SV Europeiska unionens officiella tidning L 142/53

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2017/942

av den 1 juni 2017

om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av volframkarbid, smält volframkarbid och volframkarbid blandad med metallpulver, med ursprung i Folkrepubliken Kina till följd av en översyn vid giltighetens utgång enligt artikel 11.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1036 av den 8 juni 2016 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 11.2, och

av följande skäl:

1. FÖRFARANDE

1.1 Gällande åtgärder

(1) Genom rådets förordning (EG) nr 2737/90 (2) införde rådet en slutgiltig antidumpningstull på 33 % på import av volframkarbid och smält volframkarbid med ursprung i Folkrepubliken Kina (nedan kallad Kina eller det berörda landet) (nedan kallad den ursprungliga undersökningen). Genom beslut 90/480/EEG (3) godtog kommissionen åtaganden som gjorts av två större exportörer beträffande den produkt som är föremål för åtgärder.

(2) Efter det att de två berörda kinesiska exportörerna dragit tillbaka sina åtaganden ändrade rådet förordning (EEG) nr 2737/90 genom rådets förordning (EG) nr 610/95 (4) och införde en slutgiltig antidumpningstull på 33 % på import av volframkarbid och smält volframkarbid.

(3) Genom rådets förordning (EG) nr 771/98 (5), till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång, förlängdes dessa åtgärder i ytterligare en femårsperiod.

(4) Genom rådets förordning (EG) nr 2268/2004 (6) införde rådet, till följd av en översyn vid giltighetstidens utgång, en slutgiltig antidumpningstull på 33 % på import av volframkarbid och smält volframkarbid med ursprung i Kina.

(5) Genom rådets förordning (EG) nr 1275/2005 (7) ändrade rådet definitionen av produktomfattningen till att även omfatta volframkarbid blandad med metallpulver.

(6) Efter en översyn enligt artikel 11.2 i rådets förordning (EG) nr 1225/2009 (8) förlängde rådet åtgärderna i ytterligare en femårsperiod genom rådets genomförandeförordning (EU) nr 287/2011 (9) (nedan kallad den tidigare översynen vid giltighetstidens utgång).

1.2 Begäran om en översyn vid giltighetstidens utgång

(7) Efter offentliggörandet av ett tillkännagivande om att giltighetstiden snart kommer att löpa ut (10) för de befintliga åtgärderna mottog kommissionen den 7 december 2015 en begäran om inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång av dessa åtgärder i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EG) nr 1225/2009 (nedan kallad begäran om översyn).

(8) Begäran ingavs på sex unionstillverkares vägnar (nedan kallade sökanden), såsom företrädare för tillverkare som svarar för mer än 25 % av unionens sammanlagda tillverkning av volframkarbid, smält volframkarbid och volframkarbid blandad med metallpulver (nedan kallade volframkarbid).

(9) Begäran grundades på påståendet att det var sannolikt att dumpningen skulle fortsätta och skadan för unionsindustrin återkomma om åtgärderna skulle upphöra att gälla.

1.3 Inledande

(10) Kommissionen fastslog, efter samråd med den kommitté som inrättats genom artikel 15.1 i grundförordningen, att bevisningen var tillräcklig för att motivera inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång och offentliggjorde den 23 mars 2016 i Europeiska unionens officiella tidning (11) ett tillkännagivande om inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång (nedan kallat tillkännagivandet om inledande) på grundval av artikel 11.2 i förordning (EG) nr 1225/2009.

(11) Flera användare hävdade att de före inledandet av den aktuella översynen vid giltighetstidens utgång hade begärt att en interimsöversyn i enlighet med artikel 11.3 i grundförordningen skulle inledas parallellt om en översyn vid giltighetstidens utgång inleddes. Detta påstående upprepades även efter meddelandet av uppgifter.

(12) I motsats till vad dessa användare hävdade lämnades ingen sådan begäran in till kommissionen. Parterna i fråga tog bara upp frågan med kommissionen om huruvida de tidigare slutsatserna om dumpning och skada fortfarande var giltiga i dag. Dessa frågor åtföljdes inte av någon begäran om att inleda en interimsöversyn och parterna inkom inte heller med några bevis som visade en varaktig förändring av omständigheterna. Endast en begäran som styrks med tillräckliga bevis som visar på en sådan varaktig förändring av omständigheterna kan betraktas som en giltig begäran.

1.4 Berörda parter

(13) I tillkännagivandet om inledande uppmanade kommissionen berörda parter att kontakta kommissionen för att delta i undersökningen. Dessutom informerade kommissionen uttryckligen de kända unionstillverkarna, de kända exporterande tillverkarna, de kinesiska myndigheterna samt kända importörer och användare om inledandet av undersökningen och uppmanade dem att delta.

(14) De berörda parterna gavs tillfälle att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda. Alla berörda parter som begärde att bli hörda, och som visade att det fanns särskilda skäl till att höra dem, gavs tillfälle att bli hörda. De berörda parterna gavs också möjlighet att lämna synpunkter på inledandet av undersökningen och att begära att bli hörda av kommissionen och/eller förhörsombudet för handelspolitiska förfaranden.

(15) Fyra förhör hölls under undersökningen: två med flera användare, en med unionstillverkarna och en i närvaro av förhörsombudet för handelspolitiska förfaranden för en importör/användare.

a) Stickprovsförfarande

(16) I tillkännagivandet om inledande angav kommissionen att den kunde komma att besluta om att göra ett urval bland de berörda parterna i enlighet med artikel 17 i grundförordningen.

Stickprovsförfarande avseende exporterande tillverkare i Kina

(17) Eftersom det föreföll finnas ett stort antal exporterande tillverkare i Kina förutsågs ett stickprovsförfarande i tillkännagivandet om inledande av en översyn.

(18) För att avgöra om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval bad kommissionen alla kända exporterande tillverkare i Kina att lämna de upplysningar som angavs i tillkännagivandet om inledande av en översyn. Kommissionen bad dessutom Kinas delegation vid Europeiska unionen att identifiera och/eller kontakta eventuella andra exporterande producenter som kunde vara intresserade av att medverka i undersökningen.

(19) Uppgifterna för stickprovsförfarandet mottogs från åtta exporterande tillverkare/grupper av exporterande tillverkare i Kina.

(20) I enlighet med artikel 17.1 i grundförordningen gjorde kommissionen först ett urval bestående av tre exporterande tillverkare/grupper av exporterande tillverkare på grundval av den största representativa exportvolymen till unionen som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. I enlighet med artikel 17.2 i grundförordningen konsulterades alla kända berörda exporterande tillverkare/grupper av exporterande tillverkare och Kinas myndigheter angående urvalet av stickprovet. Inga synpunkter inkom.

(21) Frågeformulär skickades till de tre exporterande tillverkare/grupper av exporterande tillverkare som ingick i urvalet, men ingen av dem lämnade de begärda uppgifterna till kommissionen. För att samla in de nödvändiga uppgifterna för fastställandet av sannolikhet för fortsatt eller återkommande dumpning och skada ansåg kommissionens avdelningar därför att det var nödvändigt att söka samarbete med de återstående exporterande tillverkare/grupper av exporterande tillverkare som lämnade in uppgifter för stickprovsförfarandet. Alla kända berörda exporterande tillverkare/grupper av exporterande tillverkare och Kinas myndigheter konsulterades angående det nya stickprovet. Inga synpunkter inkom. Frågeformulär skickades därför till de återstående exporterande tillverkarna/grupperna av exporterande tillverkare. Ingen av de kinesiska exporterande tillverkarna/grupperna av exporterande tillverkare lämnade dock de begärda uppgifterna till kommissionen.

Stickprovsförfarande avseende unionstillverkare

(22) I tillkännagivandet om inledande angav kommissionen att den hade gjort ett preliminärt urval av unionstillverkare. Enligt begäran om översyn finns det nio tillverkare av volframkarbid i unionen, varav sex tillverkar för den öppna marknaden och tre främst för företagsintern användning. Samtliga sex unionstillverkare/grupper av unionstillverkare som tillverkar för den öppna marknaden gav sig till känna under fastställandet av representativitet, vilket utgör 65 % av unionens totala produktion. Kommissionen beslutade sig för att ta stickprov av samtliga sex tillverkare. Kommissionen uppmanade berörda parter att lämna synpunkter på det preliminära urvalet. Inga synpunkter mottogs inom den angivna tidsfristen och det preliminära urvalet bekräftades därmed. Detta urval ansågs vara representativt för unionsindustrin.

(23) De tre tillverkare som främst tillverkar för den företagsinterna marknaden motsatte sig inte undersökningen trots att de inte samarbetade.

Stickprovsförfarande avseende importörer/användare

(24) För att avgöra om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval kontaktade kommissionen tio kända importörer/användare och bad dem att lämna de upplysningar som angavs i tillkännagivandet om inledande.

(25) Sju företag gav sig till känna inom tidsfristerna och frågeformulär skickades till samtliga. Alla dessa företag var användare.

b) Svar på frågeformuläret

(26) Kommissionen skickade frågeformulär till de sex unionstillverkarna i urvalet, sju kända användare, åtta exporterande tillverkare/grupper av exporterande tillverkare i Kina och tjugo kända tillverkare i möjliga jämförbara länder (Kanada, Japan och Förenta staterna).

(27) Svar på frågeformuläret mottogs från sex unionstillverkare, åtta användare (två av dem närstående) och två tillverkare i möjliga jämförbara länder (Förenta staterna respektive Japan). Ingen av de kinesiska exporterande tillverkarna/grupperna av exporterande tillverkare besvarade frågeformuläret.

(28) En tysk sammanslutning för icke-järnmetall gav sig till känna och uttryckte sitt stöd för fortsatta åtgärder.

c) Kontrollbesök

(29) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för att fastställa sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning och skada och för att fastställa unionens intresse. Kontrollbesök enligt artikel 16 i grundförordningen genomfördes i följande företags lokaler: Unionstillverkare — Eurotungstène Poudres SA, Grenoble, Frankrike — Global Tungsten & Powders spol. s.r.o., Bruntál, Tjeckien — H. C. Starck GmbH & Co. KG, Goslar, Tyskland — Tikomet Oy, Jyväskylä, Finland — Treibacher Industrie AG, Althofen, Österrike — Wolfram Bergbau und Hütten-GmbH Nfg. KG., St Peter, Österrike Användare — Atlas Copco Secoroc AB, Fagersta, Sverige — Betek GmbH & Co. KG, Aichhalden, Tyskland — Gühring KG, Albstadt, Tyskland — Konrad Friedrichs GmbH & Co. KG, Kulmbach, Tyskland — Technogenia SAS, Sait-Jorioz, Frankrike Tillverkare i det jämförbara landet — Global Tungsten & Powders Corp., Towanda, Förenta staterna

1.5 Undersökningsperiod och skadeundersökningsperiod

(30) Undersökningen av sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning och skada omfattade perioden den 1 januari 2015 till den 31 december 2015 (nedan kallad översynsperioden eller i tabeller ÖP). Undersökningen av de utvecklingstendenser som är relevanta för bedömningen av sannolikheten för fortsatt eller återkommande skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2012 till och med översynsperiodens utgång (nedan kallad skadeundersökningsperioden).

2. DEN PRODUKT SOM ÖVERSYNEN GÄLLER OCH LIKADAN PRODUKT

2.1 Den produkt som översynen gäller

(31) Den produkt som omfattas av denna översyn är volframkarbid, smält volframkarbid och volframkarbid blandad med metallpulver (nedan kallad den undersökta produkten), som för närvarande klassificeras enligt KN-nr 2849 90 30 och ex 3824 30 00 (Taric-nummer 3824300010).

(32) Volframkarbid, smält volframkarbid och volframkarbid blandad med metallpulver är föreningar av kol och volfram vilka framställs genom värmebehandling. Produkterna är mellanprodukter och används som insatsvaror vid tillverkning av komponenter i hårdmetall såsom skärverktyg och komponenter med stor slitstyrka, friktionsfasta höljen, borrspetsar för oljeborrnings- och gruvbrytningsverktyg, samt i präglings- och skärverktyg för dragning och smidning av metaller.

(33) Under skadeundersökningsperioden tillverkades den undersökta produkten i unionen av ”nya” råvaror (volframmalm, anrikad volframmalm, ammoniumparavolframat och oxid) i en process som benämns ”ny tillverkning” och av skrot i en process som benämns ”återvinningstillverkning”. Hårdmetallskrotet genereras i hårdmetallföretags tillverkningsprocesser, under tillverkningen av verktyg, och hos slutanvändare av hårdmetallprodukter. Inom volframkarbidindustrin kan skrot återvinnas genom kemisk återvinning eller genom en zinkgenereringsprocess.

(34) Ny volframkarbid och kemiskt återvunnen volframkarbid har identiska fysiska och kemiska egenskaper och samma användningsområde. Dessutom separeras inte volframkarbid tillverkad av nya råvaror och volframkarbid tillverkad av skrot i tillverkningsprocessen.

(35) Zinkgenereringsprocessen producerar volframkarbid blandad med metallpulver, till exempel kobolt. Denna tillverkningsprocess är en fysisk-mekanisk återvinningsprocess och kvaliteten på insatsvaran (det använda skrotet) avgör volframkarbidens kvalitet.

(36) Flera berörda parter hävdade att zinkgenererat metallpulver inte borde omfattas av denna undersökning på grund av att tillverkningskostnader, efterfrågan, kunder och tillämpningar är olika jämfört med volframkarbid som framställs av nya råvaror.

(37) Zinkgenererat metallpulver omfattas av beskrivningen av volframkarbid blandad med metallpulver, som är en av de tre produkttyper som omfattas av denna undersökning. Den aktuella undersökningen visade att zinkgenererat metallpulver har lägre kemisk renhet och en större kornstorleksfördelning än volframkarbid som tillverkas av nya råvaror eller av skrot under den kemiska återvinningsprocessen. Kvaliteten på det pulver som framställs beror på kvaliteten på insatsskrotet. Även om zinkgenererade metallpulver inte kan användas som volframkarbid i alla tillämpningar, används det som volframkarbid för att tillverka vissa hårdmetallverktyg. Därför drogs slutsatsen att denna typ av volframkarbid har liknande fysiska och kemiska egenskaper och används för liknande tillämpningar som volframkarbid tillverkad av nya råvaror eller av skrot genom den kemiska återvinningsprocessen. De andra faktorer som nämns i skäl 36, såsom tillverkningskostnad och efterfrågan, är i sig dessutom inte relevanta för definitionen av den undersökta produkten. Vad gäller påståendet om att zinkgenererat metallpulver har olika kunder, visade undersökningen att tre av de berörda parter som kom med detta påstående i själva verket var konsumenter av både denna produkttyp och av volframkarbid. Påståendet avvisades därför.

(38) Flera berörda parter hävdade att den aktuella undersökningen inte bör omfatta volframkarbid tillverkad av skrot. Det hävdades att den undersökta produkten importerad från Kina nästan uteslutande tillverkas av nya råvaror, medan unionsindustrin även tillverkar volframkarbid av återvunnet material. Dessa parter hävdade att tillverkningskostnaderna för volframkarbid varierar beroende på de använda råvarorna och att insamling, transport och bearbetning av skrot leder till en annorlunda kostnadsstruktur.

(39) Tillverkningskostnaderna beroende på använd insatsvara (nya råvaror eller skrot) är i sig inte relevanta för produktdefinitionen, som snarare avgörs av produktens tekniska, fysiska och kemiska egenskaper och grundläggande tillämpningar. Såsom bekräftades under bedömningen av unionsindustrins tillverkningsprocess separeras inte volframkarbid tillverkad av nya råvaror och volframkarbid tillverkad av skrot. Vissa unionstillverkare använder endast nya råvaror i sin tillverkningsprocess, medan andra även använder skrot. Såsom nämns i skäl 34 har volframkarbid tillverkad av nya råvaror och volframkarbid tillverkad av skrot identiska fysiska och kemiska egenskaper och samma användningsområde. I alla händelser, såsom anges i skäl 21, besvarade ingen av de kinesiska exporterande tillverkarna frågeformuläret. Kommissionen kunde därför inte bedöma tillverkningsprocessen för dessa produkter och de produkttyper som exporteras till unionen. Påståendet att den aktuella undersökningen inte bör omfatta volframkarbid tillverkad av skrot avvisades därför.

(40) En användare hävdade att kommissionen i undersökningen bör ta hänsyn till de olika kommersiella kvaliteterna på volframkarbid, eftersom de olika kvaliteterna (t.ex. ultrafina kvaliteter, standardkvaliteter och karboniserade högtemperatur-kvaliteter) inverkar på priset och prisernas jämförbarhet Det hävdades också att de kinesiska tillverkarna är specialiserade på att tillverka standardkvaliteter, medan unionsindustrin tillverkar samtliga kvaliteter.

(41) Detta påstående styrktes inte och kunde inte bekräftas under undersökningen. Användaren i fråga lämnade inga bevis som visar på en betydande prisskillnad mellan olika produkttyper/kvaliteter. Inte heller detta påstående kunde bekräftas av den information som samlades in under undersökningen. Såsom anges i skäl 21 besvarade därtill ingen av de kinesiska exporterande tillverkarna frågeformuläret. Kommissionen kunde därför bland andra faktorer inte bedöma den typ av produkter som de tillverkar eller deras kostnadsstruktur och försäljningspriser. Påståendet avvisades därför.

2.2 Likadan produkt

(42) Undersökningen visade att den undersökta produkten som de exporterande tillverkarna säljer och exporterar till unionen i fråga om fysiska och kemiska egenskaper och användningsområden är identisk med den produkt som unionstillverkarna tillverkar och säljer på unionsmarknaden eller den produkt som tillverkas och säljs i det jämförbara landet.

(43) Kommissionen beslutade därför att dessa produkter är likadana produkter i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen.

3. SANNOLIKHET FÖR FORTSATT ELLER ÅTERKOMMANDE DUMPNING

3.1 Dumpning

Jämförbart land

(44) Ingen av de kinesiska exporterande tillverkarna beviljades marknadsekonomisk status i den ursprungliga undersökningen. I enlighet med artikel 2.7 a i grundförordningen ska normalvärdet för alla exporterande tillverkare fastställas på grundval av priset eller det konstruerade värdet i ett tredjeland med marknadsekonomi. Det var därför nödvändigt att välja ut ett tredjeland med marknadsekonomi (nedan kallat det jämförbara landet).

(45) I de tidigare översynerna vid giltighetstidens utgång valdes Förenta staterna (nedan kallat Förenta staterna) som jämförbart land. I tillkännagivandet om inledande av denna översyn föreslog kommissionen att Förenta staterna återigen skulle användas som jämförbart land och uppmanade de berörda parterna att inkomma med synpunkter.

(46) Kommissionen sökte samarbete med andra möjliga jämförbara länder, kontaktade kända tillverkare av volframkarbid i Japan och Kanada och uppmanade dem att lämna nödvändiga uppgifter. Kommissionen kontaktade myndigheterna i Japan, Förenta staterna, Kanada, Sydkorea, Indien och Ryssland och bad dem lämna uppgifter om tillverkningen av volframkarbid i deras respektive länder. Kommissionen fick uppgifter från Kanada, Japan och Förenta staterna om cirka 20 kända tillverkare av den likadana produkten i dessa länder, som kontaktades och ombads svara på ett frågeformulär. Endast en tillverkare i Förenta staterna och en i Japan gav sig till känna och lämnade de begärda uppgifterna.

(47) Båda marknaderna, i Förenta staterna och Japan, var liknande vad beträffar antalet inhemska tillverkare, avsaknad av gällande antidumpningsåtgärder och betydande importkvantiteter från Kina. Detta visade att båda marknaderna var konkurrenskraftiga.

(48) Däremot sålde den japanska tillverkaren endast obetydliga mängder av den likadana produkten på sin hemmamarknad, medan den amerikanska tillverkaren sålde betydande mängder på sin hemmamarknad under översynsperioden.

(49) Även om flera parter påpekade att tillverkaren i Förenta staterna var närstående till unionsindustrin utgör denna faktor i sig inget hinder för att välja Förenta staterna som jämförbart land. Ingen av parterna lämnade heller några bevis för att denna relation i detta fall påverkade de inhemska priserna i Förenta staterna och att Förenta staterna till följd av detta inte skulle vara ett lämpligt jämförbart land.

(50) Flera berörda parter hävdade också att ingen hänsyn togs till de tillverkningsmetoder som används i Förenta staterna, särskilt huruvida volframkarbid framställs av nya råvaror eller av skrot (vilket förklaras i skäl 33). Dessa parter hävdade att dessa olika tillverkningsmetoder påverkar efterfrågan och priserna på den amerikanska marknaden, vilket bör beaktas. De hävdade dessutom att priserna i Förenta staterna var särskilt höga eftersom de amerikanska tillverkarna hade kontrakt med den amerikanska armén till höga priser.

(51) Såsom redan har nämnts i skäl 34 har volframkarbid tillverkad av nya råvaror och volframkarbid tillverkad av skrot identiska fysiska och kemiska egenskaper och samma användningsområde. Inte heller i Förenta staterna separeras volframkarbid tillverkad av nya råvaror och volframkarbid tillverkad av skrot i tillverkningsprocessen. Dessutom visade undersökningen att tillverkningsprocessen inte påverkar efterfrågan och priser.

(52) Volframkarbid används mycket riktigt för militära tillämpningar, men baserat på de uppgifter som samlades in under undersökningen, fanns det inga bevis för att samarbetet med regeringen påverkade de inhemska priser som tillverkaren i det jämförbara landet satte.

(53) Dessa berörda parter föreslog inte heller något alternativt jämförbart land.

(54) Dessa argument om att Förenta staterna inte var ett lämpligt jämförbart land avvisades därför.

(55) På grundval av ovanstående, och med hänsyn till de kvantiteter som tillverkarna i de möjliga jämförbara länderna sålde på sina hemmamarknader vid tidpunkten för urvalet, att Förenta staterna även användes som jämförbart land i den ursprungliga undersökningen och att kommissionen inte fick in några synpunkter från de berörda parterna som kunde ifrågasätta att Förenta staterna inte var ett lämpligt jämförbart land, ansågs Förenta staterna vara ett passande jämförbart land.

(56) De berörda parterna informerades om detta val. Inga synpunkter inkom.

Normalvärde

(57) I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen undersökte kommissionen först huruvida den totala försäljningsvolymen för tillverkaren av den likadana produkten på hemmamarknaden var representativ under översynsperioden. Denna försäljning ansågs vara representativ om den totala försäljningsvolymen till oberoende kunder utgjorde minst 5 % av den totala kinesiska exportförsäljningsvolymen till unionen för den undersökta produkten enligt vad som fastställs i skäl 111 under översynsperioden. På grundval av detta konstaterades det att försäljningen för tillverkaren i det jämförbara landet av den likadana produkten på hemmamarknaden var representativ.

(58) Kommissionen undersökte sedan huruvida försäljningen för tillverkaren i det jämförbara landet på hemmamarknaden av den likadana produkten under översynsperioden var lönsam och därför kunde anses ha skett vid normal handel enligt artikel 2.4 i grundförordningen.

(59) Eftersom andelen lönsam försäljning av den likadana produkten utgjorde mindre än 80 % av den totala försäljningsvolymen för den likadana produkten grundades normalvärdet på det faktiska inhemska priset, beräknat som ett vägt genomsnitt för enbart den lönsamma försäljningen.

Exportpris

(60) Såsom anges i skäl 21 baserades exportpriset på grund av de kinesiska exporterande tillverkarnas bristande samarbetsvilja på tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18 i grundförordningen, dvs. på uppgifter från Eurostat som granskats mot de uppgifter som mottagits från användare som importerade volframkarbid från Kina.

(61) Exporten från Kina skedde enligt både förfarandet för aktiv förädling (12) och det normala systemet. Såsom visas i skäl 111 ansågs exporten enligt det normala systemet, som endast utgjorde 0,1 % av unionsmarknadens andel under översynsperioden, vara försumbar och därför användes endast exportpriset enligt förfarandet för aktiv förädling i beräkningarna.

Jämförelse

(62) Kommissionen jämförde normalvärdet och exportpriset som fastställts fritt fabrik. Där det var motiverat för att jämförelsen skulle bli rättvis gjordes i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen en justering av exportpriset och normalvärdet för att ta hänsyn till olikheter som påverkade priserna och prisjämförbarheten. Justeringar gjordes för transportkostnader (inrikes- och sjötransport) och en exporttull på 5 % (som avskaffades i maj 2015) på grundval av tillgängliga uppgifter, i enlighet med artikel 18 i grundförordningen, dvs. på uppgifter i begäran om översyn vid giltighetstidens utgång.

(63) Flera berörda parter hävdade att de kinesiska tillverkarna har en konkurrensfördel när det gäller råvarupriset, nämligen priset på ammoniumparavolframat, och därför har lägre tillverkningskostnader. Detta påstående upprepades även efter meddelandet av uppgifter. De hävdade också att de kinesiska exporterande tillverkarna har en effektivare tillverkning och större stordriftsfördelar. Dessa faktorer bör beaktas i beräkningen av dumpningsmarginalen.

(64) Såsom konstateras i skäl 21 lämnade ingen av de kinesiska exporterande tillverkarna/grupperna av exporterande tillverkare svar på frågeformuläret till kommissionen. Ingen av dessa berörda parter lämnade heller några bevis som styrkte deras påstående. Därför var det inte möjligt att utvärdera en påstådd konkurrensfördel i de kinesiska tillverkarnas tillverkningsprocess jämfört med tillverkaren i det jämförbara landet. Argumentet avvisades därför.

(65) Efter meddelandet av uppgifter hävdade flera användare att skillnaderna i kvalitet för användningsområden, produktions- och försäljningskostnader måste beaktas i beräkningen av dumpnings- och skademarginalerna.

(66) Såsom förklaras i skälen 34 och 37 har de tre produkttyperna liknande fysiska och kemiska egenskaper och liknande användningsområden. Såsom anges i skäl 21 besvarade därtill ingen av de kinesiska exporterande tillverkarna frågeformuläret. Kommissionen kunde därför, bland andra faktorer, inte bedöma den typ av produkter som de tillverkar, skillnaderna i kvalitet och slutanvändning, kostnadsstruktur och försäljningspriser. Påståendet avvisades därför.

(67) Efter meddelandet av uppgifter hävdade flera användare dessutom att kommissionen avvek från sin normala praxis genom att inte använda produktkontrollnummer i denna undersökning.

(68) Under den ursprungliga undersökningen fastställdes att det inte fanns något behov av att använda olika produktkontrollnummer för att göra åtskillnad inom produkttyperna för beräkningen av bland annat dumpningsmarginalerna.

(69) Den aktuella undersökningen bekräftade att det inte skett någon förändring av de faktiska omständigheterna som skulle ha motiverat en avvikelse från den ursprungliga metoden. På grund av de kinesiska exporterande tillverkarnas bristande samarbetsvilja, vilket förklaras i skäl 21, var det inte heller möjligt att göra en jämförelse per produkttyp mellan den produkt som tillverkas och säljs på marknaden i det jämförbara landet och den produkt som exporteras från Kina till unionen. Påståendet avvisades därför.

Dumpningsmarginal

(70) Kommissionen jämförde det vägda genomsnittliga normalvärdet med det vägda genomsnittliga exportpris som fastställts enligt ovan, i enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen.

(71) På grundval av detta uppgick den vägda genomsnittliga dumpningsmarginalen, uttryckt i procent av priset cif (kostnader, försäkring, frakt) vid unionens gräns, före tull, till över 40 %.

(72) Flera berörda parter hävdade att det till följd av att de kinesiska exporterande tillverkarna hade gått över till att tillverka produkter i senare led var högst osannolikt att de kinesiska exporterande tillverkarna skulle sälja till dumpade priser.

(73) Det bör noteras att den dumpningsmarginal som anges i skäl 71 fastställdes i enlighet med den metod som anges i artikel 2 i grundförordningen. Ingen av de kinesiska exporterande tillverkarna samarbetade och lämnade relevanta uppgifter för att beräkna dumpningsmarginalerna. Parterna i fråga lämnade inte heller några bevis för att styrka sitt påstående. Påståendet avvisades.

(74) Flera berörda parter hävdade att de uppgifter som begärts från de kinesiska exporterande tillverkarna och tillverkaren i det jämförbara landet var ofullständiga och därför inte möjliggjorde en ordentlig jämförelse per produkttyp. De hävdade att uppgifterna borde ha samlats in per produkttyp.

(75) Det fanns inget som styrkte detta påstående. Under undersökningen fastställde kommissionen, precis som i tidigare undersökningar angående samma produkt, att skillnaderna i typer/kvaliteter av volframkarbid inte hade någon betydande inverkan på kostnader och priser. De berörda parterna i fråga lämnade inte heller några bevis som visar på en sådan betydande prisskillnad mellan olika produkttyper/kvaliteter. Såsom anges i skäl 21 besvarade därtill ingen av de kinesiska exporterande tillverkarna frågeformuläret, och kommissionen kunde därför inte fastställa vilken typ av produkter som tillverkades av de kinesiska exporterande tillverkarna samt eventuell inverkan på kostnader och priser. Påståendet avvisades.

3.2 Utveckling av importen om åtgärderna skulle upphävas

(76) För att fastställa sannolikheten för återkommande dumpning om åtgärderna skulle upphöra att gälla analyserades följande aspekter: i) Produktion, produktionskapacitet och outnyttjad kapacitet i Kina, ii) lagring av råvaror och exporttull på anrikad volframmalm, iii) den kinesiska exporten och unionsmarknadens attraktionskraft, och iv) utvecklingen av förbrukningen i Kina och landets andra stora exportmarknader.

3.2.1 Produktion, produktionskapacitet och outnyttjad kapacitet i Kina

(77) Eftersom de kinesiska exporterande tillverkarna inte var samarbetsvilliga fastställdes produktion, produktionskapacitet och outnyttjad kapacitet i Kina på grundval av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18 i grundförordningen och på grundval av följande källor: i) Uppgifter som samlats in under det stickprov som gjordes av de exporterande tillverkarna, ii) uppgifter som lämnades i begäran om översyn (baserat på sökandens marknadskunnande), och iii) offentligt tillgängliga uppgifter, dvs. Metal Bulletin, som är specialiserad på marknadsinformation om de globala marknaderna för stål, icke-järnmetall och metallskrot.

(78) Under översynsperioden uppskattades volframtillverkningen i Kina uppgå till omkring 30 000 ton, produktionskapaciteten till 42 000–50 000 ton och den outnyttjade kapaciteten uppskattades följaktligen till 12 000–20 000 ton. Den uppskattade outnyttjade kapaciteten utgjorde således mellan 94 % och 156 % av unionens förbrukning (såsom fastställs i skäl 107) under översynsperioden.

3.2.2 Lagring av råvaror och exporttull på anrikad volframmalm

(79) På grundval av offentligt tillgängliga uppgifter (13) konstaterade kommissionen att Kina under och efter översynsperioden hade ett lager av råvaror (dvs. ammoniumparavolframat och anrikad volframmalm), med vilket det är möjligt att tillverka mer än 25 000 ton volframkarbid, vilket innebär en betydande tillgänglig volym på kort sikt. Undersökningen visade inga tecken på en ökning av den globala efterfrågan på tillverkning av volframkarbid av dessa råvaror.

(80) Dessutom kontrollerar Kina 60 % av världens reserver av volframmalm, och tar samtidigt ut en exporttull på 20 % för anrikad volframmalm (14).

3.2.3 Kinesisk export och unionsmarknadens attraktionskraft

(81) De kinesiska exportvolymerna och unionsmarknadens attraktionskraft fastställdes på grundval av tillgängliga uppgifter i enlighet med artikel 18 i grundförordningen, på grundval av följande källor: i) Den kinesiska databasen över exportstatistik, ii) uppgifter från Eurostat som granskats mot de uppgifter som mottagits från användare som importerade volframkarbid från Kina, såsom beskrivs i skäl 106, iii) de uppgifter som samlats in under det stickprov som gjordes av de exporterande tillverkarna, iv) de uppgifter om de kinesiska spotmarknadspriser som samlats in under undersökningen, och v) ett kinesiskt priserbjudande till Japan som samlats in under undersökningen.

(82) De största kända kinesiska exporterande tillverkarna exporterade omkring 20 % av sin produktion av den undersökta produkten, och förhållandet för export till unionen och till de andra tredjeländerna (Japan, Sydkorea, Förenta staterna osv.) var omkring 1:3.

(83) Dessutom ökade den kinesiska exporten av den undersökta produkten till de andra tredjeländerna med 10 % under skadeundersökningsperioden.

(84) Trots de gällande antidumpningsåtgärderna fortsatte Kina att vara den största exportören av volframkarbid till unionen. Importen av den undersökta produkten från Kina under översynsperioden var faktiskt över fem gånger så stor som importen under 2012 (eller 406 %), vilket motsvarar en ökning på 6,9 procentenheter när det gäller unionens marknadsandel (såsom fastställs i skäl 109, från 2,0 % år 2012 till 8,9 % under översynsperioden). Detta visar på Kinas fortsatta intresse för unionsmarknaden. Unionen är Kinas näst största exportmarknad för volframkarbid efter Japan.

(85) För att bedöma unionsmarknadens attraktionskraft i fråga om priser jämfördes de kinesiska exportpriserna till unionen med de kinesiska priserna på hemmamarknaden och de kinesiska exportpriserna till andra tredjeländer.

(86) De genomsnittliga kinesiska priserna på hemmamarknaden under översynsperioden var upp till 19 % lägre än de kinesiska exportpriserna till unionen.

(87) De kinesiska exportpriser som togs ut på andra tredjelandsmarknader under översynsperioden var upp till 25 % lägre än de kinesiska exportpriserna till unionen.

(88) Det faktum att de kinesiska exportpriserna för den undersökta produkten till unionsmarknaden under översynsperioden har varit högre än de kinesiska priserna på hemmamarknaden och deras exportpriser till andra tredjelandsmarknader är en stark indikation på att unionsmarknaden är attraktiv för kinesiska exporterande tillverkare.

(89) Dessutom bör det noteras att unionen, även i avsaknad av antidumpningstullar i andra tredjeländer, fortfarande är Kinas näst största exportmarknad för volframkarbid efter Japan, vilket anges i skäl 84. I sina inlagor efter meddelandet av uppgifter höll flera användare dessutom med om att den kinesiska produkten alltid kommer att vara efterfrågad på unionsmarknaden.

(90) Flera berörda parter hävdade att unionsmarknadens attraktionskraft för kinesiska tillverkare är relativt låg. Dessa parter hävdade att detta bekräftas av det faktum att de kinesiska exporterande tillverkarna under de senaste tio åren inte har kringgått åtgärder eller tillämpat absorberingsmetoder och att de kinesiska exporterande tillverkarna inte har ökat sin export eller sina marknadsandelar på unionsmarknaden i någon större utsträckning och inte heller har sänkt sina exportpriser till unionen.

(91) Även om kringgående eller absorberingsmetoder är giltiga indikatorer som visar huruvida vissa exporterande tillverkare kan ha ett intresse för en viss marknad trots gällande åtgärder, är de i sig inte oumbärliga för att fastställa en sådan marknads attraktionskraft för import från tredjeländer. Dessa parters andra påståenden kunde inte bekräftas av resultaten från denna undersökning, där kommissionen, vilket förklaras i skälen 109 och 114, fastställde att de kinesiska exporterande tillverkarnas marknadsandel ökade och deras exportpriser till unionen minskade under den berörda perioden. Argumentet avvisades därför.

(92) Flera berörda parter hävdade att det inte finns antidumpningstullar för volframkarbid på några andra marknader, vilket innebär att det är osannolikt att en del av den outnyttjade kapaciteten kommer att användas för att öka exporten till unionen om åtgärderna upphör att gälla.

(93) För det första kunde de kinesiska exporterande tillverkarna redan exportera till dessa andra tredjeländer utan antidumpningstullar. För det andra, vilket konstateras i skäl 107, ökade förbrukningen på unionsmarknaden med 15 % under skadeundersökningsperioden. För det tredje, vilket förklaras i skälen 111–112, skedde den största delen av importen från Kina enligt förfarandet för aktiv förädling (utan tullar), som ökade med 477 % under skadeundersökningsperioden. Om antidumpningstullarna skulle upphävas är det därför sannolikt att den kinesiska exporten till unionen skulle öka. Argumentet avvisades.

3.2.4 Utvecklingen av förbrukningen i Kina och i dess andra stora exportmarknader

(94) När det gäller den sannolika utvecklingen av den inhemska förbrukningen i Kina framkom inga faktorer under undersökningen som visade på någon betydande ökning av den inhemska efterfrågan i Kina inom en överskådlig framtid. Till följd av ökningen av den kinesiska exporten av volframkarbid till unionen (406 %) och till andra tredjeländer (10 %) (vilket förklaras i skälen 83 och 84), drog kommissionen slutsatsen att den inhemska efterfrågan i Kina inte kunde absorbera den tillgängliga outnyttjade kapaciteten.

(95) Vad gäller den sannolika utvecklingen av förbrukningen på andra stora kinesiska exportmarknader (Japan, Sydkorea och Förenta staterna) framkom inga faktorer under undersökningen som visade på någon betydande ökning av den inhemska efterfrågan på dessa marknader. Den kinesiska exportvolymen till dessa länder ökade med 8 % under skadeundersökningsperioden, men de kinesiska exportvolymerna till Förenta staterna minskade med 35 % under samma period. Med tanke på att Kina är den största producenten av volfram i världen (vilket förklaras i skäl 192), och trots att den inhemska produktionen och importuppgifterna från dessa länder inte är kända, drog kommissionen slutsatsen att dessa marknader inte kunde absorbera någon större del av den tillgängliga outnyttjade kapaciteten i Kina.

3.2.5 Slutsats

(96) Sammanfattningsvis visar den dumpningsmarginal som fastställdes under översynsperioden, den betydande outnyttjade kapacitet som finns tillgänglig i Kina och unionsmarknadens konstaterade attraktionskraft att dumpningen sannolikt skulle fortsätta om åtgärderna upphävs, och att betydande kvantiteter av dumpad export skulle komma in på unionsmarknaden. Det anses därför vara sannolikt att dumpningen skulle fortsätta om de nuvarande antidumpningsåtgärderna upphörde att gälla.

4. SANNOLIKHET FÖR FORTSATT ELLER ÅTERKOMMANDE SKADA

4.1 Definition av unionsindustrin och unionstillverkningen

(97) Inom unionen tillverkas den likadana produkten av nio företag eller grupper av företag, varav sex företag tillverkar och säljer på den öppna marknaden och de återstående tre företagen främst tillverkar volframkarbid som insatsvara för produkter i senare led (nedan kallad företagsintern användning). Dessa företag anses utgöra unionsindustrin i den mening som avses i artikel 4.1 i grundförordningen.

(98) En användare påpekade att unionstillverkarna använder ett annat KN-nummer (8101 10 00) som inte omfattas av den aktuella undersökningen när de säljer sina produkter i unionen. Detta innebar att denna unionstillverkare inte borde ingå i unionsindustrin enligt definitionen i skäl 97.

(99) De KN-nummer som används när produkter säljs inom unionen är irrelevanta för definitionen av den undersökta produkten och för definitionen av unionsindustrin. Det viktiga är om den produkt som tillverkas av unionstillverkarna omfattas av den definition av den undersökta produkten som anges i skäl 31. Undersökningen visade att den produkt som tillverkas av denna unionstillverkare faktiskt omfattas av denna definition. Denna unionstillverkare ingår därför i unionsindustrin enligt definitionen i skäl 97.

4.2 Förbrukning i unionen

(100) Såsom nämns i skäl 97 tillverkar några av unionstillverkarna främst den undersökta produkten för företagsintern användning som primär råvara för tillverkning av olika produkter i senare led. Därför analyserades förbrukningen på den företagsinterna marknaden och den öppna marknaden separat.

(101) Det är viktigt att göra åtskillnad mellan den företagsinterna och den öppna marknaden vid skadeanalysen, eftersom de produkter som är avsedda för företagsintern användning inte är utsatta för en direkt konkurrens från import och internpriserna sätts inom gruppen enligt olika prissättningsstrategier och följaktligen inte är tillförlitliga. Tillverkning som är avsedd för den öppna marknaden konkurrerar däremot direkt med importen av den undersökta produkten och säljs till marknadspriser.

(102) På grundval av de uppgifter om hela unionsindustrins verksamhet (företagsintern och öppen) som inhämtats från de samarbetsvilliga unionstillverkarna och från sökanden fastställde kommissionen att omkring 31 % av den sammanlagda unionstillverkningen var avsedd för företagsintern användning.

(103) På den öppna marknaden producerar unionsindustrin dessutom enligt normala avtal (unionsindustrin äger råvarorna) och enligt förädlingsavtal (kunden till volframkarbiden äger råvarorna och betalar en förädlingsavgift till unionstillverkarna för omvandlingen av råvarorna till volframkarbid). Förädlingsavtal används för återvinningsverksamhet, eftersom kunderna levererar skrot till unionsindustrin för förädling. Under översynsperioden tillverkades 23 % av den totala produktionsvolymen enligt förädlingsavtal, varav omkring 89 % var avsedd för unionsmarknaden. Detta innebär att den normala produktionen för den öppna marknaden utgör omkring 46 % av den totala produktionen.

4.2.1 Företagsintern förbrukning

(104) Kommissionen fastställde den företagsinterna förbrukningen i unionen på grundval av den företagsinterna användningen och den företagsinterna försäljningen på unionsmarknaden för alla kända tillverkare i unionen. Den företagsinterna förbrukningen i unionen uppvisade följande utveckling beräknad på denna grundval: Tabell 1 Företagsintern förbrukning 2012 2013 2014 ÖP Företagsintern förbrukning (i ton) 2 249 2 461 2 599 2 653 Index (2012 = 100) 100 109 116 118 Källa: Svar på frågeformuläret, de uppgifter som lämnats av sökanden och uppgifter från Eurostat.

(105) Under skadeundersökningsperioden ökade unionens företagsinterna förbrukning med 18 % och nådde 2 653 ton under översynsperioden.

4.2.2 Förbrukning på den öppna marknaden

(106) Kommissionen fastställde förbrukningen på unionens öppna marknad på grundval av a) försäljningsvolym på den öppna marknaden i unionen för alla kända unionstillverkare, och b) totala importvolymer till unionen enligt Eurostats uppgifter. Vad beträffar Kinas importvolymer enligt Eurostat granskades dessa uppgifter med beaktande av de kontrollerade frågeformulärsvaren från de samarbetsvilliga användarna, eftersom de rapporterade högre importvolymer jämfört med Eurostat.

(107) Förbrukningen på den öppna marknaden i unionen uppvisade följande utveckling beräknad på denna grundval: Tabell 2 Förbrukning på den öppna marknaden 2012 2013 2014 ÖP Förbrukning på den öppna marknaden (i ton) 11 151 11 778 13 815 12 814 Index (2012 = 100) 100 106 124 115 Källa: Svar på frågeformulär och uppgifter från Eurostat.

(108) Unionens förbrukning på den öppna marknaden ökade med 24 % mellan 2012 och 2014 för att sedan minska med 7 % under översynsperioden jämfört med 2014. Den uppgick till 12 814 ton. Sammantaget ökade förbrukningen på den öppna marknaden med 15 % under skadeundersökningsperioden.

4.3 Import från det berörda landet

4.3.1 Volym och marknadsandel för importen från det berörda landet

(109) Kommissionen fastställde importvolymen på grundval av granskade uppgifter från Eurostat genom att beakta de kontrollerade frågeformulärsvaren från de samarbetsvilliga användarna, eftersom de sammantaget rapporterade högre importvolymer jämfört med Eurostat, vilket även nämns i skäl 106. Importen till unionen från det berörda landet utvecklades på följande sätt: Tabell 3 Importvolym och marknadsandel 2012 2013 2014 ÖP Import från Kina (ton) 225 303 905 1 140 Index (2012 = 100) 100 135 402 506 Kinesisk marknadsandel (%) 2,0 2,6 6,6 8,9 Index (2012 = 100) 100 127 325 441 Källa: Eurostat och svar på frågeformuläret.

(110) Importen från Kina ökade betydligt under skadeundersökningsperioden. Under översynsperioden importerades 1 140 ton från Kina, vilket är över fem gånger mer än importvolymen från Kina i början av skadeundersökningsperioden (225 ton). Den ökade importvolymen översteg ökningen av förbrukningen, och därför ökade den kinesiska marknadsandelen med 6,9 procentenheter under skadeundersökningsperioden, från 2,0 % år 2012 till 8,9 % under översynsperioden.

4.3.1.1 Importsystem

(111) Volymen från Kina importerades enligt det normala systemet och enligt förfarandet för aktiv förädling, vilket visas nedan: Tabell 4 Importvolym och marknadsandel per importsystem 2012 2013 2014 ÖP Normalt importsystem Import från Kina (ton) 29 8 10 10 Index (2012 = 100) 100 27 34 33 Kinesisk marknadsandel (%) 0,3 0,1 0,1 0,1 Index (2012 = 100) 100 25 28 29 Förfarandet för aktiv förädling Import från Kina (ton) 196 295 895 1 131 Index (2012 = 100) 100 151 457 577 Kinesisk marknadsandel (%) 1,8 2,5 6,5 8,8 Index (2012 = 100) 100 143 369 502 Källa: Eurostat och svar på frågeformuläret.

(112) Så gott som all import från Kina sker enligt förfarandet för aktiv förädling, som ökade nästan fem gånger i volym under skadeundersökningsperioden. Importen enligt det normala systemet var obetydlig under skadeundersökningsperioden (marknadsandelen var mindre än 0,1 %), och visade till och med en nedåtgående tendens.

4.3.2 Priser på importen från det berörda landet och prisunderskridande

(113) Kommissionen fastställde pristendensen för den kinesiska importen på grundval av uppgifter från Eurostat, och beaktade även de kontrollerade frågeformulärsvaren från de samarbetsvilliga användarna. Eftersom importvolymen från Kina enligt det normala systemet var obetydlig bortsåg kommissionen från denna i fastställandet av det genomsnittliga importpriset och i beräkningen av prisunderskridandet.

(114) Det genomsnittliga priset på importen till unionen från Kina utvecklades på följande sätt: Tabell 5 Importpriser (i euro per ton) för förfarandet för aktiv förädling 2012 2013 2014 ÖP Priser på import från Kina (euro/ton) 39 418 35 465 34 414 33 327 Index (2012 = 100) 100 90 87 85 Källa: Eurostat och svar på frågeformuläret.

(115) Det genomsnittliga priset på produkten importerad enligt förfarandet för aktiv förädling minskade sammantaget med 15 % under skadeundersökningsperioden. Denna prissänkning följde sänkningen av råvarupriserna.

(116) På grundval av de uppgifter som lämnats av de samarbetsvilliga användarna och de importsystem som användes för importen från Kina, sker all import av den undersökta produkten från Kina enligt normala avtal. Av detta skäl, och för att jämförelsen skulle bli rättvis, räknades försäljning enligt förädlingsavtal bort i beräkningen av prisunderskridandet i unionsindustrins försäljning. Såsom nämns i skäl 113 var importen enligt det normala systemet därtill obetydlig under skadeundersökningsperioden, och den räknades därför bort. Beräkningen av prisunderskridandet grundades därför endast på importpriserna enligt förfarandet för aktiv förädling.

(117) Kommissionen fastställde prisunderskridandet under översynsperioden genom att jämföra — de vägda genomsnittliga försäljningspriserna för volframkarbid som säljs av unionstillverkarna och som de tog ut från icke-närstående kunder på unionsmarknaden enligt normala avtal, justerade till nivån fritt fabrik, och — de motsvarande vägda genomsnittliga priserna på import enligt Eurostats uppgifter, även med beaktande av de kontrollerade frågeformulärsvaren från de samarbetsvilliga tillverkarna, med lämpliga justeringar för kostnader efter import.

(118) Resultatet av jämförelsen uttrycktes som procentandel av unionsindustrins genomsnittliga vägda pris under översynsperioden och uppgick i genomsnitt till 13,2 %. I denna beräkning beaktas det faktum att zinkgenererat metallpulver inte importerades från Kina under översynsperioden, och denna produkt undantogs därför från beräkningen.

4.4 Import från andra tredjeländer

(119) Utvecklingen av importvolymen till unionen från andra tredjeländer än det berörda landet visas i tabellen nedan. Mängden och pristendensen grundas på uppgifter från Eurostat och omfattar samtliga importsystem (det normala systemet, förfarandet för aktiv förädling och förfarandet för passiv förädling). Den största delen av importvolymen från tredjeländer sker enligt det normala systemet. Tabell 6 Import från övriga tredjeländer 2012 2013 2014 ÖP Import (ton) 1 896 1 402 1 724 1 359 Index (2012 = 100) 100 74 91 72 Marknadsandel (%) 17,0 11,9 12,5 10,6 Förenta staternas marknadsandel (%) 4,2 2,8 4,7 4,8 Genomsnittligt pris (i euro/ton) 54 525 52 342 40 543 39 878 Index (2012 = 100) 100 96 74 73 Sydkoreas marknadsandel (%) 1,4 2,3 2,0 2,4 Genomsnittligt pris (i euro/ton) 49 249 38 022 39 256 41 316 Index (2012 = 100) 100 77 80 84 Vietnams marknadsandel (%) 1,3 1,0 1,1 0,9 Genomsnittligt pris (i euro/ton) 44 633 35 110 36 869 37 352 Index (2012 = 100) 100 79 83 84 Källa: Eurostat.

(120) Den sammanlagda importen från tredjeländer minskade med 28 % under skadeundersökningsperioden. Tendensen för denna import följde inte den allmänna marknadstendensen som påverkas av den ökade förbrukningen, vilket beskrivs i skäl 108. Importvolymen ökade med 23 % enbart under 2014 jämfört med 2013, men minskade sedan med 21 % under översynsperioden jämfört med 2014. Marknadsandelen för denna import minskade därmed från 17,0 % till 10,6 % under skadeundersökningsperioden.

(121) Förenta staterna och Sydkorea följde inte denna allmänna tendens och deras import ökade något under skadeundersökningsperioden, men nådde en lägre nivå under översynsperioden jämfört med den kinesiska importen. Det genomsnittliga priset på importen från Förenta staterna och Sydkorea minskade dessutom under skadeundersökningsperioden, men höll sig konstant över de genomsnittliga försäljningspriserna för den kinesiska export som importerades enligt förfarandet för aktiv förädling.

4.5 Unionsindustrins ekonomiska situation

4.5.1 Allmänna anmärkningar

(122) I enlighet med artikel 3.5 i grundförordningen omfattade granskningen av den dumpade importens inverkan på unionsindustrin en bedömning av alla ekonomiska indikatorer som var av betydelse för unionsindustrins tillstånd under skadeundersökningsperioden.

(123) Såsom anges i skäl 97 utgörs unionsindustrin av nio företag eller grupper av företag, varav sex företag tillverkar och säljer på den öppna marknaden och de återstående tre företagen främst tillverkar för företagsintern användning. Tre av de unionstillverkare som är aktiva på den öppna marknaden och de tre tillverkarna på den företagsinterna marknaden är integrerade i industrin i senare led. Såsom anges i skäl 22 beslutade kommissionen dessutom att undersöka samtliga sex unionstillverkare som är verksamma på den öppna marknaden för att fastställa den eventuella skada som unionsindustrin lidit.

(124) För fastställandet av skada gjorde kommissionen åtskillnad på makroekonomiska och mikroekonomiska skadeindikatorer. Kommissionen utvärderade makroekonomiska indikatorer för hela unionsindustrin på grundval av uppgifter som lämnats av sökanden. Kommissionen bedömde de mikroekonomiska indikatorerna för de företag som ingick i urvalet på grundval av svaren på frågeformuläret från de unionstillverkare som ingick i urvalet och kontrollerades. Båda uppsättningarna uppgifter konstaterades vara representativa för unionsindustrins ekonomiska situation.

(125) De makroekonomiska indikatorerna är produktionsvolym, produktionskapacitet, kapacitetsutnyttjande, försäljningsvolym, marknadsandel, tillväxt, sysselsättning, produktivitet och dumpningsmarginalens storhet.

(126) De mikroekonomiska indikatorerna är genomsnittligt pris per enhet, genomsnittlig kostnad per enhet, arbetskraftskostnader, lagerhållning, lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet och kapitalanskaffningsförmåga.

(127) För vissa makroekonomiska indikatorer som rör unionsindustrin gjorde kommissionen separata analyser av uppgifterna avseende den öppna marknaden och uppgifterna avseende den företagsinterna marknaden samt en jämförande analys. Det rör sig om följande faktorer: försäljning och marknadsandel. Övriga ekonomiska indikatorer kunde däremot endast granskas på ett meningsfullt sätt genom att se till hela verksamheten, inklusive unionsindustrins företagsinterna användning, eftersom de hänför sig till hela verksamheten, oavsett om produkterna säljs på den företagsinterna eller på den öppna marknaden. Det rör sig om följande faktorer: tillverkning, kapacitet, kapacitetsutnyttjande, kassaflöde, investeringar, räntabilitet, sysselsättning, produktivitet och arbetskraftskostnader. För dessa faktorer krävs det att man analyserar unionsindustrin i dess helhet för att man ska kunna få en fullständig bild av skadan för unionsindustrin, eftersom det inte går att urskilja vilka av de ifrågavarande uppgifterna som hänför sig till företagsintern försäljning respektive försäljning på den öppna marknaden.

(128) För vissa mikroekonomiska indikatorer (genomsnittligt pris per enhet, genomsnittlig kostnad per enhet och lönsamhet) gjordes åtskillnad mellan normala avtal och förädlingsavtal. Detta berodde på att förädlingsavtalen inte omfattar kostnaden för råvaror och att priserna i själva verket är omvandlingsavgifter.

(129) Flera berörda parter hävdade att förädlingsverksamhet inte bör omfattas av undersökningen och argumenterade att eftersom kunden äger råvarorna är det tveksamt vem den verkliga tillverkaren är. Dessutom hävdades att tillverkningskostnaderna för förädlingsavtal är lägre än tillverkningskostnaderna för normal produktion, där unionsindustrin äger råvarorna (eftersom råvarukostnaden inte ingår i förädlingsavtal), och att de två affärsmodellerna därför inte bör blandas ihop i skadeanalysen.

(130) Undersökningen visade att det i unionstillverkarnas tillverkningsprocess inte är möjligt att göra åtskillnad mellan den volframkarbid som produceras enligt normala avtal och den volframkarbid som produceras enligt förädlingsavtal. Kunderna vet inte om den volframkarbid som de får har tillverkats av skrot eller nya råvaror. Det är bara processen för zinkgenererat metallpulver som fungerar med partier, och i detta fall får kunden volframkarbid som producerats av kundens eget skrot. De volymer som tillverkas med processen för zinkgenererat metallpulver enligt förädlingsavtal var dock mycket låga (mindre än 3 %), jämfört med unionsindustrins totala produktion under skadeundersökningsperioden. De kvantiteter som produceras med denna process enligt förädlingsavtal förvränger därför inte den allmänna bedömningen av unionens tillverkning. Förädlingsproduktionens andel av unionens totala produktion skiljer sig dessutom åt från år till år beroende på tillgången till råvaror på marknaden.

(131) Skillnaden mellan tillverkningskostnaderna för förädling och tillverkningskostnaderna för normal produktion är inget skäl att undanta förädlingsverksamhet från skadeanalysen. I alla händelser avspeglas denna skillnad i analysen. Påståendet att förädling inte bör omfattas av undersökningen avvisas därför.

4.5.2 Makroekonomiska indikatorer

4.5.2.1 Tillverkning, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande

(132) Unionens totala produktion, produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden: Tabell 7 Tillverkning, tillverkningskapacitet och kapacitetsutnyttjande 2012 2013 2014 ÖP Tillverkning (ton) 12 667 13 903 15 068 14 668 Index (2012 = 100) 100 110 119 116 Produktionskapacitet (i ton) 19 225 20 100 21 245 21 565 Index (2012 = 100) 100 105 111 112 Kapacitetsutnyttjande (%) 66 69 71 68 Index (2012 = 100) 100 105 108 103 Källa: Svar på frågeformuläret och de uppgifter som lämnats av sökanden.

(133) Uppgifterna i tabellen ovan omfattar både normal produktion och förädlingsproduktion, för nya råvaruprodukter och återvinningsprodukter.

(134) Den totala tillverkningsvolymen ökade med 16 % mellan 2012 och 2014, minskade sedan något med 3 % från 2014 till översynsperioden och nådde 14 668 ton. Totalt sett ökade tillverkningsvolymen med 16 % under skadeundersökningsperioden.

(135) Även produktionskapaciteten ökade med 12 % under skadeundersökningsperioden och nådde 21 565 ton under översynsperioden. Flera unionstillverkare planerar också att fortsätta öka sin produktionskapacitet under de närmaste tre till fyra åren.

(136) Dessutom ökade kapacitetsutnyttjandet med 8 % mellan 2012 och 2014, och minskade sedan något under översynsperioden jämfört med 2012. Sammantaget ökade kapacitetsutnyttjandet med 3 % under skadeundersökningsperioden till 68 % under översynsperioden.

4.5.2.2 Försäljningsvolym och marknadsandel

(137) Unionsindustrins försäljningsvolym och marknadsandel på den öppna marknaden utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden: Tabell 8 Försäljningsvolym och marknadsandel på den öppna marknaden 2012 2013 2014 ÖP Försäljningsvolym på unionens öppna marknad (i ton) 9 030 10 073 11 186 10 314 Index (2012 = 100) 100 112 124 114 Marknadsandel (%) 81,0 85,5 81,0 80,5 Index (2012 = 100) 100 106 100 99 Källa: Svar på frågeformuläret, de uppgifter som lämnats av sökanden och uppgifter från Eurostat.

(138) Försäljningsvolymen på den öppna marknaden ökade med 24 % mellan 2012 och 2014 och minskade sedan med 8 % mellan 2014 och översynsperioden. Sammantaget ökade försäljningsvolymen med 14 % under skadeundersökningsperioden och nådde 10 314 ton under översynsperioden. Denna utveckling följde ökningen av unionens förbrukning under samma period.

(139) Unionsindustrins marknadsandel på den öppna marknaden ökade med 4,5 procentenheter mellan 2012 och 2013 och minskade sedan med 5 procentenheter till slutet av översynsperioden, då den uppgick till 80,5 %. Sammantaget minskade unionsindustrins marknadsandel på den öppna marknaden något med 0,5 procentenheter under skadeundersökningsperioden.

(140) Vad gäller den företagsinterna marknaden utvecklades försäljningsvolymen och marknadsandelen för denna på följande sätt under skadeundersökningsperioden: Tabell 9 Importvolym och marknadsandel på den företagsinterna marknaden 2012 2013 2014 ÖP Företagsintern förbrukning (i ton) 2 249 2 461 2 599 2 653 Index (2012 = 100) 100 109 116 118 Marknadsandel (av den företagsinterna och den öppna marknaden totalt) (%) 17 17 16 17 Index (2012 = 100) 100 103 94 102 Källa: Svar på frågeformuläret, de uppgifter som lämnats av sökanden och uppgifter från Eurostat.

(141) Unionsindustrins försäljningsvolym på den företagsinterna marknaden (bestående av unionsindustrins företagsinterna användning och företagsinterna försäljning) ökade med 18 % under skadeundersökningsperioden, vilket är något mer än ökningen av den totala förbrukningen för både den företagsinterna marknaden och den öppna marknaden. Detta innebär att unionsindustrins företagsinterna marknadsandel, uttryckt i procent av den totala förbrukningen (både den företagsinterna och den öppna marknaden) låg kvar nästan konstant på 17 % under skadeundersökningsperioden.

4.5.2.3 Tillväxt

(142) Unionsindustrins försäljningsvolym på den öppna marknaden följde tätt utvecklingen för unionens förbrukning och ökade totalt med 14 % under skadeundersökningsperioden. Till följd av detta var unionsindustrins marknadsandel förhållandevis stabil under skadeundersökningsperioden, utom under 2013, då den ökade med 4,5 procentenheter jämfört med 2012.

4.5.2.4 Sysselsättning och produktivitet

(143) Sysselsättningen och produktiviteten utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden: Tabell 10 Sysselsättning och produktivitet 2012 2013 2014 ÖP Antal anställda 681 687 700 704 Index (2012 = 100) 100 101 103 103 Produktivitet (ton/anställd) 19 20 22 21 Index (2012 = 100) 100 109 116 112 Källa: Svar på frågeformuläret och de uppgifter som lämnats av sökanden.

(144) Antalet anställda i unionsindustrin ökade något med 3 % under skadeundersökningsperioden till 704 anställda under översynsperioden. Till följd av den ökade produktionen ökade också produktiviteten med 12 % under skadeundersökningsperioden.

4.5.2.5 Dumpningsmarginalens storlek och återhämtning från tidigare dumpning

(145) Såsom anges i skäl 71 visade undersökningen att importen av den undersökta produkten till unionsmarknaden från Kina fortsatte till avsevärt dumpade priser.

(146) Unionsindustrin återhämtade sig i stor utsträckning från verkningarna av den tidigare dumpningen och de gällande dumpningsåtgärderna visade sig vara effektiva. Unionsindustrin ökade därför sin försäljningsvolym med 14 %. Dess marknadsandel minskade något med 0,5 procentenheter på den öppna marknaden under skadeundersökningsperioden.

4.5.3 Mikroekonomiska indikatorer

4.5.3.1 Priser och faktorer som påverkar priserna

(147) Unionstillverkarnas vägda genomsnittliga försäljningspriser per enhet till icke-närstående kunder för normala avtal på unionens öppna marknad utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden: Tabell 11 Vägt genomsnittligt försäljningspris per enhet 2012 2013 2014 ÖP Vägt genomsnittligt försäljningspris per enhet i unionen (euro/ton) 47 296 41 686 41 118 36 160 Index (2012 = 100) 100 88 87 76 Källa: Svar på frågeformuläret.

(148) Unionsindustrins vägda genomsnittliga försäljningspris per enhet för normala volymer sjönk med 24 % under skadeundersökningsperioden. Denna prissänkning följde sänkningen av råvarupriserna.

(149) Unionstillverkarnas viktade genomsnittliga omvandlingsavgift per enhet till icke-närstående kunder enligt förädlingsavtal på unionens öppna marknad utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden: Tabell 12 Vägd genomsnittlig omvandlingsavgift per enhet 2012 2013 2014 ÖP Vägd genomsnittlig omvandlingsavgift per enhet i unionen (euro/ton) 12 792 13 497 13 669 13 452 Index (2012 = 100) 100 106 107 105 Källa: Svar på frågeformuläret.

(150) Unionsindustrins vägda genomsnittliga omvandlingsavgift per enhet för förädlingsvolymer ökade med 5 % under skadeundersökningsperioden.

(151) Vad gäller unionsindustrins produktionskostnad och omvandlingskostnad var kommissionen tvungen att ange dessa uppgifter som index, eftersom detta utgör företagskonfidentiella uppgifter.

(152) Unionsindustrins vägda genomsnittliga produktionskostnad per enhet för normala avtal utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden: Tabell 13 Vägd genomsnittlig produktionskostnad per enhet för normala avtal 2012 2013 2014 ÖP Index (2012 = 100) 100 82 85 78 Källa: Svar på frågeformuläret.

(153) Under skadeundersökningsperioden sjönk den vägda genomsnittliga produktionskostnaden per enhet för normal produktion med 22 %. Produktionskostnaden följde även sänkningen av råvarupriserna.

(154) Unionsindustrins genomsnittliga vägda omvandlingskostnad per enhet för förädlingsavtal utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden: Tabell 14 Vägd genomsnittlig omvandlingskostnad per enhet för förädlingsavtal 2012 2013 2014 ÖP Index (2012 = 100) 100 105 97 99 Källa: Svar på frågeformuläret.

(155) Under skadeundersökningsperioden sjönk den vägda genomsnittliga omvandlingsavgiften per enhet för förädlingsproduktion med 1 %.

4.5.3.2 Arbetskraftskostnad

(156) Unionstillverkarnas genomsnittliga arbetskraftskostnad utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden: Tabell 15 Genomsnittliga arbetskraftskostnader per anställd 2012 2013 2014 ÖP Genomsnittliga arbetskraftskostnader per anställd 65 626 70 243 73 736 71 898 Index (2012 = 100) 100 107 112 110 Källa: Svar på frågeformuläret.

(157) Arbetskraftskostnaderna ökade med 12 % mellan 2012 och 2014 och minskade sedan med 2 % under översynsperioden jämfört med 2014. Sammantaget ökade de genomsnittliga arbetskraftskostnaderna med 10 % under skadeundersökningsperioden.

4.5.3.3 Lager

(158) Unionstillverkarnas lagernivåer utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden: Tabell 16 Lager 2012 2013 2014 ÖP Utgående lager (i ton) 1 201 1 095 923 1 069 Index (2012 = 100) 100 91 77 89 Utgående lager i procent av tillverkningen (%) 9 9 7 8 Index (2012 = 100) 100 91 77 89 Källa: Svar på frågeformuläret.

(159) Lagernivåerna sjönk med 11 % under skadeundersökningsperioden. Lagret utgjorde 8 % av produktionsvolymen under översynsperioden, och ansågs ligga på en normal nivå.

4.5.3.4 Lönsamhet, kassaflöde, investeringar, räntabilitet och kapitalanskaffningsförmåga

(160) Unionsindustrins lönsamhet, kassaflöde, investeringar och räntabilitet utvecklades på följande sätt under skadeundersökningsperioden: Tabell 17 Lönsamhet, kassaflöde, investeringar och räntabilitet 2012 2013 2014 ÖP Lönsamhet för total försäljning i unionen till icke-närstående kunder – normal verksamhet och förädlingsverksamhet (i % av omsättningen) 11,9 16,8 13,6 11,6 Index (2012 = 100) 100 140 114 97 Kassaflöde (i euro) 63 654 025 57 060 905 54 583 859 40 680 386 Index (2012 = 100) 100 90 86 64 Investeringar (i euro) 19 902 447 21 890 061 25 810 548 15 752 867 Index (2012 = 100) 100 110 130 79 Räntabilitet (%) 37,1 46,0 35,9 20,1 Index (2012 = 100) 100 124 97 54 Källa: Svar på frågeformuläret.

(161) Kommissionen fastställde unionstillverkarnas lönsamhet genom att uttrycka nettovinsten före skatt på försäljningen av den likadana produkten till icke-närstående kunder i unionen i procent av omsättningen av den försäljningen för unionsindustrins totala verksamhet (normal verksamhet och förädlingsverksamhet). Lönsamheten för den normala verksamheten, som utgjorde 77 % av den totala produktionen under översynsperioden, var lägre än lönsamheten för förädlingsverksamheten. Dessutom bör det noteras att lönsamheten för den normala verksamheten var lägre än lönsamhetsmålet på 10 %.

(162) Unionsindustrin var lönsam under skadeundersökningen, med en varierande lönsamhetsgrad. Lönsamheten ökade med 4,8 procentenheter under 2013 jämfört med 2012 och nådde 16,8 %, och minskade därefter med 5,1 procentenheter till 11,6 % under översynsperioden. Sammanlagt minskade lönsamheten med 0,3 procentenheter under skadeundersökningsperioden.

(163) Kassaflödet, som visar unionstillverkarnas förmåga att själva finansiera sin verksamhet, förblev positivt under skadeundersökningsperioden. Den sjönk dock avsevärt under skadeundersökningsperioden, med 36 %.

(164) Investeringarna ökade med 30 % mellan 2012 och 2014 och minskade sedan med 39 % i slutet av översynsperioden jämfört med 2014. Sammantaget minskade investeringarna med 21 % under skadeundersökningsperioden. Under skadeundersökningsperioden överskred unionsindustrins investeringar 80 miljoner euro. Syftet med investeringarna var att förbättra utnyttjandet av råvarorna och på så sätt sänka tillverkningskostnaderna, exempelvis förbättringar av sorteringen, förbättringar av sugningen i återvinningsanläggningar och förbättringar av krossningen. Dessutom gjorde unionsindustrin investeringar för att följa gällande miljöbestämmelser i unionen. Investeringar gjordes också för att öka effektiviteten genom att ersätta gammal teknik med mer energisnål teknik. Investeringar gjordes dessutom för att ersätta ett antal smältugnar för ökad flexibilitet i blandningen av hårt och mjukt skrot och för att kunna bearbeta flera sorters skrot.

(165) Räntabiliteten är vinsten i procent av investeringarnas bokförda värde. Den var positiv under skadeundersökningsperioden. Den ökade med 24 % under 2013 jämfört med 2012 och minskade därefter med 25,9 procentenheter i slutet av översynsperioden. Sammantaget ökade räntabiliteten med 17 procentenheter under skadeundersökningsperioden.

4.5.4 Slutsats om skada

(166) På grund av de gällande antidumpningsåtgärderna fortsatte unionsindustrin att återhämta sig från verkningarna av tidigare skadlig dumpning.

(167) Försäljningsvolymen och marknadsandelen utvecklades positivt under skadeundersökningsperioden då unionsindustrin lyckades anpassa sig till ökningen i förbrukningen. Även produktionen och kapacitetsutnyttjandet ökade under skadeundersökningsperioden.

(168) De skadeindikatorer som hänger samman med unionsindustrins ekonomiska resultat (lönsamhet, kassaflöde och räntabilitet) var positiva under skadeundersökningsperioden. Kassaflödet visade dock en minskande tendens.

(169) Mot bakgrund av det ovanstående drog kommissionen slutsatsen att unionsindustrin återhämtade sig från tidigare dumpning och att den inte led väsentlig skada under skadeundersökningsperioden i den mening som avses i artikel 3.5 i grundförordningen.

4.6 Sannolikhet för återkommande skada

4.6.1 Inledande anmärkningar

(170) Undersökningen har visat att den kinesiska importen skedde till dumpade priser under översynsperioden och att dumpningen sannolikt skulle fortsätta om åtgärderna skulle tillåtas upphöra.

(171) Eftersom unionsindustrin inte led väsentlig skada gjordes en bedömning av huruvida det fanns en sannolikhet för att skadan skulle återkomma om åtgärderna mot Kina skulle upphöra att gälla i enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen.

(172) För att fastställa sannolikheten för återkommande skada analyserades följande aspekter: i) Outnyttjad kapacitet och lagring av råvaror i Kina, ii) möjliga prisnivåer på kinesisk import av den undersökta produkten till unionsmarknaden, och iii) deras inverkan på unionsindustrin.

4.6.2 Outnyttjad kapacitet och lagring av råvaror i Kina

(173) Såsom förklaras i skäl 78 har Kina en betydande outnyttjad kapacitet för tillverkning av volframkarbid som kan uppskattas till 12 000–20 000 ton, vilket utgör mellan 94 % och 156 % av unionens förbrukning under översynsperioden.

(174) Såsom anges i skäl 79 har Kina dessutom ett lager av råvaror för volframkarbid (dvs. ammoniumparavolframat och anrikad volframmalm). Av detta lager kan över 25 000 ton volframkarbid tillverkas på kort tid.

(175) I avsaknad av antidumpningsåtgärder kommer den outnyttjade kapaciteten i kombination med råvarulagret sannolikt att användas för tillverkning för export till unionen, eftersom unionen är en attraktiv marknad för kinesiska exporterande tillverkare, vilket beskrivs i skäl 85 och följande skäl. Det finns inte heller några tecken som tyder på en ökad efterfrågan på volframkarbid på andra tredjeländers marknader, samtidigt som unionens förbrukning visade en ökande trend. Såsom även nämns i skäl 84 var unionsmarknaden dessutom Kinas största exportmarknad efter Japan under översynsperioden. Det är därför sannolikt att import från Kina åter kommer in på unionsmarknaden i betydande mängder.

(176) Efter meddelandet av uppgifter hävdade flera användare att de kinesiska tillverkarna kommer att föredra att leverera till kinesiska tillverkare i senare led än att exportera råvarorna till unionsmarknaden. Detta påstående styrktes dock inte med några bevis och avvisades därför.

4.6.3 Möjliga prisnivåer på kinesisk import till unionsmarknaden

(177) Som en indikation på den sannolika prisnivån på kinesisk volframkarbid som importeras till unionsmarknaden om åtgärderna skulle upphävas beaktades de kinesiska importpriserna till unionen under översynsperioden. Inom förfarandet för aktiv förädling underskred dessa priser unionsindustrins priser med omkring 13,2 % i genomsnitt. Om möjliga priser inom det normala importsystemet beaktas skulle prisunderskridandet, utan antidumpningstullar och inklusive tullavgifter, även bli betydande och skulle uppgå till 8,6 % i genomsnitt.

(178) Dessutom analyserades prisnivåerna för kinesisk import till andra tredjeländer och de kinesiska priserna på hemmamarknaden. I båda fallen konstaterades de kinesiska priserna vara lägre än unionsindustrins priser, med upp till 33 % jämfört med andra tredjeländer och upp till 28 % jämfört med de kinesiska inhemska priserna.

4.6.4 Inverkan på unionsindustrin

(179) Den betydande outnyttjade kapaciteten och lagringen av råvaror i Kina, som förklaras i skälen 173 och 174, kombinerat med den prisskillnad som beskrivs i skälen 85–87 och 177, kommer i avsaknad av antidumpningsåtgärder att stimulera de kinesiska exporterande tillverkarna att exportera betydande volymer till låga priser på dumpade nivåer under en kort tidperiod till unionsmarknaden.

(180) Dessa stora volymer av billig volframkarbid kommer att utöva en avsevärd prispress på unionsindustrin, som kommer att bli tvungen att sänka sina priser för att kunna fortsätta att sälja i unionen. Samtidigt kommer unionsindustrin emellertid även att förlora volymer, eftersom den inte kommer att kunna sänka sina priser till samma låga nivå som de kinesiska exportpriserna. Såsom anges i skäl 80 påminner kommissionen om att de kinesiska exporterande tillverkarna har tillgång till billigare råvaror än unionsindustrin, eftersom Kina kontrollerar 60 % av världens reserver av volframmalm och samtidigt tar ut en exporttull på 20 % för anrikad volframmalm, vilket höjer priset på denna råvara för parter utanför Kina.

(181) Om de kinesiska importpriserna inom förfarandet för aktiv förädling plus tullar beaktas som ett möjligt riktvärde för unionsindustrins framtida försäljningspris efter upphävandet av åtgärderna, kommer unionsindustrin inte längre att kunna gå med vinst utan kommer att ha nollresultat, vilket inte är hållbart. Detta scenario är i själva verket konservativt, eftersom de kinesiska exporterande tillverkarna sannolikt kommer att sälja på unionsmarknaden till priser som är ännu lägre än detta riktvärde, med tanke på de kinesiska prisnivåer som observerats i andra tredjeländer. De skulle ha incitament att göra detta för att försöka minska sitt lager av råvaror, vilket förklaras i skäl 79. I så fall måste unionsindustrin fortsätta sänka sina försäljningspriser, vilket kommer att leda till att den normala verksamheten blir förlustbringande på kort tid (ett till två år). Dessutom bör det noteras att den undersökta produkten kännetecknas av hög volatilitet i vinstmarginalerna. Såsom visas i tabell 17 minskade unionsindustrins lönsamhet med 5,2 procentenheter på bara två år (mellan 2013 och översynsperioden).

(182) Unionsindustrin kommer dessutom sannolikt att tvingas att minska sin produktionsvolym eftersom den inte kommer att kunna mäta sig med de kinesiska låga priserna utan att dra på sig förluster. Förlorad volym har även en direkt effekt på förädlingsverksamheten. Volframindustrin är nämligen en kapitalintensiv industri som måste upprätthålla en viss produktionsvolym för att hålla de fasta kostnaderna på en skälig nivå. Ökade fasta kostnader till följd av minskad produktion kommer inte bara att höja produktionskostnaderna för den normala verksamheten, utan även omvandlingskostnaderna, och kommer därmed att ha en negativ inverkan även på förädlingsavtalen.

(183) I ett scenario med en minskad produktionsvolym på 25 % (3 700 ton eller 23 % av den kinesiska outnyttjade kapaciteten) kommer omvandlingskostnaderna till exempel att öka med 82 % och förädlingsverksamheten, som tidigare varit lönsam, kommer att bli förlustbringande med över 30 %. Detta observerades också i den tidigare undersökningen, där en minskning av produktionsvolymen på omkring 50 % (6 400 ton) ledde till att lönsamheten minskade från 7,6 % till – 19,5 % på bara ett år.

(184) Förädlingsverksamheten är bara ekonomiskt förnuftig för unionsindustrins kunder (användare) så länge som omvandlingsavgifterna (omvandlingskostnad + marginal) plus kostnaden för skrotet (för användaren) är lägre än importpriset för volframkarbid från Kina. När denna gräns är nådd kommer användarna inte ha incitament att ingå förädlingsavtal med unionsindustrin, utan kommer att köpa in volframkarbid från Kina. Möjligheten att omförhandla omvandlingsavgifterna med unionsindustrin verkar inte vara ett alternativ, eftersom unionsindustrins omvandlingskostnader kommer att öka, vilket förklaras ovan.

(185) Även om förädlingsverksamheten är mer lönsam än den normala verksamheten kan unionsindustrin inte bara arbeta enligt förädlingsavtal. Förädling sker endast för återvinningsverksamhet och unionsindustrins kapacitet att bearbeta skrot för att omvandla det till ammoniumparavolframat är alltför låg jämfört med de totala behoven av ammoniumparavolframat i produktionsprocessen. Unionsindustrin måste därför komplettera behoven av anrikad volframmalm med nya koncentrat enligt normala avtal. Dessutom finns det inte tillräckligt med skrot på marknaden för att unionsindustrin ska kunna öka sin återvinningskapacitet.

(186) Mot bakgrund av det ovanstående kommer en sänkning av försäljningspriserna åtminstone till nivån för importpriset enligt förfarandet för aktiv förädling under översynsperioden, inklusive tullar, kombinerat med minskade volymer, att förvandla unionsindustrin till en förlustbringande industri.

(187) På grundval av de fakta som beskrivs ovan drog kommissionen slutsatsen att det är sannolikt att väsentlig skada kommer att återkomma mycket snabbt om åtgärderna upphävs. På kort sikt (ett till två år) är det sannolikt att de unionstillverkare som inte är integrerade i senare led kommer att tvingas att avveckla sin verksamhet, eftersom de kommer att vara direkt exponerade för den nedåtgående prispressen från den dumpade lågprisimporten från Kina på den öppna marknaden. Två av dessa företag bedriver inte återvinningsverksamhet och kan därför inte förlita sig till de högre marginalerna i förädlingsavtalen. De unionstillverkare som är integrerade i senare led kommer dessutom att fortsätta sälja volframkarbid till närstående användare till lägre priser, men omvandlingskostnaderna i förädlingsavtalen kommer att öka på grund av de minskade produktionsvolymerna. På längre sikt (fyra till fem år) är det sannolikt att även de unionstillverkare som är integrerade i senare led kommer att upphöra med sin verksamhet, eftersom de inte kommer att kunna konkurrera med denna prispress på lång sikt på grund av att deras närstående användare kommer att välja att även köpa volframkarbid från Kina. Om detta scenario skulle förverkligas innebär detta att denna strategiska råvara inte längre kommer att tillverkas i unionen.

5. UNIONENS INTRESSE

(188) I enlighet med artikel 21 i grundförordningen undersökte kommissionen om ett bibehållande av de gällande antidumpningsåtgärderna för import av den undersökta produkten med ursprung i Kina efter resultaten i denna översyn vid giltighetstidens utgång skulle strida mot unionens intresse som helhet. Fastställandet av unionens intresse byggde på en uppskattning av alla intressen som berörs, bland annat unionsindustrins, importörernas, användarnas och leverantörernas intressen. Alla berörda parter gavs tillfälle att lämna synpunkter i enlighet med artikel 21.2 i grundförordningen.

(189) Det bör erinras om att det i de tidigare undersökningarna inte ansågs strida mot unionens intresse att åtgärder vidtas. Det bör dessutom noteras att den aktuella undersökningen är en översyn vid giltighetstidens utgång och därmed består av en analys av en situation där antidumpningsåtgärder redan har funnits, vilket gör det möjligt att bedöma eventuella negativa, oönskade effekter av de gällande antidumpningsåtgärderna för de berörda parterna.

(190) På denna grund undersöktes det därför om det, trots slutsatserna om sannolikheten för fortsatt dumpning och återkommande skada, fanns några tvingande skäl att dra slutsatsen att det inte ligger i unionens intresse att behålla åtgärderna i detta särskilda fall.

5.1 Unionsindustrins intresse

(191) Med tanke på slutsatserna om unionsindustrins situation som anges i skälen 166–169 och i enlighet med argumenten i skälen 170–186 för sannolikheten för att skadan skulle återkomma, drog kommissionen slutsatsen att unionsindustrin troligen skulle få erfara en allvarlig försämring av sin ekonomiska situation om antidumpningstullarna skulle tillåtas upphöra. Åtgärderna har visat sig vara avgörande för att behålla produktionen av volframkarbid i unionen, eftersom unionsindustrin inte skulle kunna ha stått emot pressen från stora volymer av dumpad import av volframkarbid från Kina som säljs på unionsmarknaden under unionsindustrins prisnivåer.

(192) Det anses att fortsatta åtgärder skulle gynna unionsindustrin, eftersom den då skulle kunna fortsätta investera i ny teknik för sina produktionsanläggningar, särskilt i återvinningsverksamhet, för att bli mer oberoende gentemot Kina och således vara i en bättre position för att bemöta bristen på nya råvaror på marknaden.

(193) Om åtgärderna däremot skulle upphävas kommer detta sannolikt att ha en negativ inverkan på unionsindustrin. Detta kommer allvarligt att hota unionsindustrins livskraft, som till följd av detta kan bli tvungen att lägga ned sin verksamhet, vilket i sin tur skulle innebära att de tillgängliga försörjningskällorna och konkurrensen på unionsmarknaden skulle minska. Om unionstillverkarna skulle upphöra med sin tillverkning kommer unionen främst att vara beroende av import från andra tredjeländer, och främst från Kina, som inte bara är världens ledande tillverkare av volfram, utan även äger den största delen av världens råvarureserv.

5.2 Användarnas intresse

(194) Inledningsvis kontaktades tio kända importörer/användare. Sju användare gav sig till känna inom tidsfristerna och frågeformulär skickades till samtliga. De köpte volframkarbid från Kina, andra tredjeländer (Sydkorea, Vietnam, Japan, Israel och Indien) och från unionsindustrin. Dessa användare använde volframkarbid för att tillverka hårdmetall innehållande volfram för produktion av hårdmetallverktyg för olika industrier som olje- och gruvindustrierna.

(195) Frågeformulärsvar mottogs från åtta användare (två av dem närstående). De rapporterade en större import från Kina än de uppgifter som registrerats hos Eurostat. Samtliga användare utom en importerade endast den undersökta produkten enligt förfarandet för aktiv förädling. De samarbetsvilliga användarna stod för 32 % av förbrukningen på den öppna unionsmarknaden under översynsperioden. Ytterligare fem användare gav sig till känna och gav sitt stöd till de gällande åtgärderna, men besvarade inte frågeformuläret. Dessa användare stod för omkring 8 % av förbrukningen på den öppna marknaden.

(196) En av de samarbetsvilliga användarna hävdade att man behövde en särskild typ av produkt i sin tillverkningsprocess, som inte tillverkades av unionsindustrin till den kvalitet som användaren behövde, och begärde att få undantas från antidumpningstullen för denna specifika produkttyp. Den produkttyp som importerades av denna användare omfattas dock av den produktdefinition som anges i skälen 31 och 32. Det fanns inga grunder för att undanta vissa produkttyper från undersökningens omfattning inom ramen för den aktuella översynen vid giltighetstidens utgång. Påståendet avvisades därför.

(197) De övriga sju samarbetsvilliga användarna hävdade att de gällande antidumpningsåtgärderna hade haft en betydande negativ inverkan på deras lönsamhet.

(198) Undersökningen visade att dessa användares verksamhet som omfattar volframkarbid utgör mellan 55 % och 100 % av deras totala omsättning under översynsperioden. Några av användarna ingick i grupper av företag och sålde även sina produkter som tillverkats av volframkarbid inom gruppen, medan andra var fristående enheter. Dessa företag sålde verktyg tillverkade av hårdmetall innehållande volfram till oberoende kunder både på unionsmarknaden och utanför unionen. För försäljningen utanför unionsmarknaden köpte användarna främst den undersökta produkten från Kina enligt förfarandet för aktiv förädling, och betalade således inte importtull för dessa importer.

(199) Samtliga samarbetsvilliga användare tillverkade ett stort urval av produkter som innehåller den undersökta produkten. Kostnaden för volframkarbid i de totala tillverkningskostnaderna varierade avsevärt mellan användarna, dvs. mellan 6 % och 50 %, beroende på typ av färdig produkt. Vissa av de produkter som tillverkas av de samarbetsvilliga användarna innefattar ett betydande mervärde och kunnande, och dessa användare kan därför ta ut stora marginaler, medan andra produkter med mindre mervärde är mindre lönsamma. De flesta av de samarbetsvilliga användarna konstaterades dessutom vara lönsamma under översynsperioden, upp till över 15 %. Undersökningen visade dessutom att dessa användares lönsamhet även påverkades av andra faktorer än de gällande antidumpningsåtgärderna, exempelvis låg efterfrågan på de marknader där de är verksamma (oljeborrning och gruvdrift).

(200) De ytterligare fem användare som nämns i skäl 194 och som gav sig till känna för att ge sitt stöd åt en fortsättning av de gällande antidumpningsåtgärderna var kunder till unionsindustrin. Dessa användare hävdade att en sänkning av priserna på volfram visserligen skulle gynna användarna på kort sikt, men att de kinesiska priserna sannolikt kommer att öka igen på medellång och lång sikt i avsaknad av konkurrens med unionsindustrin. De hävdade dessutom att ett upphävande av antidumpningsåtgärderna även skulle inverka negativt på återvinningsverksamheten i unionen, eftersom import av stora volymer av volframkarbid till låga priser från Kina skulle leda till att återvinningsverksamheten i unionen blir olönsam. Dessa användare betonade avslutningsvis sitt intresse av att ha flera försörjningskällor, inbegripet unionsindustrin.

(201) Resultaten av undersökningen visar att användarna kunde fortsätta att köpa volframkarbid från flera källor. Detta omfattade import av betydande kvantiteter av volframkarbid från Kina, utan betalning av tullar, eftersom importen skedde enligt förfarandet för aktiv förädling. De flesta av användarna var lönsamma. Det är visserligen rimligt att förvänta sig att vissa användare, åtminstone på kort sikt, kommer att gynnas av tillgången till billigare import från Kina, men åtgärderna har inte haft en allvarlig negativ effekt på dem, och detta bekräftar att ett bibehållande av de gällande antidumpningsåtgärderna inte har en stor inverkan på användarna. Flera användare gav till och med sitt stöd åt fortsatta åtgärder.

(202) Flera berörda parter hävdade att bedömningen av åtgärdernas inverkan på användarna i enlighet med beslutet om ferrokisel (15) bör omfatta hela den period som åtgärderna har gällt, och hävdade att användarna drabbas av långsiktiga kumulativa negativa effekter, som är oproportionerliga i förhållande till en eventuell eller faktisk fördel för unionstillverkarna.

(203) I detta avseende bör det noteras att även om åtgärderna har gällt sedan 1990, har användarna lyckats absorbera sin kostnadsökning och fortfarande vara lönsamma. Inom ramen för den ursprungliga undersökningen och i varje översyn vid giltighetstidens utgång som genomförts i samband med denna har kommissionen dessutom bedömt antidumpningsåtgärdernas inverkan på användarna. Kommissionen drog varje gång slutsatsen att bibehållandet av antidumpningsåtgärderna sannolikt inte skulle få några större konsekvenser för användarna i unionen. Den aktuella bedömningen bekräftade dessutom denna slutsats på grundval av åtgärdernas faktiska inverkan. Påståendet avvisades därför.

(204) Efter meddelandet av uppgifter gav sig ytterligare fyra användare av den undersökta produkten till känna, varav tre var närstående till en av de samarbetsvilliga användare som besvarade frågeformuläret. En av dem finns dock i Brasilien och anses därför inte vara en berörd part i denna undersökning. Dessa företag motsatte sig bibehållandet av de gällande antidumpningsåtgärderna.

(205) Efter meddelandet av uppgifter hävdade flera användare dessutom att deras förmåga att absorbera kostnaderna för åtgärderna och samtidigt förbli lönsamma har nått sin gräns. Det hävdades också att dessa användare har visat och bevisat att det inte går att göra några ytterligare möjliga tekniska förbättringar av produkten och de därför inte kan fortsätta att bära merkostnaderna.

(206) Såsom förklaras i skäl 198 tillverkade de samarbetsvilliga användarna ett stort urval av produkter som innehåller den undersökta produkten, och kostnaden för volframkarbid i de totala tillverkningskostnaderna varierade avsevärt mellan användarna, dvs. mellan 6 % och 50 %, beroende på typ av färdig produkt. Det kan inte uteslutas att lönsamheten per produkt varierar, men de flesta av de samarbetsvilliga användarna konstaterades dessutom vara lönsamma under översynsperioden, upp till över 15 %. Påståendet avvisas därför.

(207) På denna grund drog kommissionen slutsatsen att det i fråga om inverkan på användarna inte finns några tecken på att bibehållandet av åtgärderna kommer att ha en betydande negativ inverkan på deras verksamhet.

5.3 Leverantörernas intresse

(208) Tio företag på marknaden i tidigare led gav sig till känna och gav sitt stöd åt fortsatta åtgärder. Fyra av dem var gruvföretag och tillverkare av ammoniumparavolframat och levererade till unionsindustrin.

(209) De övriga sex företagen levererade återvinningsmaterial till unionsindustrin. De hävdade att deras verksamhet kommer att påverkas mycket negativt om unionsindustrin läggs ned, eftersom de kommer att förlora sina kunder. De betonade även vikten av återvinning av skrot i unionen, och hävdade att skrotmaterial har en högre volframhalt än anrikad malm, vilket innebär att volframskrot är en värdefull råvara som kan sänka användarnas råvarukostnader.

(210) På denna grund drog kommissionen slutsatsen att det ligger i leverantörernas intresse att bibehålla de gällande antidumpningsåtgärderna.

5.4 Volfram som råvara av avgörande betydelse

(211) Volfram har varit klassificerad som råvara av avgörande betydelse (16) sedan 2011 i Europeiska unionen.

(212) Det ligger därför i unionens intresse att upprätthålla tillverkningen av volfram i unionen, främja återvinning i syfte att minska förbrukningen av råvaror och minska det relativa importberoendet.

5.5 Konkurrens inom unionen

(213) Flera berörda parter hävdade att antidumpningsåtgärderna hade försämrat konkurrensnivån i unionen eftersom urvalet av leverantörer minskade. De hävdade att alla unionstillverkare höll liknande prisnivåer, vilket inte var konkurrenskraftigt.

(214) Det finns sex unionstillverkare på marknaden som använder olika tillverkningsprocesser och olika råvaror. Såsom anges i skäl 33 använder några av unionstillverkarna endast nya råvaror, medan andra använder både nya råvaror och skrot. För produktionsprocessen med nya råvaror kan tillverkningsprocessen antingen utgå från anrikad volframmalm, ammoniumparavolframat eller volframoxid. Dessa faktorer påverkar produktionskostnaderna. Den utgift som unionsindustrin tar ut av sina kunder utöver priset på ammoniumparavolframat påverkas därför av tillverkningskostnaderna. De sex unionstillverkarna är oberoende gentemot och konkurrerar med varandra på unionsmarknaden. Undersökningen har dessutom visat att det finns andra försörjningskällor på unionsmarknaden, till exempel Förenta staterna, Vietnam, Sydkorea och Israel. Påståendet avvisas därför.

5.6 Konkurrensnackdel för tillverkare i senare led

(215) Flera berörda parter hävdade att till följd av de gällande åtgärderna har användarna i unionen en konkurrensnackdel gentemot sina konkurrenter i andra tredjeländer, eftersom åtgärderna gynnar användare utanför unionen på unionsanvändarnas bekostnad. De hävdade dessutom att eftersom användare i senare led i tredjeländer gynnas av en lägre kostnadsbas är de mer lönsamma jämfört med sina konkurrenter i unionen. De hävdade vidare att det faktum att Kina avskaffade exporttullen på 5 % för volframkarbid och begränsningarna för produkter i tidigare led (exportkvoter för ammoniumparavolframat) i maj 2015 hade en negativ inverkan på dem. De hävdade också att om åtgärderna förlängs kommer användarna att bli tvungna att flytta sina produktionsanläggningar till platser utanför unionen för att inte förlora sina kunder.

(216) Såsom anges i skäl 198 har undersökningen visat att de flesta av de samarbetsvilliga användarna i unionen var lönsamma under översynsperioden och att dessa användares lönsamhet påverkades av andra faktorer än de gällande antidumpningsåtgärderna, exempelvis låg efterfrågan på de marknader där de är verksamma (oljeborrning och gruvdrift). Argumentet att användare i andra tredjeländer påstått genererar större vinster än användarna i unionen är irrelevant för bedömningen av unionens intresse. Dessa parter kunde inte heller förklara hur det faktum att Kina avskaffade exporttullen och begränsningarna för produkter i tidigare led hade en negativ inverkan på användarna, och detta påstående styrktes dessutom inte av några bevis. Påståendet att vissa användare skulle bli tvungna att flytta sin verksamhet var ogrundat, eftersom dessa användares lönsamhet beror på vilken typ av produkt de tillverkar, men samtidigt är beroende av andra faktorer såsom minskad efterfrågan på dessa produkter. I alla händelser finns det inga bevis som visar att ett upphävande av åtgärderna skulle förhindra att användarna flyttade sin verksamhet. Påståendena i skäl 214 avvisas därför.

5.7 Integration i senare led

(217) Flera berörda parter hävdade att de flesta av unionens tillverkare av volframkarbid är integrerade i senare led och att deras närstående verktygstillverkare därför kan köpa in råvaror till lägre priser än de icke-integrerade användarna, vilket leder till en orättvis nackdel mellan användarna.

(218) Undersökningen har visat att tre av de sex unionstillverkarna som tillverkar volframkarbid för den öppna marknaden var integrerade i senare led. Dessa unionstillverkare sålde den undersökta produkten till sina närstående företag till marknadspriser, vilket innebär att de inte hade någon prisfördel när det gäller inköp av råvaror jämfört med de icke-integrerade användarna. Påståendet avvisas därför.

(219) Efter meddelandet av uppgifter hävdade flera användare att de vertikalt integrerade leverantörerna även är konkurrenter till användarna och hindrar en rättvis konkurrens, eftersom de kan sluta leverera den undersökta produkten till användarna.

(220) Undersökningen visade inga tecken på att unionsindustrin kommer att sluta sälja den undersökta produkten till icke-närstående användare. Försäljningen för de unionstillverkare som är integrerade i senare led till icke-närstående användare ökade tvärtom med 16 % under skadeundersökningsperioden. Påståendet avvisades därför.

5.8 Brist på investeringar och omodern teknik

(221) Flera berörda parter hävdade att unionsindustrin till följd av de gällande antidumpningsåtgärderna inte hade incitament att investera i ny teknik. Dessa parter hävdar att unionsindustrin använder gammal och omodern teknik.

(222) Undersökningen visade emellertid, vilket anges i skäl 164, att unionsindustrin under skadeundersökningsperioden har gjort stora investeringar för att förbättra utnyttjandet av råvarorna och på så sätt sänka tillverkningskostnaderna, förbättra effektiviteten och öka flexibiliteten i blandningen av hårt och mjukt skrot samt förbättra efterlevnaden av miljöbestämmelserna. Påståendet avvisas därför.

5.9 Råvaror

(223) Flera användare hävdade att unionsindustrins situation berodde på dess åtkomst till råvaror, tillgången på råvaror och råvarupriserna. Antidumpningsåtgärder bör inte uppväga eventuella nackdelar vid inköp av råvaror.

(224) Antidumpningsåtgärderna infördes på grundval av en slutsats om dumpning från de kinesiska exporterande tillverkarnas sida, som vållade unionsindustrin väsentlig skada. Påståendet att antidumpningsåtgärder uppväger nackdelarna vid inköp av råvaror avvisades därför.

(225) Unionens nya tullkodex

(226) Flera användare hävdade att genom artikel 169.2 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/2446 (17) infördes ändringar av unionens tullbestämmelser, enligt vilka förfarandet för aktiv förädling inte längre kommer att vara tillåtet för varor som omfattas av antidumpningsåtgärder, eller åtminstone inte längre kommer att vara ekonomiskt lönsamt. Detta innebär att tillverkningskostnaden kommer att öka.

(227) Detta påstående var faktamässigt felaktigt eftersom artikel 169.2 i delegerade förordning (EU) 2015/2446 inte innebär ett förbud av användning av förfarandet för aktiv förädling vid antidumpningstullar, utan avser användningen av likvärdiga varor. Varor som importeras enligt förfarandet för aktiv förädling kommer således endast att vara föremål för antidumpningstullar om de vidareförädlade produkterna senare övergår till fri omsättning i unionen. Om de bearbetade produkterna återexporteras kommer de enligt de gällande reglerna inte att vara föremål för antidumpningstullar. De berörda parterna har inte heller lämnat bevis som visar att förfarandet för aktiv förädling inte längre kommer att vara ekonomiskt lönsamt. Argumentet avvisades därför.

(228) Efter meddelandet av uppgifter hävdade flera användare att ändringarna i unionens tullkodex kommer att begränsa användningen av förfarandet för aktiv förädling på grund av att det krävs mer dokumentation och den höga risken för bristande efterlevnad, vilket i sin tur kommer att öka råvarukostnaderna med upp till 15 %.

(229) I detta sammanhang bör det noteras att syftet med ändringarna i unionens tullkodex är att förbättra spårbarheten för varor som omfattas av antidumpningsåtgärder och importeras enligt förfarandet för aktiv förädling. Därför är det inte uteslutet att detta kommer att leda till ökade administrativa kostnader för företagen. Användarna lämnade emellertid inga styrkande underlag eller förklaringar av hur ökningen på 15 % hade beräknats. Påståendet avvisades därför, eftersom det endast var hypotetiskt.

5.10 Åtgärdernas giltighetstid

(230) Berörda parter hävdade att antidumpningsåtgärderna för den undersökta produkten har gällt sedan 1990 och därför inte bör förlängas mer.

(231) Enligt de villkor som fastställs i artikel 11.2 i grundförordningen ska sådana åtgärder fortsätta att gälla om det konstateras att skadevållande dumpning fortsätter eller återkommer och åtgärderna inte strider mot unionens intresse som helhet. Samtliga villkor uppfylldes i den aktuella undersökningen. De berörda parterna kunde inte heller visa att det fanns något särskilt skäl i samband med unionens allmänna intresse som skulle tala emot åtgärderna. Kommissionen har därför inget annat val än att införa antidumpningsåtgärder. Påståendet avvisas därför.

5.11 Slutsats om unionens intresse

(232) På grundval av det ovanstående drog kommissionen slutsatsen att det inte fanns några tvingande skäl i fråga om unionens intresse som skulle tala emot bibehållandet av de slutgiltiga antidumpningsåtgärderna för import av volframkarbid, smält volframkarbid och volframkarbid blandad med metallpulver med ursprung i Folkrepubliken Kina.

6. ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER

6.1 Åtgärder

(233) Alla berörda parter underrättades om de viktigaste omständigheter och överväganden som låg till grund för avsikten att bibehålla de gällande antidumpningsåtgärderna. De beviljades även en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter efter detta meddelande av uppgifter. Alla inlagor och synpunkter beaktades noggrant när så var berättigat.

(234) Såsom anges i skäl 65 hävdade flera användare efter meddelandet av uppgifter att skillnaderna i kvalitet för användningsområden, p