ESTLAND: PARTNERSKAP FÖR ANSLUTNING (98/C 202/03)

1. INLEDNING

I det yttrande som kommissionen, i enlighet med artikel O i Fördraget, lämnade till rådet i juli 1997 har kommissionen rekommenderat att anslutningsförhandlingar med Estland inleds. Denna rekommendation är grundad på analysen i yttrandet i vilket kommissionen framför som sin åsikt i) att i Estland finns stabila institutioner, garantier för att rättsliga principer iakttas, mänskliga rättigheter och skydd för minoriteter, ii) att Estland kan betraktas som en fungerande marknadsekonomi som har förmåga att på medellång sikt hantera det konkurrenstryck och de marknadskrafter som råder inom unionen samt iii) att Estland, förutsatt att landet fortsätter sina ansträngningar för införlivande och lägger särskild vikt vid den konkreta tillämpningen, har förmåga att på medellång sikt tillämpa gemenskapens regelverk.

Europaavtalet kommer även fortsättningsvis att utgöra grunden för Europeiska unionens förbindelser med Estland. Strategin inför anslutningen kommer dock att förstärkas för att göra det möjligt att inrikta stödet på de olika kandidatländernas specifika behov och på så sätt hjälpa dem att lösa de särskilda problem som påtalats i yttrandet. I Agenda 2000 anförde kommissionen följande: "Den förstärkta samarbetssstrategi inför anslutning som presenteras nedan har två huvudsyften. För det första att samla de olika former av stöd som unionen tillhandahåller inom en och samma ram, partnerskap för anslutning, och att arbeta tillsammans med kandidatländerna inom denna ram på grundval av ett tydligt definierat program för att förbereda länderna för medlemskap, vilket bland annat innebär att kandidatländerna förbinder sig att ange vissa prioriterade mål och en tidtabell för deras genomförande. För det andra att göra kandidatländerna bekanta med unionens politik och arbetssätt genom att de erbjuds möjlighet att delta i gemenskapsprogram."

Vid sitt möte i Luxemburg i december 1997 beslöt Europeiska rådet att partnerskapen för anslutning skall utgöra kärnan i strategin inför anslutningen och inom denna enhetliga ram samla alla former av stöd till kandidatländerna i Central- och Östeuropa. Detta partnerskap för anslutning har beslutats av kommissionen efter samråd med Estland och på grundval av de principer, prioriteringar, etappmål och villkor som fastställts av rådet.

2. MÅL

Syftet med partnerskapet för anslutning är att inom en och samma ram fastställa de prioriteringar i det fortsatta arbetet som anges i kommissionens yttrande om Estlands ansökan om medlemskap i Europeiska unionen, de finansiella medlen för att hjälpa Estland att förverkliga dessa prioriteringar samt villkoren för detta stöd. Detta partnerskap för anslutning utgör en ram för ett antal politiska instrument som kommer att användas för att hjälpa kandidatländerna att förbereda sig för medlemskap. Hit hör bland annat det nationella program för antagandet av gemenskapens regelverk som skall antas av Estland, den gemensamma utvärderingen av prioriteringarna i den ekonomiska politiken, pakten mot organiserad brottslighet och vägledningen till den inre marknaden. Dessa instrument är alla olika och kommer att utarbetas och genomföras på olika sätt. De kommer inte att utgöra en integrerande del av detta partnerskap men de prioriteringar de innehåller kommer att vara förenliga med partnerskapet.

3. PRINCIPER

De viktigaste prioriterade områden som fastställts för varje kandidatland rör landets förmåga att uppfylla Köpenhamnskriterierna, enligt vilka det för medlemskap krävs följande:

- Kandidatlandet skall ha stabila institutioner som garanterar demokrati, rättssäkerhet, mänskliga rättigheter samt respekt för och skydd av minoriteter.

- Kandidatlandet skall ha en fungerande marknadsekonomi liksom förmågan att hantera det konkurrenstryck och de marknadskrafter som råder inom unionen.

- Kandidatlandet skall ha förmåga att uppfylla de skyldigheter som följer av medlemskapet, inbegripet att ansluta sig till de mål som sammanhänger med den politiska, ekonomiska och monetära unionen.

Vid sitt möte i Madrid underströk Europeiska rådet att kandidatländerna måste anpassa sina administrativa strukturer för att kunna tillämpa gemenskapspolitiken på ett friktionsfritt sätt efter anslutningen. Vid sitt möte i Luxemburg framhöll Europeiska rådet att införlivandet av gemenskapens regelverk med lagstiftningen är nödvändigt, men inte i sig tillräckligt. Det är nödvändigt att tillse att regelverket verkligen tillämpas.

4. PRIORITERINGAR OCH ETAPPMÅL

Av kommissionens yttranden och rådets behandling av dessa har framgått att kandidatländerna måste göra stora ansträngningar på vissa områden för att förbereda sig för anslutningen. Det har också bedömts att inget kandidatland för närvarande helt uppfyller Köpenhamnskriterierna. Denna situation kommer att göra det nödvändigt att fastställa olika etapper med prioriteringar med angivande, för varje prioritering, av bestämda mål vilka skall fastställas i samarbete med de berörda länderna. Uppnåendet av dessa mål kommer att påverka omfattningen av det stöd som beviljas, hur förhandlingarna med vissa länder utvecklas och inledandet av förhandlingar med andra länder. Prioriteringarna och etappmålen har delats upp i två grupper, de på kort sikt och de på medellång sikt. Som kortsiktiga betecknas de prioriteringar och etappmål som Estland realistiskt sett kan förväntas uppnå under 1998 eller beträffande vilka Estland i vart fall kan förväntas göra betydande framsteg inom samma frist. Med hänsyn till den korta tidsfristen och den administrativa kapacitet som fordras för att genomföra dem har endast ett mindre antal prioriteringar fastställts på kort sikt. Prioriteringarna på medellång sikt förväntas ta över ett år att uppnå, även om arbetet med dem kan och bör inledas under 1998.

Estland kommer att uppmanas att till slutet av mars utarbeta ett nationellt program för antagandet av gemenskapens regelverk som innehåller en tidsplan för genomförandet av dessa prioriteringar och etappmål och, i de fall det är möjligt och relevant, uppgift om behovet av personella och finansiella resurser.

I partnerskapet för anslutning anges att Estland måste vidta åtgärder på alla de områden som tas upp i yttrandet. Bilagan innehåller en kortfattad checklista över dessa områden. Det inte är tillräckligt att införliva gemenskapens regelverk med den nationella lagstiftningen. Det är dessutom nödvändigt att se till att regelverket faktiskt tillämpas i enlighet med de standarder som gäller inom unionen. På alla de områden som är förtecknade nedan krävs att gemenskapens regelverk genomförs på trovärdigt och effektivt sätt.

Med ledning av kommissionens yttrande och rådets behandling av detta har följande prioriteringar och etappmål, på kort respektive medellång sikt, fastställts för Estland.

4.1 Prioriteringar på kort sikt (1998)

- Politiska kriterier: Åtgärder för att underlätta naturalisationsförfarandet och integrera icke-medborgare bättre, inbegripet statslösa barn. Bättre utbildning i etniska språket för icke-estnisktalande.

- Ekonomiska reformer: Fastställande av prioriteringar på medellång sikt inom den ekonomiska politiken och gemensam utvärdering inom ramen för Europaavtalet, särskilt i syfte att upprätthålla de senaste årens höga tillväxttakt parallellt med att inflationen minskas och det inhemska sparandet ökas, påskyndande av markreformen med sikte på ökat privat ägande och införande av central lagstiftning med anknytning till en pensionsreform.

- Förstärkning av den institutionella och administrativa kapaciteten: Särskilt vad gäller reglerande och övervakande organ och utarbetandet av en heltäckande nationell utbildningsstrategi för tjänstemannakåren, utveckling av en strategi och en tidsplan för att konsolidera de olika tillsynsorganen inom finanssektorn, förstärkning av den interna finansiella kontrollen, förstärkning av de fytosanitära och veterinärmedicinska förvaltningarna, särskilt vad gäller resurserna vid de yttre gränserna; påbörjande av arbetet med att upprätta de strukturer som krävs för regional- och strukturpolitiken.

- Den inre marknaden: Detta omfattar bland annat ytterligare anpassning på områdena offentlig upphandling, intellektuell och industriell äganderätt, finansiella tjänster, beskattning, teknisk lagstiftning och konkurrens (särskilt insynen i det statliga stödet). Antagande av en ny konkurrenslag som täcker såväl konkurrensbegränsande samverkan som statligt stöd, förstärkning av myndigheten som utövar tillsyn över statligt stöd och upprättande av en första förteckning över statligt stöd.

- Rättsliga och inrikes frågor: Detta omfattar särskilt ytterligare ansträngningar för att vidta åtgärder för att bekämpa korruption och organiserad brottslighet och för att fortsätta reformering av rättsväsendet.

- Miljö: Fortsatt införlivande av ramlagstiftning, upprättande och genomförande av detaljerade tillnärmningsprogram och genomförandestrategier rörande enskilda rättsakter. Planering och inledande av genomförandet av dessa program och strategier

4.2 Prioriteringar på medellång sikt

- Politiska kriterier: Fortsatt integrering av icke-medborgare genom förstärkning av undervisningen i estniska för rysktalande i primär- och sekundärundervisningen och genom vuxenutbildning samt genom ytterligare åtgärder för att påskynda naturalisationsförfarandet.

- Ekonomisk politik: Regelbunden översyn av den gemensamma utvärderingen inom ramen för Europaavtalen av prioriteringarna i den ekonomiska politiken, med fokus på uppfyllande av Köpenhamnskriterierna för medlemskap i unionen och gemenskapens regelverk rörande ekonomisk och monetär politik (samordning av den ekonomiska politiken, framläggande av konvergensprogram, undvikande av alltför stora underskott). Estland förväntas inte införa euron omedelbart vid anslutningen, men förväntas dock föra en politik som syftar till faktisk konvergens i enlighet med unionens mål beträffande ekonomisk och social sammanhållning och till nominell konvergens som är förenlig med slutmålet, införandet av euron.

- Förstärkning av den institutionella och administrativa kapaciteten: Förstärkningen skall ske på central och lokal nivå för att garantera en effektiv förvaltning av den offentliga sektorn. Särskild uppmärksamhet bör ägnas budgetprocessen, intern finansiell kontroll, statistik, miljön och jordbruket. Förbättring av rättsväsendets verksamhet, utbildning i gemenskapsrätt och dess tillämpning för tjänstemän inom rättsväsendet, förstärkning av de institutioner som ansvarar för rättsliga och inrikes frågor (så att de får tillräcklig och välutbildad personal, särskilt poliser och gränsvakter samt personal i ministerier och domstolar), reformer av tull- och skattemyndigheterna så att de skall vara redo att tillämpa gemenskapens regelverk och förstärkning av myndigheterna med ansvar för livsmedelskontroll.

- Den inre marknaden: Detta omfattar bland annat anpassning, särskilt vad gäller offentlig upphandling, finansiella tjänster (regler för banksektorn och försäkringssektorn), intellektuell och industriell äganderätt, statligt stöd, dataskydd samt förstärkning av de organ som övervakar handeln med värdepapper, den audiovisuella sektorn och indirekt beskattning. Utveckling av strukturer för standardisering och bedömning av överensstämmelse, anpassning av den tekniska lagstiftningen om industriprodukter samt upprättande av ett system för marknadsövervakning. Slutförande av anpassningen och effektiv tillämpning av konkurrenslagstiftningen och förstärkning av konkurrensmyndigheterna, främjande av företagsutveckling, inbegripet små och medelstora företag, anpassning till gemenskapens regelverk rörande telekommunikation, konsumentskydd och den inre marknaden för energi.

- Rättsliga och inrikes frågor: Ratificering och tillämpning av de internationella överenskommelser som är relevanta för gemenskapens regelverk, förbättring av gränskontrollen, särskilt vid östgränsen, genomförande av invandringspolitiken och av reformer av asylförfarandet och förstärkt bekämpning av den organiserade brottsligheten (särskilt penningtvätt, narkotikahandel och människosmuggling) och korruption, samt anpassning av viseringspolitiken till Europeiska unionens viseringspolitik och slutförande av anpassningen till internationella konventioner, särskilt med sikte på tillämpning av Schengenregelverket.

- Jordbruk: Detta omfattar bland annat anpassning till gemenskapens regelverk på jordbruksområdet (inbegripet fytosanitära och veterinärmedicinska frågor, särskilt vad gäller kontrollen vid yttre gränser), beaktande av jordbrukets miljöaspekter och av den biologiska mångfalden, utveckling av kapaciteten att införa och genomdriva den gemensamma jordbrukspolitiken, särskilt de grundläggande förvaltningsmekanismerna och administrativa strukturerna för övervakning av marknaderna för jordbruksprodukter och genomförande av strukturåtgärder och åtgärder för utveckling av landsbygden, antagande och genomförande av veterinärmedicinska och fytosanitära krav, förbättring av vissa anläggningar för beredning av livsmedel och av anläggningar för provtagning och diagnostisering samt omstrukturering av jordbrukets livsmedelsindustri.

- Fiskeri: utveckling av förmågan att genomföra och tillämpa den gemensamma fiskeripolitiken.

- Transport: Ytterligare insatser för anpassning till gemenskapens regelverk, särskilt beträffande vägtransport (tillträde till marknaden, säkerhetsregler), sjötransport (säkerhet) och järnvägstransport samt för att tillhandahålla nödvändiga investeringar i transportinfrastruktur, särskilt en utbyggnad av de transeuropeiska näten.

- Sysselsättning och sociala frågor: Utveckling av lämpliga arbetsmarknadsstrukturer och gemensam översyn av sysselsättningspolitiken som förberedelse för deltagande i samordningen inom Europeiska unionen, anpassning av arbetslagstiftningen och av lagstiftningen rörande hälsa och säkerhet i arbetet och utveckling av strukturerna för genomförande, särskilt ett tidigt antagande av ramdirektivet om hälsa och säkerhet i arbetet, genomdrivande av lika möjligheter för män och kvinnor, ytterligare utveckling av en aktiv och oberoende dialog mellan arbetsmarknadens parter, utveckling av det sociala skyddet och åtgärder för att bringa folkhälsostandarderna i linje med Europeiska unionens normer.

- Miljö: Utveckling av strukturer och kapacitet för övervakning och genomförandekontroll, fortgående planering och genomförande av tillnärmningsprogram rörande enskilda rättsakter. Särskild vikt bör läggas vid områdena vatten, avfall och luftföroreningar, inbegripet radioaktivt avfall. Miljöskyddskraven och vikten av en hållbar utveckling måste integreras i fastställandet och genomförandet av nationell politik på olika områden.

- Regionalpolitik och sammanhållning: Vidare utveckling av en rättslig och administrativ ram samt en budgetram för en nationell politik som syftar till att på ett integrerat sätt utjämna de regionala skillnaderna, med sikte på deltagande i Europeiska unionens strukturprogram efter anslutningen.

5. DE VIKTIGASTE INSTRUMENTEN FÖR GEMENSKAPENS TEKNISKA OCH EKONOMISKA STÖD

5.1 Programplanering

Anslagen från Phare för perioden 1995 1997 uppgick till sammanlagt 90 miljoner ecu. Förutsatt att Phare-budgeten för den kvarvarande perioden godkänns kommer kommissionen att bekräfta anslagen för 1998 och 1999. Finansieringsförslag kommer i enlighet med rådets förordning (EG) nr 3906/89 att läggas fram för Phares förvaltningskommitté. Samfinansiering med kandidatländerna kommer systematiskt att krävas för samtliga investeringsprojekt. Kommissionen kommer tillsammans med Estland, Europeiska investeringsbanken och de internationella finansiella instituten, särskilt Europeiska banken för återuppbyggnad och utveckling och Världsbanken, att arbeta för att unterlätta samfinansieringen av projekt som rör prioriteringarna inför anslutningen. Det finansiella stödet från år 2000 och framåt kommer att omfatta stöd till jordbruket och ett instrument för strukturpolitiken med vars hjälp åtgärder liknande dem som genomförs i sammanhållningsfondens regi kan prioriteras. Estland kommer dessutom att få tillgång till finansiering från sådana program som omfattar flera länder och som direkt rör gemenskapens regelverk.

Phare-programmet är det främsta finansieringsinstrumentet inom den förstärkta strategin inför anslutningen. Målet för Phare är i första hand att bistå länderna i Central- och Östeuropa i deras förberedelser inför anslutningen genom att inrikta stödet på åtgärder för antagandet av gemenskapens regelverk och särskilt på de prioriteringar som fastställts i detta partnerskap för anslutning och i det nationella programmet för antagande av gemenskapens regelverk. Kommissionen kommer varje år att underteckna ett finansavtal med Estland i vilken Estland förbinder sig att förverkliga ett antal av de prioriteringar som anges i detta partnerskap för anslutning och kommissionen förbinder sig att bidra finansiellt till detta. Programplaneringen av gemenskapens finansiella stöd kommer att göras med hänsyn till prioriteringarna och tidsplanen i det nationella programmet för antagande av gemenskapens regelverk.

Vidare kommer det fortsatta beviljandet av finansiellt stöd att i hög grad göras beroende av att de estniska myndigheterna fullgör åtagandena i det nationella programmet för antagande av gemenskapens regelverk. Vissa insatser inför anslutningen kan förstärkas nu (t.ex. stöd till förstärkningen av institutionell och administrativ kapacitet) medan andra, såsom finansieringen av större investeringsprojekt som syftar till att kraven i gemenskapens regelverk på områden som miljö och kärnsäkerhet skall uppfyllas, kommer att bli föremål för programplanering över en period på fem till sex år.

Från 1998 kommer stödet inom Phare att kanaliseras genom insatser av följande slag.

- Förstärkning av institutionell och administrativ kapacitet, "Institution building" (omkring 30 %), vilket omfattar förstärkning av de demokratiska institutionerna, rättsstaten, den offentliga förvaltningen och alla organ som ansvarar för de offentliga tjänsterna i syfte att upprätta de nödvändiga institutionella och administrativa strukturerna och utbilda de personer som behövs för att tillämpa gemenskapens regelverk. Stödet till förstärkning av den institutionella och administrativa kapaciteten kommer att ges i form av, bland annat, utbildningsåtgärder, tekniskt stöd och organiserat samarbete mellan institutioner och förvaltningar i Estland och motsvarande organ i medlemsstaterna. Inledningsvis kommer detta organiserade samarbete att inriktas på prioriterade områden såsom ekonomi, jordbruk, miljö samt rättsliga och inrikes frågor.

- Investeringsstöd (omkring 70 %) för att möjliggöra de investeringar som krävs för att anpassa Estlands infrastruktur till gemenskapens regelverk. Detta stöd skall koncentreras på i) strukturåtgärder, vilket omfattar omstrukturering av jordbrukssektorn, regional utveckling och investeringar i mänskligt och intellektuellt kapital, vilket också skulle kunna omfatta Phare-bidraget för deltagande i ramprogrammet för forskning och teknisk utveckling, ii) förenlighet med gemenskapens normer, särskilt vad gäller miljö, jordbruk, industri, säkerhet på arbetsplatsen och arbetsmiljö, transport och telekommunikation, iii) samfinansiering av stora infrastrukturprojekt (1) och iv) utveckling av små och medelstora företag (2).

5.2 De internationella finansiella institutens roll

Partnerskapet för anslutning kommer att ge ny inriktning och nya impulser åt samarbetet mellan Estland och de internationella finansiella instituten. Gåvobiståndet som tillhandahålls inom partnerskapet för anslutning kommer att utgöra ett startkapital och fungera som en katalysator för att få fram större belopp för utvecklingsfinansiering från de internationella finansiella instituten. Denna process kommer att utvecklas av kommissionen tillsammans med kandidatländerna, Europeiska investeringsbanken och Världsbanken i syfte att göra det lättare att samfinansiera projekt med anknytning till prioriteringarna inför anslutningen.

Med stöd av ett nytt långivningsmandat för perioden 1997 1999 kan Europeiska investeringsbanken ställa 3 520 miljoner ecu till förfogande i Central- och Östeuropa. Genom det nya stöd inför anslutningen som godkändes av EIB:s råd i början på 1998 ökas detta belopp till 7 miljarder ecu. Lån från Europeiska investeringsbanken kommer, för att underlätta anslutningsprocessen, att användas inom alla sektorer som kan komma i fråga för finansiering från banken.

6. VILLKORLIGHET

Gemenskapens stöd kommer att villkoras av att Estland fullgör sina åtaganden enligt Europaavtalet liksom av fortsatta framsteg när det gäller att uppfylla Köpenhamnskriterierna och av framsteg i tillämpningen av detta partnerskap för anslutning. Om dessa allmänna villkor inte uppfylls kan rådet komma att på grundval av artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 622/98 av den 16 mars 1998 besluta att tills vidare inställa det finansiella stödet.

7. GENOMFÖRANDE AV STÖDET INFÖR ANSLUTNINGEN Det finansiella stödet till Estland kommer att vara beroende av om de projekt som den estniska regeringen

föreslår skall tas med i finansieringsavtalen är tillräckligt långt framskridna. När det gäller projekt som måste bli föremål för anbudsinfordran kommer kommissionen endast att finansiera projekt som när finansieringsavtalet undertecknas är klara för anbudsinfordran. Dessutom måste eventuella tidigare åtaganden inom samma sektor helt ha omsatts i avtal eller vara under fullgörande. För att ett effektivt genomförande skall kunna säkerställas får projekten i princip inte understiga ett tröskelvärde på två till tre miljoner ecu, särskilt inte när det gäller infrastrukturprojekt. Om dessa principer leder till att Estland inte kan tillgodogöra sig hela sitt vägledande anslag, kommer anslaget att reduceras i motsvarande mån. Skillnaden mellan det vägledande och det slutgiltiga anslaget kommer att överföras till det horisontella stödet för små och medelstora företag eller stödet för stora infrastrukturprojekt. Det kommer inte att ske någon efterföljande gottgörelse för detta belopp.

Estland uppmanas att inrätta en genomförandestruktur som innebär en garanti för att de olika slagen av finansiellt stöd från Europeiska unionen och de nationella resurserna är konsekventa och kompletterar varandra. En nationell samordnare kommer att vara ansvarig för att det upprätthålls ett nära samband mellan anslutningsprocessen i stort och programplaneringen av gemenskapens finansiella stöd.

Estlands regering kommer under 1998 (helst inom finansministeriet) att inrätta en nationell fond för att främja investeringar och för förstärkning av den institutionella och administrativa kompetensen, vilken skall ledas av en nationell utanordnare. Denna fond skall vara det centrala organet för kanalisering av Phare-stöd och andra former av finansiellt stöd från gemenskapen och som sådant ha ansvar för förvaltningen av dessa medel i ett decentraliserat genomförandesystem som skall medge ökad öppenhet och motverka att fondmedlen splittras. Fonden skall ha det övergripande ansvaret för hur medlen förvaltas, inbegripet iakttagandet av bestämmelserna i finansieringsavtalet, och inför kommissionen ansvara för hur medlen används. Fonden skall också sörja för och övervaka flödet av nationella och andra samfinansieringsresurser i enlighet med finansieringsavtalet. Den nationella fondens exakta uppgifter och ansvar kommer att fastställas i de enskilda finansieringsavtalen.

I samarbete med Estlands regering kommer kommissionen, när vissa förutsättningar är uppfyllda och i den utsträckning som medges av gemenskapernas budgetförordning, särskilt artikel 105.3 i denna, att eftersträva en vidare decentralisering av genomförandet av det finansiella stödet. Detta kommer att göras i syfte att, gradvis och inom vissa gränser, upprätta ett förhållande mellan kommissionen och Estland som präglas av gemensamt ansvar i linje med det förhållande som råder mellan kommissionen och medlemsstaterna vad gäller strukturfonderna.

Kommissionen kan, om Estland så begär, undersöka möjligheten att tillämpa nationella upphandlingsförfaranden vid infordran av anbud och ingående av avtal i samband med Phare-projekt, särskilt vad gäller investeringar. Kommissionens beslut i denna fråga kommer att fattas efter, bland annat, en granskning av Estlands nationella upphandlingslagstiftning med avseende på dess förenlighet med gemenskapens grundläggande regler för offentlig upphandling och med budgetförordningen, inbegripet bestämmelserna om lika möjlighet att delta i anbudsförfaranden och bestämmelserna i artikel 118. Kommissionen kommer att fatta eventuella beslut om att använda sig av nationella upphandlingsreglerna i varje enskilt fall, och sådana beslut kommer att bekräftas i de enskilda finansieringsavtalen.

Övervakningen av genomförandet av programmen skall utföras gemensamt med kommissionen enligt förfaranden som fastställts i de enskilda finansieringsavtalen. För att säkerställa effektiv övervakning av genomförandet av stödet inom Phare-programmet kommer varje Phare-program att innehålla kvantifierade fysiska och finansiella mål som skall anges i finansieringsavtalet. För att man skall kunna bedöma hur effektiva de åtgärder som finansieras inom Phare-programmet faktiskt är kommer dessa att bli föremål för en utvärdering i efterhand av deras verkan i förhållande till målen.

8. ÖVERVAKNING

Genomförandet av partnerskapet för anslutning kommer att övervakas inom Europaavtalets ram. Detta kommer att börja 1998, innan kommissionen för rådet lägger fram sin första ordinarie rapport om Estlands framsteg som också skall omfatta genomförandet av partnerskapet för anslutning.

Relevanta delar av partnerskapet för anslutning kommer att diskuteras i den behöriga underkommittén. Associeringskommittén kommer att behandla den allmänna utvecklingen, framsteg och problem vad gäller att uppfylla prioriteringarna och etappmålen liksom mer specifika frågor som hänskjuts till kommittén från underkommittéerna. Associeringskommittén kommer att rapportera till associeringsrådet om genomförandet av partnerskapet för anslutning.

Phares förvaltningskommitté kommer att sörja för att finansieringsbesluten är förenliga med partnerskapen för anslutning.

Partnerskapet för anslutning kommer att i enlighet med artikel 2 i förordning (EG) nr 622/98 av den 16 mars 1998 ändras då så behövs. Kommissionen kommer att föreslå att detta partnerskap ses över före utgången av 1999 och därefter regelbundet. I denna översyn kommer att tas upp frågan om det, mot bakgrund av de förslag som gjorts när det gäller att nå de mål som fastställts i detta partnerskap, finns ett behov av att ange ytterligare etappmål.

(1) Vad gäller investeringsprojekt i allmänhet kommer det att fordras av Estland att landet, i enlighet med komplementaritetsprincipen, bidrar med minst 25 % till gemensamt finansierade projekt.

(2) Ett horisontellt stöd för små och medelstora företag kommer att ställas till förfogande för att avhjälpa bristen av kapital för investeringar i små företag.

BILAGA

Estland kommer att behöva vidta åtgärder på alla de områden som anges i yttrandet. Syftet med denna bilaga är att ge en kortfattad checklista för detta i form av rekommendationer till åtgärder. Dessa anges i den ordning i vilken motsvarande område behandlas i yttrandet, utan rangordning efter betydelse eller angelägenhetsgrad. De prioriterade åtgärdsområdena för varje kandidatland anges i form av prioriteringar och etappmål i själva partnerskapet för anslutning.

1. Politiska kriterier

Ansträngningar bör göras för att förbättra rättsväsendet, införa ett justitieombudsmannaämbete, förbättra förhållandena i fängelserna och intensifiera kampen mot korruption.

Särskilda åtgärder måste vidtas för att påskynda naturaliseringsprocessen och för att bättre integrera icke-medborgare i de estniska samhället. Dessutom måste naturaliseringen av statslösa barn blir enklare. Större resurser måste avsättas för att personer som inte talar estniska skall få språkundervisning.

2. Ekonomiska kriterier

Liberaliseringsprocessen bör fullföljas, särskilt genom att den priskontroll som återstår avskaffas och att tillsynsmyndigheter inrättas och förstärks för att se till att marknaden fungerar på ett bra sätt (särskilt inom energi-, telekommunikations- och transportsektorn). Återlämnandet av mark till de förra ägarna och privatiseringen av mark måste påskyndas. Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt att bevara makroekonomisk stabilitet, huvudsakligen genom att diversifiera exporten, mobilisera nationella medel och minska inflationstakten samt att behålla konkurrenskraftiga exportpriser.

En väl fungerande förvaltning av den allmänna statsbudgeten (inbegripet lokala budgetar och medel som avsatts utanför budgeten) är också av avgörande betydelse för att kunna öka resurserna för statliga investeringar, särskilt på miljö-, energi- och transportområdet.

Både den offentliga och den privata sektorn måste avsätta resurser och rikta in sig på att utbilda arbetskraften för att möta de alltmer komplexa och diversifierade behoven i ekonomin.

3. Förmåga att påta sig skyldigheterna i samband med ett medlemskap

3.1 En gränslös inre marknad

De fyra friheterna

Den allmänna ramen - Ansträngningar måste göras för att påskynda lagstiftningsreformen på områden som offentlig upphandling, t.ex. när det gäller allmännyttiga tjänster, möjligheter till prövning och vitbokens fas II-åtgärder. Inom området immaterialrätt och industriell äganderätt måste både lagstiftnings- och kontrollsystemen förbättras betydligt. När det gäller bolagsrätt måste full förenlighet med första och tolfte direktivet säkerställas. Lagstiftningen om redovisning måste till fullo anpassas till Europeiska unionens krav och ansträngningar måste göras för att hantera bristen på kvalificerade revisorer. Förbättringar måste göras när det gäller skydd av personuppgifter, särskilt genom att inrätta en oberoende tillsynsmyndighet.

Fri rörlighet för varor - Arbetet bör fortsätta med att utveckla ramlagstiftningen så att Estland kan införa de grundläggande principerna för Europeiska unionens system, med särskild vikt lagd vid bedömning av överenstämmelse. Samtidigt finns det ett trängande behov av att påskynda antagandet av direktiven om den nya metoden och att förbättra strukturerna för standardisering och bedömning av överensstämmelse. Harmonisering av teknisk lagstiftning om farmaceutiska produkter, livsmedel och kemikalier bör fullföljas och lagstiftningen om motorfordon bör övertas. En mekanism för marknadsövervakning bör inrättas och fungera till fullo så fort lagstiftningen inom olika sektorer har anpassats helt och hållet till Europeiska gemenskapsdirektiven.

Fri rörlighet för kapital - Restriktionerna för personer som inte är bofasta i Estland vad gäller förvärv av fast egendom måste avskaffas.

Fri rörlighet för tjänster - Banklagstiftningen måste ändras så att den uppfyller Europeiska unionens krav, däribland bestämmelserna om garantisystem för bankinsättningar och om tvättning av pengar. När det gäller värdepapper behöver lagreformen påskyndas och börsinspektionen förstärkas avsevärt. Den nuvarande försäkringslagen måste ses över i syfte att höja beloppen för minsta kapitalkrav och för att fullborda privatiseringen. Likaså måste systemet med försäkringsinspektion förbättras.

Fri rörlighet för personer - När det gäller ömsesidigt erkännande av yrkeskvalifikationer måste ansträngningar göras för att säkerställa att det finns nödvändiga lagar och genomförandemekanismer. Ytterligare ansträngningar måste göras för att säkerställa att det finns nödvändiga lagar och genomförandemekanismer för samordning av systemen för social trygghet.

Konkurrens

Nödvändiga åtgärder bör vidtas för att på ett effektivt sätt genomföra den nya konkurrenslagen som både omfattar konkurrensbegränsande samverkan och statligt stöd. Vad gäller statligt stöd krävs stora ansträngningar för att säkerställa fullständig öppenhet och insyn, särskilt genom att det upprättas en förteckning över beviljade statliga stöd som också uppdateras i enlighet med det tillvägagångssätt som gemenskapen använder. Samtliga befintliga stödåtgärder måste ses över och de åtgärder som inte är förenliga med Europaavtalet måste ändras eller avskaffas (exempelvis exportstöd). Förfaranden måste upprättas för att säkerställa att nya stöd övervakas på ett systematiskt sätt. Vissa exklusiva rättigheter och statliga monopol som inte är förenliga med gemenskapens regelverk måste gradvis anpassas eller avskaffas.

3.2 Ny teknik och framtidsfrågor

Utbildning yrkesutbildning och ungdomsfrågor

Ansträngningar måste göras för att säkerställa att betydande investeringar görs i en läroplansreform, i lärarutbildningen, läroböcker, utrustning och byggnader. Politiken på ykresutbildningsområdet bör syfta till att öka den allmänna utbildningsnivån och förbättra arbetskraftens yrkeskunskaper.

Forskning och teknisk utveckling

Förbättringar måste ske vad gäller innovationstakten i ekonomin samt förbindelserna mellan forskningsinstitut, industri och små och medelstora företag.

Telekommunikation

Genomgripande ändringar måste göras i lagstiftningen så att den blir förenlig med Europeiska unionens direktiv, särskilt för att befästa tillsynsmyndighetens oberoende ställning. Samtidigt föreskrivs i gemenskapens regelverk att regeringarna skall säkerställa att moderna telefonitjänster är allmänt tillgängliga till skäliga priser. För att kunna fullgöra denna skyldighet krävs betydande investeringar.

Den audiovisuella sektorn

Nuvarande lagstiftning måste ändras, särskilt när det gäller frågan om fri mottagning främjande av europeiska produktioner, regler för reklam och skydd av minderåriga.

3.3 Ekonomiska och fiskala frågor

Den ekonomiska och monetära unionen

Pågående reformansträngningar när det gäller penningpolitiken bör fortsätta främst i syfte att minska inflationen. Omstruktureringen av den finansiella sektorn bör fullföljas.

Beskattning

Genomgripande ändringar i mervärdesskattelagstiftningen krävs för att anpassa den till Europeiska unionens krav och för att få en konsekvent och mindre allmänt hållen tillämpning.

Särskilda ansträngningar krävs när det gäller omfattningen av undantagen från mervärdesskatt och det system med återbetalning av mervärdesskatt som gäller för utländska skattesubjekt.

I fråga om punktskatter bör särskild uppmärksamhet ägnas åt inrättandet av ett lagersystem för befordran av varor inom ramen för suspensiva tullförfaranden. Avgiftsstrukturerna och punktskattenivåerna måste anpassas till gemenskapens modell.

Statistik

Ansträngningar måste göras för att förbättra den officiella statistikens kvalitet och öka dess omfattning samt för att se till att den finns tillgänglig inom rimlig tid, särskilt när det gäller företagsstatistisk, upprättandet av ett företagsregister, kortsiktiga ekonomiska indikatorer, input/output-statistik och jordbruksstatistik.

3.4 Politiken inom olika sektorer

Industri

I syfte att stärka konkurrenskraften bör ytterligare insatser göras för att främja öppna och konkurrensutsatta marknader och överta de styrmedel som ingår i gemenskapens industripolitik, både de som avser marknadens funktion (produktspecifikationer och tillträde till marknaden, handelspolitik, statligt stöd och konkurrenspolitik) och åtgärder knutna till industrins anpassningsförmåga (stabilt makroekonomiskt klimat, teknik, yrkesutbildning osv.).

Jordbruk

Ett genomgripande arbete krävs för att anpassa den etniska lagstiftningen till gemenskapens krav. När det gäller veterinära och fytosanitära krav måste arbetet vara särskilt inriktat på att förbättra anläggningar och inspektions- och kontrollåtgärder för att skydda Europeiska unionens yttre gränser. De administrativa strukturerna måste förbättras för att säkerställa att den gemensamma jordbrukspolitikens politiska instrument, inbegripet importarrangemangen, kan genomföras och genomdrivas. Jordbrukets livsmedelsindustri måste omstruktureras ytterligare så att den blir konkurrenskraftig.

Fiske

Förvaltningen på fiskeområdet måste stärkas så att den gemensamma fiskeripolitiken kan genomföras på ett effektivt sätt, särskilt när det gäller att bevara och förvalta resurserna, inrätta ett system för övervakning och kontroll, förvalta den gemensamma organisationen av marknaden för fiske och vattenbruk, genomföra strukturpolitiken inom sektorn för fiske och vattenbruk, upprätta ett register över fiskeflottan, samla in statistiska data och genomföra Europeiska unionens fiskeripolitik i miljöskyddsfrågor.

Energi

Det pågående arbetet måste intensifieras, särskilt arbetet med att anpassa lagstiftningen och monopolen, inbegripet import och export, tillträde till nät, energiprissättning och statliga ingrepp. Särskilt uppmärksamhet måste ägnas åt att omstrukturera oljeskiffersektorn, åt effektiv energianvändning, miljönormer samt beredskap, inbegripet obligatoriska oljelager.

Transport

Insatser måste göras för att säkerställa att det finns nödvändiga lagar och effektiva genomförandemekanismer vad beträffar godstransporter på väg (yrkesbehörighet, fordonens vikt och dimension, säkerhetsregler), sjöfartssektorn (säkerhet) och luftfartssektorn. Ekonomisk öppenhet måste garanteras inom järnvägssektorn. Åtgärder måste vidtas för att säkra den framtida utvidgningen av det transeuropeiska nätet. Kontrollorgan för exempelvis säkerhet bör förstärkas. På nationell nivå finns det ett behov av att utarbeta särskilda strategier för utveckling och finansiering av transportinfrastrukturen.

Små och medelstora företag

Åtgärder måste vidtas för att ytterligare förfina politiken för små och medelstora företag och göra den mer enhetlig i syfte att förenkla lagstiftningen och administrationen så att den blir mer företagsvänlig för små och medelstora företag, förstärka stödjande infrastrukturer, förbättra skattebestämmelserna och få fram bättre finansieringsmöjligheter för de små och medelstora företagen.

3.5 Ekonomisk och social sammanhållning

Sysselsättning och sociala frågor

Lagstiftningen måste anpassas till Europeiska unionens krav på sådana områden som hälsa och säkerhet i arbetet, arbetsrätt och lika möjligheter. Sociala reformer måste genomföras och investeringarna i den offentliga hälsovården måste öka betydligt. Aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder genomföras och gemensamt ses över som en förberedelse för att delta i Europeiska unionens samordning. En aktiv, genuin social dialog och ett socialt skyddsnät måste byggas upp. Förvaltningarna måste förstärkas för att trygga ett effektivt genomförande av lagstiftningen.

Regionalpolitik och sammanhållning

Differentierade åtgärder som riktar in sig på regionala skillnader måste vidtas. Likaså måste de förvaltnings- och budgetstrukturer som behövs för att hantera gemenskapens integrerade strukturåtgärder efter ett medlemskap upprättas.

3.6 Miljö och livskvalitet

Miljö

Åtgärder måste vidtas för att säkerställa fullständigt införlivande av regelverket på miljöområdet och för att betydande framsteg skall kunna göras när det gäller verklig överensstämmelse. Särskilda insatser krävs för att få lagstiftningen om avfall, vatten och naturskydd att överensstämma med Europeiska unionens lagstiftning och för att införliva ramdirektiven om luft, avfall och vatten samt direktivet om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (IPPC). Större investeringar krävs i synnerhet i fråga om stora förbränningsanläggningar, vattensektorn, industrin, luftföroreningar i städerna, hantering av fast och miljöfarligt avfall samt hantering av kommunalt avfall. Större ansträngningar måste göras för att bygga upp adekvata strukturer för genomförande och genomdrivande. Större miljömedvetenhet hos allmänheten måste stimuleras. Läget när det gäller det radioaktiva avfallet på den forna sovjetiska ubåtsbasen Paldiski bör noga övervakas.

Konsumentskydd

Lagstiftningen måste ändras på sådana områden som skydd av ekonomiska intressen, försäljning utanför fasta affärslokaler, distansförsäljning, paketresor, fast egendom på tidsdelningsbasis, s.k. timeshare, oskäliga avtalsvillkor, vilseledande reklam, prismärkning, konsumentkredit och produktsäkerhet. En stark och oberoende konsumentrörelse som stöds av de offentliga myndigheterna kommer att behöva utvecklas.

3.7 Rättsliga och inrikes frågor

Vissa betydande luckor i lagstiftningen måste åtgärdas. Förbättringar krävs när det gäller juristers utbildningsnivå och erfarenhet och när det gäller myndigheternas sätt att hantera frågor som rör flyktingar och asylsökande. Framstegen vad gäller gränsövervakning och gränskontroll måste fortskrida. Genèvekonventionen och protokollet från 1967 liksom flyktinglagen måste genomföras på ett effektivt sätt. Kampen mot organiserad brottslighet måste intensifieras på områden som narkotikahandel, tvättning av pengar, bilstölder, beskyddarverksamhet och bedrägeri. Lagstiftningen mot och bekämpningen av narkotika måste förbättras ytterligare. Åtgärder måste vidas så att de internationella konventionerna för samarbete i rättsliga och inrikes frågor ratificeras. Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt att tilldela institutionerna de resurser de behöver för att kunna utvecklas.

3.8 Utrikespolitik

Handel och internationella ekonomiska förbindelser

Förberedelser måste ske så att landet vid en anslutning kan tillämpa gemenskapens olika samarbets- och förmånsavtal, dess multilaterala och bilaterala handelspolitiska åtaganden och dessa autonoma handelspolitiska skyddsåtgärder. Samtidigt måste den nationella lagstiftningen på detta område upphävas. Medlemskap i ordningar för icke-spridning av massförstörelsevapen bör eftersträvas.

Utvecklingssamarbete

Förberedelser måste ske så att landet vid en anslutning kan tillämpa Lomékonventionen handelsordning gentemot AVS-länderna och tillsammans med de övriga medlemsstaterna delta i finansieringen av Europeiska utvecklingsfonden.

Tull

Tullagstiftningen måste anpassas till gemenskapens lagstiftning. Estland måste anpassa sin tulltaxa så att den överensstämmer med Gemensamma tulltaxan. Organisationen och personalens arbetsuppgifter måste anpassas till vad som gäller i en modern tullförvaltning. Ansträngningar måste göras för att införa datorsystem så att landet kan delta till fullo i tullunionen och den inre marknaden.

Särskild uppmärksamhet måste ägnas åt att förbereda tullförvaltningen så att den kan tillämpa alla tullförfaranden med ekonomisk verkan, systemet med tillfälliga upphävanden av tullar och förvaltningen av tullkvoter och tulltak.

I samband med den strategiska planeringen måste man beakta en förstärkning av gränskontrollstationerna längs den yttre gräns som Estland vid en anslutning till Europeiska unionen kommer att ha till icke-medlemsländer.

3.9 Finansiella frågor

Nödvändiga mekanismer för finansiell förvaltning och kontroll måste införas för att säkerställa ett fullgott genomförande av gemenskapens politik. En enhet för bedrägeribekämpning måste inrättas så att gemenskapens finansiella intressen kan skyddas. Det nuvarande bokföringssystemet och tullsystemet bör ändras så att systemet för egna medel kan förvaltas på ett effektivt sätt. De nationella räkenskapernas tillförlitlighet måste bli bättre så att BNI-medlen kan beräknas korrekt.

4. Den offentliga förvaltningens förmåga att tillämpa gemenskapens regelverk

För att säkerställa ett effektivt genomförande och genomdrivande av gemenskapens regelverk måste stora reformansträngningar göras för att förstärka Estlands administrativa strukturer inom praktiskt taget samtliga sektorer relaterade till Europeiska unionen. Särskilda insatser måste göras för att förstärka de myndigheter som säkerställer en korrekt tillämpning av gemenskapens regler om den inre marknaden samt tullmyndigheterna. Tillsyns- och övervakningsmyndigheterna måste förstärkas på sådana områden som konkurrens, värdepapper, försäkringar, banker, tvättning av pengar, offentlig upphandling, konsumentskydd, transportsäkerhet, veterinära och fytosanitära kontroller, livsmedelskontroll, standarder och certifiering samt yrkesinspektion.

Ökade insatser måste göras för att höja kompetensen hos personalen vad gäller frågor kring Europeiska unionen och effektiv offentlig förvaltning i allmänhet. Detta måste även omfatta en heltäckande strategi för att utbilda tjänstemän i offentliga sektorn.

Rättsväsendet måste stärkas när det gäller resurser och sakkunskap. Domare måste få avsevärt bättre utbildning, särskilt vad gäller frågor kring Europeiska unionen.