RÅDETS BESLUT av den 15 december 1994 om ett särskilt program för forskning, teknisk utveckling och demonstration på transportområdet (1994-1998) (94/914/EG)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 130i.4 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag(1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande(3), och

med beaktande av följande:

Genom beslut 1110/94/EG(4) antog Europaparlamentet och rådet det fjärde ramprogrammet för gemenskapens verksamhet inom området forskning och teknisk utveckling (FTD) för perioden 1994 1998 och angav bland annat de åtgärder som skall genomföras på transportområdet. I det här beslutet beaktas den motivering som fastställdes i ingressen till beslut 1110/94/EG.

Enligt artikel 130i.3 i fördraget skall ramprogrammet genomföras med hjälp av särskilda program som utvecklas inom varje verksamhetsområde inom ramprogrammet, och dessa särskilda program skall innehålla närmare genom-förandebestämmelser, fastställa programmets varaktighet och föreskriva om de medel som bedöms nödvändiga.

De medel som bedöms vara nödvändiga för att genomföra detta program är 240 miljoner ecu. Anslagen för varje budgetår skall fastställas av budgetmyndigheten, med hänsyn till befintliga resurser inom de ekonomiska ramarna och villkoren i artikel 1.3 i beslut 1110/94/EG.

Detta program kan väsentligt bidra till att stimulera tillväxten, stärka konkurrenskraften och främja sysselsättningen i gemenskapen, i enlighet med vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning.

Utvecklingen av transeuropeiska transportnätverk som underlättar tillgängligheten till och sammanlänkningen med nätverket liksom dess samverkansfunktion kommer att spela en viktig roll vid skapandet av en öppen och konkurrensinriktad marknad. Forskningsverksamheterna måste koncentreras på förutsättningarna för nätverkets samverkansfunktion och sammanlänkning, särskilt vad gäller tillgänglighet och möjligheterna att utnyttja kombinerade transporter.

Detta program bör bidra till utvecklingen, integreringen och förvaltningen av ett effektivare och säkrare transportsystem som beaktar miljön och livskvaliteten och därmed främjar en hållbar rörlighet i fråga om personer och varor.

För att säkerställa att ett förbättrat transportsystem är förenligt med målet att höja livskvaliteten får forskningen på detta område omfatta överväganden i fråga om regionalpolitik, bostadspolitik och stadsplanering.

Forskningsverksamheter med avseende på en gemensam transportpolitik måste på strategisk europeisk nivå inriktas på modellutveckling och transportscenarier i syfte att skapa bättre kunskap om behoven inom transportsektorn och att förbättra transportsystemens effekter i Europa.

I syfte att finna särskilda lösningar som är tillämpliga inom transportsektorn måste FTD-verksamheterna vara system- och integrationsorienterade och beakta de strategiska målen med en gemensam europeisk transportpolitik liksom forskningsresultaten på andra områden inom det första verksamhetsområdet, vars spridning i detta syfte skall säkerställas.

Forskningsverksamheterna på detta område gäller främst att identifiera behoven av ny teknik samt utvärdering, integrering och en övergripande bekräftelse av tekniska innovationer.

Denna forskning måste också lägga särskild vikt vid ergonomi och mänskliga faktorer i en fungerande omgivning och vid att definiera nya, harmoniserade förfaranden för utvärdering av de europeiska transportsystemens sammanlagda effekt.

Innehållet i gemenskapens fjärde ramprogram för FTD-verksamhet har fastställts med beaktande av subsidiaritets-principen. I detta särskilda program anges innehållet i en verksamhet som skall genomföras med beaktande av den principen på transportområdet.

I beslut 1110/94/EG fastställs att verksamhet på gemenskaps-nivå är berättigad om exempelvis forskningen bidrar till att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen i gemenskapen och att främja dess harmoniska utveckling i allmänhet samtidigt som den är förenlig med strävandet efter vetenskaplig och teknisk kvalitet. Detta program är avsett att förverkliga dessa mål.

Gemenskapen bör endast stödja FTD-verksamhet av hög kvalitet.

De bestämmelser för företags, forskningscentrers (inbegripet Gemensamma forskningscentret, GFC) och universitets deltagande och för spridning av forskningsresultat som avses i artikel 130j i fördraget är tillämpliga på detta särskilda program.

Åtgärder bör vidtas för att uppmuntra små och medelstora företags deltagande i detta program, särskilt teknik-stimulerande åtgärder.

Kommissionen måste fortsätta sitt arbete för att förenkla och påskynda förfarandena vid ansökan och urval och göra dessa mer genomblickbara till stöd för genomförandet av programmet och för att förenkla formaliteterna för de företag, särskilt små och medelstora företag, forskningscentra och universitet som vill delta i någon av gemenskapens FTD-verksamheter.

Detta program kommer att bidra till att stärka samverkan mellan de FTD-verksamheter som genomförs på transport-området av forskningscentrer, universitet och företag, särskilt små och medelstora företag, i medlemsstaterna, liksom mellan dessa och motsvarande FTD-verksamheter på gemenskapsnivå.

Samverkan bör sökas med andra verksamhetsområdet inom ramprogrammet.

Det kan vara lämpligt att inleda internationellt samarbete med internationella organisationer och tredje land för att kunna genomföra detta program.

Flera samordnade verksamheter på transportområdet genomförs inom ramen för det europeiska samarbetet för vetenskaplig och teknisk forskning (COST). Några av de verksamheter som fastställs i detta program får fortsätta dessa samordnade verksamheter eller komplettera dem.

Detta program bör även omfatta stödåtgärder för spridning och utnyttjande av FTD-resultat, särskilt till små och medelstora företag i de medlemsstater och regioner som deltar minst i programmet, liksom åtgärder för att stimulera rörlighet och utbildning för forskare inom detta program i den utsträckning som är nödvändig för programmets korrekta genomförande.

Tänkbara socioekonomiska konsekvenser av och tekniska risker med programmet bör analyseras.

Genomförandet av detta program bör kontinuerligt och systematiskt följas upp så att det vid behov kan anpassas till vetenskaplig och teknisk utveckling på området. Så småningom bör en oberoende utvärdering av programmets resultat genomföras för att ta fram all den bakgrunds-information som behövs för att fastställa målen för det femte ramprogrammet inom FTD. Då programnet avslutas bör en slutlig utvärdering av de uppnådda resultaten jämföras med de mål som fastställs i detta beslut.

GFC får delta i indirekta åtgärder som omfattas av detta program.

Samråd har skett med Kommittén för vetenskaplig och teknisk forskning, CREST.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Ett särskilt program för forskning och teknisk utveckling, inbegripet demonstrationsverksamhet, på transportområdet i enlighet med bilaga 1 fastställs härmed för perioden från och med dagen för antagandet av detta beslut till och med den 31 december 1998.

Artikel 2

1. De medel som bedöms vara nödvändiga för programmets genomförande är 240 miljoner ecu, varav högst 8,3 % för kommissionens personal- och administrationskostnader.

2. En vägledning för fördelningen av detta belopp lämnas i bilaga 2.

3. Budgetmyndigheten skall fastställa anslagen för varje budgetår, mot bakgrund av tillgängliga resurser inom budgetplaneringen och i enlighet med villkoren i artikel 1.3 i beslut 1110/94/EG och med hänsyn till de principer för sund förvaltning som avses i artikel 2 i finansförordningen, tillämplig på Europeiska gemenskapernas allmänna budget.

Artikel 3

1. Allmänna bestämmelser för gemenskapens ekonomiska bidrag fastställs i bilaga 4 till beslut 1110/94/EG.

2. Bestämmelserna för företags, forskningscentrers och universitets deltagande i programmet liksom för spridningen av resultaten fastställs genom de regler som avses i artikel 130j i fördraget.

3. I bilaga 3 fastställs de särskilda genomförandebestäm-melser för detta program som kompletterar bestämmelserna i punkterna 1 och 2.

Artikel 4

1. I syfte att bland annat bidra till detta programs kostnadseffektiva genomförande skall kommissionen med stöd från utomstående, oberoende experter kontinuerligt och systematiskt följa upp programmets genomförande i förhållande till de mål som fastställs i bilaga 1 och som beskrivs närmare i arbetsprogrammet. Den skall särskilt undersöka om målen, prioriteringarna och de ekonomiska resurserna fortfarande är anpassade till utvecklingen. Kommissionen skall vid behov och mot bakgrund av resultaten av uppföljningen lämna förslag till anpassning eller kompletteringar av detta program.

2. Till stöd för den utvärdering av gemenskapsverksam-heterna som föreskrivs i artikel 4.2 i beslut 1110/94/EG och för att följa den där fastställa tidsplanen skall kommissionen låta oberoende kvalificerade experter genomföra en extern utvärdering av de verksamheter som genomförs på de områden som omfattas av detta program och förvaltningen av dessa under de fem år som föregår utvärderingen.

3. Vid utgången av detta program skall kommissionen låta utföra en oberoende slutlig utvärdering av de resultat som uppnåtts i jämförelse med de mål som fastställs i bilaga 3 till beslut 1110/94/EG och i bilaga 1 till detta beslut. Den slutliga utvärderingsrapporten skall överlämnas till Europaparlamentet, rådet och Ekonomiska och sociala kommittén.

Artikel 5

1. Ett arbetsprogram skall upprättas i förväg av kommissionen i enlighet med de mål som fastställs i bilaga 1 och med vägledningen för fördelning av budgetmedel i bilaga 2 och vid behov uppdateras. Det skall i detalj ange

- de vetenskapliga och tekniska målen samt forsknings-uppgifterna,

- tidsplanen för genomförandet, inbegripet datum för utlysning av ansökningsomgång,

- de föreslagna ekonomiska och administrativa arrange-mangen, inbegripet de särskilda villkoren för genomförandet av teknikstimulerande åtgärder för små och medelstora företag och andra åtgärder, inbegripet förberedande och kompletterande åtgärder samt stödåtgärder,

- förfaranden för samordning med andra FTD-verksam-heter som genomförs inom detta område, särskilt enligt andra särskilda program och, i tillämpliga fall, för att säkerställa en förbättrad samverkan med verksamheter som genomförs inom andra ramprogram, exempelvis Eureka och COST,

- förfaranden för spridning, skydd och utnyttjande av resultaten av de FTD-verksamheter som genomförs i enlighet med programmet.

2. Kommissionen skall utlysa ansökningsomgång på grundval av arbetsprogrammet.

Artikel 6

1. Kommissionen skall ansvara för programmets genomförande.

2. I de fall som avses i artikel 7.1 skall kommissionen bistås av en kommitté som skall bestå av företrädare för medlemsstaterna och med en företrädare för kommissionen som ordförande.

3. Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 148.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen, varvid medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets artikel 148.2. Ordföranden får inte rösta.

4. Kommissionen skall själv anta förslaget om det är förenligt med kommitténs yttrande.

5. Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall fatta sitt beslut med kvalificerad majoritet.

6. Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att förslaget mottagits, skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas.

Artikel 7

1. Det förfarande som fastställs i artikel 6.2 6.6 skall tillämpas på

- utarbetande och uppdatering av det arbetsprogram som avses i artikel 5.1,

- innehållet i utlysning om ansökningsomgång och på fastställandet av urvalskriterier,

- utvärderingen av FTD-verksamheter som föreslås få ekonomiskt stöd från gemenskapen och det beräknade beloppet av gemenskapens stöd till varje verksamhet när detta uppgår till 0,4 miljoner ecu eller mer,

- eventuella justeringar i den vägledande fördelningen av budgeterade medel enligt bilaga 2,

- särskilda villkor för gemenskapens ekonomiska deltagande i de olika planerade verksamheterna,

- förfaranden och referensramar för programutvärdering,

- varje avsteg från bestämmelserna i bilaga 3,

- deltagande i projekt av rättsliga enheter från tredje land samt av internationella organisationer.

2. Om beloppet för gemenskapens bidrag i enlighet med punkt 1 tredje strecksatsen är lägre än 0,4 miljoner ecu skall kommissionen underrätta kommittén om projekten och utvärderingsresultatet.

3. Kommissionen skall regelbundet underrätta kommittén om utvecklingen av genomförandet av programmet i dess helhet.

Artikel 8

Rättsliga enheter som är etablerade i tredje land kan på projektbasis delta i detta program utan ekonomiska bidrag från gemenskapen, om detta bidrar till ett effektivt genomförande av programmet under hänsynstagande till principen om ömsesidig nytta.

Artikel 9

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 15 december 1994.

På rådets vägnar

A. MERKEL

Ordförande

(1) EGT nr C 228, 17.8.1994, s. 164.

(2) EGT nr C 341, 5.12.1994.

(3) Yttrandet avgivet den 14 september 1994.

(4) EGT nr L 126, 18.5.1994, s. 1.

BILAGA 1

VETENSKAPLIGA OCH TEKNISKA MÅL SAMT INNEHÅLL

De urvalskriterier och vetenskapliga och tekniska mål som anges i detta särskilda program överensstämmer fullt ut med riktlinjerna i fjärde ramprogrammet. Punkt 6 i bilaga 3 (det fjärde ramprogrammets första verksamhetsområde) utgör en integrerad del av detta program.

Allmänt

a) Utvecklingen och genomförandet av den gemensamma transportpolitiken kräver forskning för att åstadkomma effektiva och kostnadseffektiva transportnät för varor och passagerare under bästa möjliga förhållanden vad gäller miljö, samhälle och energiförbrukning (hållbar rörlighet).

Detta särskilda forskningsprogram är avsett att förbättra enskilda transportmedels effektivitet, påskynda deras integrering i de europeiska transportnäten och stödja gemenskapsinitiativ på transportområdet på både nationell och europeisk nivå.

Målet är att bidra till att optimera det transeuropeiska transportnätet, att förbättra produktiviteten hos transportmedel och enskilda aktörer, att integrera olika transportmedels kapacitet, att optimera användarnas tillgång till och utvecklingen av ett transportsystem med flera olika samverkande transportmedel för tätorter och landsbygd liksom på regional och transeuropeisk nivå.

Forskningen kommer att lägga tonvikten vid att optimera transportsystemet, även ur användarnas synvinkel, att förbättra säkerheten, minska skadliga utsläpp och uppnå en hög grad av godtagbarhet ur samhällelig synvinkel.

År 1991 uppgick i Europa antalet arbetstillfällen inom transportsektorn, inbegripet individuella och privata transporter, till 5,6 miljoner, mellan 7 och 8 % av BNP, och inom transportutrustningsindustrin till 2,6 miljoner.

Efterfrågan på transporter, särskilt väg- och flygtransporter, har ökat starkt (70 % sedan 1970) och utvecklingen fortsätter. Tillväxten har resulterat i överbelastning och ineffektivitet. Kostnaderna för detta i den europeiska ekonomin, inbegripet kostnader för de säkerhetsproblem som hänger samman med transportverksamhet, beräknas för vägtransporter till minst 50 miljarder ecu per år och för flygtrafik 4 miljarder ecu per år som förväntas öka till 10 miljarder ecu år 2000.

Transporter är den näst största förbrukaren av icke-förnybar energi, och till skillnad från industri och hushåll ökar konsumtionsnivån stadigt.

Resultaten av transportforskningen kommer därför att ha direkt och indirekt effekt på ekonomin och livs-kvaliteten i gemenskapen.

b) Det allmänna målet för forskning enligt detta program är att dra slutsatser som kan utgöra grundvalen för normer eller lagstiftning och möjliggöra nya politiska alternativ inom transportsektorn, bland annat genom att införa ny grundläggande teknik och främja Europeiska unionens utveckling genom att skapa förutsättningar för ett effektivt transeuropeiskt transportsystem som är förenligt med miljökraven. Ett särskilt forskningsområde kommer att vara det arbete som krävs för att integrera EU-näten med nät i centrala och östra Europa. Detta skall genomföras i samverkan med det särskilda programmet för forskning, teknisk utveckling och demonstration på området samarbete med tredje land och internationella organisationer.

Målet med den forskningen är att ge information som utgör beslutsunderlag och att beräkna den förutsebara effekten av olika tänkbara alternativ.

För att analysera en tänkbar utveckling är det nödvändigt att förvärva en förståelse av rörligheten. I vissa fall är det också nödvändigt att utföra experiment i syfte att praktiskt bekräfta resultaten av teoretiska, tekniska undersökningar, särskilt resultaten av andra särskilda program. Metoderna för dessa experiment utgör en integrerad del av denna forskningsverksamhet. De bör möjliggöra att i socioekonomiska termer fastställa fördelarna med införandet av ny teknik och genomförandet av de tekniska ändringar som kan bli nödvändiga.

Mot bakgrund av detta behövs två typer av insatser:

- Strategisk forskning för ett transeuropeiskt transportsystem med många olika transportmedel.

- Särskild forskning för att optimera varje transportmedel.

Denna forskning omfattar passagerartransporter och godstransporter. Särskild uppmärksamhet kommer att ägnas åt relationerna mellan förvaltningen av dessa båda typer av transportflöden.

De båda insatstyperna måste beakta följande:

- Allmänna politiska hänsyn, t. ex.: livskvalitet, regionplanering och bostadsplanering, konkurrenskraft, säkerhet, miljö, energisparande och trafiköverbelastning (hållbar rörlighet).

- Olika behov, ramvillkor och kompetens: på europeisk, nationella, regional och tätortsnivå. Särskild uppmärksamhet kommer att ägnas åt att utveckla mekanismer för att avhjälpa dels problemen med transporter till gemenskapens perifera områden, dels problemen med transiteringstrafik i gemenskapens centrala områden.

c) De möjligheter som blir följden av förbättrade organisatoriska förfaranden och marknadsvillkor, ny teknik, ekonomisk utveckling och miljöförbättringar bör bidra till att bryta ner de hinder som skiljer olika transportmedel (liksom hindren mellan transportsystem och informations- och kommunikationssystem).

Den första insatstypen kommer att ge myndigheter, användare och industri lämpliga beslutsunderlag som baseras på forskning om: metoder för att inrätta ett europeiskt databas- och informationssystem; utarbetandet av scenarier; utvecklingen av modeller och metoder utifrån ett flertal kriterier; transportsystemens ekonomiska aspekter; organisation och styrning av transportsystemen; integrering och tillämpning av ny teknik samt förbättringar av metoderna för bedömning av helhetsstrategin. Dessa redskap kommer att möjliggöra för offentliga myndigheter att definiera behoven och hindren för framtida verksamheter som inriktar sig på användarnas behov, i samband med en övergripande markanvändningspolitik. Dessa redskap är av stor betydelse, mot bakgrund av att de politiska organen har bundit stora belopp av allmänna och privata medel för långsiktiga investeringar i infrastrukturprojekt och för tillämpningen av nya förvaltnings- och kommunikationssystem inom transportsektorn.

Den andra insatstypen kommer dels att säkerställa utvecklingen av olika transportmedels förvaltningssystem som är förenliga med varandra eftersom detta är avgörande för nätverkets samverkansfunktion, sammanlänkning och tillgänglighet, dels att förbättra transportsektorns kapacitet, säkerhet, tillförlitlighet och kvalitet.

I enlighet med den gemensamma transportpolitiken skall teknisk innovation åtföljas av forskning om integrering av ny teknik i nya operativa och institutionella förhållanden (inbegripet de som rör nya tekniska standarder och riktlinjer för transeuropeiska nätverk). Ett nytt, harmoniserat förfarande blir nödvändigt för att kunna utvärdera transportsystemens övergripande effekt, i syfte att optimera det transeuropeiska nätverket.

FTD-verksamheterna skall genomföras inom en enhetlig och ordnad ram med hänsyn till verksamheterna under andra särskilda program inom det fjärde ramprogrammet: telematikanvändning, industri- och materialteknik, icke-kärnenergi samt, i den utsträckning som de rör den gemensamma transportpolitikens mål, standarder, mätning och provtagning, miljö och klimat och målinriktad socioekonomisk forskning och även förmedla behoven inom transportområdets FTD-verksamheter till dessa, liksom samordna verksamheterna enligt detta program. Det arbete som fokuseras på generiska teknologier skall genomföras under relevanta teman inom första verksamhetsområdet, vilket får till resultat att demonstrationsverksamheten kommer att gälla en samordnad och systematisk utvärdering av resultaten genom en integrerad metod som inriktas på att uppnå målen med den gemensamma transportpolitiken, med hänsyn även till behoven i de mindre utvecklade regionerna.

I tillämpliga fall skall grundforskning genomföras som särskilt inriktar sig på att förklara rörlighetsbehovet och både passagerarnas och transportaktörernas inställning.

Konkreta resultat bör uppnås på kort till medellång sikt, vilket särskilt möjliggör ett transportkoncept och ett gradvist införande av transportsystem i samverkan med Eureka.

1. STRATEGISK FORSKNING FÖR ETT TRANSEUROPEISKT NÄTVERK MED KOMBINERADE TRANSPORTER

Syftet med denna forskning är att förbättra det europeiska transportsystemets effektivitet som helhet med alla dess olika transportmedel.

Målet är att samordna systemen maximalt i syfte att utveckla en samverkansfunktion och sammanlänkning av enskilda transportmedel, så att dessa kan integreras i det transeuropeiska transportnätverket, genom en fullödig sakkunskap och insikt om det europeiska transportsystemet, dess enskilda beståndsdelar, samband och ömsesidiga beroende, liksom genom att definiera lämpliga indikatorer på prestanda. Denna forskning kommer att bidra med komponenter som är nödvändiga för att utveckla ett transeuropeiskt nätverk med många olika transportmedel genom att använda resultaten av socioekonomisk och teknisk forskning som riktlinjer för utvecklingen av den gemensamma transportpolitiken. Som en del av den socioekonomiska forskningen bör lagstiftningen för, målen med och effekterna av olika nationella transportpolitiska system undersökas.

Denna sakkunskap inbegriper att utforska nya tekniska metoder för insamling och bearbetning av uppgifter om transporter i Europa, insikter i modeller och teknik för att utveckla scenarier för transportbehoven, inbegripet metoder för att utvärdera tekniska innovationer och nya transportkoncept. Gemensamma kriterier skall utarbetas för att utvärdera varje transportmedels kapacitet i syfte att effektivt bidra till de transeuropeiska nätverken och effekterna och betydelsen för den framtida politiken för privatisering av transportverksamhet. I detta sammanhang kommer forskningen att bidra med gemensamma redskap för utvärdering av parametrar och ekonomiska styrmedel.

Slutligen kommer detta arbete att leda till experimentprogram, inbegripet pilotprojekt som utnyttjar befintlig infrastruktur och tekniska innovationer.

Forskningen indelas i sex undersökningsområden:

Kunskap om rörlighet

Kunskap om rörlighet (av passagerare och gods) och en förutsebar utveckling av rörligheten på europeisk nivå är en förutsättning för att kunna förbättra den europeiska transportpolitiken. Ett forskningsområde är metoder för att inrätta ett europeiskt databas- och informationssystem som är så kompatibelt som möjligt med befintliga nationella, regionala eller lokala databaser. Informationssystemet skall utnyttja ny teknik.

Uppmärksamhet skall koncentreras på att definiera förfaranden för att sammanföra befintliga baser och att i detta syfte utnyttja biprodukter från befintliga system eller system som utvecklas i olika syften (centraliserad bokning, väginformation, elektroniska tullar, logistik, biltelefoner etc.). Det övergripande målet är att nå tillräcklig övergripande kunskap till lägsta möjliga kostnad, med respekt för den individuella integriteten samtidigt som sammanlänkning till mer detaljerade baser med mer detaljerade uppgifter tillåts. Särskild uppmärksamhet skall ägnas åt flödena in i och ut ur gemenskapen.

Denna databas bör möjliggöra en belysning av de länkar och flödestyper i fråga om vilka det är tänkbart att överföra transporten på ett annat transportmedel, och den bör möjliggöra information till en europeisk flödesprognosmodell som tar hänsyn till olika transportpolitiska alternativ. Databasen skulle kunna omfatta miljödata och ekonomiska data i syfte att underlätta undersökningar om effektiviteten och betydelsen av framtida utveckling och politiska åtgärder. Att inbegripa data om godsbefordran i pipelines bör också övervägas.

Vissa regioner och transportlänkar i gemenskapen drabbas av extrem överbelastning. Att ta itu med frågan i europeisk skala genom en gemensam transportpolitik skulle tillåta ett bättre generellt utnyttjande av befintliga nätverk. En intressant frågeställning skulle vara en diversifiering av ankomst- och avgångspunkter för gods- och passagerarflöden; en optimering av transportförbindelserna till tredje land skulle kunna underlätta en optimering av transportförbindelserna inom gemenskapen genom att minska transporterna inom denna. I detta sammanhang skall särskild uppmärksamhet ägnas åt följderna av att gemenskapen öppnar sig alltmer för Östeuropa liksom åt en utvärdering av betydelsen för framtida transportbehov och rese- och distributionsmönster av förändringar i samhälle och näringsliv, av ökade miljömässiga och sociala begränsningar och införandet av ny teknik. Särskilt behövs en analys av hur bestämmelseortens läge påverkar valet av optimalt transportmedel, särskilt om bestämmelseorten ligger långt från tätortscentrer. Denna forskning om den nuvarande situationen och utvecklingen på medellång sikt bör kompletteras av forskning som inriktas på att utarbeta långsiktiga planeringsscenarier.

Att utveckla kombinerade transporter

Utvecklingen av kombinerade transporter då olika transportmedel kompletterar varandra betraktas allmänt som ett lovande sätt att förbättra det europeiska transportsystemet. Forskningen i sin helhet kommer att söka klargöra varje transportmedels fördelar liksom de tekniska och organisatoriska villkoren för en kompletterande effekt. Önskan att utveckla kombinerade transporter och möjligheten för olika transportmedel att komplettera varandra med den (ofta outtalade) iakttagelsen att transportmedlens relativa effektivitet varierar beroende på det berörda området och flödestypen. Forskningen kommer att inriktas på att objektivisera denna iakttagelse genom att utveckla fler kriteriamodeller och metoder som gör det möjligt att definiera villkoren för hur varje transportmedel skall utnyttjas bättre. Detta kommer att bidra till formuleringen av en gemensam europeisk transportpolitik som är förenlig med en hållbar utveckling.

Transportsystemens ekonomiska aspekter

Transportsystemen är inget självändamål utan avsedda att möjliggöra andra verksamheter (produktion, konsumtion, fritidsverksamhet, studier osv.). Transportkostnaderna belastar hushållens och samhällets budget i allt större omfattning. Förhållandet mellan transporter och andra verksamheter skall undersökas och i tillämpliga fall skall modeller och metoder utvecklas.

Valet av nya infrastrukturer har stora miljöeffekter och budgetkonsekvenser och en bestående effekt på fördelningen på transportmedel av olika trafikflöden. Detta val är nästintill irreversibelt och kräver solida garantier. Systemet bör grundas på effektivast möjliga kostnadsnivå genom en fördelning av bördan mellan direkta och indirekta användare så att den totala summan av individuella valmöjligheter i största möjliga mån närmar sig den optimala. Utvecklingen av metoder för utvärdering av infrastrukturer måste beakta regional tillgänglighet liksom ekonomiska och sociala aspekter samt miljöaspekter.

Tre möjligheter bör utforskas i första hand: nya infrastrukturer, finansiering och metoder för korrekta överväganden av samtliga direkta och indirekta transportkostnader. Även utvecklingen av prismekanismer och de verkliga kostnadernas effekt på fördelningen mellan olika transportmedel, de socioekonomiska kostnaderna och rörlighetens fördelar bör undersökas, t. ex. effekterna av tidsbesparing vid resor och utvärdering av detta.

Även betydelsen av skattepolitiska styrmedel måste undersökas.

Systemorganisation och samverkansfunktion

Att genomföra transportpolitiken kan resultera i organisatoriska problem som hänger samman med teknisk utveckling och institutionella förändringar. Befintliga organisationsformer måste förbättras med beaktande av subsidiaritetsprincipen och principen om fri konkurrens.

Forskning om samverkansfunktionen i olika nationella system behövs för att säkerställa en kontinuitet i servicen till användarna i hela det europeiska nätverket. Forskningen skall inriktas på att definiera nödvändiga villkor för en sådan samverkansfunktion, med särskild uppmärksamhet på standardisering.

Utvecklingen av systemen med kombinerade transporter i tätorter förändrar rörlighetsmönstren. Som en följd av detta skall den forskning främjas som inriktas på att utarbeta nya kriterier för planeringen av allmänna transportnätverk och ringleder i syfte att undvika överbelastning och en skadlig utveckling i städernas utkanter.

Slutligen kommer införandet av ny teknik och en europeisering av marknaden att leda till förändringar i arbetssätten. Därför kommer det att bli nödvändigt med utbildning i enlighet med de förändrade strukturerna. Arbets- och utbildningsvillkor måste närmas till varandra för att nätverkets samverkansfunktion skall kunna uppnås.

Integrering av ny teknik

Att införliva och tillämpa ny generisk teknik på transportområdet, t. ex. utnyttjande av satellitsystem för positionsangivelse i syfte att förbättra nätverkets effektivitet och säkerhet, förblir huvudsakliga mål. Mot bakgrund av arbetet inom teknikprogrammen bör den strategiska forskningen uppmuntra antagandet/ överföringen av framgångsrika tekniska lösningar från det ena transportmedlet till det andra. Lämplig vetenskaplig och teknisk forskning bör möjliggöra att utröna vilka metoder som är mest lovande i fråga om samordning av transportmedel och transportförfaranden mot de övergripande målen för den europeiska transportpolitiken.

Utvärdering av politiska åtgärder

Denna forskning inriktas på att nå en bättre förståelse av orsak och verkan mellan politiska mål och medel, med hänsyn till eventuella konflikter mellan dessa. Undersökning och utvärdering av scenarier omfattar utvärdering av olika effekter liksom utveckling av modeller för att förutse samhällseffekter (socio-ekonomiska effekter), energi-, miljö- och säkerhetseffekter av förändringar i rörligheten och transportsystemet.

Slutligen bör en bättre förståelse av det europeiska transportsystemet och dess tänkbara utveckling möjliggöra att de väsentligaste bristerna belyses. Forskning bör genomföras för att avhjälpa dem, särskilt i fråga om tillämpning av ekonomiska och politiska styrmedel som omfattar både utveckling av ny teknik och institutionella, organisatoriska och socioekonomiska förändringar.

2. OPTIMERING AV NÄTVERKET

Utöver den forskning som beskrivits ovan och som inriktas på en övergripande optimering av det europeiska transportsystemet är det också nödvändigt att genomföra forskning om optimering av de enskilda transportmedlen (flyg, järnväg, väg, stadstrafik, transporter till sjöss och på inre vattenvägar) och om integrering av dessa olika transportmedel sinsemellan (kombinerade transporter); i detta sammanhang kommer resultaten av den forskning som genomförs inom andra särskilda program och som sprids i detta syfte att utnyttjas till fullo. De olika optimeringsåtgärderna måste naturligtvis vara förenliga med en övergripande optimering, som förblir det främsta målet. Det är nödvändigt att utjämna varje motsägelse mellan sektoriell optimering och övergripande optimering vid kombinerade transporter och järnvägstransporter, särskilt för att säkerställa transnationella järnvägsnäts samverkansfunktion, både konventionella näts och höghastighetsnäts (på befintliga rutter) genom att gradvis avskaffa tekniska, rättsliga och operativa hinder. Forskningen bör leda fram till en definition av de funktionella kraven vid genomförandet av integrerade transportkedjor med kombinerade transporter som, i fråga om regionala transportkedjor, måste kompletteras med större knutpunkter och en mer omfattande kedjestruktur. Det blir också nödvändigt att utarbeta pilotprogram för integrering och utvärdering av nya metoder för transfereringar (godstransporter) och anslutningar (passagerartransport), förvaltning, övervakning och information. I detta avseende kommer FTD-verksamheterna att bygga på och integrera befintlig eller aktuell teknisk utveckling från andra FTD-projekt eller -program. Identifiering av tekniska krav samt integrering och utvärdering av nya metoder bör inbegripas.

Forskningen kommer att beakta flera undersökningsområden som är gemensamma för alla transportmedel men vars kännetecken för varje enskilt transportmedel måste anges närmare. Forskning om transport av farligt gods med dessa transportmedel får också omfattas i tillämpliga fall.

2.1. Järnvägstrafik

För FTD i fråga om järnvägstrafik förutses fyra verksamheter: utveckling av förvaltningssystemet för den europeiska järnvägstrafiken, säkerhet, samverkan samt ekonomiska, organisatoriska och sociala frågor. Forskningen måste placeras i ett större sammanhang, nämligen behoven hos och kraven från användarna av allmänna transportmedel, med hänsyn till förändrade institutionella förfaranden i vissa medlemsstater vad gäller ägande och förvaltning av järnvägsnäten.

Detta arbete kommer att inriktas på att avlägsna hinder för de nationella järnvägsnätens kompatibilitet och bör i detta syfte finna ekonomiska och tekniska lösningar på problemet med samverkansfunktionen hos järnvägsnätets uppgift som underordnat system och som en del av ett europeiskt system av kombinerade transporter. Likaså kommer varje medlemsstats tillgång till det europeiska höghastighetsnätet att främjas genom ekonomiska undersökningar och miljöundersökningar i samband med de nya linjer som behövs, på ett sådant sätt att denna tillgång kan uppnås med största möjliga ekonomiska fördel och minsta möjliga miljöeffekter.

I första hand är en prioriterad fråga tågtrafikledningssystemens kompatibilitet, om vilken forskning inleddes inom ramen för Euret-programmet. Denna forskning har till mål att utveckla ett europeiskt förvaltningssystem för järnvägstrafik och dess huvudfunktioner genom att integrera de forskningsresultat om grundläggande teknik som framkommit inom andra program. Det utvecklas i samarbete med järnvägarna och industrin och skall beakta användarnas behov.

Detta arbete bör fortsättas för att utveckla en gemensam struktur för det europeiska förvaltningssystemet för järnvägstrafik, och det är nödvändigt att nå stadiet med pilotprojekt för att kunna utvärdera tekniken genom speciella tillämpnings- och demonstrationsprogram som säkerställer att det nyligen definierade systemet är kompatibelt, huvudsakligen genom prov på järnvägsspår som är utrustade med olika kontroll- och övervakningssystem.

I detta sammanhang är det nödvändigt att utveckla systemspecifikationer, undersöka ergonomiska och mänskliga aspekter, kommunikation och utrustningens utformning. Beröringspunkterna mellan de inbördes förbundna systemen, dvs. kommunikationer, förvaltning, information till allmänheten och andra tjänster, måste beaktas. Mot bakgrund av denna gemensamma strukturs betydelse för utvecklingen av det europeiska järnvägsnätet, inbegripet höghastighetsnät, kommer forskningsresultaten att utvärderas i förhållande till de grundläggande krav och tekniska specifikationer som fastställs på gemenskapsnivå.

För det andra baseras järnvägssäkerheten på principen om grundläggande säkerhet i utrustning och system och mänskliga faktorers inverkan. I fråga om de nya funktionerna är det nödvändigt att använda hårdvara och mjukvara, vars felmarginal inte med säkerhet är känd eller slutgiltig. Inget system är därför fullständigt säkert och det finns alltid en risk för misslyckande, om än liten. Denna risk skall mätas, i syfte att möjliggöra att harmoniserade kriterier tillämpas i hela gemenskapen och säkerställa att investeringsbeslut om säkerhetsutrustning kan godtas på grund av sitt mervärde och sin kapacitet att ytterligare förbättra säkerheten för människor. Denna forskning kommer, om möjligt, att bygga på metoder som utvecklats för andra industrier och anpassa dem för användning inom järnvägstrafik, vid behov med definition av nya koncept.

En järnvägssträckas kapacitet begränsas av kravet på att bibehålla tillräckliga avstånd mellan tågen för att varje tåg skall ha tillräcklig bromssträcka på återstående del av tillgängligt spår. För att uppnå detta anger nuvarande säkerhetssystem ofta ett avstånd som är betydligt större än nödvändigt, i avsaknad av kunskap om prestanda hos tågbromsar och kommunikationssystem och de särskilda, godkända avstånd som tillämpas. I tätt trafikerade områden är det nödvändigt med ett bättre tågflöde, och detta kräver utnyttjande av innovationer som utvecklats inom andra program, nya metoder och säkerhetssystem. Forskningsarbete krävs också för att förbättra säkerhetssystemens prestanda och tillförlitlighet, liksom andra viktiga system som det elektriska ledningssystemet.

För det tredje skall arbetet, med hänsyn till järnvägsnätens sammanlänkning och samverkansfunktion, sträva efter att särskilt vid gränserna undanröja hinder för järnvägstrafiken som beror på nationell utrustning och nationella krav och rekommendera nya gemensamma lösningar för att undanröja hindren, t. ex. undersökningar av nya förbindelselinjer. Den lämpliga graden av samverkansfunktion kommer att variera efter typ av järnvägstjänst, nätverkets geografiska läge, den utsträckning i vilken nationella gränser korsas och kundefterfrågan. Forskning behövs för att upprätta en ram, inbegripet en metod för utvärdering av kostnader och fördelar, för långsiktiga beslut om lämplig grad av samverkansfunktion och för att bestämma metoder för att övervinna tekniska skillnader mellan olika järnvägssystem om en samverkansfunktion är motiverad.

Denna forskning kommer, genom att utnyttja resultaten från gemenskapens övriga forsknings-verksamheter, att resultera i att specifikationer för samverkansfunktion utvecklas. Dessa kommer att inriktas på de grundläggande krav som förutses i gemenskapens förslag till transeuropeiska höghastighetsnät och konventionella järnvägsnät, liksom på problem som hänger samman med tillhörande underordnat system (rörande t. ex. infrastruktur; elektriska försörjningssystem; elektromagnetiska beröringsytor, kompabilitet, buller och vibrationer).

I syfte att bättre utnyttja järnvägsnätets fördelar vid gränsöverskridande trafik krävs informationssystem så att information om vagnar, containrar och ilastning av gods förmedlas på förhand och görs tillgänglig i planerings- och kontrollsyften. För att göra järnvägstrafiken mer effektiv och ergonomisk, inbegripet formering och isärtagning av tåg, krävs forskning om ett införande i hela gemenskapen av automatiska vagnskopplingar. För det fjärde kommer forskning att genomföras om ekonomiska, organisatoriska och sociala frågor med avseende på järnvägsaktörernas samarbete med varandra och med andra transport-aktörer, ett behov som uppstår i och med att ny gemenskapslagstiftning och nationell lagstiftning ställer nya villkor och öppnar nya möjligheter för järnvägsbolagen. Resultaten kommer att förmedlas till annan forskning som genomförs under andra särskilda verksamheter inom det fjärde ramprogrammet. Av stort intresse kommer arbetet på följande område att vara: Att undanröja den ekonomiska nackdelen med järnvägstransporter jämfört med andra transportmedel; en bedömning av den information som krävs för att utvärdera åtgärder som kan göra järnvägstransporter intressantare för både passagerare och gods; förbindelser mellan höghastighetsnät på olika sträckor; den ekonomiska och samhälleliga lönsamheten av förbindelser från gemenskapens perifera delar till det europeiska höghastighetsnätet; alternativa rutter för linjesträckning i syfte att öka deras lönsamhet, och alternativ användning av icke-utnyttjade linjer.

2.2. Integrerade transportkedjor

Genom öppnandet av den enhetliga marknaden, Europeiska gemenskapens framtida utvidgning och centrala och östra Europas framsteg mot marknadsekonomi kommer den internationella godstransfereringen oundvikligen att öka starkt. Det förväntas allmänt att trafiken skall fördubblas på 20 år, med en väsentlig ökning av vägtransporterna. Mot bakgrund av de stora externa kostnader som orsakas av vägtransporter kan kombinerade transporter bli en lovande lösning. Utvecklingen av dessa skulle kunna bidra till en mer effektiv användning av vägtransporterna och en förbättring av miljökvaliteten. Undersökningar bör därför genomföras av i vilken grad efterfrågan på vägtransporter kan minskas, överföras till andra transportmedel eller till mer godtagbara transportformer som järnvägsfrakt och allmänna transporter, i syfte att minimera de externa och interna kostnaderna.

Det huvudsakliga målet för detta program är att bidra till att lösa de problem som hindrar vidare tillväxt och förverkligandet av en optimering av kvaliteten på integrerade frakttransporter som är förenliga med principen om miljöanpassad rörlighet.

Arbetet skall baseras på befintlig teknikforskning (särskilt om telekommunikationer och informations-medel), ekonomisk och social forskning samt miljöforskning och analysera kostnaderna/fördelarna med överföring mellan transportmedel genom en utvärdering av effektiva transfereringsmöjligheter (t. ex. korta sjötransporter). En systematisk metod skall följas som baseras på ett konceptmässigt och praktiskt ömsesidigt beroende mellan enskilda forskningsuppgifter som leder till demonstration-, pilot- eller prototypanläggningar. Som en följd av detta kommer alla huvudaktörer på detta område att länkas samman. Forskningen skall omfatta

- utarbetandet av kriterier för förbättring av beröringspunkterna mellan transportmedel vid transfereringsställen för att skapa förutsättningar för en snabb och tillförlitlig godstransferering,

- förbättring av tillgången till kombinerade transporter för små och medelstora företag både inom transportindustrin och annan industri,

- undersökning av förhållandet mellan transportinfrastrukturer å ena sidan och lastenheter för kombinerade transporter å andra sidan, med hänsyn till godsavsändarnas behov,

- förmedling av kriterier för samverkansfunktion mellan transportmedel genom att utnyttja befintlig eller planerad infrastruktur, i syfte att informera de myndigheter som fattar beslut om infrastrukturer, särskilt att säkerställa länkar till perifera eller isolerade regioner inom gemenskapen,

- utvecklandet av informations- och genomförandestrategier i syfte att förbättra den ekonomiska effektiviteten genom att använda kombinerade transporter liksom analyser av motivationen för att använda logistiska hjälpmedel hela den logistiska kedjan igenom, med särskild hänsyn till förvaltning, utnyttjande av telematikhjälpmedel och förfaranden i början och slutet av kedjan,

- nätverksutveckling, inbegripet riktlinjer för operationell karakteristik på verksamhet vid terminaler och länkar mellan terminalerna,

- riktlinjer för automatiserade system för behandling av de dokument som används vid kombinerade transporter,

- riktlinjer för automatisk identifiering av lastenheter, både vid transitering och i transportcentrer,

- en metodisk utveckling av kostnads/fördel- och flerkriteriaanalyser, inbegripet finansiella, ekonomiska, sociala och säkerhetsaspekter rörande genomförandet i de olika verksamhetsformerna pågående eller under utveckling för transfereringscentrer mellan olika transportmedel,

- kostnads/fördel- och flerkriteriaanalyser av de finansiella, ekonomiska, sociala och säkerhetsaspekterna av de olika tänkbara metoder som skall användas vid kombinerade transporter per järnväg, liksom förvaltningen vid gränserna, omlastning vid transferering, byte av vagnsaxlar eller olika spårbredder,

- tekniska/ekonomiska undersökningar för att förbättra villkoren för järnvägsverksamhet (hastighet, kapacitet att köra på spår av olika vidd, maximal last etc.) och möjligheter till kommersiell utveckling (förbättring av profilyta för förarrummet etc.).

2.3. Flygtransporter

På lufttrafikområdet krävs en systematisk insats i syfte att å ena sidan definiera målen för de europeiska intressena för att avhjälpa överbelastningen i luftrummet och på flygplatser, förbättra säkerheten och minimera miljöeffekterna och att å andra sidan möjliggöra en samordning samt resultatutvärdering av forskningsresultaten inom generisk teknik.

I första hand skall arbetet inriktas på flygtrafikförvaltningen (ATM). I enlighet med de inom den övergripande ramen för Ecarda och Internationella civila luftfartsorganisationen (ICAO) utvecklade koncepten (CNS/ATM) och i överensstämmelse med Europeiska civila luftfartskonferensens (ECAC) strategi för 1990-talet skall forskningen bidra till en definition av tekniska och operativa lösningar som lämpar sig för europeiska behov. Nyskapande bidrag förväntas öka Europas roll och konkurrenskraft i världen. Genom att bygga vidare på befintligt arbete som definierar ett konsoliderat ATM-koncept, i nära samarbete med medlemsstaterna, ECAC och Eurocontrol (särskilt EATMS-projektet), skall forskningen utvärdera och demonstrera de integrerade beståndsdelarna, både operativa och tekniska, för ett framtida ATM-system som planeras till år 2006 och därefter, med minst en fördubbling av befintlig kapacitet och bibehållen säkerhet till lägsta möjliga kostnad.

Detta arbete kommer också att integrera de resultat av grundläggande teknikforskning som nås inom andra program och identifiera de tillämpningsrelaterade metoder som krävs för att utveckla ett effektivt system utifrån teknisk, operativ och organisatorisk synvinkel. Institutionella frågor som uppstår genom en tänkbar användning av satelliter skall också undersökas.

De operativa övervägandena skall också inriktas på särskilda aspekter, t. ex. den roll som mänskliga faktorer spelar, kommunikation från både pilot och trafikledning, inbegripet t. ex. urval och utbildning; automatisering av kontrollfunktioner vid planering och genomförande, koncept för det nya automatiserade systemet för flygtrafikkontroll (ATC); användning av experimentsystem för kommunikation, navigation (inbegripet satellitnavigering) och automatiserad övervakning, särskilt användningen av ett aeronautiskt nätverk för telekommunikationer (ATN) för att integrera Flight Management Systems (FMS) med ATC-systemet, samt beröringspunkter människa/maskin inom ATC. Innovationer som utvecklas i samband med andra verksamheter skall användas, vid behov efter anpassning. En allmän integrering av dessa bestånds-delar skall till en början utvärderas i försöksanordningar för att mäta förbättringarna i det övergripande ATC-systemets kapacitet och säkerhet. För att underlätta integrerings- och utvärderingsförfarandet skall en utvärderingsplan utarbetas tillsammans med den metod som skall användas vid förfarandet. Lämpliga kontrollmetoder skall utvecklas och utvärderas för sådana ATM-system och -förfaranden (inbegripet en socioekonomisk utvärdering av eventuella framtida ATM-system).

I andra hand skall arbetet inriktas på lufttransportsäkerhet och miljöskydd för att komplettera det arbete som görs av de gemensamma och nationella luftfartsmyndigheterna.

Arbetet skall särskilt utforma och utvärdera de flygduglighetsfaktorer och operativa faktorer som påverkar flygsäkerhet och miljöfrågor, utveckla tänkbara ytterligare förbättringsmöjligheter på dessa områden samt stödja en framtida standardisering och regelbunden verksamhet på området för certifiering och inspektion av flygduglighet. Genom strategisk forskning, inbegripet utformning av modeller för inverkan av kritiska faktorer, skall arbetet inriktas på följande: olycksförebyggande och överlevnadschanser, yttre risker (isbildning, markkollisioner, blixtar, elektromagnetisk stabilitet, insug av främmande föremål i motorerna etc.) liksom flygplans tillförlitlighet och säkerhet (flygduglighetskrav) med hänsyn till ICAO:s roll vid fastställandet av internationella normer för buller och utsläpp, och det arbete som utförs inom Tema B (industriteknik) och Tema C (miljö) inom fjärde ramprogrammet med avseende på framtida normer för buller och utsläpp.

Närmare bestämt skall arbetet på området för flygduglighet och flygverksamhet beakta resultaten från industri- och materialteknikprogrammet i fråga om flygplansutformning och inriktas på utvärdering av genomförbarhet och socioekonomiska konsekvenser liksom en systematisk utvärdering av teknik-utformning i syfte att förbättra kollisions- och brandskydd, passagerarevakuering, spricksöknings-metodernas integritet och tillförlitlighet, certifieringsmetoder, frågor rörande den mänskliga faktorn i samband med flygplan som i hög grad är automatiserade, långflygningar och hög arbetsbelastning samt förbättring av start- och landningskriterierna på landningsbanor som blir besvärliga vid dåligt väder.

För det tredje kommer arbetet att inriktas på flygplatser. I syfte att motsvara det akuta behovet av att öka flygplatskapaciteten, särskilt i fråga om starter och landningar, skall forskningen inriktas på koncept för flygplatsutformning och förvaltningsfrågor, t. ex. olika slags trafikflöden inom flygplatserna och berörings-punkterna mellan flygplatsledning och kontrollsystem å ena sidan och ATM å andra sidan. Modell- och simuleringsmetoder skall i tillämpliga fall utvecklas i syfte att definiera systemkrav och koncept för högfunktionell arkitektur. Forskningen skall omfatta en undersökning av alternativa operativa strategiers betydelse för kapaciteten och servicenivån vid europeiska flygplatser liksom en undersökning av systemen för väderanalys och prognoser. Frågor rörande en harmonisering av flygplatsverksamheter och förvaltningen av lufttrafikflöden på nätverksnivå bör också omfattas.

2.4. Tätortstrafik

Tätortstrafik innebär sex typer av problem, nämligen: användarnas behov och preferenser, deras och fotgängarnas säkerhet, energieffektivitet och -sparande, effektivitet i persontransportsystemet, effektiv godsbefordran och miljöskydd. De tekniska lösningarna på dessa problem är inte nödvändigtvis samma men tillsammans måste de bidra till att lösa samtliga problem. I detta syfte skall de verksamheter som genomförs på telematik-, energi- och transportområdena utvecklas samordnat och en del av arbetet på detta område nära anknyta till det arbete som genomförs under temat "Integrerade transportkedjor".

Arbetet skall inriktas på lösningar som kan: förbättra effektiviteten och kapaciteten i tätorternas transport-system, särskilt genom att förbättra intresset för allmänna transportmedel för både användarna och dem som påverkas; rationalisera trafikhanteringen och transportefterfrågan genom att förbättra levnadsvillkoren i tätorterna. Detta arbete skall särskilt inriktas på

- tillämpningen av fysiska planeringsåtgärder,

- ekologisk trafikförvaltning (t. ex. skall prioritet ges åt allmänna transporter i trafikövervakningssystem som gynnar cirkulationsförhållanden som är förenliga med stadsmiljön),

- säkerhetshantering, särskilt för sårbara användare,

- optimering av vägutnyttjande, inbegripet minimering av rörelseutrymmet (t. ex. genom att höja säkerheten och öka kapaciteten för antal passagerare och gods som transporteras i stället för antalet transportmedel),

- åtgärder och krav för att stimulera allmänna transporter i motsats till privata,

- faktorer som bidrar till en effektiv integrering av olika transportmedel och utvecklingen av en integrerad tätortstrafik (inbegripet cyklister och fotgängare) för att förbättra tillgängligheten, särskilt kriterier för utformningen och genomförandet av omstigningsställen mellan lokal trafik och långväga trafik, liksom andra effektiva åtgärder som bilpooler och samåkning,

- styrning av efterfrågan och undersökning av om hur olika transportmedel utnyttjas då flera transport-medel står till buds,

- leveranser (stadslogistik) och trafikregleringars effekt på detaljhandeln och tillverkningsindustrin,

- bättre kunskaper om villkoren för transportverksamheten och förutsebar utveckling (mätning av överbelastning, prognoser över utvecklingen av rörlighetsmönster, utveckling av nya förfaranden för insamling och analys av data etc.),

- praktiska problem som uppstår genom ökade restriktioner för användning av privata fordon; det är särskilt nödvändigt att fördjupa kunskapen om förarnas dagliga beteende i förhållande till befintliga bestämmelser, beroendet av privatfordon i det dagliga livet etc.,

- åtgärder för att förbättra gång- och cykelbanor och cyklisternas säkerhet.

Därutöver kommer forskningen också att analysera å ena sidan finansierings- och debiteringssystemen för tätortstrafik, särskilt allmänna transportmedel i enlighet med vitboken om en gemensam transportpolitik, och å andra sidan de externa kostnader som uppstår genom olika transportmedel i tätbebyggda områden (allmänna/privata, ansvarsnivå). Särskilt skall effekterna av olika finansieringssystem för allmänna transportmedel granskas, inbegripet prispolitik och utnyttjande av fonder tillkomna genom överbelastningsavgifter. I och med att den inre marknaden öppnats söker alla medlemsstater nya organisationsformer och finansieringsmodeller för tätortstrafiken. Att förena en bättre tillämpning av befintliga åtgärder med ny teknik (inbegripet transporttelematik) med nya transportmedel (eldrivna fordon och hybridfordon, duobussar, trådbussar, snabbspårväg) och med trafikövervakning, reseplanering, parkeringsförvaltning, utryckningstjänst, integrerade biljettsystem och andra förfaranden med låg teknikinsats, t. ex. särskilda filer för bussar och fordon med många passagerare, kräver särskilda lösningar som måste utvecklas med hänsyn till de särskilda förhållandena i storstadsområden och nödvändiga kontaktytor med regionala transportsystem. En storskalig utvärdering av denna integrering genom pilotprojekt blir nödvändig.

Transportsystemens effekt på städernas verksamhetsspridning och tillväxt har hittills analyserats dåligt trots att den är allmänt accepterad. Nya organisations- och finansieringsformer för tätortstrafik kommer tveklöst att ha stor betydelse för tätorternas utveckling på kort och medellång sikt. Med det allmänna målet att söka en hållbar utveckling spelar olika organisationstyper och motsvarande transportsystem en avgörande roll som förtjänar särskilda insatser.

I de flesta tätbebyggda områden måste en rad åtgärder övervägas (t. ex. vägavgifter, trafikregleringssystem som prioriterar allmänna transportmedel, främjandet av bilpooler, cykling och gångtrafik). Föga är känt om den komplicerade växelverkan som uppstår ur dessa olika kombinationer och deras kontaktytor med regionala transportsystem. Säkerheten för cyklister och fotgängare måste särskilt förbättras i sammanhanget för en miljö med kombinerade transporter. Ett gradvist införande av utvalda åtgärder skulle kunna genomföras i städer som väljs i forskningssyfte för att utvärdera dem och säkerställa deras gradvisa införande. Utvärdering genom simulering och demonstration är nödvändig för att bedöma kostnadseffektiviteten, miljöeffekterna och de socioekonomiska effekterna av ny teknik eller nya koncept liksom för att identifiera nyckelfaktorerna (förhållandet mellan transporter och markutnyttjande, industri- och telematikinnovationer, regleringar eller nya transportkoncept) som forskningen måste inriktas på för att uppnå fördelarna med ett miljöanpassat rörlighetsmönster för den resande allmänheten.

Kombinerade transporter och regionala passagerartransporter

Transportsystemen för passagerartrafik skall övervägas i ett sammanhang med kombinerade transporter. Kombinerade persontransporter omfattar det traditionella långväga resandet med särskild tonvikt på höghastighetståg men även ett nytt kortdistanskoncept (automatbanor). Utformningen, lokaliseringen och organisationen av beröringspunkterna land-land, land-luft och land-sjö måste tillåta snabba, lätta och säkra byten mellan olika transportmedel. Särskild uppmärksamhet skall ägnas åt möjligheten att överföra koncept som utvecklas på området för kombinerade godstransporter. Kombinerade persontransporter inträffar också i situationer då passageraren kan välja mellan flera olika transportmedel för att fortsätta resan. Forskningsverksamheterna bör undersöka hur den resande väljer mellan transportmedel i flervalssituationer, t. ex. genomförande och utvärdering av informationssystem för kombinerade persontransporter som länkas till automatiska debiteringssystem för inköp av biljetter, platsreservation etc.

2.5. Transporter till sjöss och på inre vattenvägar

Sjötransporter

En viktig utgångspunkt för alla forskningsverksamheter inom sjötransportområdet är utvärderingen av tillgänglig teknik och prognoser över nödvändig utveckling. Resultaten kommer att ge ramarna för den särskilda forskningen för att öka kvaliteten och effektiviteten, förbättra säkerheten och skydda miljön vid sjötransporter genom identifiering och utveckling av gemensamma lösningar på de största problemen, inte bara strategiska utan också tekniska, genom utveckling av operativa system som integrerar ny grundläggande teknik, standardförfaranden, organisatoriska faktorer och mänskliga resurser. En särskild tonvikt skall läggas på frågor om sammanlänkning och samverkansfunktion för sjötransporternas beståndsdelar, t. ex. Vessel Traffic Management and Informations Systems (VTMIS), i syfte att ge lösningar till och främja den nödvändiga integrationen av lokalt fördelade system i ett transeuropeiskt nätverk.

I första hand skall arbetet inriktas bland annat på utvärdering och utformning av tillgång och efterfrågan på sjötransporter och godsflöden på både global och intereuropeisk nivå. Särskilt kommer korta sjötransporter (inbegripet färjetrafik) att analyseras inom ramen för logistikkedjan och behovet av harmoniserade förfaranden. Detta kommer att inbegripa utveckling, integrering och utvärdering av sjötransportsystemen och sjöfarten på inre vattenvägar och en analys av konkurrensen mellan aktörerna (både inom och utanför gemenskapen) för hela verksamheten (till lands och sjöss), förvaltningsstrukturer, kedjan av mänskliga resurser och servicekvaliteten (fullständig kvalitetskontroll etc.). Behovet av att införa snabba korta sjötransportenheter skall också beaktas mot bakgrund av den gemensamma transportpolitiken, marknadens efterfrågan och den forskning om teknisk kostnadseffektivitet med snabba fartyg (konstruktion, framdrivning och säkerhet) som genomförs inom industri- och materialteknikprogrammet.

För det andra kommer arbetet att simulera, utvärdera och demonstrera ny teknik, särskilt den som utvecklas inom andra särskilda program, för att förbättra ledningsförvaltningen av sjötransporter. Aspekter rörande hamnanläggningar och beröringsytorna land/sjö skall särskilt beaktas; informationsutbyte mellan hamnar och deras omland kommer att underlätta godsflödet, förbättra säkerheten och hamnarnas roll som kontaktpunkter. Det är också nödvändigt att analysera och utveckla nya metoder för hela verksamheten (fartyg och hamnar), särskilt med hänsyn till nödvändigheten av att i alla hamnar i gemenskapen främja en harmoniserad användning av godshanteringsmetoder som anpassats till Europas tekniska utvecklingsnivå.

Det är vidare nödvändigt att analysera möjligheterna till förbättring av tillgången på sjötransporter genom tillämpning av ny teknik, särskilt nya snabba transfereringssystem för gods och passagerare och, i fråga om god utformning av hamnar, deras förvaltning och drift, liksom yrkeskvalifikationer och infrastruktur-kapacitet. Arbetet kommer att inriktas på att definiera en ny generation driftsystem och fartyg med hög prestanda som säkerställer effektivare, säkrare och miljövänligare verksamhet (t. ex. högre hastighet, minskade utsläpp och minskad drivmedelsförbrukning). Användningen av alternativa, mer miljövänliga energikällor skall också undersökas liksom förbättringar av villkoren för sjötransporter och fartygsunderhåll.

För det tredje, mot bakgrund av att underlåtenhet att införa sunda säkerhetsförfaranden kan orsaka att människor dör eller skadas, miljöskador och påverka aktörernas konkurrenskraft, skall arbetet också utvärdera de faktorer som påverkar sjösäkerheten. Detta kommer att omfatta både trafiksäkerhet och säkerhet vid verksamhet ombord. Risker och säkerhet vid sjöverksamhet skall analyseras, särskilt vad gäller strukturbrister, mekaniska och elektriska brister, navigationsfel, verksamhet i skyddade och känsliga områden och föroreningskontroll, med särskild hänsyn till bortskaffande och behandling av avfall från fartyg i hamnar. Betydelsen av hela kedjan mänskliga faktorer för sjötransportsystemets säkerhet och effektivitet skall utvärderas (t. ex. fartygsdrift, trafikledning och -övervakning, landbaserad verksamhet), i syfte att förhindra olyckor. Gemensamma kriterier för att fastställa besättningens utbildningsnivå liksom förfaranden för hela verksamheten (ombord och på land), kommunikationer och trafikledning skall utvecklas. Simuleringsmetoder för trafikscenarier skall utvecklas.

Tillämpningen av integrerade telematikhjälpmedel skall utvärderas av de europeiska sjöförvaltningarna, inbegripet utvecklingen av gemensamma metoder för ledningsstöd och för att säkerställa samverkanfunktionen i sjönavigerings- och säkerhetssystem, t. ex. GMDSS.

Inre vattenvägar

Arbetet kommer att inriktas på att integrera ny grundläggande teknik med organisatoriska faktorer och mänskliga resurser inom inlandssjöfarten.

Det skall särskilt analysera detta transportmedels roll i hela kedjan och definiera utvärderingskriterier för scenarier som i sin helhet avspeglar betydelsen och potentialen i inlandssjöfarten, särskilt de hinder som skulle kunna hämma utvecklingen och efterfrågan på godstransferering genom inlandssjöfart.

Arbetet skall särskilt möjliggöra en överföring av resultaten från grundläggande teknikforskning till inlandssjöfarten i fråga om kostnader-fördelar, säkerhets- och miljöeffektkriterier, i syfte att förbättra fartygs och hamnars totala verksamhet. Detta kommer att inbegripa utveckling av förbindelserna flod-sjö, som utgör grundvalen för konceptet vattenburna transporter. De strategiska driftsaspekterna i ett omfattande och integrerat system för inlandssjöfart, t. ex. på axeln Rhen-Main-Donau, måste undersökas grundligt, särskilt med hänsyn till transporter av farligt gods. Det blir också nödvändigt att undersöka utvecklingen av och kännetecknen på pråmkonstruktioner som ökar hastigheten och minskar utsläpp och drivmedelsförbrukning. På motsvarande sätt skall de mänskliga faktorerna vad gäller säkerheten på pråmar och inre vattenvägar analyseras, särskilt kraven på certifiering, utbildning och operativ användning av informations- och kommunikationsmedel. Slutligen skall arbetet inriktas på navigeringsrestriktioner, hydrodynamiken i lågt vattenstånd, infrastruktur, hamnar, trafikledning och -organisation samt informationsflöden om gods.

2.6. Vägtransporter

Forskningen bör bidra till iordningställande och förbättring av väginfrastrukturen, effektiv verksamhet, minskat markutnyttjande och minskade föroreningar, åtgärder för att förbättra säkerheten i europeiska vägtransporter (inbegripet fastställande av huruvida ökningen av vägtransporterna har påverkat säkerheten på vägarna) och styrning av efterfrågan på vägtransporter. Arbetet skall bidra till beslutsunderlag i fråga om behovet av lagstiftning till stöd för gemenskapens transportpolitik. Det skall placeras i ett sammanhang med mer omfattande politiska mål för att möjliggöra att vägtransportsystemet spelar en fullödig roll vid skapandet av en öppen och konkurrenskraftig marknad i Europa; och för att säkerställa utnyttjandet av forskningsresultat genom att införa nya produkter och system. Vägtransporter omfattar transport av passagerare och gods med bil, lastbil, buss, cykel och andra vägfordon liksom fotgängare. FTD-verksamheterna bör bidra på följande områden:

- Styrning av efterfrågan på vägtransporter (långsiktig).

- Trafik-, transport- och informationsförvaltning (TTIM) (kort och medellång sikt).

- Trafiksäkerhet.

- Väginfrastruktur.

Inte bara i fråga om vägtransporter tyder erfarenheterna på att forskningsresultaten ofta inte genomförs av tekniska, ekonomiska, rättsliga, politiska eller sociala skäl. Genomförandeprocessen måste förbättras om de medel som investeras i forskning skall ge utbyte. Tillvägagångssätt för att övervinna sådana hinder inom vägtransportsektorn skall undersökas. Genomförandefrågorna bör drivas utifrån ett samordnat förfarande för utvärdering av olika typer av projekt och program inom vägtransportsektorn. Särskilt skall de genomförandeproblem som kan uppstå vid olika förfaranden och metoder för att ta upp avgifter från trafikanter utvärderas. De institutionella och rättsliga problemen med att utveckla informationssystem för trafikanter skall undersökas, liksom problemen med efterlevnaden av lagar och förordningar.

Styrning av efterfrågan

I fråga om vägnätverket kan efterfrågan ibland överstiga tillgången. Forskningens mål är att bidra till att bibehålla rörligheten och tillgången genom att anpassa efterfrågan till tillgängliga vägar samtidigt som hänsyn tas till ökande miljörestriktioner. Styrning av transportefterfrågan definieras som genomförandet av politiska åtgärder och strategier avsedda att optimera användningen av vägar både för bilar och tunga lastfordon. Denna definition ger utrymme för en lång rad tänkbara förändringar i beteende, inbegripet kombinerade transporter och val av tid.

Frågor i samband med styrning av efterfrågan behandlas allmänt inom Område 1 av detta program. Särskild forskning om användningen av vägtransporter skall genomföras utöver Område 1 och Tätortstransporter och i samordning med dem. En lång rad politiska styrmedel och tekniska innovationer bör undersökas, t. ex. alternativa skatteåtgärder, vägprissättning. Alternativa scenarier skall utarbetas genom att i tillämpliga fall använda modeller och simulering. Modeller för markutnyttjande, transporter och val mellan transportmedel med tillämpning av GIS-teknik bör undersökas genom fullskaliga demonstrationsprojekt.

Trafik-, transport- och informationsförvaltning (TTIM)

TTIM omfattar alla trafikanter, inbegripet cyklister, fotgängare och rörelsehindrade. TTIM inriktas på bästa möjliga användning av befintlig infrastruktur i Europa genom utnyttjande av realtidsinformation för en effektiv ledning och övervakning av vägnätet samtidigt som hänsyn tas till behoven av att förbättra säkerheten och till miljöskydd. Problem som sammanhänger med ledning och övervakning av regelmässig och oregelmässig överbelastning bör undersökas, liksom att främja beröringspunkterna mellan tätortstransporter och regionala transporter. De praktiska experiment som för närvarande genomförs och resultaten från befintliga TTIM-system och pilotprojekt som uppnåtts inom gemenskapsprogrammen och i medlemsstaterna bör undersökas. Resultaten av denna undersökning bör tjäna som grundval för ytterligare forskning på området TTIM. Lösningarna bör kunna genomföras snabbt och utgöra en integrerad del av transportsystemet.

Säkerhet

Trafikolyckor orsakar ca 50 000 dödsfall om året i gemenskapen och avsevärt fler trafikskadade, med väldiga ekonomiska konsekvenser. Forskningens mål är att öka säkerheten för alla trafikanter. Områden för forskningen är följande:

- Analys av riskerna på vägarna och orsakerna till olyckor (särskilt hastighetens betydelse) tillsammans med utarbetande av gemensamma definitioner för att möjliggöra att data behandlas jämförbart i hela gemenskapen.

- Väginfrastrukturens säkerhet (utformningsgeometri, skyltar, signaler, belysning, vägytans skick etc.) och säkerhetsåtgärder vid tillfälliga vägarbeten.

- Trafikantbeteende, med hänsyn till ålder, och hur beteendet kan påverkas, t. ex. genom förändringar i lagstiftning, utbildning, bättre övervakning av lagarnas efterlevnad, information och propaganda).

- Tillämpning av normer och utveckling av nödvändiga metoder som ett medel att förbättra både aktiv säkerhet (olycksminskning) och passiv säkerhet (skada på passagerare och andra sårbara trafikanter som fotgängare, cyklister och rörelsehindrade).

- Riskanalys av befordran av farligt gods och strategier för förfaranden vid olyckor med farligt gods.

Väginfrastruktur

Denna forskning kommer att bidra till att optimera det europeiska vägnätet genom att minska kostnaderna för konstruktion och underhåll, med hänsyn till driftsvillkoren för vägyta och vägunderbyggnad under deras livstid utan att minska kvaliteten, genom att minimera förseningar och olyckor för trafikanterna och minska miljöeffekterna av vägkonstruktion och väganvändning. Forskningen skall uppmärksamma de särskilda behoven i perifera regioner, på öar och i glest befolkade områden; överväga alternativa metoder för att uppgradera vägarna i dessa områden när det är lämpligt samt överväga transiteringsregionernas problem.

Forskningen kommer att ge en sund grundval för ytterligare utveckling av Eurocodes och Euronorms genom att i stora drag utvärdera tänkbara scenarier för utformning, gemensamma normer och prestandakriterier genom exempelvis "intelligenta vägar". Alla ledningsstrategier för vägnätsinfrastruktur i fråga om konstruktion och underhåll måste beakta de vidare vägnätseffekter som följer av användarkostnader genom olyckor, förseningar eller omledningar (överbelastning, vägarbeten), intelligent utnyttjande av vägnätet och förändringar i personers och varors rörlighet.

Områden av särskilt intresse innefattar också potentiella kostnader för och fördelar med metodharmonisering (t. ex. kostnads/nyttaanalyser) och geometriska utformningsnormer för nya vägbyggen. Forskningen kan också hänvisa till förbättrade metoder och ledningssystem för vägunderhåll. En bättre kvalitet på vägytan skulle tillåta att framstegen i utvecklingen av nya och förnybara material utnyttjas maximalt. En stor fråga vad gäller vägutformning är behovet av att minska miljöeffekterna från vägarna (inbegripet buller och vibrationer).

BILAGA 2

VÄGLEDNING FÖR FÖRDELNING AV BUDGETERADE MEDEL

>Plats för tabell>

BILAGA 3

SÄRSKILDA BESTÄMMELSER FÖR GENOMFÖRANDE AV PROGRAMMET

Programmet kommer att genomföras genom indirekta åtgärder, varvid gemenskapen bidrar ekonomiskt till FTD-verksamheter som genomförs av tredje part eller av GFC-institut i samarbete med tredje part:

1. Verksamheter med kostnadsdelning av följande typ:

a) FTD-projekt som genomförs av företag, forskningscentrer, universitet och högskolor.

Gemenskapens finansiering skall normalt inte överstiga 50 % av projektkostnaden med gradvis lägre procentsats ju närmare marknaden projektet befinner sig. De universitet och andra institutioner som inte har eget reviderbart ekonomiskt redovisningssystem kommer att ersättas med 100 % av de tillkommande kostnaderna.

b) Teknikstimulering för att uppmuntra och underlätta små och medelstora företags deltagande i FTD-verksamheter:

i) Genom att bevilja särskilda förstudiebidrag, inbegripet partnersökning, under en period på upp till tolv månader. Förstudiebidraget skall beviljas i enlighet med val av ett förslag till utkast som normalt skall lämnas in av minst två små eller medelstora företag som inte är förbundna med varandra från två olika medlemsstater. Förstudiebidraget skall omfatta upp till 75 % av projekteringsfasens kostnader, utan att överstiga 22 500 ecu per företag som söker och beviljas bidrag, och

ii) genom att stödja kooperativa forskningsprojekt, varvid små och medelstora företag med likartade teknikproblem som inte har tillräckliga forskningsresurser engagerar andra juridiska enheter för att genomföra FTD för deras del. Gemenskapens finansiering av kooperativa forskningsprojekt, som normalt skall omfatta minst fyra små eller medelstora företag som inte är förbundna med varandra från minst två olika medlemsstater, skall normalt täcka 50 % av kostnaderna för forskningen.

Efter en inledande utlysning av ansökningsomgång får i båda fallen ansökningar lämnas in när som helst under den period som omfattas av det arbetsprogram som skall genomföras.

2. Åtgärder som är tillämpliga på detta särskilda program:

- Åtgärder till stöd för standardisering och åtgärder som inriktas på att utarbeta hjälpmedel av allmänt värde för programmets mål.

- Finansiellt stöd till fältförsök som inriktas på att utvärdera kostnadseffektiviteten, miljöeffekter och socioekonomiska effekter av införandet av ny teknik eller nya koncept samt för förstärkta samordnings-verksamheter.

Gemenskapens deltagande får omfatta upp till 100 % av kostnaderna för dessa åtgärder.

3. Förberedelseåtgärder, kompletterande åtgärder och stödåtgärder, t. ex.:

- Undersökningar till stöd för detta program och inledande verksamheter som en förberedelse för framtida verksamheter.

- Publikationer och verksamheter för spridning, främjande och utnyttjande av resultaten i samordning med de verksamheter som genomförs inom ramen för det tredje verksamhetsområdet; de huvudsakliga faktorer som sannolikt kommer att möjliggöra och uppmuntra användningen av resultaten skall beaktas från början och under hela varaktigheten av FTD-projekt vars parter förväntas utgöra ett centralt nätverk för spridningen och utnyttjande av resultaten.

- Analys av tänkbara socioekonomiska följder i anslutning till programmet vilket också bidrar till programmet "Målinriktad socioekonomisk forskning".

- Utbildningsverksamhet för forskare och användare på transportområdet i syfte att stimulera teknik-överföring och öka yrkesskickligheten.

- Åtgärder till stöd för driften av nätverk för att öka medvetandet och ge decentraliserat stöd till små och medelstora företag i samordning med Euromanagementverksamheten för FTD-revison.

Gemenskapens deltagande får täcka upp till 100 % av kostnaderna för dessa åtgärder.

4. Samordnade verksamheter består av samordning, särskilt via "samordningsnätverk", utnyttjande av FTD-projekt inom programmet och verksamheter som redan finansieras av offentliga eller privata organ. Samordnande verksamheter får också tjäna som det nödvändiga samordningsmedlet för verksamhet i intressegrupper som genom projekt med kostnadsdelning (jfr punkt 1 a) sammanför tillverkare, nätverksoperatörer, programvaruföretag, serviceföretag, användare, universitet och forskningscentrer kring samma tekniska eller industriella mål.

Gemenskapens deltagande får täcka upp till 100 % av kostnaderna för denna samordning.