppgifter som är registrerade enligt artikel 96 och uppgifter om dokument som rör personer som är registrerade enligt artikel 100.3 d och 100.3 e användas i enlighet med varje medlemsstats nationella lagstiftning endast för de ändamål som anges i artikel 101.2."

6. Artikel 103 skall ersättas med följande:

"Artikel 103

För att kunna kontrollera om sökningen är tillåten eller inte skall varje medlemsstat se till att varje överföring av personuppgifter registreras i Schengens informationssystems nationella del av den myndighet som ansvarar för registret. Registreringen får endast användas för detta ändamål och skall raderas tidigast efter ett år och senast efter tre år."

7. Följande artikel skall läggas till:

"Artikel 112a

1. Personuppgifter som finns registrerade hos de myndigheter som avses i artikel 92.4 till följd av informationsutbyte enligt nämnda punkt skall behållas endast under så lång tid som kan behövas för att de syften i vilka de tillhandahölls skall uppnås. De skall i varje fall raderas senast ett år efter det att rapporten eller rapporterna om den berörda personen eller föremålet har raderats från Schengens informationssystem.

2. Punkt 1 skall inte hindra en medlemsstat från att i sina nationella register bevara uppgifter som rör en viss rapport som en medlemsstat har gjort eller en rapport i samband med vilken en åtgärd har vidtagits på dess territorium. Hur länge en sådan uppgift får bevaras skall fastställas i den nationella lagstiftningen."

8. Följande artikel skall läggas till:

"Artikel 113a:

1. Andra uppgifter än personuppgifter som finns registrerade hos de myndigheter som avses i artikel 92.4 till följd av informationsutbyte enligt nämnda punkt skall behållas endast under så lång tid som kan behövas för att de syften i vilka de tillhandahölls skall uppnås. De skall i varje fall raderas senast ett år efter det att rapporten eller rapporterna om den berörda personen eller föremålet har raderats från Schengens informationssystem.

2. Punkt 1 skall inte hindra en medlemsstat från att i sina nationella register bevara uppgifter som rör en viss rapport som en medlemsstat har gjort eller en rapport i samband med vilken en åtgärd har vidtagits på dess territorium. Hur länge en sådan uppgift får bevaras skall fastställas i den nationella lagstiftningen."

Artikel 2

1. Denna förordning träder i kraft 20 dagar efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

2. Den skall tillämpas från och med ett datum som rådet skall fastställa genom enhälligt beslut så snart de nödvändiga förutsättningarna har uppfyllts. Rådet får besluta att fastställa olika tidpunkter för tillämpningen av olika bestämmelser.

3. Beslut av rådet i enlighet med punkt 2 skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Luxemburg den 29 april 2004.

På rådets vägnar

M. McDowell

Ordförande

(1) EGT C 160, 4.7.2002, s. 5.

(2) JO C 31 E, 5.2.2004, s. 122.

(3) EGT L 239, 22.9.2000, s. 19.

(4) EGT L 176, 10.7.1999, s. 31.

(5) EGT L 131, 1.6.2000, s. 43.

(6) EGT L 64, 7.3.2002, s. 20.