RÅDETS FÖRORDNING (EG) NR 894/97 av den 29 april 1997 om vissa tekniska åtgärder för bevarande av fiskeresurserna

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 43 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), och

med beaktande av följande:

1. Rådets förordning (EEG) nr 3094/86 av den 7 oktober 1986 om vissa tekniska åtgärder för bevarande av fiskeresurserna (3) har undergått flera och omfattande ändringar. För att skapa klarhet och av praktiska skäl bör därför en kodifiering företas av nämnda förordning.

2. För att säkerställa att de marina biologiska resurserna skyddas och att fiskeresurserna utnyttjas väl, vilket ligger i såväl fiskarnas som konsumenternas intresse, bör tekniska åtgärder fastställas för bevarande av fiskeresurserna, bl.a. rörande maskstorlekar, mängd bifångster, tillåtna fiskstorlekar och begränsning av fisket i vissa områden, under vissa perioder eller med vissa fiskeredskap.

3. Det finns anledning att skapa jämvikt mellan en anpassning av de tekniska åtgärderna till fiskets olika former och till behovet av homogena bestämmelser, som är lättare att tillämpa.

4. De bestämmelser för fiske i Skagerack och Kattegatt som avtalats mellan gemenskapens och Norges och Sveriges delegationer bör ingå i denna förordning. Enligt vetenskapliga rön är det därför nödvändigt att fastställa säsongsmässiga begränsningar för viss fiskeverksamhet i Skagerack och Kattegatt.

5. Åtgärderna för förvaltning av fisket i Östersjön bör fastställas inom Fiskerikommissionen för Östersjön.

6. Att kasta fisk överbord i nuvarande omfattning innebär ett otillåtligt slöseri. Förbud mot fiske som bedrivs med otillräckligt selektiva metoder eller i områden med stora bestånd av ungfisk, liksom ökningar av maskstorleken och förbud mot utrustning som bidrar till att fisk kastas överbord, utgör ett första steg i riktning mot ett slutgiltigt avskaffande av sådana metoder som är oförenliga med ett bevarande och en riktig användning av resurserna. Det är nödvändigt att införa ett enhetligt system för förvaltning och utnyttjande som leder till att mängden fisk som kastas överbord minskas så långt det är möjligt.

7. Det är lämpligt att definiera riktat fiske efter vissa fiskarter liksom bifångster och skyddade arter.

8. Upprepade försök har visat att användningen av nätstycken med kvadratiska maskor framför och i den översta delen av lyftet kan bidra till att fångsterna av fisk som inte uppfyller storlekskraven minskas väsentligt.

9. Industriellt fiske är en permanent verksamhet, och villkoren för denna bör därför också vara stabila.

10. Det är tillåtet att med en avvikande maskstorlek fånga vissa arter avsedda för framställning av fiskmjöl eller fiskolja, under förutsättning att denna fiskeverksamhet inte inverkar skadligt på andra bottenlevande arter, särskilt torsk och kolja.

11. Det finns en ökande tendens att använda nät med allt mindre maskstorlek för bottensatta garn, insnärjningsredskap och grimgarn vilket leder till ökad dödlighet för ungfisk av målarterna för det aktuella fisket.

12. Denna tendens bör hejdas och de maskstorlekar som används i passiva redskap som bottensatta garn, insnärjningsredskap och grimgarn bör medföra selektiva fångster av målarten eller gruppen av målarter.

13. De aktuella arternas biologiska egenskaper skiljer sig åt mellan geografiska områden. Dessa olikheter gör det motiverat att vidta olika åtgärder i dessa områden.

14. En tillräckligt lång övergångsperiod bör föreskrivas för att ge fiskarna den tid som behövs för att anpassa de befintliga redskapen till de nya kraven.

15. Det bör anges hur storleken på kräft- och blötdjur bör mätas.

16. Bestämmelserna om fiske inom kustzonen om 12 sjömil bör utformas på ett sådant sätt att det blir möjligt att driva igenom dem.

17. Vissa växtområden i medlemsstaternas kustzoner bör skyddas och hänsyn bör då tas till de speciella biologiska förhållanden som råder i de olika områdena.

18. Om ringnot inte används selektivt vid fiske av stim av tonfisk och andra fiskarter som lever i anslutning till eller i närheten av marina däggdjur kan följden bli att dessa djur fångas och dödas i onödan.

19. Fiske med ringnot är en effektiv fångstmetod, och om den används rätt och under ansvar är det möjligt att fiska bara önskade målarter; den utgör då inget hot mot bevarandet av marina däggdjur.

20. Förenta nationernas generalförsamling antog den 22 december 1989 resolution nr 44/225 om fiske med stora pelagiska drivgarn och de konsekvenser detta får för oceanernas och havens biologiska resurser.

21. Rådet godkände genom beslut 82/72/EEG (4) konventionen om skydd av europeiska vilda djur och växter samt deras naturliga miljöer (Bernkonventionen).

22. Gemenskapen har undertecknat Förenta nationernas havsrättskonvention, som ålägger alla medlemmar i den internationella gemenskapen att samarbeta i frågor som rör bevarande och förvaltning av de fria havens biologiska resurser.

23. Den kraftiga och okontrollerade ökningen av fiske med drivgarn kan medföra allvarliga olägenheter genom en ökning av fiskeansträngningen och bifångster av andra arter än målarten. Fiske med sådana nätredskap bör därför regleras.

24. För att inte hindra den vetenskapliga forskningen bör denna förordning inte tillämpas på sådan verksamhet, även av tillfällig natur, som krävs för en dylik forskning.

25. Om bevarandet av resurserna allvarligt skulle hotas, bör medlemsstaternas kunna vidta lämpliga provisoriska åtgärder.

26. Antagandet av denna förordning får inte upphäva eller vara till hinder för ytterligare nationella åtgärder av strikt lokal karaktär.

27. Sådana åtgärder kan följaktligen antas eller upprätthållas sedan kommissionen granskat dem för att avgöra om de är förenliga med gemenskapsrätten och den gemensamma fiskeripolitiken.

28. Tillämpningen av denna förordning får inte påverka tillämpningen av vissa nationella åtgärder som sträcker sig utöver förordningens minimikrav.

29. Det kan bli nödvändigt med nya åtgärder för bevarande och med tillämpningsföreskrifter för denna förordning. Sådana åtgärder och föreskrifter bör antas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18 i rådets förordning (EEG) nr 3760/92 av den 20 december 1992 om ett gemenskapssystem för fiske och vattenbruk (5).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1 Avgränsning av områden

1. Om inte annat följer av artiklarna 6.1b, 10.17 och 11.3 avser denna förordning fångst och landning av sådana fiskeresurser som lever i alla marina farvatten som lyder under medlemsstaternas suveränitet eller jurisdiktion, och som är belägna i någon av följande regioner:

Region 1

Alla farvatten som ligger norr och väster om en linje från en punkt på lat. 48° N, long. 18° V, som sedan går i rakt nordlig riktning till lat. 60° N, därifrån i rakt ostlig riktning till long. 5° V, sedan i rakt nordlig riktning till lat. 60° 30' N, sedan i rakt ostlig riktning till long. 4° V, därifrån i rakt nordlig riktning till lat. 64° N och därifrån i rakt ostlig riktning till den norska kusten.

Region 2

Alla farvatten som är belägna norr om lat. 48° N utom farvatten i region 1 och ICES-områdena IIIb, IIIc och III d.

Region 3

Alla farvatten som motsvaras av ICES delområden VIII och IX.

Region 4

Alla farvatten som motsvaras av ICES delområde X.

Region 5

Alla farvatten i Central- och ostatlanten som omfattar områdena 34.1.1, 34.1.2, 34.1.3 och delområde 34.2.0 i fiskezonen 34 under FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) CECAF-område, med undantag för farvattnen runt Kanarieöarna som lyder under Spaniens suveränitet eller jurisdiktion.

Region 6

Alla farvatten längs franska Guyanas kust.

Region 7

Alla farvatten längs franska Martiniques och Guadeloupes kuster.

Region 8

Alla farvatten längs franska Réunions kust.

2. De geografiska områden som i denna förordning betecknas med förkortningarna »NAFO«, »ICES« och »FAO« är områden som fastlagts av Nordvästatlantiska fiskeriorganisationen, Internationella rådet för havsforskning respektive FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation. De beskrivs, med förbehåll för senare ändringar, i rådets förordning (EEG) nr 3179/78 av den 28 december 1978 om Europeiska ekonomiska gemenskapens antagande av konventionen om framtida multilateralt samarbete om fisket i Nordatlantens västra del (6) och kommissionens meddelanden nr 85/C 335/02 (7) och nr 85/C 347/05 (8).

3. Områdena i punkt 1 kan, särskilt utifrån definitionerna i punkt 2, inledas i geografiska områden i enlighet med det förfarande som anges i artikel 18.

4. Trots bestämmelserna i punkt 2 avgränsas Kattegatt i denna förordning mot norr av en rät linje från Skagens fyr till Tistlarnas fyr, och därifrån till den närmaste punkten på den svenska kusten, och i söder av en linje dragen från Hasenøre Hoved till Gniben Odde, från Korshage till Spodsbjerg och från Gilbjerg Hoved till Kullen.

Skagerack avgränsas i väster av en rät linje från Hanstholms fyr till Lindesnes fyr, och i söder av en rät linje från Skagens fyr till Tistlarnas fyr, och därifrån till den närmaste punkten på den svenska kusten.

5. Trots bestämmelserna i punkt 2 skall Nordsjön för tillämpningen av denna förordning omfatta ICES delområde IV och den angränsande del av ICES-område II a som är belägen söder om lat. 64° N, och den del av ICES-område III a som, enligt definitionen i punkt 4, inte tillhör Skagerack.

AVDELNING I NÄTREDSKAP OCH VILLKOR FÖR DERAS ANVÄNDNING

Artikel 2 Minsta maskstorlek

1. I var och en av de regioner eller geografiska områden som anges i bilaga I, och i förekommande fall när det gäller period, maskinkraft och antal trådar som används för tillverkningen av redskapens maskor, är det förbjudet att använda trålar, snurrevadar eller liknande släpredskap, om inte deras maskstorlek i den del av redskapet som har den minsta maskstorleken är lika med eller större än en av de minsta maskstorlekar som finns upptagna i den bilagan, nedan kallad referensminimistorlek, och om inte den fångst som tas med detta nät och bevaras ombord omfattar

- en procentsats tillåtna målarter, som är lika med eller större än den som specificeras i bilaga I,

- en procentsats skyddade arter, som inte överstiger den som fastställs i nämnda bilaga I,

för referensminimistorleken.

Trots bestämmelserna i första stycket kan en minsta fångstprocent för målarterna uppnås genom att mängderna av alla fångade målarter läggs samman, under förutsättning att

- det rör sig om målarter för vilka den största fångstprocenten skyddande arter uppgår till 10%,

- det handlar om målarter med en referensminimistorlek som är lika med eller mindre än maskstorleken i det nätredskap som används,

- den totala procentsatsen för alla skyddade arter uttryckt i procent av den totala vikten av alla målarter inte överstiger 10%.

Med skyddade arter avses i denna förordning sådana arter för vilka en minimumstorlek fastställs i bilaga II, eller sådana arter som är markerade i denna med en asterisk för den region det gäller.

Bestämmelserna i denna punkt påverkar inte särbestämmelserna i punkterna 29.

2. Skrapredskap är undantagna från bestämmelserna i punkt 1. Det är emellertid förbjudet att landa eller ha mer än 10% skyddade arter ombord när fisket bedrivs med skrapor.

3. Procentsatserna i enlighet med bilaga I skall beräknas som den andel i procent av vikten av all fisk och alla kräft- och blötdjur som bevaras ombord efter att ha sorterats, eller som landats, med hänsyn tagen till de mängder som omlastats.

Trots bestämmelserna i första stycket får procentsatsen mätas före sorteringen vid tobisfiske med nätredskap som har en maskstorlek på mindre än 16 mm. Denna bestämmelse gäller inte för Skagerack och Kattegatt.

Procentsatsen kan beräknas på grundval av ett eller fler representativa prover. Reglerna för provtagning kan fastställas enligt förfarandet i artikel 18.

4. Sorteringen skall ske omedelbart efter det att redskapet halats in. De fångster av skyddade arter som överstiger de procentsatser som anges i bilaga I skall genast kastas överbord.

5. Om fångsterna tagits under samma resa med olika nät med olika maskstorlek eller i olika regioner eller geografiska områden, eller under andra förutsättningar (som t.ex. under olika tidsperioder), och om dessa olika förutsättningar för fisket innebär en förändring av referensminimistorleken (med motsvarande procentsatser) så som anges i bilaga I, skall procentsatserna beräknas för var och en av de delar av fångsten som tagits under olika förutsättningar.

Alla fångster skall anses ha tagits med det nätredskap ombord som har den minsta maskstorleken om inte annat framgår av den loggbok som förts i enlighet med artikel 6 i rådets förordning (EEG) nr 2847/93 av den 12 oktober 1993 om införande av ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken (9) och med de föreskrifter som fastställts för genomförande av nämnda artikel.

6. Fångster skall uppskattas som färsk vikt.

Vid tillämpning av denna artikel skall motsvarigheten i vikt mellan havskräftor och havskräftstjärtar erhållas genom att de senares vikt multipliceras med tre.

7. Nätredskap med mindre maskstorlek än dem som används i överensstämmelse med punkt 1 får inte finnas ombord om de inte är korrekt fastsurrade och stuvade så att de inte lätt kan tas i bruk. Särskilda regler för stuvning av fiskeredskap kan införas enligt förfarandet i artikel 18.

8. Maskinstyrkan är den totala maximala kontinuerliga styrka som kan erhållas vid varje maskins svänghjul och som kan tjäna till att driva fartyget framåt på mekanisk, elektrisk eller hydraulisk väg, eller på annat sätt. Om det finns en växellåda inbyggd i maskinen, skall effekten dock mätas vid växellådans utgångsfläns.

Det skall inte göras något avdrag för hjälpmaskiner som drivs av motorn.

Maskineffekten skall anges i kilowatt (kW).

Den kontinuerliga maskineffekten skall fastställas i överensstämmelse med de krav som antagits av den Internationella standardiseringsorganisationen i dess rekommenderade internationella standard ISO 3046/1, andra utgåvan, oktober 1981.

Nödvändiga ändringar för att anpassa kraven i fjärde stycket till den tekniska utvecklingen skall antas enligt förfarandet i artikel 18.

9. Det är förbjudet att ha trålar, snurrevadar eller liknande släpredskap ombord om den minsta maskstorleken är lika med eller större än 90 mm, och om antalet maskor i det egentliga lyftets omkrets är mer än 100, icke inbegripet sömförstärkningslinor och sömmar.

Varje trål, snurrevad eller liknande släpredskap med en maskstorlek av minst 100 mm kan i lyftets övre halva vara försedd med ett nätstycke (fönster) med fyrkantmaskor, som är fastgjorda vid sömförstärkningslinorna eller sömmen med en maskstorlek av minst 90 mm.

Med nät med kvadratiska maskor avses ett nätstycke som är monterat på så sätt att den ena av maskornas båda riktningar AB är parallell med och den andra vinkelrät mot lyftets längdaxel. Riktningen AB är den riktning som är parallell med en rätlinjig stolprad av bredvidliggande maskor.

10. a) Bottensatta garn, insnärjningsredskap och grimgarn med en maskstorlek som inte motsvarar någon av de kategorier som anges i bilagorna V eller VI skall vara förbjudna och får inte finnas ombord på fiskefartyg. För grimgarn gäller att den maskstorlek som avses i denna förordning är nätets minsta maskstorlek.

b) När fångster tas i regionerna 1 och/eller 2 av fiskefartyg som använder bottensatta garn, insnäjrningsredskap och/eller grimgarn med en maskstorlek som motsvarar någon av de kategorier som anges i bilaga V, får inte procentandelen av fångsten ombord uttryckt i hel färskvikt understiga 70 % för någon art eller kombination av arter eller grupper av arter som anges i motsvarande maskstorlekskategori.

c) När fångster tas i region 3 av fiskefartyg som använder bottensatta garn, insnärjningsredskap och/eller grimgarn med en maskstorlek som motsvarar någon av de kategorier som anges i bilaga VI, får inte procentandelen av fångsten ombord uttryckt i hel färskvikt understiga 70 % för någon art eller kombination av arter eller grupper av arter som avses i motsvarande maskstorlekskategori.

d) I denna förordning avses med

i) bottensatta garn eller insnärjningsredskap: varje redskap som består av ett enda nätstycke och som är fastsatt i havsbottnen på något sätt,

ii) grimgarn: varje redskap som består av två eller flera nätstycken som alla hänger parallellt på en enda huvudlina och som är fastsatt i havsbottnen på något sätt.

e) ad skall inte gälla för fångst av Salmonidaearter och Agnatha-arter.

Tillämpningsföreskrifterna till denna punkt inbegripet mätning av maskstorlek skall antas enligt förfarandet i artikel 18 senast den 31 december 1997.

Artikel 3 Bestämning av maskstorleken

De tekniska reglerna för att mäta maskstorleken skall fastställas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 18.

Artikel 4 Fastsättning av anordningar på nätredskapen

Det är förbjudet att sätta fast anordningar på nätredskapet som gör att maskorna i någon del av nätet dras samman eller att deras storlek i praktiken förminskas.

Denna bestämmelse skall dock inte utesluta att vissa anordningar får användas, över vilka det skall göras upp en förteckning och utarbetas tekniska beskrivningar i enlighet med det förfarande som avses i artikel 18.

AVDELNING II MINIMISTORLEK PÅ FISK, KRÄFTDJUR OCH BLÖTDJUR

Artikel 5

1. Fisk, kräftdjur eller blötdjur uppfyller inte storlekskraven om de är mindre än de minimistorlekar som fastställs i bilagorna II och III för de berörda arterna och regionen, eller för ett speciellt geografiskt område om ett sådant anges. Om flera metoder är tillåtna för att mäta minimistorleken anses det att fisken, kräftdjuret eller blötdjuret uppfyller kraven på minimistorleken om minst en av dimensionerna är större än motsvarande minimistorlek.

2. a) Storlek på fisken skall mätas från nosspetsen till sjärtfenans yttersta spets.

b) Havskräftans och hummerns storlek skall mätas på det sätt som visas i bilaga IV,

- antingen som ryggsköldslängden mätt parallellt med mittlinjen från en av ögonhålornas bakkant till den bakre kanten av ryggskölden, eller

- som den totala längden mätt från pannhornets spets till bakkanten av den mellersta stjärtfenan, utom hårkanten.

Avtagna havskräftsstjärtar skall mätas från framkanten av den första stjärtleden till bakkanten av den mellersta stjärtfenan, utom hårkanten. När stjärten mäts skall den ligga plant utan att sträckas.

c) Storleken på ätliga krabbor skall mätas på det sätt som visas i bilaga IV,

- som sköldens längd uppmätt längs mittlinjen från en punkt mellan ögonhålorna till bakkanten av skölden, eller

- som sköldens maximala bredd uppmätt vinkelrätt mot dess mittlinje, eller

- som den totala längden av de två yttersta lederna på någon av klorna.

d) Spindelkrabbornas storlek skall mätras på det sätt som visas i bilaga IV, längs mittlinjen från kanten av skölden mellan pannhornen till bakkanten av skölden.

e) De tvåskaliga blötdjurens (musslornas) storlek skall mätas på det sätt som visas i bilaga IV, tvärs över skalets längsta del.

f) Bläckfiskarnas storlek skall mätas längs ryggens mittlinje, från den bakre spetsen av manteln till dess främre kant när det gäller tioarmade bläckfiskar, och till ögonhöjd när det gäller åttaarmade bläckfiskar.

3. Fisk, kräftdjur och blötdjur som inte uppfyller storlekskraven får inte behållas ombord, lastas om, landas, transporteras, lagras, säljas, ställas ut eller bjudas ut till försäljning, utan skall omedelbart kastas överbord.

Denna bestämmelse gäller dock inte för

a) fångster av skyddade arter som tagits inom de gränser som anges i artikel 2.1, och som inte sorterats ut från tillåtna målarter och som inte heller sålts, ställts ut eller saluförts för konsumtion,

b) nedan nämnda arter upp till 10 % av vikten av de totala fångsterna av

- sill som fångats i alla geografiska områden,

- makrill som fångats i Nordsjön,

- arter som återfinns i bilagorna II och III, som fångats i Skagerack och Kattegatt,

c) taggmakrill (Trachurus spp.), makrill (Scomber spp.) och ansjovis (Engraulis encrasicholus) avsedda att användas som levande agn.

Andelen fisk, kräftdjur och blötdjur i procent som inte uppfyller storlekskraven skall beräknas i enlighet med artikel 2.32.6.

4. Det är förbjudet att landa stjärtar eller klor av hummer som skilts från kroppen och som fångats i de regioner eller geografiska områden som avses i bilaga III, för vilka en minimistorlek nämns för dess arter.

Bara hela exemplar av kammusslor (Pecten spp.) får landas.

5. Minimistorlekar skall antas för de arter som är markerade med en asterisk i bilagorna II eller III enligt det förfarande som anges i artikel 18.

AVDELNING III FÖRBUD MOT FISKE

Artikel 6 Lax och öring

1. Lax och öring får inte behållas ombord, lastas om, landas, transporteras, lagras, säljas, ställas ut eller bjudas ut till försäljning, utan skall omedelbart kastas överbord när de tas

a) i farvatten utanför en gräns om 12 sjömil mätt från medlemsstaternas baslinjer i regionerna 1, 2, 3 och 4,

b) med avvikkelse från artikel 1.1, utanför de farvatten i regionerna 1, 2, 3 och 4 som lyder under medlemsstaternas suveränitet eller jurisdiktion,

c) med trål, snurrevad eller liknande släpredskap med en maskstorlek av mindre än 70 mm.

2. I Skagerack och Kattegatt är det förbjudet att fiska lax och öring utanför en gräns på 4 sjömil räknat från baslinjerna.

Artikel 7 Sill

1. Sillfiske är förbjudet varje år från och med den 15 augusti till och med den 30 september inom ett geografiskt område som avgränsas av en linje som förbinder punkterna

- Butt of Lewis,

- Cape Wrath,

- lat. 58° 55' N, long. 05° 00' V,

- lat. 58° 55' N, long. 07° 10' V,

- lat. 58° 20' N, long. 08° 20' V,

- lat. 57° 40' N, long. 08° 20' V,

- ön North Uists västkust vid lat. 57° 40' N, därifrån längs öns nordkust till lat. 57° 40' 36" N, long. 07° 20' 39",

- lat. 57° 50' 3" N, long. 07° 8' 6" V,

- nordost längs ön Lewis västkust ända till utgångspunkten (Butt of Lewis).

2. Det är förbjudet att ha en mängd sill ombord överstigande 5 % av den totala vikten av den fisk och de kräftdjur och blötdjur ombord som under den i punkt 1 angivna tiden fångats i detta område. Procentsatsen skall beräknas enligt det förfarande som anges i artikel 2.32.6.

3. Sillfiske är förbjudet från och med den 1 juli till och med den 31 oktober i ett område som avgränsas av koordinaterna

- Danmarks västkust vid lat. 55° 30' N,

- lat. 55° 30' N, long. 07° 00' Ö,

- lat. 57° 00' N, long. 07° 00' Ö,

- Danmarks västkust vid lat. 57° 00' N.

4. Sillfiske är förbjudet inom en område av 6-12 sjömil utanför Förenade kungarikets ostkust, uppmätt från baslinjerna, mellan latituderna 54° 10' N och 54° 45' N under perioden 15 augusti-30 september, och mellan latituderna 55° 30' N och 55° 45' N under perioden 15 augusti-15 september.

5. Sillfiske är förbjudet under hela året i Irländska sjön (ICES-område VII a) i havsområdet mellan Skottlands, Englands och Wales västkust och en linje dragen 12 sjömil från baslinjerna längs dessa kuster, som i söder avgränsas av lat 53° 20' N och i nordväst av en linje dragen mellan Mull of Galloway (Skottland) och Point of Ayre (Isle of Man).

6. Sillfiske är förbjudet från och med den 21 september till och med den 31 december i de delar av Irländska sjön (ICES-område VII a) som avgränsas av koordinaterna

a) - Isle of Mans ostkust vid lat. 54° 20' N,

- lat. 54° 20' N, long. 03° 40' V,

- lat. 53° 50' N, long. 03° 50' V,

- lat. 53° 50' N, long. 04° 50' V,

- Isle of Mans sydvästkust vid long. 04° 50' V,

- Nordirlands ostkust vid lat. 54° 15' N,

b) - Nordirlands ostkust vid lat. 54° 15' N,

- lat. 54° 15' N, long. 05° 15' V,

- lat. 53° 50' N, long. 05° 50' V,

- Irlands ostkust vid lat. 53° 50' V.

Sillfiske är förbjudet hela året i Logan Bay, som utgörs av farvattnen öster om en linje dragen från Mull of Logan som ligger vid lat 54° 44' N och long. 4° 59' V, till Laggantalluch Head, som ligger vid lat. 54° 41' N och long. 4° 58' V.

7. Trots punkt 6 får de fartyg som har en längd av högst 12,2 m, som är registrerade i hamnar på Irlands och Nordirlands ostkust mellan latituderna 53° 00' N och 55° 00' N fiska efter sill i det förbjudna område som beskrivs i punkt 6 b. Den enda tillåtna fiskemetoden är med drivgarn som har en minsta maststorlek av 54 mm.

8. Sillfiske är förbjudet från och med den 1 januari till och med den 30 april i havsområdet nordost om en linje dragen från Mull of Kintyre till Corsewall Point.

9. De områden och perioder som anges i denna artikel får ändras i enlighet med förfarandet i artikel 18.

Artikel 8 Skarpsill

1. I Skagerack och Kattegatt ar det under hela året förbjudet att fiska skarpsill med trål med en maskstorlek av mindre än 32 mm.

2. Det är förbjudet att fiska skarpsill

a) från och med den 1 juli till och med den 31 oktober i ett område som avgränsas av skärningspunkterna

- Danmarks västkust vid lat. 55° 30' N,

- lat. 55° 30' N, long. 07° 00' Ö,

- lat. 57° 00' N, long. 07° 00' Ö,

- Danmarks västkust vid lat. 57° 00' N.

b) i ICES statistiska rektangel 39 E8 från och med den 1 januari till och med den 31 mars och från och med den 1 oktober till och med den 31 december; vid tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning skall denna ICES-rektangel avgränsas av en linje som går rakt österut från Englands ostkust längs lat. 55° 00' N till en punkt vid long. 1° 00' V, därifrån rakt norrut till lat. 55° 30' N, och därifrån rakt västerut till Englands kust,

c) från och med den 1 januari till och med den 31 mars och från och med den 1 oktober till och med den 31 december i de inre farvattnen i Moray Firth väster om long. 3° 30' V, och i de inre farvattnen i Moray Firth väster om long. 3° 00' V.

Artikel 9 Makrill

1. Det är förbjudet att behålla makrill ombord som fångats i ett geografiskt område som begränsas av koordinaterna

- en punkt på Englands sydkust vid long. 02° 00' V,

- lat. 49° 30' N, long. 02° 00' V,

- lat. 49° 30' N, long. 07° 00' V,

- lat. 52° 00' N, long. 07° 00' V,

- en punkt på Wales Västkust vid lat. 52° 00' N,

om inte makrillens vikt är högst 15 % av vikten av all makrill och andra arter ombord som fångats inom detta område.

2. Punkt 1 skall inte gälla

a) för fartyg som använder nät eller handlinor,

b) för fartyg som använder bottentrålar, snurrevadar eller liknande släpredskap, om minst 75 % av den totala vikten av samtliga arter ombord utgörs av

- havskräfta, när dessa fartyg använder nätredskap med en bestämd maskstorlek för de regioner eller geografiska områden som avses i bilaga I,

- havskräfta och av de i bilaga II nämnda arterna när dessa fartyg använder nätredskap med en bestämd maskstorlek för dessa arter och för de regioner eller geografiska områden som anses i bilaga I,

c) för fartyg som färdas genom detta område om alla fiskeredskap är stuvade i enlighet med artikel 2.7,

d) för fartyg som inte är utrustade för fiske, och till vilka makrill lastats om.

3. All makrill som finns ombord skall anses ha fångats inom det område som avses i punkt 1, med undantag för den mängd som enligt förfarandet i följande stycken har anmälts som befintlig ombord innan fartyget kom in i detta område.

Befälhavaren på ett fartyg som vill komma in i detta område för att fiska där och som har makrill ombord skall underrätta tillsynsmyndigheten i den medlemsstat i vars område han avser att fiska om den beräknade tiden och platsen för ankomsten till detta område. Underrättelse skall ske tidigast 36 och senast 24 timmar innan fartyget kommer in i detta område.

När fartyget kommer in i detta område skall befälhavaren anmäla till den behöriga myndigheten den mängd makrill som han har ombord och som införts i loggboken. Befälhavaren skall på anmodan låta sin loggbok och fångsterna ombord kontrolleras vid en tidpunkt och på en plats som den behöriga tillsynsmyndigheten bestämmer. Tidpunkten får inte vare senare än sex timmar efter det att tillsynsmyndigheten mottagit anmälan om makrillmängderna ombord, och platsen skall ligga så nära som möjligt det ställe där fartyget kom in i detta område.

Befälhavaren på ett fiskefartyg som avser att gå in i detta område för att få makrill omlastad till sitt fartyg skall underrätta tillsynsmyndigheten i den medlemsstat inom vars område omlastningen skall ske om den beräknade tidpunkten och platsen för denna. Underrättelse skall ske tidigast 36 och senast 24 timmar innan omlastningen börjar. Befälhavaren skall så snart omlastningen ägt rum underrätta den behöriga tillsynsmyndigheten om vilka mängder makrill som lastats om till hans fartyg.

De behöriga tillsynsmyndigheterna är i

- Frankrike:

Mimer, telex: Paris 25 08 23,

- Irland:

Department of Marine, telex: Dublin 91798 MRNE,

- Förenade kungariket:

Ministry of Agriculture, Fisheries and Food, telex: London 21 27 4.

Ingen bestämmelse i denna punkt får tolkas så att ett fartyg som för en medlemsstats flagg eller är registrerat i en medlemsstat som inte har någon makrillkvot av beståndet i området, eller vars kvot är förbrukad, får ha makrill ombord, om det inte rör sig om en bifångst som tagits tillsammans med fångster av taggmakrill eller sardiner och mängden makrill inte överstiger 10 % av den totala vikten av makrill, taggmakrill och sardiner ombord, såvida inte befälhavaren kan bevisa att makrillen kommer från ett annat bestånd.

AVDELNING IV BEGRÄNSNINGAR I UTÖVNINGEN AV VISSA FORMER AV FISKE

Artikel 10 Begränsning av användningen av vissa typer av fartyg och redskap vid fiske av bestämda arter under vissa perioder och i vissa geografiska områden

1. Det är förbjudet att använda ringnot

a) vid fiske av sill i ICES-områdena VII gVII k och i det geografiska område som begränsas

- i norr av lat. 52° 30' N,

- i söder av lat. 52° N,

- i väster av Irlands kust,

- i öster av Förenade kungarikets kust,

b) vid fiske av de bilaga II nämnda arterna i ifrågavarande region eller geografiska område.

Vid fiske med ringnot

- får de i bilaga II uppräknade arterna utgöra högst 5 % av vikten av all fisk och alla kräft- och blötdjur som finns ombord, och

- om fisket äger rum inom det område som avses i första stycket första strecksatsen, får sill utgöra högst 5 % av den totala vikten av all fisk och alla kräft- och blötdjur som finns ombord.

Procentsatserna skall beräknas i enlighet med artikel 2.32.6.

2. a) Det är förbjudet för fartyg att ha bomtrålar ombord eller att använda bomtrålar om den totala bomlängden, bestående av summan av längderna på varje bom, överstiger 24 m eller kan förlängas till mer än 24 m.

b) Det är förbjudet att använda bomtrål i Kattegatt.

3. a) Det är förbjudet för fartyg med en största längd av över 8 meter att fiska med bomtrål eller trål med trålbord inom ett område av 12 sjömil norr om lat. 51° 00' N utmed Frankrikes, Belgiens, Nederländernas och Tysklands kuster, samt Danmarks västkust upp till Hirtshals fyr, mätt från de baslinjer som används för att fastställa territorialfarvattnen.

Under tiden från och med den 1 april till och med den 30 september skall ovannämnda område utvidgas till att omfatta det geografiska område som avgränsas av en linje som förbinder följande koordinater:

- En punkt på Danmarks västkust vid lat. 57° 00' N.

- Lat. 57° 00' N, long. 07° 15' Ö.

- Lat. 55° 00' N, long. 7° 15' Ö.

- Lat. 55° 00' N, long. 07° 00' Ö.

- Lat. 54° 30' N, long. 07° 00' Ö.

- Lat. 54° 30' N, long. 07° 30' Ö.

- Lat. 54° 00' N, long. 07° 30' Ö.

- Lat. 54° 00' N, long. 06° 00' Ö.

- Lat. 53° 50' N, long. 06° 00' Ö.

- Lat. 53° 50' N, long. 05° 00' Ö.

- Lat. 53° 30' N, long. 05° 00' Ö.

- Lat. 53° 30' N, long. 04° 15' Ö.

- Lat. 53° 00' N, long. 04° 15' Ö.

- En punkt på Nederländernas kust vid lat. 53° 00' N.

b) Trots punkt 3 a får de fartyg vars namn och tekniska egenskaper finns upptagna på en lista, upprättad enligt det förfarande som fastställs i artikel 18, fiska i nämnda område med hjälp av bomtrål under de perioder när det annars skulle vara förbjudet att fiska med bomtrål.

De fartyg som finns med på den lista som avses i första stycket skall uppfylla följande krav:

- De skall ha tagits i bruk före den 1 januari 1987.

- Deras maskinstyrka får, med undantag för sådana fartyg som används för fiske av kräftdjur, inte överstiga 221 kW, och i de fall de har maskiner med reducerad effekt får effekten inte ha överstigit 300 kW innan den reducerades.

Om fartyget finns upptaget på listan kan det bytas ut mot ett annat fartyg med en icke reducerad maskineffekt på högst 221 kW och en största längd enligt definitionen i punkt 13 av högst 24 meter.

Maskinen i ett fartyg som finns upptaget på listan kan bytas ut om utbytesmaskinens effekt inte reducerats och inte överstiger 221 kW.

c) Det är dock förbjudet att använda bomtrålar om den totala bomlängden, bestående av summan av längderna på varje bom, överstiger 9 meter eller kan förlängas till mer än 9 m, utom när fiske bedrivs med redskap som är konstruerade för fångst av räkor (Crangon spp. eller Pandalus montagui).

De fartyg som huvudsakligen fiskar hästräkor (Crangon spp.) får dock använda bommar med en total längd överstigande 9 meter när dessa fartyg fiskar tunga, förutsatt att de finns upptagna på en lista som skall upprättas varje år.

d) Trots punkt 3 a får fartyg som är utrustade med trål med trålbord och som har en maskin med en effekt av högst 221 kW eller en maskin med reducerad effekt, som före reduceringen inte översteg 300 kW, fiska i det område som avses i nämnda punkt.

e) Trots punkt 3 a får fartyg med en maskinstyrka av över 221 kW fiska i det område som avses i nämnda punkt med hjälp av trål försedd med trålbord, förutsatt att de fångster av rödspätta och tunga som överstiger 5 % av vikten av den totala fångsten ombord omedelbart kastas överbord.

Procentsatserna skall beräknas i enlighet med artikel 2.32.6.

4. Det är förbjudet för fartyg att använda bomtrål inom ett område av 12 sjömil utanför Förenade kungarikets och Irlands kuster, mätt från de baslinjer som tjänar till att fastställa territorialvattnen.

De fartyg som tillhör någon av följande kategorier får dock fiska med bomtrål i det området:

- Fartyg som tagits i bruk före den 1 januari 1987, med undantag av sådana fartyg som fångar kräftdjur, om de har en maskinstyrka av högst 221 kW eller en reducerad maskinstyrka som före reduceringen inte översteg 300 kW.

- Fartyg som tas i bruk efter den 31 december 1986, vars maskineffekt inte reducerats och inte överstiger 221 kW och vars största längd enligt definitionen i punkt 13 inte överstiger 24 meter.

- Fartyg som efter den 31 december 1986 har fått sin maskin utbytt mot en annan maskin, vars effekt inte reducerats och inte överstiger 221 kW.

Det är dock förbjudet att använda bomtrålar om den totala bomlängden, bestående av summan av längderna på varje bom, överstiger 9 meter, om inte fisket bedrivs med redskap som är konstruerade för och används för fångst av räkor (Crangon spp. eller Pandalus montagui).

5. Fiskefartyg som inte uppfyller kraven för att få föras upp på den lista som upprättas enligt punkterna 3 och 4 skall förbjudas att ägna sig åt de former av fiske som avses i dessa punkter.

6. Tillämpningsföreskrifter för punkterna 3 och 4, inbegripet föreskrifter för utarbetandet av de listor som avses i punkt 3, skall fastställas enligt förfarandet i artikel 18.

7. Maskinstyrkan skall vara den som definieras i artikel 2.8.

8. Datumet för idriftsättningen skall vara det datum när ett officiellt säkerhetscertifikat utfärdas första gången.

Om ett officiellt säkerhetscertificat inte utfärdas skall datumet för idriftsättning vara det datum när fartyget för första gången införs i ett officiellt register över fiskefartyg.

För fartyg som sattes i drift före den 14 oktober 1986 skall datumet för ibruktagning vara det datum när fartyget för första gången infördes i ett officiellt register över fiskefartyg.

9. Det är under tiden från och med den 1 juli till och med den 15 september förbjudet att använda trål med en maskstorlek av mindre än 32 mm i farvatten innanför en gräns av 3 sjömil från baslinjerna i Skagerack och Kattegatt.

Vid fiske med trål i dessa farvatten och under denna period får dock

- nätredskap med en minsta maskstorlek av 30 mm änvändas vid fiske av nordhavsräkor (Pandalus borealis),

- nätredskap med alla maskstorlekar användas vid fiske av tånglake (Zoarces viviparus), smörbultfiskar (Gobiidae) eller simpor (Cottus spp.) som skall användas som bete.

10. Det är förbjudet att fiska ansjovis med pelagisk trål i ICES-område VIII c.

11. Inom de områden som anges i denna artikel, där trål, bomtrål, snurrevad och liknande släpredskap inte får användas, får sådana redskap inte heller finnas ombord om de inte är korrekt fastsurrade och stuvade i överensstämmelse med artikel 2.7.

12. Det är förbjudet att använda sprängämnen, gifter, sömnmedel eller skutvapen för att fiska. Dock får tonfisk och brugd fångas med harpunkanon.

Det ar förbjudet att använda elektrisk ström i Skagerack och Kattegatt för att fånga annan fisk än tonfisk och brugd.

13. Ett fartygs längd är den största längden, definierad som avståndet i en rät linje mellan förens och akterns yttersta ändar.

Med för avses enligt denna definition den vattentäta skrovkonstruktionen, back, förlig brädgång och en eventuell främre brädgång men inte bogspröt och skyddsräcke.

Med akter avses enligt denna definition den vattentäta skrovkonstruktionen, akterspegel, akterlig överbyggnad, trålar och brädgång, men inte skyddsräcke, halsdävert, framdrivningsmaskineri, roder och styrinrättning, dykarlejdare och plattformar.

Den största längden skall mätas i meter med en noggrannhet av två decimaler.

14. En bomtråls bomlängd skall mätas mellan dess yttersta punkter, inbegripet alla riggtillbehör.

15. a) Från och med den 1 september till och med den 31 december är det förbjudet att fiska med trål, snurrevad eller liknande släpredskap i de geografiska områden som avgränsas av en linje som förenar följande skärningspunkter:

- Punkten Cabo Prior på Spaniens nordkust (lat. 43° 34' N, long. 08°19' V).

- Lat. 43° 50' N, long. 08° 19' V.

- Lat. 43° 25' N, long. 09° 12' V.

Punkten Cabo Villano på Spaniens västkust (lat. 43° 10' N, long. 09° 12' V).

b) Från och med den 1 oktober till och med den 31 december är det förbjudet att fiska med trål, snurrevad eller liknande släpredskap i de geografiska områden som avgränsas av en linje som förenar följande skärningspunkter:

- Punkten Cabo Corrubedo på Spaniens västkust (lat. 42° 35' N, long. 09° 05' V).

- Lat. 42° 35' N, long. 09° 25' V.

- Lat. 43° 00' N, long. 09° 30' V.

- En punkt på Spaniens västkust vid lat. 43° 00' N.

c) Från och med den 1 december till och med den sista dagen i februari följande år är det förbjudet att fiska med trål, snurrevad eller liknande släpredskap i de geografiska områden som avgränsas av en linje som förenar följande skärningspunkter:

- En punkt på Portugals västkust vid lat. 37° 50' N.

- Lat. 37° 50' N, long. 09° 03' V.

- Lat. 37° 00' N, long. 09° 06' V.

- En punkt på Portugals Västkust vid lat. 37° 00' N.

16. Det är förbjudet för fartyg som använder ringnot eller släpredskap, som har en maskstorlek som är tillåten undantagvis för fiske av makrill, sill eller taggmakrill att ha automatiska sorteringsapparater ombord.

Trots första stycket får fartyg ha automatiska sorteringsapparater ombord om apparaternas enda funktion är att handelsklassificera all fisk som fångas och som är avsedd för frysning. Sorteringsapparaterna skall installeras ombord på så sätt att de fångster som fås genom klassificeringen omedelbart fryses in i syfte att saluföras och inte lätt kan kastas överbord.

17. Det är förbjudet att inringa grupper av marina däggdjur med hjälp av ringnot när syftet är att fånga tonfisk eller andra fiskarter.

Trots artikel 1.1 gäller denna punkt för alla fartyg som för en medlemsstats flagg eller är registrerade i en medlemsstat, i alla de farvatten som lyder under en medlemsstats suveränitet eller jurisdiktion, samt utanför dessa farvatten.

18. Det är förbjudet att fiska efter makrill, skarpsill och sill med trål och ringnot i Skagerack från och med lördag kl. 24.00 till och med söndag kl. 24.00 och i Kattegatt från och med fredag kl. 24.00 till och med söndag kl. 24.00.

19. Det är förbjudet att använda notredskap vid fiske av tropisk tonfisk (boni, parathunnus obesus och gulfenad tonfisk) i vatten som lyder under Portugals suveränitet eller jurisdiktion, i det ICES-område X som ligger norr om latituden 36° 30' nord, samt i CECAF-området norr om latituden 31° nord och öster om longituden 17° 30' väst.

Artikel 11 Begränsning av användningen av drivgarn

1. Inget fartyg får ha ett eller flera drivgarn ombord eller använda dem för fiske om garnen har en individuell eller sammanlagd längd av över 2,5 km.

2. När fiske bedrivs i enlighet med punkt 1 skall drivgarnet, om det är längre än 1 km, hela tiden vara fastgjort vid fartyget. Inom ett område av 12 sjömil från kusten får dock fartyget frigöra sig från drivgarnet om detta hålls under ständig övervakning.

3. Trots artikel 1.1 skall bestämmelserna i denna artikel tillämpas i alla farvatten som lyder under medlemsstaternas suveränitet eller jurisdiktion med undantag av Östersjön, Stora och lilla Bält och Öresund, samt utanför dessa farvatten, på alla fiskefartyg som för en medlemsstats flagg eller är registrerade i en medlemsstat.

Artikel 12

Det är förbjudet för varje fartyg att använda drivnät vid fiske av tonfisk i vatten som lyder under Portugals och Spaniens suveränitet eller jurisdiktion i ICES-områdena VIII, IX, X och, med avvikelse från artikel 1, i CECAF-områdena inbegripet de vatten som lyder under Spaniens jurisdiktion utanför Kanarieöarna.

Artikel 13 Beredning

Det är förbjudet att ombord på ett fiskefartyg företa någon form av fysisk eller kemisk beredning av fisk till fiskmjöl, olja eller liknande produkter. Detta förbud gäller inte beredning av fiskavfall.

Artikel 14 Vetenskaplig forskning

Denna förordning skall inte gälla för fiske som uteslutande bedrivs för vetenskaplig undersökning, vilken utförs med tillstånd från och under överinseende av den eller de berörda medlemsstaterna, och som kommissionen och den eller de medlemsstater i vars farvatten undersökningen äger rum underrättats om i förväg.

Fisk, blötdjur och kräftdjur som fångas för de ändamål som anges i första stycket kan säljas, lagras, ställas ut eller bjudas ut till försäljning, förutsatt att

- de uppfyller de normer som fastställs i bilagorna II och III och de handelsnormer som antagits i enlighet med artiklarna 2 och 3 i rådets förordning (EEG) nr 3759/92 av den 17 december 1992 om den gemensamma organisationen, av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter (10), eller

- de säljs direkt för andra ändamål än mänsklig konsumtion.

Artikel 15 Utsättning och flyttning

Denna förordning skall inte gälla verksamhet i samband med utsättning eller flyttning av fisk, kräftdjur eller blötdjur.

Fisk, kräftdjur och blötdjur som fångas för de ändamål som anges i första stycket får säljas för mänsklig konsumtion endast under förutsättning att övriga bestämmelser i denna förordning uppfylls.

AVDELNING V SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 16

1. Om det krävs en omedelbar insats för att bevara vissa bestånd av fisk, kräft- eller blötdjur, får kommissionen komplettera eller avvika från bestämmelserna i denna förordning i enlighet med det förfarande som avses i artikel 18 genom att vidta de ytterligare åtgärder som är nödvändiga.

2. Om bevarandet av vissa fiskarter eller fångstplatser hotas allvarligt och en fördröjning skulle medföra skador som är svåra att reparera, får en kuststat vidta lämpliga icke diskriminerande åtgärder för bevarande med avseende på de farvatten som lyder under dess jurisdiktion.

3. Så snart beslut om sådana åtgärder som avses i punkt 2 fattats skall de anmälas till kommissionen och de övriga medlemsstaterna tillsammans med en förklaring av bakgrunden till dem.

4. Inom en tid av tio arbetsdagar efter mottagandet av en sådan anmälan skall kommissionen godkänna de åtgärder som avses i punkt 2 eller kräva att de annulleras eller ändras. Medlemsstaterna skall omgående underrättas om kommissionens beslut.

5. Medlemsstaterna kan hänskjuta kommissionens beslut till rådet inom en tid av tio arbetsdagar räknat från mottagandet av den underrättelse som avses i punkt 4.

6. Rådet kan inom en månad med kvalificerad majoritet fatta ett annat beslut.

Artikel 17

1. Medlemsstaterna kan vidta åtgärder för bevarande och förvaltning av bestånd avseende

a) rent lokala bestånd som bara är av intresse för fiskare i den berörda medlemsstaten, eller

b) villkor eller särskilda förfaranden för att begränsa fångsterna genom tekniska åtgärder som

i) kompletterar dem som fastställts i gemenskapslagstiftningen för fiske eller

ii) sträcker sig utöver de minimikrav som fastställts i nämnda lagstiftning,

förutsatt att dessa åtgärder är tillämpliga endast på fiskare i den berörda medlemsstaten och att de är förenliga med gemenskapsrätten och överensstämmer med den gemensamma fiskeripolitiken.

2. Kommissionen skall i god tid underrättas om alla planer på att införa eller ändra nationella tekniska åtgärder så att den kan få tillfälle att yttra sig.

Om kommissionen inom en månad efter en sådan anmälan så kräver skall den berörda medlemsstaten uppskjuta verkställande av de planerade åtgärderna tre månader räknat från anmälningsdagen, så att kommissionen inom denna tid skall kunna avgöra om dessa åtgärder är förenliga med bestämmelserna i punkt 1.

Om kommissionen genom att beslut som den skall underrätta alla medlemsstater om finner att en planerad åtgärd inte är förenlig med bestämmelserna i punkt 1 får den berörda medlemsstaten inte sätta denna i kraft utan att ha vidtagit nödvändiga ändringar i denna.

Om den berörda medlemsstaten vidtagit nödvändiga ändringar skall den utan dröjsmål underrätta övriga medlemsstater om kommissionen om vilka åtgärder som vidtagits.

3. Medlemsstaterna skall på kommissionens begäran förse den med alla upplysningar som behövs för att kunna avgöra om deras nationella tekniska åtgärder är förenliga med bestämmelserna i punkt 1.

4. På anmodan av kommissionen, eller på begäran av en medlemsstat, skall frågan om huruvida en nationell teknisk åtgärd som tillämpas i en medlemsstat är förenlig med punkt 1 avgöras enligt förfarandet i artikel 18. Om ett sådant beslut skulle fattas skall också bestämmelserna i punkt 2 tredje och fjärde styckena tillämpas.

5. Åtgärderna avseende fiske från land skall meddelas kommissionen endast för kännedom.

Artikel 18

Tillämpningsföreskrifter till denna förordning skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 18 i förordning (EEG) nr 3760/92.

Artikel 19

Förordning (EEG) nr 3094/86 skall upphöra att gälla.

Hänvisningar till den förordningen skall tolkas som hänvisningar till den här förordningen och skall läsas enligt den jämförelsetabell som återfinns i bilaga VII, del A.

Artikel 20

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Bestämmelserna i artikel 2.10 i bilagorna V och VI skall träda i kraft den 3 december 1997.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Luxemburg den 29 april 1997.

På rådets vägnar

H. VAN MIERLO

Ordförande

(1) EGT nr C 362, 2.12.1996, s. 318.

(2) EGT nr C 30, 30.1.1997, s. 93.

(3) EGT nr L 288, 11.10.1986, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 3071/95 (EGT nr L 329, 30.12.1995, s. 14).

(4) EGT nr L 38, 10.2.1982, s. 1.

(5) EGT nr L 389, 31.12.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom 1994 års anslutningsakt.

(6) EGT nr L 378, 30.12.1978, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EEG) nr 654/81 (EGT nr L 69, 14.3.1981, s. 1).

(7) EGT nr C 335, 24.12.1985, s. 2.

(8) EGT nr C 347, 31.12.1985, s. 14.

(9) EGT nr L 261, 20.10.1993, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2870/95 (EGT nr L 301, 14.12.1995, s. 1).

(10) EGT nr L 388, 31.12.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 3318/94 (EGT nr L 350, 31.12.1994, s. 15).

BILAGA I

>Plats för tabell>

BILAGA II

>Plats för tabell>

BILAGA III

>Plats för tabell>

BILAGA IV

Bestämming av kräft- och blötdjurs storlek

>Start Grafik>

(Homarus)(Nephrops)

HummerHavskräfta

a) ryggsköldslängd

b) total längd

(Venus verrucosa)

Venusmussla

a) skalets maximala storlek

(Cancer pagurus)

Krabbtaska

(Maia squinado)

Spindelkrabba

a) sköldens maximala bredd

b) sköldens längd

c) klons längd

>Slut Grafik>

BILAGA V

Regionerna 1 och 2

>Plats för tabell>

BILAGA VI

Region 3

>Plats för tabell>

BILAGA VII

DEL A

>Plats för tabell>

DEL B

>Plats för tabell>