Initiativ från Republiken Finland inför antagandet av en förordning om att förbehålla rådet genomförandebefogenheter avseende vissa detaljerade bestämmelser och praktiska förfaranden för behandlingen av ansökningar om visering

(2000/C 164/07)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 62.2 och artikel 62.3 i detta,

med beaktande av Republiken Finlands initiativ(1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande(2), och

av följande skäl:

(1) De gemensamma konsulära anvisningar angående viseringar till diplomatiska beskickningar och karriärkonsulära myndigheter som förtecknas under SCH/Com-ex (99) 13 i bilaga A till rådets beslut 1999/435/EG(3) har upprättats i syfte att genomföra bestämmelserna i avdelning II kapitel 3 i den i Schengen den 19 juni 1990 undertecknade tillämpningskonventionen till Schengenavtalet av den 14 juni 1985 mellan regeringarna i Beneluxstaterna, Förbundsrepubliken Tyskland och Franska republiken om gradvis avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränserna, nedan kallad konventionen.

(2) Vissa detaljerade bestämmelser och praktiska förfaranden för behandlingen av ansökningar om visering vid diplomatiska beskickningar och karriärkonsulära myndigheter i de medlemsstater som deltar i det närmare samarbete som nämns i artikel 1 i Schengenprotokollet ingår i de gemensamma konsulära anvisningarna och bilagorna till dessa och måste antas och regelbundet ändras och uppdateras för att tillgodose de relevanta konsulära myndigheternas operativa krav.

(3) Dessutom har en handbok om handlingar i vilka en visering kan införas, förtecknad under SCH/Com-ex (98) 56 och SCH/Com-ex (99) 14 i bilaga A till beslut 1999/435/EG, upprättats i enlighet med bilaga XI till de gemensamma konsulära anvisningarna. Det är nödvändigt att bestämmelserna i denna handbok antas och regelbundet ändras och uppdateras för att motsvara relevanta konsulära myndigheters operativa krav.

(4) Därutöver har en handbok om utfärdandet av Schengenviseringar i een tredje stat där inte alla Schegenstaternar är representerade upprättats som dokument SCH/II (95) 16 rev 19, som förtecknas under SCH/Com-ex (99) 13 i bilaga A till beslut 1999/435/EG. Det är också nödvändigt att bestämmelserna i denna handbok antas och regelbundet ändras och uppdateras.

(5) I olika bestämmelser i avdelning II kapitel 3 i konventionen, särskilt i artikel 17 i denna, och i de gemensamma konsulära anvisningarna föreskrivs att beslut om genomförandeåtgärder skall fattas av den verkställande kommitté som inrättades genom de Schengenavtal som antogs före den 1 maj 1999 och som rådet nu har ersatt i enlighet med artikel 2 i protokollet om införlivande av Schengenregelverket. Enligt artikel 1 i det protokollet skall samarbetet inom ramen för Schengenregelverket genomföras inom Europeiska unionens institutionella och rättsliga ramar och med iakttagande av de relevanta bestämmelserna i Fördraget om Europeiska unionen och i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen.

(6) Det är därför lämpligt att i en gemenskapsrättsakt ange det förfarande genom vilket beslut om genomförandeåtgärder bör antas.

(7) Eftersom medlemsstaterna spelar en större roll i fråga om utvecklingen av viseringspolitiken, vilket återspeglar hur känsligt detta område är, särskilt som det inbegriper de politiska förbindelserna med tredje land, förbehåller sig rådet rätten att under den övergångsperiod om fem år som avses i artikel 67.1 i fördraget med enhällighet anta, ändra och uppdatera ovannämnda detaljerade bestämmelser och praktiska förfaranden, i avvaktan på att rådet på nytt granskar under vilka villkor kommissionen bör tilldelas sådana genomförandebefogenheter efter övergångsperiodens slut.

(8) Några av dessa bestämmelser och förfaranden fordrar konfidentiell behandling för att förhindra missbruk.

(9) Det är också nödvändigt att fastställa ett förfarande för att rådets medlemmar och kommissionen utan dröjsmål informeras om alla ändringar i handboken om handlingar i vilka en visering kan införas, handboken om utfärdandet av Schengenviseringar i en tredje stat i vilken inte alla Schengenstaterna är representerade och de bilagor till de gemensamma konsulära anvisningarna som helt eller delvis består av förteckningar över faktauppgifter som varje medlemsstat måste tillhandahålla i enlighet med de regler som denna stat för närvarande tillämpar och som därför inte kan antas, ändras eller uppdateras genom en rådsakt.

(10) De delar av de gemensamma konsulära anvisningarna och bilagorna till dessa som inte kan ändras genom något av förfarandena som anges i denna förordning bör ändras i enlighet med bestämmelserna i avdelning IV i Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 62.2, 62.3 och artikel 67 i detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Rådet skall, genom enhälligt beslut, på initiativ av en av sina medlemmar eller på förslag från kommissionen vid behov ändra delarna II, III, V, VI och VIII i de gemensamma konsulära anvisningarna samt bilaga 2 (med undantag av förteckning B och den viseringsskyldighet som gäller de länder, som nämns i förteckning A, om vilka samråd i förväg inte behövs), och delarna I och III i såväl bilaga 3 som bilagorna 6, 10, 11, 12, 13, 14 och 15 till dessa.

2. I den utsträckning sådana ändringar rör konfidentiella bestämmelser och förfaranden skall informationen i dessa göras tillgänglig endast för myndigheter som har utsetts av medlemsstaterna och för personer som vederbörligen bemyndigats av varje enskild medlemsstat eller av Europeiska gemenskapernas institutioner eller på annat sätt har rätt att få tillgång till sådan information.

Artikel 2

1. Varje medlemsstat skall meddela rådets generalsekreterare vilka ändringar den önskar göra i del III i bilaga 1, förteckning A i bilaga 2 (med undantag av den viseringsskyldighet som gäller länder nämnda i denna förteckning om vilka samråd måste äga rum i förväg) och förteckning B i bilaga 2, del II i bilaga 3 och bilagorna 4, 5, 7 och 9 till de gemensamma konsulära anvisningarna, i handboken om handlingar i vilka en visering kan införas och i handboken om utfärdandet av Schengenviseringar i en tredje stat där inte alla Schengenstaterna är representerade(4).

2. Om någon medlemsstat önskar göra en ändring i bilagorna 4, 5b, 5c, 7 eller 9 i de gemensamma konsulära anvisningarna skall den först lägga fram ett förslag till ändring för de andra medlemsstaterna och ge dem möjlighet att kommentera förslaget.

3. Ändringar enligt punkterna 1 och 2 skall anses få verkan från och med den tidpunkt då generalsekreteraren meddelar ändringarna till rådets medlemmar och till kommissionen.

Artikel 3

Rådets generalsekretariat skall ansvara för utarbetandet av reviderade versioner av de gemensamma konsulära anvisningarna och bilagorna till dessa i syfte att införliva ändringar som gjorts i enlighet med artiklarna 1 och 2. Det skall överlämna dessa versioner till medlemsstaterna i nödvändig omfattning.

Artikel 4

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel ...

På rådets vägnar

Ordförande

...

(1) EGT C ...

(2) EGT C ...

(3) EGT L 176, 10.7.1999, s. 1.

(4) Så snart denna handbok har uppdaterats i enlighet med det förfarande som fastställs i denna förordning bör benämningen ändras till "handbok om utfärdandet av enhetliga viseringar i tredje stat där berörda medlemsstaterna inte är representerade".