Kommissionens förordning (EG) nr 2259/2002

av den 18 december 2002

om inledande av en anbudsinfordran för tilldelning av exportlicenser för frukt och grönsaker

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2200/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker(1), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1881/2002(2), särskilt artikel 35.3 i denna, och

av följande skäl:

(1) I kommissionens förordning (EG) nr 1961/2001(3), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1176/2002(4), fastställs tillämpningsföreskrifter för exportbidrag för frukt och grönsaker.

(2) Enligt artikel 35.1 i förordning (EG) nr 2200/96 får skillnaden mellan priserna inom internationell handel och priserna inom gemenskapen på de produkter som avses i den artikeln täckas genom exportbidrag i den omfattning som krävs för att möjliggöra export av ekonomiskt sett betydande omfattning.

(3) Enligt artikel 35.4 i förordning (EG) nr 2200/96 skall bidragen fastställas med hänsyn till den aktuella situationen eller den förväntade utvecklingen dels för priserna och tillgången på frukt och grönsaker på gemenskapsmarknaden, dels för de priser som tillämpas inom internationell handel. Hänsyn bör också tas till de kostnader som anges i artikel 35.4 b i samma förordning liksom till den ekonomiska aspekten av den planerade exporten.

(4) Enligt artikel 35.1 i förordning (EG) nr 2200/96 skall bidragen fastställas med hänsyn till de begränsningar som följer av de avtal som slutits i enlighet med artikel 300 i fördraget.

(5) Enligt artikel 35.5 i förordning (EG) nr 2200/96 skall priserna på gemenskapsmarknaden fastställas med hänsyn till de priser som är mest förmånliga ur exporthänseende. Priserna inom internationell handel skall fastställas med hänsyn till de prisnoteringar och priser som avses i andra stycket i artikel 35.5 i samma förordning.

(6) Situationen inom den internationella handeln eller särskilda krav från vissa marknader kan göra det nödvändigt att differentiera bidraget för en viss produkt beroende på dess destination.

(7) Tomater, apelsiner, citroner och äpplen av klasserna Extra, I och II, i de gemensamma handelsnormerna får för närvarande exporteras i en ekonomiskt sett betydande omfattning.

(8) Tillämpningen av nämnda föreskrifter på den nuvarande marknadssituationen eller på dess framtida utveckling, särskilt på prisnoteringar och priser på frukt och grönsaker inom gemenskapen och inom internationell handel innebär att exportbidragen fastställs i enlighet med bilagan till denna förordning.

(9) Enligt artikel 35.2 i förordning (EG) nr 2200/96 bör de tillgängliga resurserna användas på ett så effektivt sätt som möjligt samtidigt som särbehandling av de berörda aktörerna bör undvikas. Ur detta perspektiv är det lämpligt att se till att de handelsflöden som härrör från bidragssystemet inte störs. Av dessa skäl och på grund av att exporten av frukt och grönsaker är säsongsbunden bör kvoter fastställas för varje produkt.

(10) Genom kommissionens förordning (EEG) nr 3846/87(5), senast ändrad genom förordning (EG) nr 1007/2002(6), upprättas en exportbidragsnomenklatur för jordbruksprodukter.

(11) I kommissionens förordning (EG) nr 1291/2000(7), senast ändrad genom förordning (EG) nr 2299/2001(8), fastställs gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med import- och exportlicenser samt förutfastställelselicenser för jordbruksprodukter.

(12) På grund av den rådande situationen på marknaden och för att uppnå så effektiv användning som möjligt av tillgängliga resurser samt med hänsyn till gemenskapens exportstruktur, är det lämpligt att välja den mest passande metoden för exportbidragen för vissa produkter och destinationer och följaktligen att inte samtidigt för den aktuella exportperioden fastställa bidrag enligt de system, A1, A2 och A3, som avses i artikel 1 i förordning (EG) nr 1961/2001 om tillämpningsföreskrifter för exportbidrag för frukt och grönsaker.

(13) De kvantiteter som fastställs för de olika produkterna bör fördelas enligt de olika systemen för beviljande av bidrag med hänsyn särskilt till deras hållbarhet.

(14) Det bör anges att förordning (EG) nr 1961/2001 om tillämpningsföreskrifter för exportbidrag inom sektorn för frukt och grönsaker, särskilt artiklarna 4 och 5 i denna, skall tillämpas vid denna anbudsinfordran.

(15) Förvaltningskommittén för färsk frukt och färska grönsaker har inte yttrat sig inom den tid som ordföranden bestämt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Perioden för anbudsinlämning, vägledande bidragssatser och de kvantiteter som skall omfattas av exportlicenser enligt system A3 inom sektorn för frukt och grönsaker fastställs i bilagan till denna förordning.

2. De licenser som utfärdats för livsmedelsbistånd och som avses i artikel 16 i förordning (EG) nr 1291/2000 skall inte hänföras till de bidragsberättigande kvantiteter som avses i bilagan.

3. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5.6 i förordning (EG) nr 1961/2001 skall giltighetstiden för A3-licenser vara två månader.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 6 januari 2003.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 18 december 2002.

På kommissionens vägnar

Franz Fischler

Ledamot av kommissionen

(1) EGT L 297, 21.11.1996, s. 1.

(2) EGT L 285, 23.10.2002, s. 13.

(3) EGT L 268, 9.10.2001, s. 8.

(4) EGT L 170, 29.6.2002, s. 69.

(5) EGT L 366, 24.12.1987, s. 1.

(6) EGT L 153, 13.6.2002, s. 8.

(7) EGT L 152, 24.6.2000, s. 1.

(8) EGT L 308, 27.11.2001, s. 19.

BILAGA

till förordning 2259/2002 om inledande av en anbudsinfordran för tilldelning av exportlicenser för frukt och grönsaker

>Plats för tabell>

Anm.

Produktkoderna och destinationskoderna serie "A" fastställs i kommissionens förordning (EEG) nr 3846/87 (EGT L 366, 24.12.1987, s. 1) i dess ändrade lydelse.

De numeriska destinationskoderna fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 2020/2001 (EGT L 273, 16.10.2001, s. 6).

De övriga destinationerna är fastställda på följande sätt:

F00: Alla destinationer utom Estland.

F03: Alla destinationer utom Schweiz och Estland.

F04: Hongkong, Singapore, Malaysia, Sri Lanka, Indonesien, Thailand, Taiwan, Papua Nya Guinea, Laos, Kambodja, Vietnam, Japan, Uruguay, Paraguay, Argentina, Mexiko och Costa Rica.

F08: Alla destinationer utom Slovakien, Lettland, Litauen, Bulgarien och Estland.

F09: Norge, Island, Grönland, Färöarna, Polen, Ungern, Rumänien, Albanien, Bosnien och Hercegovina, Kroatien, Slovenien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, Jugoslavien (Serbien och Montenegro), Malta, Armenien, Azerbajdzjan, Vitryssland, Georgien, Kazakstan, Kirgizstan, Moldova, Ryssland, Tadzjikistan, Turkmenistan, Uzbekistan, Ukraina, destinationer som avses i artikel 36 i kommissionens förordning (EG) nr 800/1999 (EGT L 102, 17.4.1999, s. 11), länderna och territorierna i Afrika med undantag av Sydafrika, länderna på arabiska halvön (Saudiarabien, Bahrain, Qatar, Oman, Förenade Arabemiraten [Abu Dhabi, Dubai, Sharja, Ajman, Umm al-Qaywayn, Ras-al-Khayma, Fujayra], Kuwait och Yemen), Syrien, Iran, Jordanien, Bolivia, Brasilien, Venezuela, Peru, Panama, Ecuador och Colombia.