ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(18)

De termer som används i avsnitt 55.2 i finanslagen definieras i avsnitt 55.1. Definitionen av begreppet passagerare i avsnitt 55.2 i finanslagen undantar uttryckligen transit- och transferpassagerare, vilket innebär att transit- eller transferpassagerares avresor inte utgör sådana avresor som passagerare gör för vilka flygbolagen är skyldiga att betala luftfartsskatt. En transitpassagerare definieras som en passagerare som finns ombord på ett flygplan som landar på en flygplats under resans gång och som fortsätter sin resa på det flygplanet (”a passenger who is on board an aircraft which lands at an airport in the course of its journey and who continues his or her journey on that aircraft”). Med transferpassagerare avses en passagerare som anländer med en flygning till en flygplats och avreser från flygplatsen med en ny flygning till en annan flygplats än den från vilken passagerarens resa inleddes, och där båda flygningarna ingår i en och samma bokning och tiden mellan den tidtabellsenliga ankomsttiden för flygningen till flygplatsen och den tidtabellsenliga avgångstiden för flygningen från samma flygplats inte överstiger sex timmar (”a passenger who arrives on a flight to an airport and who departs from the airport on a further flight, other than to the airport where the passenger's journey originated, where both flights are part of a single booking and where the length of time between the scheduled time of arrival of the flight to the airport and the scheduled time of departure of the flight from that airport is not more than 6 hours”). Slutligen avses med flygplats en flygplats i den mening som anges i Air Navigation and Transport (Amendment) Act 1998 (1998 års ändringslag rörande luftfart och lufttransport), men begreppet omfattar inte flygplatser där antalet avresande passagerare under det föregående kalenderåret understeg 10 000 (9).
(26)

Angående punkterna 143 och 144 i riktlinjerna 2007–2013 påpekar de franska myndigheterna att det råder överkapacitet inom mjölksektorn, vilket framhålls i skäl 30 i förordning (EG) nr 1234/2007, och att enligt den förordningen får mjölkproduktionen upphöra helt eller delvis. Dessutom menar de att systemet med stöd till upphörande med mjölkproduktion uppfyller villkoret om att det ska krävas en motprestation från stödmottagaren. Motprestationen införs genom systemet med särskilda överföringar utan mark, som inrättades 2006 i enlighet med artikel 18.1 b i förordning (EG) nr 1788/2003. Genom systemet överförs frigjorda referenskvantiteter till producenter mot betalning, enligt en fastställd taxa. En ersättning som beräknas enligt samma taxa som för stödet till upphörande med mjölkproduktion betalas ut till de producenter som avstår från sin referenskvantitet för mjölkproduktion. Taxan och dess koppling till stödet för upphörande med mjölkproduktion fastställs årligen för varje regleringsår för mjölk. Enligt de franska myndigheterna innebär systemet med särskilda överföringar att den stödberättigade sektorn ger ett sammantaget bidrag till systemet med stöd till upphörande med mjölkproduktion som motsvarar minst 50 % av de offentliga utgifterna för systemet. Stödordningen utesluter dessutom företag i svårigheter, är tillgänglig på samma villkor för alla ekonomiska aktörer, skapar inga konkurrensfördelar eftersom den är utformad som en ersättning och denna ersättning endast beviljas mot avstående av kvoter upphävs, inte i något fall leder till överkompensation för förluster av kapital och framtida intäkter eftersom ersättningen sänks gradvis (under den berörda perioden har den genomsnittliga ersättningen för att avstå från kvoter höjts till 0,083 euro per liter, medan värdet på kvoten under samma period var 0,10 euro per liter).
—

I artikel 13 § 1 a, redaktionell förbättring (engelska och tyska versionerna): Ersätt CTE med utskottets fullständiga namn i ”comply with the specifications adopted by the […] Committee of Technical Experts ;” och ”mit den vom […] Fachausschuss für technische Fragen angenommenen Spezifikationen übereinstimmen;”.
(54)

Under 2012 trafikerade Saremar rutten under perioden 16 januari–15 september 2012. Under sommarperioden trafikerade Saremar dagligen rutten under perioden 1 juni–15 september 2012 (i stället för perioden från den 15 maj 2012 som föreskrevs i beslut 36/6). Även Moby och CIN/Tirrenia trafikerade rutten under sommarperioden. Under vinterperioden (16 januari–30 maj 2012) trafikerade Saremar rutten sex dagar i veckan (9). Tirrenia trafikerade också rutten inom ramen för den allmänna trafikplikt som infördes genom det ursprungliga avtalet. Ingen privat aktör trafikerade rutten under vintersäsongen.
(18)

Om antalet produktionsfaktorer i en kategori eller produktionsmängden för komjölk överskrider gränsvärdet under ett givet år bör antalet stödberättigande produktionsfaktorer eller mängden av komjölk, för att följa medelvärdena under 5 år, minskas med ett motsvarande antal produktionsfaktorer under det kalenderår som följer på det år under vilket gränsvärdet överskreds, utom för komjölk och transportstöd för komjölk, värphöns, slaktgrisar med hänsyn till vilket den stödberättigande mängden får minskas med en mängd som motsvarar den överskjutande mängden under den sista månaden av det år under vilket gränsvärdena överskreds.
(10)

När det gäller kommentaren att det föreslagna minimiimportpriset undanröjer dumpningens skadevållande effekt, eftersom det är identiskt med det som föreslagits av kommissionen vid ett tillfälle under undersökningen, noterade kommissionen att den lösningen till slut avslogs. Detta avslag motiverades bland annat i skälen 632 och 655 i förordningen om slutgiltig tull, vilka sammanfattas i skäl 7. Kommentaren om att minimiimportpriset grundade sig på viktade genomsnittliga importpriser påverkade inte slutsatsen att minimiimportpriset inte undanröjer dumpningens skadevållande effekt för de dyraste produkttyperna. Kommissionen lyckades inte hitta några uppgifter som stöder påståendet att dumpningens skadevållande effekt skulle ha undanröjts av minimiimportpriset på grund av exportens produkttypsammansättning under undersökningsperioden. Den sökande lämnade heller inte in några sådana uppgifter. Även om kommissionen hade uppgifter till stöd för detta påstående fann den att inget förhindrar produkttypsammansättningen från att förskjutas mot produkttyper med högre pris. Själva tillämpningen av minimiimportpriset skulle tvärtom kunna främja en sådan förskjutning. När det gäller kommentaren att minimiimportpriset inte borde anpassas med anledning av försäljning via ett närstående företag skulle kommissionen kunna instämma i att denna anpassning inte är berättigad, med hänsyn till omständigheterna i fallet under undersökningsperioden, och särskilt det sätt på vilket exportpriset för den exporterande tillverkaren fastställdes i förordningen om slutgiltig tull. Det finns dock ingen garanti för att omständigheterna inte förändras, särskilt eftersom företagen är varandra närstående. Slutligen, när det gäller ändringen av erbjudandet och risken för korsvis kompensation, noterade kommissionen att, medan åtagandet att inte återförsälja den berörda produkten skulle begränsa vissa av riskerna för korsvis kompensation, återstår huvudfrågan, nämligen att minimiimportpriset tillämpas på transaktioner mellan närstående företag. Ett sådant samröre mellan två enheter erbjuder många möjligheter till korsvis kompensation som inte effektivt kan övervakas av kommissionen. Inte alla av dessa skulle visas i årsrapporterna och för dem som skulle visas skulle kommissionen sakna lämpliga riktmärken för att kunna bedöma huruvida dessa är av kompenserande slag. Ett åtagande som omfattar försäljning genom närstående företag kan godtas endast om den berörda produkten till slut säljs vidare till en oberoende kund och om minimiimportpriset, med lämpliga anpassningar, kan tillämpas på dessa transaktioner. Detta är omöjligt om den berörda produkten omvandlas till en annan produkt.
(82)

Även om HDS haft betydande förluster från tidigare år och ett negativt resultat före skatt under perioden 2004–2006, hade företaget fortfarande en relativt stabil årlig omsättning på omkring 91–97 miljoner euro. Vidare var HDS eget kapital fortfarande positivt och blev negativt för första gången under 2006. Även om HDS uppvisade tecken på finansiella svårigheter under perioden 2004–2006, var dessa svårigheter därför inte av sådan omfattning att de helt förhindrade företagets tillgång till finansiering under denna period. När det gäller nivån på sådant stöd bekräftar de CDS-spreadar och den avkastning på obligationer som anges i skälen 58 och 59, att vissa företag med hög finansiell risk hade tillgång till finansmarknaderna under perioden 2004–2006 och ger en storleksordning för de villkor på vilka sådana företag kunde erhålla finansiering. Sådana marknadsdata tyder på att HDS skulle ha kunnat få tillgång till finansiering på marknaden utan statliga garantier, men till en garantipremie betydligt högre än 1 %.
31.

Under ytterst exceptionella omständigheter, exempelvis tjänsteresor i fientliga miljöer eller under perioder av stigande internationell spänning, får den höga representanten, utrikestjänstens säkerhetsmyndighet eller DGBA i nödfall, särskilt för att rädda liv, om möjligt skriftligt, bevilja tillgång till uppgifter på säkerhetsskyddsklassificeringsnivån CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET för personer som inte innehar det personalsäkerhetsgodkännande som krävs, under förutsättning att ett sådant tillstånd är absolut nödvändigt. Detta tillstånd ska registreras med en beskrivning av de uppgifter till vilka tillgång har beviljats.
(2)

De berörda produkterna hade tillverkats av Composite Scandinavia AB. De var av en typ som godkänts under typbeteckning ”Compolite CS6” och ”Compolite CS 10, Passion 10”, enligt EG-typintyg nr 01–794441 och 08–11688701, utfärdade av det anmälda organet Inspecta Sweden AB på tester genomförda enligt standarderna EN 12245:2002 och EN 14427:2004+A1:2005, och såldes av företaget Primagaz Danmark A/S under handelsbeteckningen ”PrimaDonna 5 kg code 1305” och ”PrimaDonna 10 kg code 1310”. Gasflaskor för gasdrivna gaffeltruckar, utformade enligt ovannämnda typbeteckningsintyg, omfattas inte av tillbakadragandet och återkallelsen.
(2)

För beräkningen av de årliga tillsynsavgifterna som betalas avseende betydande enheter och betydande grupper som står under tillsyn samt mindre betydande enheter och mindre betydande grupper som står under tillsyn, bör totalkostnaderna delas upp utifrån kostnadsfördelningen mellan de relevanta funktionerna som utför den direkta tillsynen över betydande enheter och betydande grupper som står under tillsyn och den indirekta tillsynen över mindre betydande enheter och mindre betydande grupper som står under tillsyn.
(45)

När det gäller kriteriet i punkt 158 b i miljöriktlinjerna (dvs. att miljöskatten utan nedsättning måste leda till en väsentlig ökning av produktionskostnaden för varje sektor eller kategori av enskilda stödmottagare) förklarar de danska myndigheterna att enligt en beräkning av det danska skatteverket har företagen i primärsektorn betalat sammanlagt 26 miljoner danska kronor per år i avgift enligt § 24 b i den kodifierade lagen under perioden 2009–2010 och skulle ha behövt betala ungefär 138 miljoner danska kronor per år om de hade omfattats av samma avgift som ägarna till de allmänna vattenförsörjningssystemen, dvs. en ökad kostnad på 430 % för sektorn. När det gäller produktionskostnaderna lämnar de danska myndigheterna ett sifferexempel som visar att den extra kostnaden per hektar kan uppskattas till 347 danska kronor, dvs. en ökning av produktionskostnaderna från 4,3 % till 7,7 %, beroende på grödan (beräkningen utgår från ett företag som odlar 100 hektar, har ett uttagstillstånd på 1 200 m3 per hektar och betalar en avgift på 0,31 danska kronor per hektar, vilket skulle ha inneburit en sammanlagd avgift på 37 200 danska kronor – 100 × 1 200 × 0,31 om hela avgiften skulle betalas – dvs. en merkostnad på 34 700 danska kronor eller 347 danska kronor per hektar, eftersom företaget omfattas av en avgift på 2 500 danska kronor enligt § 24 b i den kodifierade lagen, med taket på 25 000 m3). De menar att en höjning av produktionskostnaderna med nästan 8 % är väsentlig (här hänvisar de till kommissionens beslut i statligt stödärende N 327/2008 (18), där en höjning av produktionskostnaderna med 3 % ansågs vara väsentlig), vilket betyder att kriteriet i punkt 158 b i miljöriktlinjerna är uppfyllt. De anser dessutom att samma logik kan tillämpas i samband med taket på 25 000 m3. Utan taket skulle avgiften ha lett till en ökning av produktionskostnaderna på 1,25–2,20 %. Denna höjning är visserligen lägre än den som anges i beslut N 327/2008, men den måste ses i förhållande till att det inte går att skjuta över kostnaden på konsumenten (se nästa skäl).
(83)

För det andra har Tyskland åtagit sig att göra följande ändringar i stödordningen när det gäller efterfrågeflexibilitet (10): a) Laster anslutna till mellanspänningsnät får nu delta, vilket kan leda till att fler leverantörer av efterfrågeflexibilitet kan komma i fråga. b) Aggregering av laster (dvs. att kombinera flera laster i en efterfrågeflexibel last) tillåts, vilket leder till en bättre och mer effektiv laststyrning samt gör det betydligt enklare att delta för leverantörer av efterfrågeflexibilitet. c) Det är nu enklare för mindre laster att delta var för sig, eftersom minimikvantiteten minskats från 10 MW till 5 MW. d) Den tidsperiod för vilken den totala energin måste anskaffas i förväg har förkortats från två år till sex månader, vilket gör deltagandet mindre riskabelt och därmed också mindre kostsamt för leverantörer av efterfrågeflexibilitet (11). e) Antalet tester har minskats från tolv till två per år. Eftersom tester är relativt dyra för leverantörer av efterfrågeflexibilitet (höga rörliga kostnader vid aktivering), gör detta att leverantörer av efterfrågeflexibilitet kan lämna in konkurrenskraftigare anbud i upphandlingen och därmed öka konkurrensen. f) Endast icke-flexibla laster får delta i reserven, vilket säkerställs genom att lasterna under de föregående 36 månaderna varken får omfattas av AbLaV eller vara verksamma på balansmarknaderna. g) För att leverantörer av efterfrågeflexibilitet ska stimuleras till att i slutändan sälja sin flexibilitet direkt på elmarknaden får de bara delta under begränsad tid. Efter deltagandet i reserven (antingen i två år eller i fyra år med ett års karenstid) får de åter delta på marknaden (dock inte i AbLaV-förordningen). Leverantörerna måste bestämma sig för ett av dessa båda alternativ (deltagande i två år eller i fyra år med karenstid) innan de deltar i upphandlingen.
(9)

Följande slutsatser kan dras på grundval av de uppgifter som kommissionen (Eurostat) lämnade i enlighet med artikel 14 i förordning (EG) nr 479/2009, efter Frankrikes uppgiftslämning i april 2018, samt på grundval av stabilitetsprogrammet 2018 och kommissionens vårprognos 2018: — Efter att ha uppgått till 3,4 % av BNP 2016 minskade det offentliga underskottet till 2,6 % av BNP 2017. Jämfört med budgetmålen 2017 minskade underskottet det året främst till följd av starka skatteintäkter (0,7 % av BNP), i synnerhet från moms och bolagsskatt. — Enligt stabilitetsprogrammet för 2018–2022, som den franska regeringen överlämnade den 25 april 2018, väntas det offentliga underskottet sjunka till 2,3 % av BNP år 2018 och därefter öka något till 2,4 % av BNP år 2019. Enligt kommissionens vårprognos 2018 kommer underskottet att uppgå till 2,3 % av BNP 2018 och 2,8 % av BNP 2019 och därmed ligga under fördragets referensvärde på 3 % av BNP under prognosperioden. — Det strukturella saldot, dvs. saldot i de offentliga finanserna rensat för konjunktureffekter och ej inräknat engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder, förbättrades med 0,5 % av BNP under 2017. Den ackumulerade förbättringen av det strukturella saldot sedan 2015 uppgick till 0,7 % av BNP. — Den offentliga bruttoskulden i förhållande till BNP steg till 97,0 % 2017, från 96,6 % 2016, främst på grund av skuldökande stock-/flödesjusteringar, eftersom det primära underskottet och räntebetalningarna i stort sett uppvägdes av de skuldreducerande effekterna av den reala tillväxten och inflationen. Enligt kommissionens vårprognos 2018 beräknas skuldkvoten minska till 96,4 % 2018 och till 96,0 % 2019, främst till följd av en hög nominell tillväxt som uppväger primära underskott och räntebetalningar.
(43)

Unionens förbrukning ökade med 24 % under skadeundersökningsperioden, men minskade sedan kraftigt, från 3 172 866 ton under undersökningsperioden till 1 720 968 ton under perioden därefter. Såsom förklaras i skäl 51 i den ursprungliga förordningen minskade unionens förbrukning med nästan 30 % under perioden efter undersökningsperioden (14). Tabell 1 Förbrukning i unionen 2005 2006 2007 UP Efter UP Förbrukning i unionen (ton) 2 565 285 2 706 560 3 150 729 3 172 866 1 720 968 Källa: Den ursprungliga förordningen.
h)

I artikel 46 ska, med avseende på Eftastaterna, följande punkt läggas till efter punkt 2: ’2a. I avvaktan på gemensamma EES-kommitténs beslut om att införliva en genomförandeakt med EES-avtalet, får de lämpliga skyddsåtgärder som avses i punkt 1 införas genom de standardiserade dataskyddsbestämmelser som avses i artikel 46.2 c och d, när en Eftastat tillämpar de åtgärder som anges i akten. Eftastaterna ska före ikraftträdandet av genomförandeakter antagna enligt artikel 46.2 c och d, besluta och underrätta kommissionen och Eftas övervakningsmyndighet om de, i avvaktan på gemensamma EES-kommitténs beslut om att införliva genomförandeakten med EES-avtalet, ska börja tillämpa de åtgärder som anges däri samtidigt EU:s medlemsstater eller inte. Om inget annat beslutas ska varje Eftastat vidta de åtgärder som ingår i en genomförandeakt antagen i enlighet med artikel 46.2 c och d samtidigt som EU:s medlemsstater. Om någon överenskommelse om införlivande med EES-avtalet av en genomförandeakt som antagits i enlighet med artikel 46.2 c och d inte kan nås i gemensamma EES-kommittén inom tolv månader efter att genomförandeakten träder i kraft, får Eftastaterna, oaktat vad som sägs i artikel 102 i avtalet, avbryta sådana åtgärder och ska utan dröjsmål underrätta kommissionen och Eftas övervakningsmyndighet därom.’
(1)

Ämnet för det föreslagna medborgarinitiativet ”Stoppa svälten – 8 % av EU:s befolkning har inte mat för dagen!”(Stop starvation for 8 % of the European population) är tillgången till livsmedel som är en del av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna. BNP-värdet i Europeiska unionen var 2016 det näst högsta i världen, men svält förekommer fortfarande i vårt samhälle.
(92)

Ett eventuellt upphörande av/eventuella störningar i Trainoses verksamhet skulle leda till att ett antal kollektivtrafiklinjer, både stads- och förortslinjer, drogs in under en viss tidsperiod. Trainose driver omkring 300 persontrafiktjänster per dag, inklusive interregional- och förortslinjer av hög kvalitet, och cirka 16 miljoner passagerare per år använder Trainoses tjänster. De linjer med allmän trafikplikt som drivs av Trainose står för över 98 % av alla inrikes persontrafiklinjer i Grekland. En störning i järnvägstrafiktjänsterna skulle skapa allvarliga belastningar på hela kollektivtrafiknätet, främst i Atens storstadsnät (som används av åtta miljoner passagerare per år), samt i Thessaloniki och Patras. Vissa stadslinjer med hög trafikbelastning betjänas endast av Trainose, och en sådan störning skulle därför inte bara försämra trafikförhållandena i stadsområden, utan även tvinga passagerarna att använda andra dyrare transportsätt, främst förortslinjer. Ett exempel är störningen i Trainoses drift av Edessa–Florina-linjen i norra Grekland under 2011, där passagerarnas pendlingskostnader ökade med 50 %. Efter överenskommelse med trojkan beslutade Grekland 2011 att dra in vissa olönsamma linjer och att höja biljettpriserna avsevärt på de linjer som fortsatte att drivas. Samtidigt beslutade Grekland att dra in de rabatterade resor som tidigare hade erbjudits till studenter, militärpersonal, stora familjer etc.
(10)

Den 22 juni 2018 enades Eurogruppen politiskt om att genomföra ytterligare åtgärder för att säkerställa en hållbar skuldsättning. Grekland har en hög offentlig skuld som uppgick till 178,6 % av BNP i slutet av 2017. Grekland har redan mottagit ett generöst ekonomiskt stöd från europeiska partner på förmånliga villkor och särskilda åtgärder för att göra skuldsättningen mer hållbar antogs 2012 och ännu en gång av Europeiska stabilitetsmekanismen 2017. I analysen av den offentliga skuldsättningens hållbarhet från juni 2018 som utarbetats av kommissionen i samverkan med Europeiska centralbanken och i samarbete med Europeiska stabilitetsmekanismen, konstateras att det i avsaknad av ytterligare åtgärder fanns betydande risker för skuldhållbarheten, eftersom Greklands bruttofinansieringsbehov beräknades öka till över 20 % av BNP på lång sikt, ett tröskelvärde som fastställs av Eurogruppen som ett riktmärke mot vilket riskerna för skuldernas hållbarhet skulle bedömas. De åtgärder som Eurogruppen enades om den 22 juni 2018 på grundval av detta omfattar en utvidgning av de vägda genomsnittliga löptiderna med ytterligare 10 år, anstånd med ränta och amorteringar med ytterligare 10 år samt genomförande av övriga skuldåtgärder. I kombination med en utbetalning på 15 000 miljoner euro genom vilken den likvida reserven beräknas täcka finansieringsbehoven för statspapper under cirka 22 månader efter det att programmet har avslutats, förväntas dessa åtgärder enligt kommissionens grundscenario vara tillräckliga för att säkerställa en hållbar skuldsättning och se till att bruttofinansieringsbehovet ligger kvar under 20 % av BNP fram till 2060. I ett negativt scenario skulle de åtgärder på medellång sikt som Eurogruppen enades om ge ett positivt bidrag till hållbar skuldsättning för en viss tid och säkerställa att bruttofinansieringsbehoven ligger under de fastställda tröskelvärdena fram till 2036. Eurogruppen enades om att i slutet av den europeiska finansiella stabiliseringsfacilitetens amorteringsfria period under 2032 se över huruvida ytterligare åtgärder behövs för att säkerställa att de överenskomna bruttofinansieringsbehoven iakttas, förutsatt att Europeiska unionens finanspolitiska ram efterlevs, och att vidta lämpliga åtgärder om så behövs.
(22)

Det första tilläggsavtalet som ingicks den 29 mars 2010 (nedan kallat det första tilläggsavtalet) omfattade perioden mellan den 28 mars 2010 och den 30 oktober 2010. Det utgjorde en förlängning av avtalet från 2000, vilket skulle ha löpt ut i maj 2010. I avtalet infördes en marknadsföringsavgift på […] euro per passagerare som FLG skulle betala som motprestation för ett tidsbegränsat marknadsföringsevenemang som Ryanair skulle organisera. Dessa nya marknadsföringsavgifter skulle betalas utöver de marknadsföringsavgifter som föreskrevs i avtalet från 2000 på […] euro per passagerare (om antalet hanterade flygplan understeg 18 per vecka) respektive på […] euro per passagerare (om antalet hanterade flygplan översteg 18 per vecka). Eftersom antalet flygplan från Ryanair som hanterades översteg 18 per vecka, betalade FLG under avtalets löptid sammanlagt […] euro per passagerare till Ryanair. Samtliga övriga villkor i avtalet från 2000 bibehölls. Detta innebar att de passagerarserviceavgifter som skulle betalas till FLG per avresande passagerare uppgick till […] euro och att ramptjänstavgifterna per hanterat flygplan uppgick till […] euro.