Kommissionens beslut

av den 15 maj 2002

om det statliga stöd som Frankrike genomfört i form av differentierade punktskatter till förmån för biobränslen

[delgivet med nr K(2002) 1866)

(Endast den franska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2003/238/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR FATTAT DETTA BESLUT

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket i detta,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a i detta,

efter att i enlighet med nämnda artiklar(1) ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

I. FÖRFARANDE ENLIGT ARTIKEL 88.2 I FÖRDRAGET

(1) Efter det att företaget BP Chemicals Ltd (nedan kallat "BP") väckt talan om ogiltigförklaring upphävde Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt genom sitt beslut av den 27 september 2000 i mål T-184/97, BP Chemicals mot kommissionen(2), delvis kommissionens beslut av den 9 april 1997(3) (nedan kallat "beslutet"), där den förklarat att ett program för statligt stöd till biobränslen (metylestrar av vegetabiliska oljor och etyl-tertiär-butyleter, nedan kallad "ETBE") som Frankrike anmält genom en skrivelse av den 29 november 1996 var förenligt med den gemensamma marknaden.

(2) Genom en skrivelse av den 28 april 1997 hade kommissionen underrättat Frankrike om sitt beslut att enligt reglerna om statligt stöd inte göra några invändningar mot den befrielse från inhemsk skatt på oljeprodukter som Frankrike avsåg att bevilja för vissa mängder ETBE och metylestrar.

(3) Genom en ansökan som inkom till förstainstansrättens kansli den 20 juni 1997 väckte BP talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut.

(4) Förstainstansrätten beslutade följande genom sitt beslut av den 27 september 2000:

"1. Talan mot kommissionens beslut av den 9 april 1997 [SG(97) D/3266] avseende ett stödprogram för franska biobränslen avvisas till den del den avser åtgärder tillämpliga på kategorin estrar.

2. Det ifrågasatta beslutet ogiltigförklaras till den del det avser åtgärder för kategorin ETBE."

(5) Kommissionen underrättades om beslutet den 2 oktober 2000(4).

(6) Enligt artikel 233 i fördraget skall kommissionen vidta åtgärder för att verkställa förstainstansrättens beslut.

(7) För de åtgärder som avser kategorin ETBE, för vilka beslutet upphävde beslutet av den 9 april 1997 och därmed undantaget enligt artikel 87.3 c i fördraget, återgår det administrativa förfarandet till den preliminära granskning som kommissionen skall avsluta genom lämpligt beslut.

(8) Genom en skrivelse av den 27 december 2000 anmälde kommissionen sitt beslut att inleda det förfarande som avses i artikel 88.2 i fördraget mot de åtgärder i programmet som avser kategorin ETBE.

(9) Genom en skrivelse som registrerades den 30 januari 2001 framförde Frankrike sina synpunkter.

(10) Efter det att meddelandet om kommissionens beslut att inleda förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget(5) hade offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning inkom 19 tredjeparter, däribland BP, med sina synpunkter före utgången av mars(6).

(11) Dessa synpunkter översändes till Frankrike genom två skrivelser av den 18 och den 30 april 2001(7). Frankrike inkom med sina kommentarer på tredjeparternas synpunkter genom en skrivelse av den 11 juni 2001.

(12) Samtidigt med ovannämnda förfarande och efter det att förstainstansrätten delvis upphävt kommissionens beslut av den 9 april 1997, inkom Frankrike genom en skrivelse av den 17 november 2000 enligt artikel 8.4 i rådets direktiv 92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor(8), senast ändrat genom direktiv 94/74/EG(9), med en ansökan till kommissionen om att få tillämpa ett undantag från den inhemska konsumtionsskatten för etylalkohol vars alkoholbeståndsdel framställts av jordbruksprodukter.

(13) Efter kommissionens begäran om kompletterande upplysningar lämnade Frankrike genom skrivelser av den 18 januari och den 21 februari 2001 de uppgifter som var nödvändiga för behandlingen av ärendet.

(14) Den 11 december 2001 antog kommissionen texten till ett förslag till rådets beslut(10) om att enligt artikel 8.4 i direktiv 92/81/EEG ge Frankrike tillstånd att från den 1 november 1997 till den 31 december 2003 tillämpa en differentierad punktskattesats dels för derivat av etylalkohol vars alkoholbeståndsdel framställts av jordbruksprodukter och som inblandats i premiumbensin och bensin, dels för metylestrar av vegetabiliska oljor som blandats i eldnings- och dieselolja.

(15) Den 25 mars 2002 gav rådet genom sitt beslut 2002/266/EG(11) Frankrike tillstånd att från den 1 november 1997 till den 31 december 2003 tillämpa en differentierad punktskattesats för biobränslen enligt artikel 8.4 i direktiv 92/81/EEG.

II. FÖRSTAINSTANSRÄTTENS BESLUT

(16) I det beslut som förstainstansrätten delvis ogiltigförklarade hade kommissionen

- dels granskat och konstaterat att stödprogrammet var förenligt med den gemensamma marknaden enligt reglerna om statligt stöd,

- dels förklarat att det anmälda stödprogrammet hade formen av ett pilotprojekt i den mening som avses i artikel 8.2 d i direktiv 92/81/EEG, vilket innebar att kommissionen kunde förklara stödprogrammet förenligt med den gemensamma marknaden,

- beslutat att inte göra några invändningar mot det anmälda beslutet.

(17) I sitt beslut ansåg förstainstansrätten att kommissionen genom att anta det ifrågasatta beslutet vad gäller stödåtgärder för kategorin ETBE hade överskridit de befogenheter den ges enligt artikel 88.3 i fördraget, eftersom den delen av stödprogrammet inte uppfyller kraven i artikel 8.2 d i direktiv 92/81/EEG. Framför allt ansåg förstainstansrätten att kommissionen genom att besluta att de aktuella stödåtgärderna kunde anses utgöra ett pilotprojekt för teknisk utveckling av mer miljövänliga produkter hade åsidosatt artikel 8.2 d i direktiv 92/81/EEG.

(18) Det stödinstrument som Frankrike föreslagit uppfyllde i sin aktuella form inte ramarna för förstainstansrättens tolkning av begreppet pilotprojekt. Det anmälda stödprogrammet uppfyllde med andra ord inte kriterierna för ett pilotprojekt i den mening som avses i artikel 8.2 d i direktiv 92/81/EEG.

(19) Dessutom angav förstainstansrätten i sitt beslut att det inte fanns några hinder för att rådet, i enlighet med artikel 8.4 i direktiv 92/81/EEG, fattade beslut om skattebefrielser för att främja biobränslenas genomslag på marknaden:

"Det skall slutligen påpekas att det inte finns några hinder mot att program för skattebefrielse för att främja biobränslens genomslag på marknaden, likt det som förevarande mål gäller, inrättas i enlighet med Altenerprogrammet så länge de uppfyller villkoren i direktiv 92/81/EEG, eftersom sådana stödprogram kan bli föremål för beslut av rådet i enlighet med artikel 8.4 i direktiv 92/81/EEG. Rådet har för övrigt med stöd av denna bestämmelse godkänt många program i medlemsstaterna, som syftar till att främja användning av mer miljövänliga bränslen, vilket framgår av de svar som kommissionen gett på förstainstansrättens skriftliga frågor samt av de uttalanden som kommissionens företrädare gjort under förhandlingen."

III. BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN

(20) På grundval av det stödprogram som anmäldes 1996 avsåg Frankrike att bevilja en nedsättning av inhemsk skatt på oljeprodukter (Taxe intérieure sur les produits pétroliers, TIPP) för vissa produkter som utvunnits ur vegetabiliska råvaror och är avsedda att blandas med bränslen. Dessa produkter beviljas nedsatt punktskatt oberoende av den odlingsmetod eller den typ av vegetabilisk råvara som används för att framställa dem. Stödprogrammets mål är att tillsätta en begränsad mängd biobränslen i bränslen för motorfordon och i eldningsolja.

(21) Programmet omfattar ETBE vars alkoholbeståndsdel är av vegetabiliskt ursprung (och metylestrar av vegetabiliska oljor).

(22) De aktuella produkterna befrias då de saluförs helt eller delvis från TIPP i den utsträckning som det medges av en årlig budget för att kompensera för en del av merkostnaden för dessa produkter jämfört med fossila produkter. Denna merkostnad beräknas utifrån det genomsnittliga självkostnadspriset på biobränslen som saluförs i Frankrike.

(23) En differentierad punktskattesats fastställs för ETBE (och för metylestrar av vegetabiliska oljor). Att man tillämpar en särskild skattesats för varje kategori beror på att kategorierna har olika kännetecken, produktionskostnader och användningsområden. Den skattesats som skall tillämpas på varje kategori fastställs i de årliga finanslagar som det franska parlamentet antar. Beroende på budgetanslaget till denna skattenedsättning kan man avgöra den största volym biobränslen som kan komma i åtnjutande av nedsättningen.

(24) Genom lagen om ändring av budgetlagen för år 1997(12) föreskrev Frankrike en partiell befrielse från TIPP, vilken fastställts till 230 franska franc per hektoliter för estrar av vegetabilisk olja som blandats med eldningsolja och dieselolja och till 329,50 franska franc per hektoliter för alkoholbeståndsdelen i derivat av etanol (särskilt ETBE) framställt av jordbruksprodukter, och som blandats i högoktanigt bränsle och i bensin. Denna skattebefrielse beviljas produktionsenheter som godkänts av de franska myndigheterna efter en ansökningsomgång som offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

(25) Efterhand som man uppnår produktivitetsökningar inom dessa kategorier och lagstiftningen om tillsättning av biobränslen i olika bränslen utvecklas skall nedsättningen av punktskatten (TIPP) vidare minskas.

(26) Denna befrielse från TIPP beviljas produktionsenheter för biobränslen som de franska myndigheterna godkänt efter en ansökningsomgång som offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Detta godkännande ger de aktuella enheterna rätt att på den franska marknaden saluföra en bestämd mängd biobränsle som befrias från skatt enligt den årliga budgetlagen.

(27) För att kunna godkännas skall produktionsenheten uppfylla följande kriterier:

- Uppfylla de sociala skyldigheterna och skatteplikterna i det land där enheten ligger.

- Uppfylla miljölagstiftningen i det land där enheten ligger.

- Lämna en teknisk beskrivning av sina anläggningar för framställning av biobränslen och påvisa sin förmåga att framställa bränsle som uppfyller de tekniska specifikationerna i meddelandet. Som bevis för denna förmåga skall prover tas.

- Lämna en detaljerad verksamhetsrapport för enheten för de senaste tre räkenskapsåren med särskilda uppgifter om framställningen av biobränslen och annan kemisk verksamhet vid enheten. Enheten skall särskiljas från eventuell annan industriell verksamhet vid anläggningen.

- Redovisa de investeringar som särskilt gjorts för framställningen av biobränslen (teknisk inriktning och investeringsbelopp).

- Garantera att saluföringen av biobränslen i Frankrike uppfyller antagna bestämmelser.

- Förbinda sig att varje halvår lämna en rapport om förutsättningarna för att framställa biobränslen, om de kvalitetskontroller som gjorts och om resultaten av dessa samt att i sina kontrakt om försäljning av biobränslen ange att köparna är skyldiga att göra en teknisk uppföljning av saluföringen och användningen av biobränslen som säljs i Frankrike.

- Ange den volym och kategori (ETBE eller metylestrar av vegetabiliska oljor) för vilken godkännande söks.

(28) De volymer för vilka en enhet kan ansöka om godkännande fastställs enligt följande kriterier:

- För redan verksamma enheter som redan har en stadig försäljning av biobränslen utgår man från den produktionskapacitet vid anläggningarna som möjliggör en effektiv och kontinuerlig framställning av biobränslen(13), såvida inte enheterna redan är verksamma och tidigare har erhållit ett godkännande i en medlemsstat utan att uppfylla hela den volym som anges i detta godkännande. I detta fall kan enheterna inte begära godkännande för en större volym än deras faktiska tidigare produktion, såvida de inte kan visa att de ökat sin produktionskapacitet genom särskilda nyinvesteringar i framställningen av biobränslen. I detta syfte kommer det bästa produktionsåret av de tre senaste att beaktas.

- För nya enheter som specialkonstruerats för att framställa biobränslen, och som är i färd att tas i bruk, beaktas anläggningarnas tekniska produktionskapacitet. Detta kriterium avser investeringar som genomförts de senaste tre åren.

- Enheter som byggts om för att framställa biobränslen utan nyinvesteringar, men som hittills inte framställt sådana produkter, kan under en initial "provperiod" få godkännande för högst 5000 ton per år. Denna volym tilldelas under den första ansökningsomgången (för tillåtliga ansökningar). Från den andra ansökningsomgången kan berörda enheter begära kompletterande volymer om de under föregående räkenskapsår salufört sina godkända volymer i Frankrike.

- Enheter som planerar att genomföra nyinvesteringar för att framställa biobränslen kan ansöka om godkännande för den tekniska kapacitet de planerar om de på dagen för sin ansökan oåterkalleligen inlett dessa projekt. Ett sådant godkännande ges inte definitivt förrän den enhet som projektet avser färdigställts och tagits i bruk. Enligt de franska myndigheterna är kravet på oåterkalleliga investeringar likvärdigt med kraven i rådets förordning (EEG) nr 1868/94 av den 27 juli 1994 om upprättandet av ett kvotsystem avseende produktionen av potatisstärkelse(14).

(29) De godkännanden som beviljas aktualiseras varje år, där de godkända enheterna varje år skall påvisa följande:

- Att de har en försörjning av vegetabiliska råvaror som täcker deras godkända volym och att de volymer som framställts föregående år framställts enbart av vegetabiliska råvaror.

- Att de på den franska marknaden sålt en volym biobränslen som motsvarar dels de franska specifikationerna, dels den volym som anges i deras godkännande.

(30) Ett meddelande om en ansökningsomgång för godkännande av produktionsenheter för biobränslen för en maxvolym på 350000 ton estrar och 270000 ton ETBE har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning(15). Genom en skrivelse av den 18 februari 1998 underrättade de franska myndigheterna kommissionen om innehållet i och resultatet av denna ansökningsomgång. Fyra ansökningar om godkännande lämnades in för totalt 227600 ton per år i fråga om kategorin ETBE.

(31) De nationella bestämmelserna(16), som trädde i kraft den 1 november 1997 och som utformats utifrån kommissionens beslut av den 9 april 1997, kan beskrivas enligt följande:

>Plats för tabell>

(32) Det befintliga programmet för skattebefrielse är inte tidsbegränsat. Godkännanden beviljas bara för en period på tre eller nio år räknat från den dag då godkännandet utfärdades (artikel 3 i dekret nr 98-309 av den 22 april 1997).

(33) Skattebefrielse för godkända volymer biobränslen kan medges biobränslen som uppfyller de tekniska specifikationerna i besluten, och som framställts i enheter som godkänts av Frankrike upp till den godkända volymen. Endast ETBE(17) kan beviljas skattebefrielse, och produkten skall blandas i bränslen vid skatteupplag för lagring eller produktion inom gemenskapen.

(34) Framställningen får inte till någon del läggas ut på underleverantörer. En enhets produktion skall kontrolleras av behörig myndighet som produktionslandet utsett tillsammans med Frankrike. Denna myndighet skall ge alla produkter som avser den franska marknaden ett produktionsintyg, som skall åtfölja biobränslena och uppvisas för det tullkontor som ansvarar för det skatteupplag där blandningen sker.

(35) Skattebefrielsens storlek skall anges på intyget om skattebefrielse. Detta gör det möjligt att saluföra den volym bränsle som motsvarar den på intyget angivna volymen biobränsle till nedsatt punktskatt.

(36) De godkända enheterna får inte ta emot något stöd till sin framställning av biobränslen, inbegripet produktionsstöd, som strider mot artikel 87 i fördraget.

(37) De godkännanden som utfärdats till de utvalda enheterna har en varaktighet på nio eller tre år. Den typ av godkännande som utfärdas beror dels på storleken hos de fysiska investeringar som gjorts för att framställa biobränslen och avskrivningstakten på dessa i förhållande till produktionskapaciteten för biobränslen vid den aktuella anläggningen, dels på hur omfattande framställningen av biobränslen är i förhållande till den totala verksamhet som anläggningen bedriver inom kemisektorn.

(38) Som mått på genomförda investeringar används kvoten mellan de fasta nettotillgångarna(18) och produktionskapaciteten tillämpad på anläggningen för framställning av biobränslen. För denna kvot skiljer de franska myndigheterna mellan två typer av enheter(19), nämligen de som har en kvot på över 2000 franc/ton för kategorin ETBE (och 700 franc/ton för kategorin estrar) och de som har en kvot i storleksordningen 400 franc/ton. Värden över tröskeln på 2000 franc/ton för kategorin ETBE (och 700 franc/ton för kategorin estrar) används för att utfärda ett godkännande på nio år. Under denna tröskel utfärdas godkännanden på tre år.

(39) För att mäta omfattningen hos framställningen av biobränslen används kvoten mellan anläggningens biobränsleverksamhet och dess totala verksamhet inom kemisektorn (biobränslen och andra kemiprodukter).

(40) En produktionsenhet kan bara få en typ av godkännande. Det är de tekniska egenskaperna sammantaget (fasta nettotillgångar, produktionskapacitet och omfattningen hos framställningen av biobränslen i förhållande till anläggningens totala verksamhet) på den dag då en ansökan om godkännande görs som bestämmer typen av godkännande.

(41) Då ett godkännande är på väg att löpa ut kan Frankrike minska den volym biobränslen som omfattas av programmet i motsvarande grad eller inleda en ny ansökningsomgång för den volym som frigörs. Om en producent inte kan tillhandahålla de volymer för vilka den fått ett godkännande dras godkännandet tillbaka.

(42) Urvalet av projekt görs av ministeriet för jordbruk, fisk och livsmedel samt ekonomi- och finansministeriet efter yttrande från den urvalskommitté som premiärministern utsett. Antalet utvalda företag och de godkända volymer som dessa skall tilldelas beslutas av dessa ministerier, som därvidlag skall beakta fastställda kriterier och de budgetbelopp som finns tillgängliga för skattebefrielse.

(43) Om budgetanslagen till skattebefrielsen inte räcker för att täcka den totala volymen för de utvalda projekten beviljas godkännandena proportionellt (efter volym) mellan de ansökningar som bedömts vara tillåtliga.

(44) Om ett företag anser sig vara förfördelat kan det utan kostnad överklaga hos berörda ministerier.

(45) Ansökningar om godkännande skall lämnas senast fastställt datum, där Frankrike förbehåller sig rätten att inte granska ansökningar som inkommer efter den aktuella dagen eller som är ofullständiga denna dag. Ansökningarna skall utformas på franska och eventuella officiella dokument på ett annat språk skall åtföljas av en översättning till franska.

(46) Alla sökande skall underrättas om resultatet av granskningen av deras ansökan inom en tidsfrist som fastställs på grundval av inlämningsdagen.

(47) När det gäller skatteinstrumentet bör det påpekas att då biobränslena inkommer till en oljeanläggning under tullkontroll (skatteupplag för lagring eller produktion) där de inblandas i oljeprodukter utfärdas ett intyg om skattebefrielse till ett belopp motsvarande den mottagna volymen multiplicerad med nedsättningssatsen till den berörda producenten. Dessa intyg anges därefter i deklarationerna om övergång till inhemsk förbrukning för oljeprodukterna.

(48) När inblandningen utförs i en annan medlemsstat än Frankrike anges det i produktens följedokument att oljeprodukten innehåller biobränsle och av vilket slag detta är. Vid uppbörden av punktskatten i Frankrike utfärdas ett intyg om skattebefrielse till ett belopp motsvarande volymen biobränsle som ingår i oljeprodukten multiplicerad med nedsättningssatsen.

IV. SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

1. Allmänt

(49) 19 tredjeparter, inräknat British Petroleum Chemicals Ltd (BP) och Förenade kungariket (till stöd för BP), har inkommit med sina synpunkter(20).

2. BP:s synpunkter

2.1 Inledning

(50) I sin framställning förklarar BP varför de aktuella bestämmelserna i det franska programmet för statligt stöd till bioetanol enligt företaget snedvrider konkurrensen på den traditionella etanolmarknaden. BP börjar här med att hänvisa till följande mening i slutet av motiveringen till förslaget till rådets förordning om den gemensamma organisationen av marknaden för etanol som framställts av jordbruksprodukter:

"EU:s etanolindustri kan förvänta sig skärpt konkurrens på de traditionella marknader där man får avsättning för sina produkter; denna konkurrens kommer från etanol som produceras inom ramen för storskaliga program för biobränsle, med skattebefrielse som ett extra incitament."

(21).

(51) Dessutom föreslår BP åtgärder som enligt företaget skulle avhjälpa denna snedvridning av konkurrensen. Man lämnar här vissa uppgifter om det spanska programmet för stöd till bioetanol som idag fungerar på ett sätt som enligt BP minskar snedvridningen av konkurrensen till ett minimum. BP preciserar att företaget inte motsätter sig framställning och frivillig användning av biobränslen.

(52) BP understryker i detta avseende att företaget inte ser några problem när det gäller biodiesel.

(53) BP är inte övertygat om att det franska stödprogrammet inte är diskriminerande med tanke på att det granskade programmet har olika regler för rätten till stöd för nya aktörer än för de företag som deltog redan i det föregående programmet.

(54) Följande utgör huvudpunkterna i BP:s synpunkter på denna granskning:

- Företaget oroas över att den traditionella etanolmarknaden skall snedvridas.

- De etanolproducenter som har kontrakt som omfattas av det franska programmet för främjande av bioetanol framställer också etanol som är avsedd för den traditionella marknaden. Instrumentet för statligt stöd till franskt bränsleetanol innebär en förbättring av dessa producenters ekonomiska situation och en förstärkning av deras konkurrenskraft på den traditionella marknaden.

- BP:s oro att konkurrensen på etanolmarknaden skall snedvridas grundar sig följaktligen på att etanol under rådande förhållanden kan framställas i en enda produktionsenhet för både bränslemarknaden och den traditionella marknaden, vilket på flera sätt möjliggör korssubventioner som konkurrensmässigt gynnar den produkt som säljs på den traditionella marknaden.

- BP anser att denna snedvridning av konkurrensen i huvudsak kan elimineras om bränsleetanol framställs i andra produktionsenheter än de som avser försörjningen av den traditionella etanolmarknaden.

- BP föreslår också att man i det aktuella stödprogrammet inför villkor som syftar till att garantera att produktionsenheter för bioetanol och produktionsenheter för etanol som inte avser bränslemarknaden separeras fysiskt.

- Rent principiellt anser BP att programmet för statligt stöd kan godkännas, men detta förutsätter att produktionsenheterna för bränsleetanol inte används för att framställa etanol avsedd för den traditionella marknaden.

- Det uppges att den franska staten kommer att utvidga programmet i framtiden. Det blir då lätt att tilldela ytterligare produktionskapacitet för bränsleetanol till anläggningar som idag samtidigt framställer etanol för både bränslemarknaden och den traditionella marknaden. Detta skulle göra det möjligt för dessa anläggningar att specialisera sig så att de enbart framställer bränsleetanol.

- Mot denna bakgrund förstår inte BP varför det skulle vara svårt eller kostsamt att skilja på dessa olika framställningar inom en nära framtid. Framför allt skulle det bli lätt att uppfylla detta villkor för eventuella nya destillerier som konstrueras framöver.

- Slutligen anser BP att detta villkor bör införas i andra medlemsstaters program för stöd till bränsleetanol.

- För att det skall godkännas bör man införa ett särskilt villkor i det aktuella programmet för statligt stöd.

- Detta villkor skulle gå ut på att bränsleetanol skall framställas i en industrianläggning som är skild från eventuella anläggningar för framställning av etanol avsedd för den traditionella marknaden.

- Om denna garanti införs skulle BP:s oro över det franska stödprogrammet helt stillas och utvecklingen av en frivillig användning av bioetanol i gemenskapen gynnas.

(55) Sedan framför BP mycket detaljerade argument mot det franska programmet för skattebefrielse för biobränslen.

2.2 BP:s synpunkter på etanolmarknaden

(56) BP uppger att etanol också kallas "etylalkohol" och ofta - med ett felaktigt språkbruk - "alkohol". Då etanol framställs med jordbruksprodukter genom en jäsningsprocess kallas den ibland "jordbruksalkohol", och när den avser bränslemarknaden kallas den även "bioetanol". Etanol som framställts kemiskt kallas ofta "syntetisk alkohol". BP betonar att alla dessa produkter utgör samma ämne rent kemiskt och att de efter lämplig reningsprocess är tekniskt likvärdiga.

(57) Enligt BP består etanolmarknaden i gemenskapen av följande tre huvudsegment:

- Den industriella sektorn är i dag det största segmentet. Den omfattar en lång rad olika tillämpningar som lösningsmedel liksom användningar som kemisk bas. Tillämpningar som lösningsmedel inbegriper framställning av tryckfärger, kosmetika och aerosoler, vissa typer av färger, rengöringsmedel, produkter för underhåll av motorfordon (till exempel spolarvätska) och farmaceutiska lösningsmedel för steriliserings- och rengöringsändamål.

- Näst störst är dryckessektorn, som omfattar alkohol avsedd som ingrediens i spritdrycker (som vodka, pastis och gin) och som råvara för framställning av vinäger. Traditionellt använder detta segment jordbruksalkohol. Gemenskapens lagstiftning om spritdrycker tillåter att syntetisk alkohol används i drycker motsvarande en alkoholhalt på högst 15 procent, även om dryckessegmentet traditionellt endast använder sig av jordbruksalkohol.

- Det tredje segmentet är i dagsläget segmentet för bränsleetanol. Även om det går att använda både jordbruksalkohol och syntetisk alkohol som bränsle är kostnaden för att framställa etanol - oavsett metod - hög jämfört med traditionella bränslen. För att etanol skall kunna hävda sig ekonomiskt som bränsle krävs följaktligen någon form av stöd. Med tanke på att statligt stöd bara ges till jordbruksalkohol genom olika program för att främja biobränslen är bränslesektorn av ekonomiska skäl reserverad för sådan alkohol.

(58) Enligt BP konkurrerar syntetisk etanol med jordbruksetanol inom den traditionella industriella sektorn, men den får inte konkurrera med jordbruksetanol på den övriga etanolmarknaden. I nuläget tillgodoser syntetisk etanol cirka två tredjedelar av den industriella sektorns behov medan jordbruksetanol svarar för resten.

(59) Enligt BP innebär denna situation att en eventuell förbättring av jordbruksalkoholens konkurrenskraft skulle få återverkningar på den industriella marknaden. BP välkomnar också att kommissionen i sitt beslut att inleda det förfarande som avses i artikel 88.2 i fördraget erkände att man måste undersöka om den ökade framställningen av jordbruksetanol avsedd för biobränslen kan tänkas snedvrida konkurrensen med syntetisk alkohol på den traditionella marknaden.

(60) BP anser att det faktum att bara ett fåtal av de många tillverkarna av jordbruksetanol gynnas av stödprogrammet också kommer att medföra en snedvridning mellan de tillverkare av jordbruksetanol som får stöd och de som inte får det, och att detta kommer att visa sig i alla marknadsled.

(61) Kvantitativa uppgifter som BP lämnat redovisas i tabellen nedan. Vinalkohol framställd i gemenskapen ingår inte.

MARKNADEN FÖR ETANOL I GEMENSKAPEN

Marknaden för etylalkohol i EU 1999

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

>Plats för tabell>

(62) BP anser att om man vill bedöma det franska stödprogrammets effekter på den traditionella etanolmarknaden, så är det viktigt att tänka på att det handlar om en gemensam marknad och att varje snedvridning av den franska marknaden får återverkningar som sträcker sig utöver denna. Om ett instrument för statligt stöd till förmån för bioetanol i en annan medlemsstat medför en snedvridning av konkurrensen på marknaden, anser BP på samma sätt att denna snedvridning späder på den snedvridning som det franska programmet medför. Vidare menar BP att det är viktigt att beakta andra projekt som avser bioetanol inom gemenskapen. BP vill sålunda förvissa sig om att kommissionen är medveten om att olika enheter för framställning av etanol redan är verksamma och att nya anläggningar projekteras.

(63) När det gäller Frankrike noterar BP att den franska regeringen under 2000 godkände uppförandet av två nya ETBE-enheter, som kommer att framställa ytterligare 155000 ton ETBE. Precis som de tre befintliga enheterna kommer dessa båda enheter att uppföras av Total Fina Elf.

(64) I Spanien är en enhet för framställning av etanol redan i drift. Arbetet med att uppföra en andra anläggning har dessutom redan påbörjats. Det verkar som om ETBE-enheterna utgörs av tidigare MTBE-enheter (metyl-tertiär-butyleter) som byggts om inom Repsols och CEPSA:s raffinaderier.

(65) I Sverige har man genomfört ett mindre projekt för att främja bioetanol avsedd som bränsle till den lokala busstrafiken i Stockholm. Man håller på att införa ett nytt program där företaget Agroetanol kommer att sörja för produktionen. Anläggningen, som redan har uppförts, är tänkt att framställa 0,5 miljoner hektoliter bioetanol under 2001.

(66) I Italien har framställningen av bioetanol ännu inte inletts. Ett antal italienska producenter har dock utformat mycket ambitiösa projekt för en omfattande produktion. Enligt BP bör produktionen av bränsleetanol i Italien uppgå till 1,9 miljoner hektoliter 2002 och 3 miljoner hektoliter 2003.

(67)

>Plats för tabell>

(68) BP uppger att dessa preliminära uppgifter bör ses mot bakgrund av kommissionens egna mål att öka produktionen av biobränsle. BP påminner om att man i programmet Altener för närvarande planerar för en produktion på 5 miljoner ton flytande biobränsle.

2.3 BP:s synpunkter på bioetanolens för- och nackdelar

(69) BP menar att det är omöjligt att avgöra vilka miljökonsekvenser ett stödprogram har om man inte har uppgifter om processen för att framställa etanol. Även om bioetanol anses gynna miljön genom lägre utsläpp av koldioxid än fossila bränslen, anser BP att det finns andra aspekter på framställningen av bioetanol som också måste beaktas.

(70) Enligt BP beror de totala utsläppen av koldioxid till följd av ett program för att främja etanol eller ETBE på utsläppen av koldioxid under hela produktionsprocessen för etanol. Dessa utsläpp kan variera avsevärt. De påverkas kraftigt av till exempel användningen av biprodukter från processen. Då dessa används som foder i stället för som bränsle för att framställa etanol blir miljöeffekterna mindre positiva. BP antyder i sina synpunkter att de företag som gynnas av det franska stödprogrammet säljer samtliga biprodukter i stället för att använda dem som bränsle, vilket medför att programmet inte bidrar till att minska koldioxidutsläppen i den grad som det skulle kunna göra. När det gäller möjliga skillnader i fråga om råvaror, metoder för att producera och skörda råvaror, avfallshantering och produktionssystem (jäsningsanläggningar eller destillerier), anser BP att det inte nödvändigtvis är så att biobränslen möjliggör en betydande minskning av koldioxidutsläppen jämfört med traditionella bränslen.

(71) BP hävdar också att framställningen av bioetanol medför andra utsläpp än koldioxidutsläpp. Företaget menar vidare att dessa utsläpp ofta är betydande och att sannolikheten är stor att belastningen på miljön blir större än den från framställningen av konventionella bränslen. Som exempel nämner BP risken för ökade vattenföroreningar (bland annat genom utsläpp av kväveföreningar från det intensiva jordbruket) och utsläpp av dikväveoxider på grund av en intensivare användning av gödnings- och bekämpningsmedel.

(72) BP anser att den markyta som måste odlas upp för att framställa flytande biobränslen i stor skala skulle påverka den biologiska mångfalden avsevärt. Exempelvis har det slagits fast att man för att minska utsläppen av koldioxid motsvarande 10 procent av bensinförbrukningen i Förenta staterna måste avsätta en markyta som motsvarar 48 procent av landets aktuella odlingsyta för grödor avsedda för att framställa biobränslen.

(73) BP hävdar också att flytande biobränslen utgör ett av de dyraste alternativen när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser. Det finns andra lösningar som är mycket mer ekonomiska, bland annat energiskog (elproduktion där man direkt använder jordbruksprodukter, till exempel japanskt gräs, som förnybart bränsle).

(74) BP uppger dock att syftet med företagets synpunkter

"inte är att avgöra om bioetanol medför några fördelar för Europeiska gemenskapen. Syftet är inte heller att argumentera mot användningen av biobränslen eller mot det statliga stöd som krävs för att göra framställningen av biobränslen lönsam. BP Chemicals vill helt enkelt att statligt stöd som ges för att framställa bioetanol underställs åtgärder som gör det möjligt att minimera snedvridningen av konkurrensen på den traditionella etanolmarknaden."

(punkt 4.6 i synpunkterna).

(75) BP avslutar sina synpunkter på bioetanolens för- och nackdelar genom att uppmana kommissionen

"att jämföra två versioner av det franska programmet, nämligen

- det program som den franska regeringen föreslagit,

- ett program som är likvärdigt med detta, men där det anges att bränsleetanol skall framställas i anläggningar som är avskilda från anläggningar för framställning av etanol avsedd för den traditionella marknaden."

(punkt 4.7 i synpunkterna).

2.4 BP:s synpunkter på stödnivån

(76) BP medger att det krävs ett både långsiktigt och kontinuerligt statligt stöd till bioetanol för att produktionen skall bli lönsam. Som exempel nämner man det federala programmet för skattebefrielse i Förenta staterna, som inrättades i början av 1980-talet och som förnyades senast 1999 för perioden fram till 2007. BP uppger att nivån på det stöd som betalats ut genom detta program bara minskat med fyra procent på nästan 30 år, samtidigt som det totala stödet ökat kraftigt på grund av en ökad produktion.

(77) BP påpekar att kommissionen i punkt 57 i sin skrivelse till Frankrike om att den inlett det förfarande som anges i artikel 88.2 i fördraget anger att det är oundvikligt att vissa stödmottagare överkompenseras jämfört med andra eftersom man i det franska stödprogrammet tillämpar en enhetlig skattenedsättning för bioetanol. BP konstaterar att programmet är utformat på ett sådant sätt att det kommer att förstärka ett litet antal producenters konkurrenskraft allt mer.

(78) BP menar att det stödbelopp som beviljas genom det franska programmet - närmare 50 euro per hektoliter - är högt. Enligt BP:s beräkningar understiger den reella nivån på TIPP 10 euro per hektoliter, vilket enligt BP är klart under den lägsta punktskattesats på bensin som fastställs i direktiv 92/81/EEG (287 euro per 1000 liter, eller 28,7 euro per hektoliter).

(79) BP anser att man för att kunna bedöma i vilken grad stödnivån kan förstärka stödmottagarnas konkurrenskraft måste ha en uppskattning av produktionskostnaderna för bioetanol. BP uppskattar produktionskostnaderna för att framställa bioetanol av sockerbetor uppgår till cirka 42 euro per hektoliter. Enligt BP syftar det statliga stödet på 50 euro per hektoliter till att göra det möjligt för Total Fina Elf att köpa etanol i stället för metanol och använda den för att framställa ETBE i stället för MTBE (vilket är den produkt man erhåller av metanol). BP tillägger att förädlingskostnaderna för att framställa ETBE och MTBE är exakt lika stora.

(80) Med en uppskattad kostnad på 42 euro per hektoliter bioetanol förvånas BP över att det statliga stödet tycks uppgå till 50 euro per hektoliter.

(81) BP tillägger att det också är möjligt att upp till en miljon hektoliter vinalkohol tillförs marknaden inom ramen för olika program för att främja bioetanol i gemenskapen, vilket också måste beaktas i den övergripande analysen.

(82) Slutligen påminner BP om att kommissionen efter det att det franska programmet anmäldes har infört gemensamma riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön(22). Även om BP medger att man inte kunnat avgöra om de projekt som får stöd genom de aktuella stödprogrammen rör investeringar som syftar till att främja förnybara energikällor, anser företaget att om så var fallet så tillåter punkt E.1.3.32 i riktlinjerna en stödnivå på högst 40 procent av de stödberättigande kostnaderna.

2.5 BP:s synpunkter på vad man kallar "mekanismer som snedvrider konkurrensen"

(83) BP uppger att företaget inte oroar sig för att etanol skulle framställas, för att statligt stöd skulle begäras för denna etanol eller för att denna subventionerade etanol sedan skulle släppas på den traditionella marknaden (för lösningsmedel, drycker och kemiska produkter) i stället för på marknaden för biobränslen. Att tro detta vore enligt BP att bedra sig totalt. Enligt företaget tycks något sådant inte ske inom ramen för det franska programmet "så vitt vi [BP] vet" (punkt 6.1 i synpunkterna).

(84) BP:s oro handlar framför allt om att programmet skall ge de deltagande etanolproducenterna en rad stora konkurrensfördelar som skulle leda till att deras konkurrenskraft stärks på den traditionella etanolmarknaden. BP uppger att detta framgår mycket tydligt i motiveringen till förslaget till rådets förordning (som lagts fram av kommissionen) om den gemensamma organisationen av marknaden för etanol som framställts av jordbruksprodukter. I själva verket skulle kommissionen här ha uttryckt sig tillräckligt tydligt om den ökade konkurrensen på den gemensamma marknaden för etanol:

"Med tanke på den starka kopplingen mellan etanol som framställs av jordbruksprodukter och den etanol som framställs av andra produkter bör man i genomförandet av den föreslagna förordningen ta hänsyn till marknadssituationen i dess helhet inom etanolsektorn. Därför bör det inte införas åtgärder som innebär att en av dessa typer av etanol diskrimineras på den inre marknaden"

(punkt 10 i motiveringen till förslaget).

(85) BP anser att det franska stödprogrammet ger de producenter som åtnjuter stödet följande konkurrensfördelar:

- Kostnaderna för utrustning och andra fasta produktionskostnader minskas per ton framställd etanol.

- Mängden biprodukter ökar, vilket förbättrar konkurrenskraften på marknaderna för dessa biprodukter, exempelvis marknaden för foder.

- Kontrakten om leverans av bränsleetanol innebär en garanterad avsättning för en stor mängd etanol till ett fördelaktigt pris under lång tid.

- Detta gör det också möjligt att eliminera flaskhalsar i produktionen genom en hög kapacitet som inte skulle ha varit genomförbar utan den produktionsnivå som kontrakten om leverans av bränsleetanol möjliggör.

- Marknaden för biobränsle kräver inte en lika ren produkt som många traditionella användningsområden. För en producent som har leveranser till både bränslemarknaden och den traditionella marknaden innebär detta att bränslemarknaden ger en garanterad avsättning för produkter som inte uppfyller de tekniska specifikationerna för andra, traditionella användningsområden. Detta sänker i sin tur kostnaderna för att destillera om sekunda produkter.

- Genom att det finns en slutanvändning som inte är så krävande ur kvalitetshänseende (användning som bränsle) kan producenten utnyttja anläggningen på ett effektivare sätt. Producenten kan använda reningsprocessen för att framställa en viss andel etanol av hög kvalitet och resten av "bränslekvalitet".

- Framställningen av bränsleetanol gör det möjligt att täcka de fasta kostnaderna vid anläggningen. Detta innebär att man bara behöver belasta samtliga andra produkter än bränsle med marginalkostnaderna. Detta innebär en korssubvention av de fasta kostnaderna.

(86) BP konstaterar att det - om alla dessa fördelar koncentreras till en produktionsanläggning som även framställer etanol avsedd för marknaden för lösningsmedel/kemiska produkter eller drycker - är möjligt att förbättra kostnadsstrukturen för denna alkohol avsevärt. BP uppskattar värdet på den fördel som detta innebär för marginalförsäljningen av högklassig etanol på den traditionella marknaden till 45 euro per ton (eller 3,5 euro per hektoliter).

(87) BP hävdar att produktionsnivån vid anläggningen påverkar den totala lönsamheten avsevärt. Ett destilleri som konstruerats för att framställa en miljon hektoliter per år med den senaste produktionstekniken kan drivas till en fast driftskostnad på 60 euro per ton etanol (eller 4,5 euro per hektoliter). Varje ytterligare mängd skulle kunna framställas till en lägre kostnad. En anläggning med en blygsammare produktionsnivå på 100000 hektoliter etanol per år avsedd för dryckes- och industrisegmenten måste däremot bära en fast driftskostnad på 150 euro per ton etanol (eller 11,5 euro per hektoliter).

(88) BP avslutar sina synpunkter i denna fråga genom att erkänna att det är svårt att uppskatta stödets exakta effekter på marknadspriserna till följd av de många andra aspekter som samtidigt påverkar gemenskapens alkoholmarknad. Utan några preciseringar vad gäller dessa andra aspekter hänvisar BP helt enkelt till motiveringen i förslaget till rådets förordning (som lagts fram av kommissionen) om den gemensamma organisationen av marknaden för etanol som framställts av jordbruksprodukter.

2.6 BP:s synpunkter på möjligheterna att minska snedvridningen av konkurrensen till ett minimum

(89) Den effektivaste åtgärden som kan antas för att se till att snedvridningen minimeras är att kräva att bioetanol som avser bränslemarknaden uteslutande framställs vid anläggningar som enbart framställer bränsleetanol. BP kallar en sådan bestämmelse inhägnad (ringfencing) av produktionsanläggningarna. Detta skulle enligt företaget innebära att de anläggningar som framställer etanol som omfattas av ett program för statligt stöd till framställningen av bränsle inte under några förhållanden får leverera produkter till industri- och dryckesmarknaderna. Genom att fysiskt avskilja anläggningar för framställning av bränsleetanol hos företag som vill teckna kontrakt om framställning av bränsleetanol skulle man eliminera eller åtminstone minimera huvuddelen av de fördelar som kan snedvrida konkurrensen.

(90) BP anser att företag som har fler än en produktionsanläggning även fortsättningsvis skulle kunna dra vissa konkurrensfördelar. Vissa producenter "skulle kunna inrätta ett utbytessystem där en anläggning bara framställer bränsleetanol och en annan bara etanol avsedd för den traditionella marknaden och sedan utbyta produkter i syfte att upprätthålla sin verksamhet på de båda marknaderna (det kan röra sig om olika anläggningar inom samma företag eller olika företag som har varsin anläggning)" (punkt 7.4 i synpunkterna). Inrättandet av ett sådant system skulle av följande skäl inte få några kostsamma konsekvenser för de berörda producenterna:

(91) Enligt BP skulle den ytterligare efterfrågan på bränsleetanol som följer av utvidgningen av det franska stödprogrammet kunna täckas av de anläggningar som för närvarande levererar etanol till både bränslemarknaden och den traditionella marknaden. Den ytterligare efterfrågan som härrör från nya ETBE-enheter skulle bli tillräckligt stor för att kapaciteten hos dessa anläggningar utan problem helt kan ägnas åt att framställa bränsleetanol. Av samma skäl skulle de berörda anläggningarna inte göra några produktionsförluster. BP anser att dessa anläggningar i stället för att konkurrera skulle kunna kompenseras för de kvantiteter som de tidigare levererade till den traditionella marknaden genom att producenter ingår utbytesavtal. Sådana arrangemang skulle utan problem kunna inrättas för att göra det möjligt för en producent som tidigare sålde till den traditionella marknaden att fortsätta med detta.

2.7 BP:s synpunkter - slutsats

(92) BP avslutar sina synpunkter med att påpeka att det granskade stödprogrammet bör innehålla ett särskilt villkor för att godkännas. Detta villkor skulle gå ut på att bränsleetanol måste framställas i en industrianläggning som är skild från eventuella anläggningar för framställning av etanol avsedd för den traditionella marknaden. Vid ett sammanträde den 29 januari 2002 hos kommissionen upprepade BP de argument som företaget framfört i sina synpunkter, samtidigt som man krävde att det slutliga beslutet skall innehålla villkoret att bränsleetanol skall framställas i en industrianläggning som är skild från eventuella anläggningar för framställning av etanol avsedd för den traditionella marknaden. Dessutom krävde BP - i den händelse att en sådan åtskillnad inte är möjlig då en anläggning samtidigt framställer bränsleetanol och etanol avsedd för den traditionella marknaden - att det slutliga beslutet skall innebära att det aktuella stödprogrammet godkänns under förutsättning att kapacitetsbegränsningar införs för att neutralisera de fördelar som beskrivs i skäl 85 i detta beslut, särskilt den fördel som följer av stordriftsfördelar.

3. Synpunkter från andra berörda parter

3.1 Förenade kungarikets synpunkter

(93) Förenade kungariket förklarar att landet ställer sig positivt till främjandet av förnybara energikällor, samtidigt som man framför liknande argument som BP. Bland dessa kan följande nämnas:

"Det finns en risk att stödet till bioetanol som blandas i mineraloljor medför en snedvridning av konkurrensen på andra marknader, till exempel inom framställningen av etanol avsedd för lösningsmedel och kemiska processer. Som två exempel kan nämnas att konkurrensen kan snedvridas genom korssubventioner inom anläggningar som framställer de båda kategorierna etanol eller genom att bioetanol som framställts med hjälp av skattefördelar kan avsättas på andra marknader för andra användningsområden."

3.2 Synpunkter från Syndicat National des Producteurs d'Alcool Agricole

(94) Syndicat National des Producteurs d'Alcool Agricole (nationella förbundet för producenter av jordbruksalkohol, nedan kallat "SNPAA") representerar franska producenter som framställer etanol av sockerbetor och spannmål, och vars produktion delvis går till att framställa ETBE avsedd som bränsle. SNPAA:s synpunkter kan sammanfattas enligt följande:

(95) Alkoholproducenterna är medvetna om de många fördelar som är förknippade med framställningen av biobränslen, så de slog in på denna bana så snart de franska myndigheterna uttryckt sin politiska vilja att skapa gynnsamma villkor för denna produktion.

(96) Kommissionen har länge förespråkat biobränslen, till exempel i motiveringen i förslaget till direktiv om beskattning av biobränslen från 1992. Programmet Altener inbegriper också biobränslen. Senare har argumenten för biobränslen vidareutvecklats och mål ställts upp i vitboken om förnybara energikällor och grönboken om trygg energiförsörjning i unionen.

(97) Frankrike är inte det enda landet som inrättat ett program för att främja biobränslen - flera andra medlemsstater har gjort samma sak. Eftersom det inte finns någon harmonisering inom gemenskapen på området har man dock inte antagit samma åtgärder.

(98) Mot denna bakgrund underströk kommissionen i sitt meddelande av den 16 februari 2001 om en strategi för förnybara energikällor att "det i det här skedet emellertid är långt ifrån säkert att vitbokens preliminära mål ... kommer att uppnås år 2010" och att "det kommer att krävas en stor mängd fler insatser ... både på gemenskapsplanet och i medlemsstaternas nationella politik".

(99) När det gäller etanol har de franska destillerierna försökt att främja direkt inblandning i bensin, men de har stött på motstånd från oljebolagen och biltillverkarna som föredrar ETBE.

(100) Etanol framställs i befintliga enheter som har tillgänglig kapacitet. Man har med andra ord inte byggt ut eller konstruerat nya anläggningar.

(101) Traditionell alkohol och bränsleetanol framställs parallellt genom att produktionen anpassas till marknadens behov och utan att man förlorar någon försäljning på marknaden för traditionell alkohol.

(102) För Frankrike kan man konstatera att produktionen av jordbruksalkohol varit relativt stabil sedan framställningen av bränsleetanol inleddes, medan produktionen av syntetisk alkohol ökat något.

(103) Precis som sina kollegor i övriga Europa har de franska alkoholproducenterna fått problem på de traditionella marknaderna till följd av en allt större import från tredje land. SNPAA framför här följande argument:

(104) Alkoholmarknaden i gemenskapen försörjs vad gäller alla användningsområden utom spritdrycker, som bara härrör från jordbruksalkohol, av både jordbruksalkohol och syntetisk alkohol samt av importerad alkohol.

(105) Den kraftigt ökade importen under senare år har medfört allvarliga problem för de europeiska producenterna.

(106) En granskning av statistiska uppgifter från Eurostat, som i dagsläget är de enda fullständiga och tillförlitliga uppgifterna, påvisar följande utveckling:

(107) Importen av alkohol till gemenskapen från länder som är helt befriade från tull har medfört att gemenskapsindustrin förlorat mer än 5 procent av marknaden med en uppskattad produktion av jordbruksalkohol (förutom vinalkohol) och syntetisk alkohol på cirka 16 miljoner hektoliter i hela gemenskapen. Dessutom ökade antalet länder som exporterar alkohol till gemenskapen från sex 1995 till 16 1999. Det stora flertalet av de destillerier som idag exporterar alkohol till gemenskapen utan att betala tull har konstruerats under de senaste tio åren för att utnyttja de mycket förmånliga tullvillkor som gemenskapen erbjuder deras hemländer. När det gäller AVS-länderna begränsas exporten av alkohol till gemenskapen inte av något kvotsystem till skillnad för andra produkter som har en nära koppling till alkohol, såsom socker, melass eller rom.

(108) När det gäller tullbelagd import av alkohol till gemenskapen måste man först påpeka att den normala tullsatsen från år 2000 - efter den sänkning med 36 procent som beslutats inom ramen för multilaterala handelsförhandlingar - uppgår till följande: för icke denaturerad alkohol (KN-nummer 2207 10 ): 19,2 euro per hektoliter, och för denaturerad alkohol (KN-nummer 2207 20 ): 10,24 euro per hektoliter. Dessa belopp är dessutom nedsatta med 15 procent för länder som omfattas av det allmänna preferenssystemet.

(109) Totalt uppgick importen av icke denaturerad och denaturerad alkohol 1999 till 254341 hektoliter, vilket redan motsvarade mer än en procent av marknaden.

(110) Importen till gemenskapen av blandningar som konkurrerar med alkohol deklareras under KN-nummer 3814 00 90 för att undvika den tull som är tillämplig på alkohol med KN-nummer 2207 20. Tack vare denna klassificering undviks en stor del av tullbeloppet, vilket möjliggör import som inte skulle vara särskilt lönsam om den belades med den tullsats som är tillämplig på alkohol. Trots denna klassificering rör det sig om produkter som har samtliga egenskaper som alkohol har (alkohol utgör för övrigt deras huvudingrediens). Denna import uppgick 1999 till 1417760 hektoliter eller cirka 9 procent av marknaden för jordbruksalkohol och syntetisk alkohol. Den har dessutom ökat med 200 procent på fyra år.

(111) Under de sammantagna effekterna av internationella avtal som lett till att tullar sänkts avsevärt eller rent av avskaffats, nationella stödprogram som innebär att överskott kan säljas till marginalkostnad, en tvivelaktig eller felaktig klassificering enligt KN-nummer 3814 i syfte att undvika tullar samt deprecierade valutor som ökat vissa länders konkurrenskraft, ökade importen sammanfattningsvis från 824235 hektoliter 1995 till 2540584 hektoliter 1999. Detta motsvarar 16 procent av marknaden för jordbruksalkohol och syntetisk alkohol, som uppgår till 16 miljoner hektoliter per år.

(112) Den europeiska alkoholindustrin hotas av denna import, och dessa hot är tillräckligt oroande för att kommissionen skall föreslå en reglering av denna sektor.

(113) I motiveringen i förslaget till rådets förordning om den gemensamma organisationen av marknaden för etanol som framställts av jordbruksprodukter erkänner man i själva verket att "under de senaste fem åren har sektorn haft en del problem, i första hand på grund av en större konkurrens på den inre marknaden. Detta har tagit sig följande uttryck: - importen från tredje land har ökat sedan (...) 1995 (...) - dessutom importeras allt större kvantiteter i form av en blandning av etanol och denatureringsmedel (...)".

(114) Det står därför klart att marknaden har snedvridits och att dessa snedvridningar inte beror på framställningen av bränsleetanol såsom företaget BP vill påskina. Som stöd för dessa påståenden lämnar SNPAA följande tabell.

PRODUKTION I FRANKRIKE AV JORDBRUKSETANOL (AV SOCKERBETOR OCH SPANNMÅL) OCH AV SYNTETISK ALKOHOL

>Plats för tabell>

(115) SNPAA hävdar vidare att BP har inlett ett investeringsprogram för att öka sin produktionskapacitet för syntetisk alkohol, vilket offentliggjorts av pressen. Man tycks ha haft startproblem vid de aktuella enheterna, och de marknadsandelar som man förlorat till följd av dessa problem kan självklart inte skyllas på framställningen av bränsleetanol.

(116) När det gäller det stöd som kategorin ETBE fått genom skattebefrielsen bör det preciseras att det inte ges till etanolproducenten, utan till distributören av bensin med tillsats av ETBE då produkten saluförs.

(117) Värdet på ETBE:n beräknas utifrån kemiska kriterier som flyktighet eller oktantal, där etanolpriset bara är ett resultat. Beloppet på skattebefrielsen inbegriper också avskrivningar av de stora investeringar man tvingats göra i enheter för framställning av ETBE.

(118) SNPAA påpekar också att skattebefrielsen inte täcker hela den TIPP som är tillämplig på bensin. I själva verket beskattas etanol med en TIPP som uppgår till cirka 15 procent av den som är tillämplig på bensin, vilket är mer än den beskattning på 10 procent för biobränslen som föreslogs i det så kallade Scrivener-förslaget.

3.3 Ethanol Unions synpunkter

(119) Ethanol Union lämnar sina synpunkter i egenskap av företag som säljer etanol som tillverkats av dess aktieägare, som utgörs av destillerier(23), till raffinaderiet ELF Antar France de Feyzin. Det sistnämnda företaget använder i sin tur denna etanol för att framställa ETBE, som sedan blandas i de bränslen som ELF Antar France saluför.

(120) Ethanol Union instämmer med kommissionen i att de europeiska myndigheterna sedan många år på ett tydligt sätt uppmuntrar utvecklingen av förnybara energikällor, och att denna utveckling varit föremål för många studier, rekommendationer och beslut.

(121) I Frankrike har en av de åtgärder som antagits för att främja denna utveckling bestått i att få in bränsleetanol på marknaden i form av ETBE, vilket är den kategori som tydligt förespråkas av oljeindustrin.

(122) Det system som införts i Frankrike grundar sig på att man utfärdar godkännanden till produktionsenheter för ETBE. Precis som kommissionen påpekat innehåller detta system inga diskriminerande inslag i kriterierna för att välja ut företag eller några skönsmässiga inslag i valet av företag som godkänns.

(123) Systemet fungerar på så sätt att de kvantiteter ETBE (mätt i ton) som beviljas skattebefrielse tydligt begränsas och kontrolleras. I framtiden kommer beskattningen av biobränslen säkerligen också ses över bland annat utifrån den förväntade utvecklingen av denna verksamhet.

(124) Vidare kan frågan om det finns någon risk att konkurrensen snedvrids till förmån för jordbruksetanol och på bekostnad av syntetisk etanol lämpligen bedömas genom att man granskar den tidigare situationen: de senaste årens utveckling i fråga om i Frankrike framställda volymer jordbruksetanol (förutom bränsleetanol) respektive syntetisk etanol ger här värdefulla indikationer.

(125) På en marknad med en relativt stabil totalvolym skulle en eventuell snedvridning av konkurrensen till förmån för jordbruksetanol från det att produktionen av bränsleetanol inleddes innebära att framställningen av jordbruksetanol (exklusive bränsleetanol) ökar och framställningen av syntetisk etanol minskar (åtminstone delvis beroende på marknadernas geografiska belägenhet).

(126) En analys av produktionsstatistik för Frankrike för perioden 1991-1999 visar dock att de framställda volymerna inte har utvecklats i denna riktning(24).

>Plats för tabell>

(127) Under den aktuella perioden kan man notera att framställningen av syntetisk etanol har ökat något mer än framställningen av jordbruksetanol. Man kan därför inte på något sätt hävda att det finns en risk att konkurrensen snedvrids på bekostnad av syntetisk etanol.

(128) Det bör däremot understrykas att etanolmarknaden (exklusive bränsleetanol) under senare tid har drabbats av allvarliga störningar, men inte på grund av jordbruksalkoholens utveckling utan genom en kraftigt ökad import av etanol och etanolbaserade blandningar som omfattas av förmånliga tullordningar.

(129) Gemenskapens totala import av etanol och konkurrerande produkter har tredubblats på fem år, från cirka 800000 hektoliter 1995 till mer än 2500000 hektoliter 1999. Detta har påverkat hela etanolmarknaden avsevärt. Störningarna har dessutom förmått kommissionen att anta ett förslag till gemensam organisation av marknaden för etanol som framställts av jordbruksprodukter.

(130) När det gäller den önskade utvecklingen av förnybara energikällor måste man tänka på att de ekonomiska villkoren för att framställa etanol av vete och sockerbetor motiverar skattelättnader. Ethanol Union stöder därför helhjärtat Frankrikes begäran enligt artikel 8.4 i direktiv 92/81/EEG.

3.4 Ethanol Holdings synpunkter

(131) Ethanol Holding har lämnat sina synpunkter i egenskap av företag vars aktieägare framställer bränsleetanol. Ethanol Holding äger företaget OUEST-ETBE, som driver en enhet för framställning av ETBE vid raffinaderiet i Gonfreville-l'Orcher i Normandie.

(132) De europeiska myndigheterna främjar sedan flera år utvecklingen av förnybara energikällor. Det har under senare år utformats många texter för att ange riktlinjer eller ställa upp mål för utvecklingen av biobränslen: förslaget till direktiv om beskattning av biobränslen (1992), Altenerprogrammen för främjande av förnybara energikällor, vitboken Energi för framtiden: förnybara energikällor (1997) och grönboken En europeisk strategi för trygg energiförsörjning i Europeiska unionen (2000).

(133) Flera medlemsstater, däribland Frankrike, har inlett program för att främja biobränslen. I avsaknad av harmoniserade regler på gemenskapsnivå skiljer sig dock bestämmelserna avsevärt mellan olika medlemsstater.

(134) När det gäller bioetanol har Frankrike sedan 1992 valt kategorin ETBE. Valet av denna kategori, som tillgodoser oljeindustrins önskemål, har medfört stora investeringar i nya enheter för att framställa ETBE (däribland OUEST-ETBE i Gonfreville l'Orcher). Avskrivningarna av dessa investeringar beaktas då man bestämmer godkännandenas varaktighet.

När det gäller stödets effekter på etanolmarknaden delar Ethanol Holding kommissionens åsikt att det trots vissa påståenden om motsatsen inte finns några belägg för att en ökad produktion av bioetanol skulle snedvrida konkurrensen gentemot syntetisk etanol. Analysen av hur den franska produktionen av bioetanol respektive syntetisk etanol utvecklats sedan bränsleetanolen gjorde sitt inträde på marknaden bekräftar tydligt detta(25). De siffror som uppges i detta avseende är identiska med dem som lämnats av SNPAA (se skäl 114).

(135) Man kan notera att den franska produktionen av syntetisk etanol inte tagit skada av bioetanolens inträde under perioden mellan 1990 och 1999. Tvärtom har den ökat mer än produktionen av jordbruksetanol.

(136) Mot denna bakgrund kan man inte på allvar påstå att produktionen av bränsleetanol på något sätt skulle ha snedvridit konkurrensen till skada för syntetisk etanol.

(137) Den samlade europeiska etanolmarknaden (både jordbruksetanol och syntetisk etanol) har drabbats av störningar under senare år, men dessa beror snarare på att gemenskapens import av etanol och alkoholblandningar har ökat under senare år än på den ökade produktionen av bränsleetanol.

(138) Denna import av etanol och konkurrerande blandningar har ökat stadigt under senare år för att passera 2500000 hektoliter 1999 (dvs. en tredubbling jämfört med 1995), vilket motsvarar 16 procent av den europeiska alkoholmarknaden.

(139) De förnybara energikällorna behöver skattelättnader för att utvecklas.

(140) Flera medlemsstater (Förenade kungariket, Italien, Nederländerna, Spanien, Sverige, Tyskland och Österrike) främjar eller planerar att främja initiativ som följer de riktlinjer och mål som gemenskapen fastställt och upprepat vid flera tillfällen. De program som planeras eller redan inletts grundar sig på olika system för skattefinansierat stöd till biobränslen, och beskattningen av dessa bränslen bör utvecklas utifrån den väntade utvecklingen av denna verksamhet.

3.5 Synpunkter från Union des Sucreries et Distilleries de l'Aisne

(141) Union des Sucreries et Distilleries de l'Aisne (nedan kallad "SDA") är genom sina dotterföretag Bio-Ethanol Nord Picardie (BENP) och Brie Champagne Ethanol (BCE) Frankrikes största producent av bränsleetanol av spannmål och en av de producenter som framställer etanol av sockerbetor. Dess verksamhet går ut på att främja en industriell utveckling för att finna avsättning för jordbruksråvaror (sockerbetor och vete) från sina deltagare.

(142) BCE:s destilleri för vetealkohol i Provins konstruerades som ett pilotprojekt 1989, det vill säga långt innan produktionen kom igång vid enheten ELF de Feyzin i april 1993. BENP:s produktionsenhet i Origny-Sainte-Benoîte konstruerades för sin del 1993 i syfte att framställa etanol av vete och dehydrera sockerbetssprit som framställts vid befintliga destillerier inom gruppen. Dessa båda enheter försörjs med vete av 20000 jordbrukare i regionerna Nord och Centre i Frankrike.

(143) SDA har deltagit i investeringarna i koncernen Totals båda ETBE-enheter i Dunkerque respektive Gonfreville. Priset på den bioetanol som levereras till dessa enheter beror på värderingen av ETBE och fastställs på grundval av marknadspriset på premium- och regularbensin liksom på butan. Priset innefattar avskrivningar av ETBE-enheterna.

(144) SDA understryker också att bioetanol inte är helt skattebefriad eftersom den belastas med cirka 15 procent av den TIPP som tillämpas på bensin, det vill säga med en skattesats som överstiger de 10 procent som föreslogs i Scriveners förslag till direktiv. Bioetanol beskattas också klart hårdare än alternativa bränslen som naturgas för motorfordon, motorgas eller el.

(145) SDA påminner om att kommissionen i sin grönbok från december 2002 fastställde ambitiösa mål för biobränslen på kort och medellång sikt då den var medveten om biobränslenas stora bidrag till målet att minska utsläppen av växthusgaser och gemenskapens energiberoende.

(146) SDA påminner vidare om att detta stämmer överens med den analys av intresset för bioetanol som SDA hade gjort flera år tidigare. Denna analys visade att SDA skulle få en säker avkastning för sin produktion och motiverade de ekonomiska risker som man gjort genom att investera i enheter för att framställa etanol av vete.

(147) SDA är också en stor producent av alkohol för traditionella användningsområden.

(148) SDA hänvisar till fransk statistik om produktionen av jordbruksalkohol och syntetisk alkohol som generaldirektoratet för tullavgifter och indirekta skatter offentliggjort och menar att man skall jämföra produktionens utveckling mellan perioderna 1990/91-1992/93 (de tre år som föregick produktionen av bioetanol) och 1996/97-1998/99 (de tre åren efter det att verksamheten inletts vid oljekoncernens Totals ETBE-enheter).

(149) Man kan konstatera att produktionen av jordbruksalkohol (exklusive bioetanol) ökade från 367407 till 381886 kubikmeter, det vill säga med 3,9 procent, samtidigt som produktionen av syntetisk alkohol ökade från 129862 till 150772 kubikmeter, det vill säga med 16,1 procent.

(150) Dessutom konfronteras SDA precis som andra franska och europeiska alkoholproducenter med allvarliga störningar på marknaden för traditionell alkohol till följd av den kraftigt ökade importen från tredje land, vilken stod för 16 procent av marknaden 1999.

(151) Dessa hot har blivit tillräckligt allvarliga för att kommissionen skall föreslå att man inför en gemensam organisation av marknaden för etanol som framställts av jordbruksprodukter. I motiveringen till sitt förslag anger kommissionen tydligt att störningarna på marknaden beror på importen och inte, såsom BP hävdar, på framställningen av bioetanol i Frankrike.

(152) Sammanfattningsvis står det klart att bioetanolens inträde på den franska marknaden inte har fått producenterna av jordbruksalkohol att öka sin produktion till men för syntetisk alkohol, samtidigt som BP har investerat i kapacitetsökningar vid sina anläggningar.

(153) Om den europeiska marknaden har drabbats av störningar under senare år så beror dessa på importen från tredje land, vilket förmått kommissionen att föreslå en gemensam organisation av marknaden.

(154) BP:s åtgärd innebär att man äventyrar produktionen av bioetanol i Frankrike, vilket strider mot kommissionens mål.

(155) För att öka produktionen av biobränslen i gemenskapen behövs ett direktiv om harmoniserad beskattning för att undvika snedvridningar mellan medlemsstaterna (till exempel mellan Frankrike och Spanien) och fastställa en flerårig ram.

3.6 Synpunkter från Agence de l'environnement et de la maîtrise de l'énergie

(156) Agence de l'environnement et de la maîtrise de l'énergie (byrån för miljö- och energikontroll, nedan kallad "ADEME") lägger fram synpunkter som rör energi- och miljöaspekter när det gäller biologiska och andra tillsatsämnen i bränslen i Frankrike.

(157) ADEME hävdar att den franska produktionen av biologiska och andra tillsatsämnen har utvecklats avsevärt mellan 1992 och 2000. Förbrukningen av etanol har ökat med 27 gånger för att uppgå till 92550 ton 2000 och förbrukningen av estrar av vegetabilisk olja med 448 gånger för att uppgå till 308600 ton 2000. Denna totala volym på 401000 ton som framställdes 2000 motsvarar 1 procent av förbrukningen av bensin och diesel, vilket innebär att Frankrike är den största europeiska producenten följt av Tyskland, som bara framställer estrar av vegetabilisk olja, och Spanien, som bara framställer etanol.

(158) Denna utveckling har åtföljts av en stimulerande skatteordning som Frankrike precis som alla andra berörda länder i Europa inrättat för att gynna biobränslen liksom andra alternativa bränslen (motorgas, naturgas för motorfordon och vattenblandad diesel) eller alternativa energikällor som el. 1994 ökade den nationella myndigheten anslagen till forskning och utveckling för att öka de alternativa bränslenas konkurrenskraft. Anslagen har dock senare minskat till förmån för helt andra forskningsområden.

(159) I Frankrike är transportsektorn till mer än 95 procent beroende av kolväten, som inte är förnybara resurser och vars användning står för en avgörande del av utsläppen av växthusgaser. Den kraftigt ökade användningen av kolväten under senare år har fått till följd att de numera utgör det mest använda energislaget och står för de största utsläppen av föroreningar inte minst i städerna.

(160) I kommissionens grönbok av den 29 november 2000 fastställdes ett mål för hela EU att biobränslena skall stå för 7 procent av den totala bränsleförbrukningen 2010 och att samtliga alternativa bränslen skall stå för 20 procent 2020.

(161) Biobränslen har erkänt goda egenskaper som både blandning i andra bränslen och tillsatser, men också för deras bidrag till minskningen av vissa föroreningar och till att minska växthuseffekten. De används dock inte i ren form i Frankrike: exempelvis blandas estrar i diesel upp till en halt på 30 procent för att användas i fordonsparker som tillhör s.k. bundna transportmedel (bussar, tunga lastbilar, nyttofordon) eller i liten mängd (några få procent) i bensin och diesel som tillsatsämnen eller som smörjmedel.

(162) Deras användning kräver ingen anpassning av fordon eller motorer, vilket är en fördel jämfört med andra alternativa bränslen.

(163) Livscykelsanalyser har gjorts för de båda kategorierna, vilket innebär att man kan göra jämförelser i energi- och miljöhänseende.

(164) Deras bidrag till miljön är betydande. Som exempel kan nämnas att under 2000 ersattes 337000 toe, vilket innebar att man sparade 220000 toe och undvek koldioxidutsläpp på 810000 ton netto, genom framställningen och användningen av dessa bränslen, oräknat växtresternas kolinnehåll. Energieffektiviteten uppgick till en faktor på 2 för estrar, jämfört med 0,9 för diesel, medan den uppgick till en faktor på mellan 1,2 och 1,6 för etanol, jämfört med 0,8 för bensin. Vid framställningen får man biprodukter som är rika på proteiner, och som används som foder (nämligen oljekakor av raps och solros, torkad drav av vete, sockerbetspressmassa), eller kemiska biprodukter (glycerol).

(165) Den främsta tekniska fördelen med etanol och dess derivat ETBE är att de ökar oktantalet hos bensin. En tillsats på 5 procent etanol eller 10 procent ETBE ökar oktantalet hos 95-oktanig bensin med 1,2 enheter.

(166) Den andra fördelen med att tillsätta etanol eller ETBE är att det tillför syre, vilket möjliggör en mer fullständig förbränning av bränslet. Syre motsvarande 2 viktprocent tillförs genom en tillsats på 5,7 volymprocent etanol eller 12,7 volymprocent ETBE.

(167) UTAC:s försök med en blandning på 15 procent ETBE i bensin hos lätta motorfordon påvisar dessutom dels minskade utsläpp av föroreningar som aromatiska kolväten, dels en minskad risk för fotokemiska reaktioner. ETBE bidrar vidare med 19 procent lägre utsläpp av växthusgaser än MTBE när de blandats i bensin.

(168) Utvecklingsmöjligheterna inbegriper inte bara dessa tekniska fördelar, utan också användningen av andra beståndsdelar från biomassan som förnybar råvara. Oljebolagen forskar kring dessa beståndsdelar som möjliggör utspädning av bensin och diesel liksom tillsatser av icke-fossil kol i bränslen. Syntetisk etanol som framställts av fossil kol kan här inte jämställas med etanol som framställts av vegetabiliska råvaror. Med tanke på globala energi- och miljöaspekter har den inte heller samma ekonomiska värde. Dessutom kan etanol som framställts av vegetabiliska råvaror användas i bränsleceller, och den har för närvarande de bästa energiegenskaperna för denna tillämpning. Denna utveckling hänger samman med uttömningen av världens oljereserver och den ökade globala oljeförbrukningen liksom med prisfluktuationerna på olja, som ingen kan kontrollera. Kampen mot växthuseffekten har också betydelse för forskningen kring alternativa energikällor. Energisektorns utveckling på medellång sikt gör det nödvändigt att kontrollera förbrukningen, minska utsläppen och utveckla alternativa energikällor.

(169) Den franska produktionen av bioetanol, som uppgick till 83370 ton 1997 och till 97907 ton 1998, härrörde från vete och sockerbetor. Odlingsytan fördelar sig i det närmaste lika mellan dessa båda grödor. Den genomsnittliga avkastningen mätt i etanol uppgår till 2 ton/hektar för vete och 5,3 ton/hektar för sockerbetor.

(170) Enligt 1996 års miljöredovisning för etanol från sockerbetor minskar man koldioxidutsläppen med 0,66 ton per ton ETBE jämfört med MTBE. Denna minskning motsvarar 1,404 ton koldioxid per ton etanol framställd av sockerbetor och som används för att framställa ETBE jämfört med MTBE. Per hektar odlingsyta motsvarar minskningen 8,14 ton koldioxid. Den totala minskning som motsvarar 1998 års produktion på 98000 ton etanol (eller 208300 ton ETBE) uppgår därmed till 137600 ton koldioxid per år.

(171) Det är möjligt att återvinna 60-80 procent av denna koldioxid, det vill säga 45-60 kg per hektoliter ren alkohol eller 0,567-0,755 per ton ren alkohol. Ovannämnda minskning med 1,404 ton koldioxid per ton etanol blir då 1,971-2,16 ton koldioxid per ton etanol. I detta fall motsvarar minskningen för 1998 års produktion (98000 ton etanol) i genomsnitt cirka 202400 ton koldioxid per år.

(172)

>Plats för tabell>

(173) Värdet på den externa faktorn "minskad växthuseffekt" blir då för varje ton etanol framställd av sockerbetor följande jämfört med MTBE: 136 franc/ton koldioxid × 1,404 ton koldioxid/ton etanol = 191 franc/ton etanol eller 29,1 euro/ton etanol.

(174) Per hektar odlingsyta som används för sockerbetor blir detta värde 136 franc/ton koldioxid × 8,14 ton koldioxid/hektar = 1107 FRF/hektar eller 169 euro/hektar.

(175)

>Plats för tabell>

(176) Med detta resultat och om i genomsnitt 30 procent av detta kolflöde för växten varje år binds i först växten och sedan som organisk materia i jorden och därmed utgör en kolreserv i jorden, innebär detta att cirka 3,3 ton koldioxid binds per hektar under de tre år som motsvarar en odlingscykel.

(177) Det ekonomiska värdet på denna del blir då 136 franc per ton koldioxid × 3,3 ton koldioxid per hektar och år = 449 franc per hektar och år = 68 euro per hektar och år. Det totala värdet på det bundna kolet blir då = koldioxidminskningen för att man framställer bioetanol/ETBE i stället för MTBE + bindningen av kol i växten = 1107 franc per hektar och år + 449 franc per hektar och år = 1556 franc per hektar och år = 237 euro per hektar.

3.7 Synpunkter från Saint Louis Sucre

(178) I sina synpunkter uppger företaget Saint Louis Sucre att det agerar som producent av etanol av sockerbetor. En del av dess produktion går till att framställa ETBE för inblandning i bränsle genom företagen Ethanol Union och Ethanol Holding i vilka Saint Louis Sucre äger aktieposter på 6,66 procent respektive 16,24 procent.

(179) Saint Louis Sucre uppger också att företaget har investerat icke försumbara belopp i ETBE-anläggningen i Gonfreville (OUEST-ETBE). Saint Louis Sucre köper varje år ungefär 100000 ton sockerbetor av sina odlare för att framställa bränsleetanol.

(180) Saint Louis Sucre påminner om redan redovisade argument för biobränslen liksom om vitboken om förnybara energikällor och grönboken om en trygg energiförsörjning.

(181) Saint Louis Sucres etanolproduktion sker vid en befintlig enhet som fortfarande har ledig kapacitet. Man kan därför öka framställningen av bränsleetanol utan att öka sin kapacitet eller konstruera någon ny anläggning. Saint Louis Sucre uppger att dess båda produkter traditionell alkohol och bränsleetanol framställs parallellt genom att man anpassar produktionen till marknadens behov och utan att snedvrida marknaden för traditionell alkohol.

(182) Företaget anser att det är tydligt att produktionen av jordbruksalkohol varit ganska stabil sedan bränsleetanolens inträde, medan produktionen av syntetisk alkohol ökat något.

(183) Däremot anser sig Saint Louis Sucre stöta på problem på den traditionella marknaden på grund av den kraftigt ökade importen från tredje land.

(184) För Saint Louis Sucre står det därför klart att marknaden har snedvridits och att dessa snedvridningar inte beror på framställningen av bränsleetanol såsom företaget BP vill påskina i sin talan om ogiltigförklaring.

(185) Saint Louis Sucre hävdar också att BP har inlett ett investeringsprogram för att öka sin produktionskapacitet för syntetisk alkohol, vilket offentliggjorts av pressen. Saint Louis Sucre menar att BP har haft startproblem vid de aktuella enheterna, och att de marknadsandelar som man förlorat till följd av dessa problem självklart inte kan skyllas på framställningen av bränsleetanol.

(186) Avslutningsvis vill Saint Louis Sucre uppmärksamma kommissionen på att förstainstansrätten då den avfärdar att användningen av ETBE i Frankrike skulle ha karaktären av pilotprojekt tycks avse produktionen av etanol. Denna etanol har i själva verket inga andra syften än att användas som bränsle. Frankrike var det enda landet i gemenskapen med detta användningsområde fram till 1997, då även Spanien slog in på samma bana. Andra medlemsstater som Italien håller på att vidta åtgärder i samma riktning, och i Förenade kungarikets budgetlag för 2001 föreskrivs att man skall införa skattenedsättningar eller skattebefrielser för pilotprojekt som avser väte, bioetanol, metanol och biogas som bränsle.

3.8 Synpunkter från SAF Agriculteurs de France

(187) I sina synpunkter uppger SAF Agriculteurs de France att förbrukningen av bioetanol i Frankrike har nått upp till 1150000 hektoliter eller 0,6 procent av bensinförbrukningen.

(188) Denna siffra (liksom siffran 0,9 procent för diesel) understiger det mål på 2 procent som kommissionen fastställt för 2003.

(189) Dessa biobränslen används för närvarande som tillsatsämnen och lagstiftningen tillåter att upp till 1,5 procent ETBE blandas i bensin. Det eftersträvade målet är inte att helt ersätta fossila bränslen, utan att få fram en lösning som förbättrar miljön inom ramen för en politik för hållbar utveckling bland annat genom en minskad växthuseffekt, en balanserad jordbruksproduktion, innovation, strategiska investeringar i oberoende energiförsörjning och en ny källa till proteiner.

3.9 Synpunkter från Distillerie de la région de Châlons en Champagne

(190) I sina synpunkter uppger Distillerie de la région de Châlons en Champagne (nedan kallat DRC) att det är en enhet som framställer etanol av sockerbetor inom koncernen Eridania Béghin-Say i Frankrike.

(191) DRC redogör kortfattat för det franska programmet: att delvis ersätta fossila bränslen med bränslen av vegetabiliskt ursprung för att minska oljenotan, göra det möjligt att utveckla odlingen av grödor i industriellt syfte inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken samt förbättra miljön, särskilt genom att minska utsläppen av växthusgaser. Frankrike har valt att inleda experiment med kategorin etanol/ETBE, som har visat sig vara lämplig med tanke på bilisternas och oljebolagens tekniska begränsningar.

(192) Produktionen av biobränslen hade inte kunnat komma i gång utan en delvis skattebefrielse för att försäljningen av ETBE skall kunna täcka kostnaden för råvaran liksom kostnaderna för etanolproducenter och investeringarna i ETBE-enheter, eftersom de fluktuerande oljepriserna annars hade riskerat att stjälpa detta omfattande program. DRC noterar sedan följande:

(193) Stödet har beviljats ETBE-enheter som först godkänts av de nationella myndigheterna. De ansökningsomgångar som genomförts för att tilldela dessa godkännanden har varit mycket tydliga och öppna, även om de som alltid kräver garantier om tillförlitlighet. Det tycks inte ha skett någon diskriminering eftersom inte hela den volym som ingick i ansökningsomgången har varit föremål för ansökningar.

(194) Produktionen av jordbruksetanol (exklusive bränsleetanol) har inte ökat sedan programmet påbörjades. DRC noterar att man rent av har fått minska sin försäljning av traditionell alkohol. DRC anser att den väg man valt - tvärtemot vad som hade skett om man blandat i etanol direkt i bränslet - i praktiken har begränsat de volymer som tillsätts till bränslen och inte medfört några stora investeringar i nya destillerier.

(195) Sammantaget konstaterar DRC att den syntetiska alkoholen inte har drabbats av några störningar på en relativt stabil traditionell alkoholmarknad. Som belägg för detta anför DRC att koncernen Eridania Béghin-Say fram till 1997 ägde SODES, den enda franska producenten av syntetisk alkohol, och att jordbruksalkohol och syntetisk alkohol administrerades inom samma affärsavdelning utan konflikter. Efter avyttringen av SODES har DRC fortsatt att använda sig av detta företag för att sälja all sin traditionella alkohol.

(196) Den senare tidens snedvridningar på marknaden beror på den ökade importen inom ramen för det allmänna preferenssystemet, vilket kommissionen medger i sitt förslag till förordning om gemensam organisation av marknaden för etanol som framställts av jordbruksprodukter.

3.10 Synpunkter från AGPB Céréaliers de France

(197) AGPB Céréaliers de France (nedan kallad AGPB) är en organisation som företräder odlare som levererar vete för framställning av bioetanol, vilken sedan används för att framställa ETBE. Av denna bioetanol framställs sedan ETBE av enheter inom företaget Total Fina Elf.

(198)

>Plats för tabell>

(199) AGPB påminner om att BP inte har lidit skada av att Frankrike infört en särskild skatteordning för biobränslen.

(200) AGPB uppger att uppgifterna om den franska marknaden för bioetanol från åtta produktionsår visar följande:

- Produktionen av syntetisk alkohol, det vill säga den produkt som BP framställer, har ökat mer än produktionen av jordbruksalkohol exklusive bioetanol avsedd som bränsle.

-

>Plats för tabell>

Källa:

det franska generaldirektoratet för tullavgifter och indirekta skatter.

- Dessa uppgifter visar att den franska produktionen av syntetisk alkohol inte har påverkats av åtgärderna för att främja produktionen av bioetanol. Om dessa stimulansåtgärder hade orsakat störningar på marknaden skulle den franska produktionen av syntetisk alkohol omedelbart ha stagnerat med tanke på att den rent geografiskt ligger nära de områden där man framställer bioetanol.

(201) AGPB uppger att uppgifterna om handeln med alkohol visar att den tullfria importen av alkohol till gemenskapen (NC-kod 2207 ) och importen av alkoholblandningar (NC-kod 3814 ) har ökat avsevärt (från 0,7 miljoner hektoliter 1995 till 2,1 miljoner hektoliter 1999) på grund av flera samverkande faktorer som rör den internationella handeln. Framför allt har internationella avtal inneburit att tullavgifterna har sänkts rejält eller rent av avskaffats.

(202) På en gemenskapsmarknad som stagnerat på en volym på cirka 16 miljoner hektoliter kan en sådan ökning enligt AGPB bara leda till en kraftig sänkning av priset på alkohol och av lönsamheten på de traditionella marknaderna för alkohol som inte är avsedd för drycker. Under detta ökade pristryck tycks den syntetiska alkoholen ha kunnat anpassa sig bättre än jordbruksalkoholen eftersom produktionen av syntetisk alkohol har ökat mer än produktionen av jordbruksalkohol.

(203) AGPB understryker också följande aspekter:

- Bioetanol är hårdare beskattad än alternativa bränslen av fossilt ursprung.

- Självkostnadspriset på bioetanol återspeglar att man fortfarande befinner sig på demonstrationsstadiet. Spannmålsproducenterna har gått med på en stor insats genom att acceptera ett pris på vete som ligger mellan 10 och 20 procent under det genomsnittliga priset på deras traditionella marknader. Sedan juli 2000 har denna insats varit ännu större eftersom man avskaffat den särskilda ersättningen till jordbruksmark för odling till industrin som ligger i träda.

>Plats för tabell>

- Andra medlemsstater har utvecklat program för att främja användningen av biobränslen. Förenade kungariket föreslog i sin budget för 2001 att beskattningen av biodiesel skulle sänkas med 20 pence per liter jämfört med skatten på diesel med extra lågt svavelinnehåll från 2002 utan någon kvantitativ begränsning.

- Energiområdet är en naturlig verksamhet för jordbruket: grödors förmåga att tillvarata solenergi genom att omvandla den och lagra den under lång tid i kemisk form innebär att man kan säga att alla jordbrukare (och skogsbrukare) i grunden är producenter av primärenergi.

- Det finns goda miljöskäl att utveckla energi från växter. Växternas förmåga att ta upp koldioxid från atmosfären för att tillägna sig kol och avge syre gör växtproduktionen extremt intressant för kampen mot ökade koldioxidhalter i luften. Att använda kol från växter för att ersätta fossil kol är särskilt effektivt. Alternativa bränslen som utvinns ur biomassa är ett av få möjliga sätt att uppnå en positiv koldioxidbalans.

- Det har blivit en politisk prioritering att trygga försörjningen av kolväten. En andel förnybara organiska föreningar i dessa bränslen som uppgår till 10 procent skulle räcka för att påverka importen av och priset på olja.

- Att utveckla förnybara energikällor är ett politiskt val man gjort i Europa. AGPB hänvisar här till forskningsprogrammet Altener liksom till vitboken om förnybara energikällor och kommissionens meddelanden KOM(2000) 631 om Europeiska unionens oljeförsörjning och KOM(2001) 69 om genomförandet av gemenskapsstrategin och handlingsplanen för förnybara energikällor.

(204) AGPB uppger att förstainstansrättens ifrågasättande av det aktuella programmet bara rör frågan om hur man skall tolka direktivet om punktskatter och inte frågan om statligt stöd. AGPB antar följaktligen att programmet för skattebefrielse - med ett identiskt innehåll - är förenligt med reglerna om statligt stöd.

(205) AGPB konstaterar att produktionen av jordbruksalkohol (exklusive bioetanol) har ökat med 3,9 procent samtidigt som produktionen av syntetisk alkohol ökat med 16,1 procent. Den ökade produktionen av bioetanol har inte åtföljts av en liknande ökning av produktionen av jordbruksetanol exklusive bioetanol.

(206) AGPB konstaterar också att uppgifterna om handeln med alkohol visar att den kraftigt ökade importen från tredje land, som uppnådde en marknadsandel på 16 procent 1999, har medfört allvarliga störningar på marknaden för traditionell alkohol.

(207) AGPB påminner också om att andra europeiska länder subventionerar biobränslen och att de franska producenterna av ETBE inte kommer att låta sig diskrimineras i väntan på en harmonisering.

(208) AGPB menar slutligen också att bioetanol och vegetabilisk olja förutom att bidra till energiförsörjningen och minskade koldioxidutsläpp också ger biprodukter som är rika på protein (torkad drav och oljekakor), och som kan användas som foder. Gemenskapen har ett stort underskott av dessa produkter. Den importerar fortfarande stora mängder sojakakor från genmodifierade sojabönor. Detta beroende har ökat ännu mer genom förbudet mot kött- och benmjöl som proteinkälla.

(För att undvika upprepningar redovisas härefter bara synpunkter som avviker från redan redovisade synpunkter.)

3.11 Synpunkter från Association pour le Développement des Carburants Agricoles

(209) Association pour le Développement des Carburants Agricoles (Organisationen för utveckling av bränslen av jordbruksprodukter, nedan kallad ADECA) företräder producenter, uppköpare och förädlare av bränslen som framställs av jordbruksprodukter. Bland medlemmarna kan följande nämnas: AGPB, som nämnts tidigare, Fédération Nationale de Coopératives Agricoles, Syndicat National des Fabricants de Sucre och SNPAA, som också nämnts tidigare. ADECA:s synpunkter liknar dem som lämnats av AGPB.

3.12 Synpunkter från Sucrerie de Touri

(210) Sucrerie de Touri lämnar sina synpunkter som producent av etanol av sockerbetor, varav en del går till att framställa ETBE avsedd som bränsle.

(211) Sucrerie de Touri har inlett denna produktion efter att de franska myndigheterna vidtagit sina stimulansåtgärder i väntan på en EU-harmonisering.

(212) Sucrerie de Touri skulle ha föredragit direkt inblandning av etanol, men i stället har man valt ETBE. Denna produkt kan bara framställas i begränsade mängder med den kapacitet som finns vid befintliga enheter. Produktionen är följaktligen också begränsad.

(213) Sucrerie de Touris framställning av traditionell alkohol var också oförändrad under denna period.

(214) Sucrerie de Touri har drabbats av de allvarliga störningar på marknaden för traditionell alkohol som orsakats av den kraftigt ökade importen från tredje land. Dessutom pekar Sucrerie de Touri på att vissa oljebolag ökat sin produktion av syntetisk alkohol.

3.13 Synpunkter från Sucrerie Bourdon

(215) Sucrerie Bourdon lämnar sina synpunkter som ett litet oberoende kooperativ, som sedan 1992 framställer 80000 hektoliter alkohol och 30000 hektoliter bränsleetanol per år.

(216) Sucrerie Bourdon uppger att man inte "förstår denna senkomna process mot framställningen av biobränslen". Man framför liknande argument som dem som redan nämnts i fråga om minskade utsläpp, vitboken om förnybara energikällor, produktionens karaktär av pilotprojekt och att marknaden för syntetisk alkohol inte påverkats.

(217) Sucrerie Bourdon understryker också motsägelsen i att en produkt som framställs av jordbruksprodukter är belagd med en skatt som avser oljeprodukter.

3.14 Synpunkter från Confédération Générale des Planteurs de Betteraves

(218) Confédération Générale des Planteurs de Betteraves (allmänna förbundet för sockerbetsodlare, nedan kallat CGB) lämnar sina synpunkter som branschorganisation för 35000 franska sockerbetsodlare. CBG uppger att 11000 hektar sockerbetsodlingar står för 70 procent av den förbrukade etanolen, som uppgick till 85600 ton under produktionsåret 1999-2000. CBG framför liknande argument som tidigare parter när det gäller minskade utsläpp och ett minskat energiberoende.

3.15 Synpunkter från OUEST-ETBE och NORD-ETBE

(219) Företagen OUEST-ETBE och NORD-ETBE, som båda framställer ETBE, lämnar identiska synpunkter. Deras argument i fråga om miljöskydd liknar redan nämnda argument. De uppger dessutom att producerade eller planerade volymer är marginella och inte påverkar marknaden för andra, liknande produkter som kan tänkas blandas i motorbränslen i stället för ETBE, som till exempel MTBE, eller produktionen av syntetisk etanol.

(220) Företagen OUEST-ETBE och NORD-ETBE påminner om att den aktuella produktionen av ETBE i Frankrike uppgår till cirka 200000 ton per år, vilket motsvarar 100000 ton etanol av vegetabiliskt ursprung. Denna siffra måste jämföras dels med de 14 miljoner ton bensin som varje år förbrukas i Frankrike, dels med de 3,5 miljoner ton MTBE som framställs i Europa. När det gäller MTBE uppger OUEST-ETBE och NORD-ETBE att företaget ONEXO nyligen aviserade att det skulle konstruera en ny MTBE-enhet (200000 ton) i Antwerpen, vilket visar att ETBE-produktionen inte hindrar en ökad produktion av MTBE.

(221) ETBE-produktionens utveckling bygger på att man använder alkohol av vegetabiliskt ursprung, vars kostnad överstiger den för likvärdiga fossila produkter. Det stöd som beviljas innebär dock inte att man subventionerar produktionen av etanol av vegetabiliskt ursprung avsedd för andra användningsområden. Statistiken visar ju också att den inte konkurrerar med produktionen av syntetisk etanol.

(222) Det framgår i själva verket att den totala produktionen av syntetisk alkohol under de senaste tio åren har ökat dubbelt så mycket som produktionen av alkohol av vegetabiliskt ursprung (9 respektive 4,5 procent), även om produktionen av etanol av vegetabiliskt ursprung avsedd att användas som bränsle ökade från 43000 hektoliter 1991 till 1144000 hektoliter 1999.

(223) Trots att skattenedsättningen kringgärdas av ett anbudsförfarande som står öppet för alla europeiska aktörer noterar OUEST-ETBE och NORD-ETBE att man inte helt utnyttjar de volymer som den franska regeringen tänkt bevilja skattenedsättning.

3.16 Synpunkter från Total Fina Elf

(224) Total Fina Elf distribuerar biobränslen i USA sedan 1987 och i Frankrike sedan 1988. Företaget driver en produktionsenhet för ETBE i Feyzin (departementet Rhône) i Frankrike. För denna ETBE-produktion används etanol som framställts vid enheter i Dunkerque och Le Havre.

(225) Total Fina Elf framför miljöargument liknande dem som tidigare framförts av andra berörda parter.

(226) Total Fina Elf pekar också på vissa fysiska och kemiska egenskaper som gör ETBE till en särskilt lämplig beståndsdel i motorbränsle.

(227) Total Fina Elf påminner vidare om att man hittills bara blandat 1,4 procent ETBE i bensin i Frankrike, trots att man enligt tillämpliga europeiska normer kan blanda i upp till 15 procent ETBE.

(228) Total Fina Elf uppger slutligen att valet av stödmottagare varken är diskriminerande eller skönsmässigt. Offentliggjorda uppgifter visar tydligt att konkurrensen gentemot syntetisk etanol inte har snedvridits.

V. KOMMENTARER FRÅN DE FRANSKA MYNDIGHETERNA

(229) Frankrike har kommenterat utvecklingen inom sektorn för syntetisk etanol (en punkt där kommissionen hade begärt preciseringar) såväl som skattefördelen, genomförandet av programmet och BP:s synpunkter.

(230) Frankrike har inkommit med uppgifter som offentliggjorts i Republiken Frankrikes officiella tidning, och som tydligt visar att den skattefördel man gett bioetanol avsedd som bränsle inte har ökat bioetanolens marknadsandel på bekostnad av syntetisk alkohol inom andra användningsområden där de båda produkterna konkurrerar (framför allt lösningsmedel och kemiska produkter).

(231) Dessa uppgifter visar att den franska produktionen av bioetanol inbegripet för bränsle mellan 1991 och 1999 ökade från 3608853 hektoliter till 4868981 hektoliter, medan produktionen av syntetisk alkohol ökade från 1438953 hektoliter till 1569545 hektoliter. Under perioden ökade dock produktionen av bioetanol avsedd som bränsle från 42962 hektoliter till 1144242 hektoliter.

(232) Av detta framgår att produktionen av bioetanol exklusive bränsleetanol under perioden 1991-1999 ökade från 3565891 hektoliter till 3724739 hektoliter, det vill säga med 0,07 procent, medan produktionen av syntetisk etanol ökade med 4,86 procent.

(233) Frankrike konstaterar därför att den skattefördel man beviljat bioetanol avsedd som bränsle inte på något sätt påverkat marknaden för syntetisk alkohol.

(234) Frankrike påpekar dessutom att de lägsta punktskatter i gemenskapen som anges i rådets direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor(26), som ändrats genom direktiv 94/74/EG, har respekterats.

(235) När det gäller skattenedsättningens funktion och effekter understryker Frankrike - utöver de mycket detaljerade upplysningar som lämnats inom ramen för det förfarande som anges i artikel 8.4 i direktiv 92/81/EEG - att även om den aktör som beviljas nedsatt skatt för att den framställer biobränslen rättsligt identifieras som den godkända uppläggare som blandar i etanolderivat av jordbruksprodukter i bensin, så utgör denna skattenedsättning icke desto mindre ett sätt att skapa ett nytt avsättningsområde för jordbrukare. Detta stämmer överens med angivna jordbruks- och miljöpolitiska mål genom att man begränsar utsläppen av växthusgaser samtidigt som man främjar den regionala utvecklingen och bevarar den ekonomiska verksamheten och sysselsättningen. Frankrike påminner här om att 1,5 miljoner hektar (för spannmål, oljeväxter och proteingrödor) har lagts i träda efter reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken, vilket har gett jordbrukarna möjlighet att odla grödor som inte är avsedda som livsmedel på dessa arealer.

(236) När det gäller jordbrukarnas marginaler anser Frankrike att en ersättning som innebär att de kan få en bruttomarginal på 1000 franska franc per hektar anses vara den lägsta nivån för att stimulera dem att odla erforderliga råvaror.

(237) Den delvisa befrielsen från TIPP, som fastställts till 329,50 franska franc per hektoliter etanol, kompenserar för merkostnaden för att framställa etanol/ETBE.

(238) Frankrike uppger här att den betydande ökningen av oljepriset och dollarkursen från fjärde kvartalet 1999 jämfört med deras genomsnitt under föregående år förmått de franska myndigheterna att planera för en indexering av taken för skattenedsättningen utifrån priset på de oljeprodukter man ersätter.

(239) När det gäller BP:s synpunkter noterar Frankrike att inga andra producenter av MTBE eller syntetisk alkohol har haft några synpunkter i samband med att förfarandet inletts. Frankrike pekar på tillgängliga uppgifter om etanolmarknadens utveckling, vilket får de franska myndigheterna att anta att BP:s synpunkter inte motiveras av att konkurrensen på etanolmarknaden skulle ha snedvridits.

(240) De franska myndigheterna uppger här att en analys av den franska alkoholmarknaden sedan 1992, då de första skatteåtgärderna till förmån för etanol och ETBE genomfördes, tydligt visar att den ökade produktionen av jordbruksalkohol avsedd för ETBE inte har åtföljts av en ökning av den produktion som är avsedd för de traditionella marknaderna. När det gäller försörjningen av dessa traditionella marknader har den syntetiska alkoholen dessutom ökat mer än jordbruksalkoholen.

(241) Frankrike hävdar att det därför tydligt framgår att BP:s isolerade inlägg inte motiveras av att konkurrensen faktiskt skulle ha snedvridits, något som ovan redovisade fakta för övrigt utesluter. Enligt Frankrike finner sig BP tvingat att motivera sin åtgärd genom att åberopa hypotetiska fördelar som den - med hjälp av skattenedsättningen - ökade produktionen av bioetanol avsedd som bränsle indirekt skulle kunna dra på marknaden för syntetisk etanol.

(242) Frankrike påminner också om att de storskaliga program för att utveckla biobränslen som kommissionen pekat på när det gäller konkurrensen på de traditionella alkoholmarknaderna i första hand avser Brasilien och USA, och inte EU-länderna. I själva verket uppgår produktionen av etanol avsedd som bränsle i dessa båda länder till 120 respektive 60 miljoner hektoliter, vilket skall jämföras med en europeisk produktion som för närvarande uppskattas till cirka 2,35 miljoner hektoliter. I detta sammanhang måste det påpekas att anläggningar i Brasilien och USA inte ålagts någon skyldighet att enbart framställa bränsleetanol trots att det finns anläggningar med mycket stor produktionskapacitet.

(243) När det gäller den europeiska etanolmarknaden tror Frankrike att - även om syntetisk alkohol rent tekniskt kan användas i bränsle - så har beslutet att främja bioetanol inte några ekonomiska motiv, utan grundar sig på miljöhänsyn (bland annat för att begränsa utsläppen av växthusgaser) och energiberoendet. Dessa fördelar kan inte åberopas för produkter av fossilt ursprung.

(244) Frankrike hävdar att de flesta franska producenterna av bioetanol tvärtemot vad BP påstår deltar i programmet för produktion av bioetanol avsedd som bränsle.

(245) Frankrike uppger också att BP drar projekt som befinner sig i mycket olika stadier under samma kam och bortser från att de aktuella länderna har valt olika strategier. BP uppskattar att man år 2004 kommer att framställa ytterligare 7 miljoner hektoliter bioetanol avsedd som bränsle. Även om nu tre andra medlemsstater verkligen har aviserat en omfattande ökning av sin produktion av bioetanol avsedd som bränsle under kommande år, så innebär fördröjningen mellan det att man beslutat sig för att konstruera en anläggning och det att man kan börja sälja sin produktion att den produktionsökning som BP talar om är föga sannolik.

(246) Den europeiska produktionen av bioetanol för bränsle kommer år 2004 därför troligen att ligga långt under de siffror som BP anger. I vilket fall som helst är även den ökning BP nämner mycket blygsam om man tänker på att USA under samma period planerar att öka sin produktion till 120 miljoner hektoliter per år.

(247) Frankrike hävdar också att BP jämför projekt som avser direkt inblandning av bioetanol i bensin med projekt som avser produktion av ETBE. När det gäller ETBE-projekten skiljer BP inte heller mellan uppförande av nya anläggningar och ombyggnad av befintliga MTBE-anläggningar, där det förstnämnda fallet kräver större investeringar. Vidare skiljer BP inte mellan projekt som innebär att man konstruerar nya etanolenheter som krävs då man saknar kapacitet och projekt där den tillgängliga destillationskapaciteten är tillräcklig, vilket är fallet i Frankrike.

(248) När det gäller miljöaspekter hävdar Frankrike att bioetanol har väl kända fördelar, som är obestr