Kommissionens förordning (EG) nr 1042/2000

av den 18 maj 2000

om ändring av förordning (EG) nr 2342/1999 om tillämpningsföreskrifter för bidragsordningen inom sektorn för nötkött

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1254/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött(1), ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 907/2000(2), särskilt artikel 4.8, artikel 6.7, artikel 11.5, artikel 12.3 och artikel 50 andra strecksatsen i denna, och

av följande skäl:

(1) Inom ramen för det särskilda slaktbidraget och slaktbidraget, har tidsfristen visat sig vara otillräcklig, särskilt med hänsyn till vissa veterinära krav i samband med export. Denna anges för slakt, avsändning eller export till mindre än en månad efter det att djurhållningsperioden löpt ut, vilket föreskrivs i artikel 9.1 och artikel 37.1 i kommissionens förordning (EG) nr 2342/1999 av den 28 oktober 1999 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1254/1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött när det gäller bidragstermen(3). Därför bör i detta fall en längre tidsfrist tillåtas. Av rättviseskäl bör också denna åtgärd, om producenten så begär, tillämpas efter det att en ny bidragsordning införts.

(2) Terminologiskt sett används ordet "disponibel" i samband med den individuella referenskvantiteten för mjölk i artikel 4 i rådets förordning (EEG) nr 3950/92 av den 28 december 1992 om införande av en tilläggsavgift inom sektorn för mjölk och mjölkprodukter(4), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 749/2000(5). Så är också fallet i artikel 16.3 i rådets förordning (EG) nr 1255/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter(6). Å andra sidan används i artiklarna 17 och 31 i förordning (EG) nr 2342/1999 ordet "tilldela" vid hänvisningen till samma kriterium. För juridisk klarhet bör samma term användas för samma kriterium. Alltså bör denna redaktionella fråga åtgärdas sedan en ny bidragsordning införts.

(3) Tillämpandet av bestämmelsen i artikel 6.2 i förordning (EG) nr 1254/1999 om att kvigor får utgöra högst 20 % av det antal djur för vilket am- och dikobidrag sökts leder till att småproducenter inte får ta med kvigor som stödberättigande i sin bidragsansökan, när tillämpandet av procenttalet 20 % i ansökan ger en siffra som är lägre än ett. Syftet med denna åtgärd är, enligt skäl 7 i förordningen, att antalet kvigor bör begränsas till den normala ersättningsnivån. I detta syfte får kommissionen enligt artikel 50 i förordningen vidta de åtgärder som krävs för att lösa särskilda praktiska problem. För att undvika diskriminering av producenter bör därför, sedan en ny bidragsordning införts, småproducenter tillåtas få stöd för en ersättningskviga om ansökan om am- och dikobidrag omfattar minst två djur.

(4) För det särskilda bidraget och am- och dikobidraget får medlemsstaterna enligt artikel 30 i förordning (EG) nr 2342/1999 fastställa perioder och datum för inlämnande av bidragsansökningar och även fastställa antalet ansökningar som en producent får inkomma med per bidragsordning och kalenderår. Detta motiveras av kraven på god förvaltning och bidragskontroll. Av samma skäl som för slaktbidrag bör bestämmelserna även omfatta detta bidrag.

(5) Den individuella referenskvantitet för mjölk som fastställs i artikel 16.3 i förordning (EG) nr 1255/1999 används för att fastställa antalet kor som berättigar till am- och dikobidrag för blandade kobesättningar, i enlighet med artikel 6.2 b i förordning (EG) nr 1254/1999. Denna referenskvantitet används också för den djurtäthetsfaktor som avses i artikel 12 i den förordningen. Den antas bäst motsvara jordbruksföretagets faktiska antal am- och dikor, nämligen det antal som är tillgängligt den 31 mars eller 1 april, beroende på om producenten frigör eller övertar referenskvantiteten i fråga. Om emellertid en individuell referenskvantitet överlåts, får detta ingen effekt förrän i början av följande regleringsår, dvs. den 1 april, varvid syftet med beräkningen inte uppnås annat än om referenskvantiteten för den 1 april används. För nämnda fall leder en strikt tillämpning av ovannämnda bestämmelser till oöverstigliga problem. I sådana fall bör särskilda bestämmelser fastställas, i enlighet med artikel 50 i förordning (EG) nr 1254/1999, så att det inte uppstår någon diskriminering bland producenterna. Åtgärden är frivillig för berörda medlemsstater och bör tillämpas från och med 2001 till och med tidpunkten för när direktbetalningar inom mjölksektorn börjar tillämpas. Undantag bör göras för de producenter som redan begär att åtgärden skall tillämpas och som återfinns i de medlemsstater som beslutar att börja tillämpa åtgärden från och med 2000. För dessa producenter bör detta gälla från och med det att den nya bidragsordningen införs.

(6) De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för nötkött.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EG) nr 2342/1999 ändras på följande sätt:

1. I artikel 9.1 skall första meningen ersättas med följande:"Utan hinder av artikel 5 skall bidraget betalas ut till den producent som har hållit djuret under en period på minst två månader som löper ut mindre än en månad före slakt eller avsändning eller mindre än två månader innan djuret exporteras."

2. I artikel 17.1 a och artikel 31.2 a skall ordet "tilldelats" ersättas med "blivit disponibel för" och i artikel 31.3 b skall frasen "producenten har blivit tilldelad" ersättas med "blivit disponibel för producenten".

3. I artikel 17 skall följande punkt 3 läggas till:

"3. Antalet bidragsberättigande kvigor skall anges till en, om resultatet blir 2 till 5 djur vid justeringen till det individuella taket enligt artikel 10.1 i kommissionens förordning (EG) nr 3887/92 av den 23 december 1992 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens stödsystem(7)."

4. I artikel 35.1 andra stycket skall följande läggas till:"Utan hinder av nämnda tidsfrist får medlemsstaterna fastställa perioder och datum för inlämnande av bidragsansökningar och även fastställa antalet ansökningar som en producent får inkomma med per kalenderår."

5. Artikel 37.1 skall ersättas med följande:

"1. Bidraget skall betalas till en producent som har hållit djuret under en djurhållningsperiod på minst två månader som löper ut mindre än en månad före slakt eller mindre än två månader innan djuret exporteras."

6. Efter artikel 44 skall följande artikel 44a läggas till:

"Artikel 44a

Fastställandet av den individuella referenskvantiteten för mjölk

Genom undantag från artikel 17.1 a och artikel 31.2 a får en medlemsstat, till och med den 31 december 2004, besluta att för de mjölkproducenter som med verkan från den 31 mars eller 1 april, enligt artikel 8 b i förordning (EEG) nr 3950/92 eller enligt nationella bestämmelser som antagits enligt artikel 7, artikel 8 a, artikel 8 d-e eller artikel 8a i den förordningen, helt eller delvis frigör eller övertar individuella referenskvantiteter, skall den avgörande dagen för

- maximalt tillgänglig individuell referenskvantitet för mjölk och för att berättiga till am- och dikobidrag liksom maximalt antal am- och dikor,

- beviljande av tilläggsbidrag per djur för am- och dikor samt

- djurtäthetsfaktorn

vara den 1 april."

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med ikraftträdandet. Emellertid skall

- artikel 1.6 tillämpas från och med den 1 januari 2001,

- artikel 1.1, artikel 1.2, artikel 1.3 och artikel 1.5 samt, på begäran av producenten och när den berörda medlemsstaten beslutar att börja tillämpa den, artikel 1.6 tillämpas från och med den 1 januari 2000.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 18 maj 2000.

På kommissionens vägnar

Franz Fischler

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 160, 26.6.1999, s. 21.

(2) EGT L 105, 3.5.2000, s. 6.

(3) EGT L 281, 4.11.1999, s. 30.

(4) EGT L 405, 31.12.1992, s. 1.

(5) EGT L 90, 12.4.2000, s. 4.

(6) EGT L 160, 26.6.1999, s. 48.

(7) EGT L 391, 31.12.1992, s. 36.