KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EEG) nr 75/91 av den 11 januari 1991 om fastställande av förfaranden och villkor för försäljning av paddyris som interventionsorganen innehar

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 1418/76 av den 21 juni 1976 om den gemensamma organisationen av marknaden för ris(1), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1806/89(2), särskilt artikel 5.5 och 8.4 i denna, och

med beaktande av följande:

Interventionsorganen får uppköpa ris antingen genom den obligatoriska intervention som anges i artikel 5 i förordning (EEG) nr 1418/76 eller genom de särskilda interventionsåtgärder som anges i artikel 6 i nämnda förordning.

Enligt artikel 3 i rådets förordning (EEG) nr 1424/76 av den 21 juni 1976 om fastställande av allmänna bestämmelser för intervention på marknaden för ris(3), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1908/87(4), och rådets förordning (EEG) nr 1425/76 av den 21 juni 1976 om särskilda interventionsåtgärder för ris(5), skall det ris som interventionsorganen innehar försäljas genom anbudsinfordran.

För försäljning på gemenskapens marknad av mindre kvantiteter än 1 000 ton, är det inte nödvändigt att beslut fattas enligt det förfarande som fastställs i artikel 27 i förordning (EEG) nr 1418/76. De övriga bestämmelserna skall fortsätta att gälla.

Enligt artikel 3 i förordning (EEG) nr 1424/76 skall försäljning på den inre marknaden ske enligt prisförhållanden som förhindrar att marknadssituationen försämras. Detta mål kan uppnås om försäljningspriset, med hänsyn till den kvalitet för vilken anbud infordras, är lika med priset på den lokala marknaden, utan att det ligger under en bestämd nivå i förhållande till interventionspriset. I vissa fall kan efterlevnaden av en sådan prisnivå hindra en god förvaltning av marknaden och interventionssystemet och leda till funktionsstörningar i den gemensamma organisationen av marknaden. Det bör därför föreskrivas att interventionslager i sådana fall får försäljas enligt särskilda prisförhållanden.

Försäljningen av ris för export måste ske enligt prisförhållanden som skall fastställas i varje enskilt fall utifrån marknadens utveckling och behov. En sådan försäljning får dock inte leda till störningar som är till skada för exporten från den fria marknaden. Kommissionen bör därför fastställa ett lägsta försäljningspris utifrån de lämnade anbuden.

Kommissionen fastställer det lägsta försäljningspriset med hänsyn till samtliga beräkningsgrunder som finns tillgängliga den dag då anbuden lämnas. För att undvika spekulation och säkerställa att alla berörda parter behandlas lika, måste alla anbud åtföljas av en ansökan om förutfastställelse av exportbidraget.

Anbud för olika partier är endast jämförbara om de gäller för ris som befinner sig i likvärdiga situationer. Ris som omfattas av anbudsförfarande lagras på olika platser. En högre grad av jämförbarhet kan säkerställas om den vars anbud antagits får ersättning motsvarande de lägsta transportkostnaderna för riset i fråga från lagringsplatsen till utförselorten. Av budgetmässiga skäl kan dock denna ersättning endast utbetalas med avseende på den utförselort som kan nås till de lägsta kostnaderna. Denna ort bör fastställas med utgångspunkt från dess tekniska utrustning för risexport.

För att ta hänsyn till ställningen på marknaden i vissa icke-medlemsländer för den exportör vars anbud antagits, bör det vara möjligt att upphäva kontraktet med interventionsorganet. Denna möjlighet är dock endast motiverad om den vars anbud antagits har ansökt om en exportlicens i enlighet med artikel 44 i kommissionens förordning (EEG) nr 3719/88 av den 16 november 1988 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med import- och exportlicenser och förutfastställelselicenser för jordbruksprodukter(6), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1599/90(7).

Efterfrågan på världsmarknaden gäller ris i ett annat bearbetningsled än paddyris och det bör därför föreskrivas att paddyris som interventionsorganen innehar, kan saluföras på gemenskapens marknad för export i ett senare bearbetningsled.

För att säkerställa att alla berörda parter i gemenskapen behandlas lika, bör anbudsinfordringarna offentliggöras i Europeiska gemenskapernas officiella tidning och en lämplig tidsperiod lämnas mellan offentliggörandet och den första tidsfristen för anbudsinlämning.

Ett anbudsförfarande kan fungera på ett tillfredsställande sätt endast om de berörda parterna lämnar seriösa anbud. Detta mål kan uppnås om en säkerhet ställs, som återställs vid betalning av försäljningspriset inom den föreskrivna tidsfristen.

Vid anbudsinfordran för export, måste det säkerställas att riset inte återförs till gemenskapens marknad. Det finns risk för att detta sker om försäljningspriset understiger det lägsta pris som gäller för återföring till gemenskapens marknad. Det bör därför föreskrivas att en andra säkerhet i sådana fall skall ställas, som skall vara lika med skillnaden mellan försäljningspriset och nämnda lägsta pris. Denna säkerhet kan därför endast frisläppas om den exportör vars anbud antagits framlägger de bevis som anges i artikel 18 i kommissionens förordning (EEG) nr 3665/87 av den 27 november 1987 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter(8), senast ändrad genom förordning (EEG) nr 1615/90(9).

För att säkerställa att interventionslagren avsätts snabbt och på ett sätt som så långt möjligt överensstämmer med handelspraxis, bör de rättigheter och skyldigheter som följer av det tilldelade kontraktet utnyttjas respektive uppfyllas inom en viss tid.

Ett allmänt system bör införas som omfattar förfaranden och villkor för interventionsorganens försäljning av paddyris. För tydlighets skull bör kommissionens förordning nr 471/67/EEG(10)upphöra att gälla och ersättas.

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från Förvaltningskommittén för spannmål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. Ris som har köpts upp av interventionsorganen, i enlighet med artiklarna 5 och 6 i förordning (EEG) nr 1418/76, skall återföras till marknaden genom anbudsförfarande enligt de villkor som fastställs i följande artiklar.

2. I denna förordning avses med anbudsförfarande att varan utbjuds till försäljning genom anbudsinfordran och att kontraktet sedan tilldelas den person som gett det förmånligaste anbudet som uppfyller kraven i denna förordning.

AVDELNING I Försäljning på gemenskapens marknad

Artikel 2

1. Beslutet om att utfärda en anbudsinfordran skall fattas enligt det förfarande som fastställs i artikel 27 i förordning (EEG) nr 1418/76. I beslutet skall särskilt följande anges:

a) De kvantiteter för vilka anbud skall begäras in.

b) Sista dagen för anbudsinlämning, om det rör sig om en särskild anbudsinfordran, och första och sista dag för anbudsinlämning, om det rör sig om en stående anbudsinfordran.

2. Punkt 1 gäller inte för anbudsinfordringar som rör mindre kvantiteter än 1 000 ton.

Artikel 3

1. Interventionsorganen skall utarbeta ett tillkännagivande om anbudsinfordran i enlighet med artikel 12.2, och offentliggöra det, särskilt genom att anslå det på sina huvudkontor. Vid löpande anbudsinfordran skall interventionsorganen ange sista dagen för anbudsinlämning för varje delanbudsinfordran.

2. I tillkännagivandet om anbudsinfordran skall det anges vilka lägsta kvantiteter som anbuden skall omfatta.

Artikel 4

De anbudsinfordringar som anges i artikel 2 får begränsas till vissa bestämda användningsområden och/eller destinationer.

Artikel 5

1. För annan återförsäljning än den som anges i punkt 3, skall ett anbud, för att kunna antas, minst motsvara det pris som för en motsvarande kvalitet och för en representativ kvantitet, noteras på marknaden vid lagringsplatsen, eller i avsaknad av ett sådant pris på den närmaste marknaden, med hänsyn tagen till transportkostnaderna. Priset i anbudet får inte i något fall vara lägre än det interventionspris som anges i artikel 5.2 i förordning (EEG) nr 1418/76, och som gäller den sista dagen för anbudsinlämning, vid behov justerat med de tillägg och avdrag som fastställs i bilagorna 1 3 till kommissionens förordning nr 470/67/EEG(11).

2. Vid tillämpningen av punkt 1 skall, under den tolfte månaden i regleringsåret, det interventionspris beaktas som gäller under den elfte månaden, med tillägg för en månatlig prishöjning.

3. Om det under regleringsåret inträffar störningar i den gemensamma marknadsorganisationens funktion, särskilt på grund av svårigheter att försälja ris till priser i överensstämmelse med punkt 1, får särskilda prisvillkor fastställas enligt det förfarande som fastställs i artikel 27 i förordning (EEG) nr 1418/76.

AVDELNING II Försäljning för export

Artikel 6

1. Beslut om att utfärda en anbudsinfordran skall fattas enligt det förfarande som fastställs i artikel 27 i förordning (EEG) nr 1418/76. I beslutet skall särskilt följande anges:

a) De kvantiteter för vilka anbud skall begäras in.

b) De områden där dessa kvantiteter lagras.

c) Sista dagen för anbudsinlämning, om det rör sig om en särskild anbudsinfordran, och första och sista dag för anbudsinlämning, om det rör sig om en stående anbudsinfordran.

2. I det tillkännagivande om anbudsinfordran som anges i artikel 12.2 skall interventionsorganet för varje parti ange den utskeppningshamn eller den utförselort, som kan nås till de lägsta transportkostnaderna och som har den tekniska utrustning som krävs för export av ris.

Interventionsorganet skall för de exporterade kvantiteterna, till den vars anbud antagits, återbetala de lägsta transportkostnaderna mellan lagringsplatsen och lastningsplatsen i den hamn eller vid den utförselort som anges ovan.

3. Vid löpande anbudsinfordran skall interventionsorganen fastställa sista dagen för anbudsinlämning för varje delanbudsinfordran.

Artikel 7

1. Anbud

a) får avvisas om de rör mindre partier än 200 ton,

b) får lämnas under förbehåll att bestämda kvantiteter tilldelas,

c) skall anses givna för ris levererat men inte lossat, till den hamn eller annan utförselort som anges i artikel 6.2.

2. Anbuden är endast giltiga om de åtföljs av en ansökan om exportlicens med förutfastställelse av exportbidrag eller exportavgift för den aktuella destinationen. Alla länder som omfattas av samma exportbidrags- eller exportavgiftsnivå skall betraktas som en destination.

Artikel 8

Utan hinder av artikel 21.1 i förordning (EEG) nr 3719/88, skall exportlicenser som utfärdas enligt denna förordning, när deras giltighetstid fastställs, anses ha utfärdats den sista dagen för anbudsinlämning.

Artikel 9

När tidsfristen för anbudsinlämning löpt ut, skall den berörda medlemsstaten till kommissionen överlämna en lista över anbuden, utan namn, där kvantitet och pris framgår för varje anbud. Kommissionen skall enligt det förfarande som fastställs i artikel 27 i förordning (EEG) nr 1418/76, fastställa det lägsta försäljningspriset eller besluta att avvisa de lämnade anbuden.

Artikel 10

Om den ansökan om exportlicens som den vars anbud antagits inlämnar enligt artikel 7.2 grundar sig på artikel 44 i förordning (EEG) nr 3719/88, skall interventionsorganet upphäva kontraktet för de kvantiteter för vilka ingen licens utfärdas, i enlighet med nämnda artikel.

AVDELNING III Försäljning på gemenskapens marknad för export av annat ris än paddyris

Artikel 11

Beslut om att utfärda en anbudsinfordran för export av annat ris än paddyris, skall fattas enligt det förfarande som fastställs i artikel 27 i förordning (EEG) nr 1418/76. I beslutet skall särskilt följande anges:

a) De kvantiteter paddyris för vilka anbud skall begäras in.

b) Sista dagen för anbudsinlämning, om det rör sig om en särskild anbudsinfordran, och första och sista dag för anbudsinlämning, om det rör sig om en stående anbudsinfordran.

c) KN-numren för de produkter som skall exporteras samt kvantiteten av dessa produkter per ton tilldelat paddyris.

d) Om tillämpligt, exportproduktens destinationszon(er).

e) Det lägsta försäljningspris som skall iakttas.

f) De villkor som gäller för anbudsinlämning, särskilt vad avser ställande av säkerhet.

AVDELNING IV Allmänna bestämmelser och slutbestämmelser

Artikel 12

1. De beslut som föreskrivs i artiklarna 2, 6 och 11 skall tillkännages genom att de offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

En frist på minst tio dagar skall iakttas mellan offentliggörandet och den sista dagen av den första fristen för anbudsinlämning.

2. Interventionsorganen skall minst åtta dagar före den ovannämnda sista dagen av den första fristen för anbudsinlämning, offentliggöra ett tillkännagivande om anbudsinfordran och där ange

- eventuella ytterligare försäljningsvillkor, som är förenliga med denna förordning,

- de viktigaste fysiska och tekniska kännetecknen för de olika partierna, som konstateras vid interventionsorganens uppköp eller vid senare kontroller,

- lagringsplatserna samt lagerhållarnas namn och adress.

Tillkännagivandet och alla ändringar i detta skall översändas till kommissionen innan de offentliggörs.

Artikel 13

1. Vid försäljning på gemenskapens marknad, skall anbuden lämnas för den standardkvalitet som fastställs i förordning (EEG) nr 1423/76.

Om risets kvalitet avviker från standardkvaliteten, skall priset i det godkända anbudet justeras med hjälp av tillägg eller avdrag som fastställs enligt artikel 5.5 i förordning (EEG) nr 1418/76.

2. Vid försäljning för export enligt avdelningarna II och III

- skall anbuden lämnas för den faktiska kvaliteten hos det parti som anbudet avser,

- får det fastställas att anbud som lämnas enligt artikel 44 i förordning (EEG) nr 3719/88, inte kan godkännas.

3. De lämnade anbuden får inte ändras eller återtas.

4. Anbuden är endast giltiga om de åtföljs av bevis för att anbudsgivaren har ställt en säkerhet på 15 ecu/ton.

Artikel 14

Vid försäljning för export enligt avdelningarna II och III skall det lägsta försäljningspris som anges i artiklarna 9 och 11 fastställas till en nivå som inte hindrar annan export.

Det får inte justeras av kvalitetsskäl.

Artikel 15

Interventionsorganen skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att tillse att de intresserade parterna, innan de lämnar ett anbud, har möjlighet att bedöma kvaliteten hos det ris som utbjuds till försäljning.

Artikel 16

Interventionsorganen skall omedelbart underrätta alla anbudsgivare om resultatet av deras deltagande i anbudsinfordran, och inom tre dagar efter detta, till dem vars anbud antagits, sända ett meddelande om kontraktstilldelning, per rekommenderat brev eller skriftlig telekommunikation.

Artikel 17

Den vars anbud antagits skall betala för riset före avhämtning och senast inom en månad från avsändningsdagen för det meddelande som anges i artikel 16. Han skall själv stå för alla risker och lagringskostnader för ris som inte avhämtats under betalningsperioden.

Ris för vilket kontrakt tilldelats men som inte avhämtats inom betalningsfristen, skall i alla avseenden anses ha lämnat lagret när fristen löpt ut. Vid försäljning på gemenskapens marknad skall i sådana fall priset i anbudet justeras utifrån de kvalitativa kännetecken som anges i tillkännagivandet om anbudsinfordran.

Om riset avhämtas sedan betalningsfristen löpt ut skall den vars anbud antagits stå för uttagningskostnaderna.

Om försäljningen gäller export, skall det pris betalas som anges i anbudet plus en månatlig höjning om riset avhämtas under månaden efter kontraktstilldelningen.

Om betalningspriset är lägre än det minimipris som gäller enligt artikel 5.1 och 5.2 vid försäljning på gemenskapens marknad, får riset inte avhämtas förrän en säkerhet har ställts som täcker skillnaden mellan de två priserna.

Om riset inte betalas inom den tidsfrist som anges i första stycket, skall interventionsorganet upphäva kontraktet för de obetalda kvantiteterna.

Artikel 18

1. De säkerheter som anges i denna förordning skall ställas i enlighet med bestämmelserna i avdelningarna III i kommissionens förordning (EEG) nr 2220/85(12).

2. Den säkerhet som anges i artikel 13.4, skall frisläppas för de kvantiteter för vilka

- inget kontrakt har tilldelats,

- försäljningspriset har betalats inom den angivna fristen och, om försäljningen sker för export enligt avdelningarna II eller III, den säkerhet har ställts som anges i artikel 17 femte stycket.

3. Den säkerhet som anges i artikel 17 femte stycket, skall frisläppas för de kvantiteter för vilka

- det har framlagts bevis för att varan har blivit otjänlig som människoföda eller som djurfoder,

- de bevis som anges i artikel 18 i förordning (EEG) nr 3665/87 har framlagts,

- det enligt artikel 44 i förordning (EEG) nr 3719/88 inte har utfärdats någon licens,

- kontraktet har upphävts enligt artikel 17 sjätte stycket.

4. Den säkerhet som anges i artikel 13.4, skall anses förverkad för de kvantiteter för vilka

- den säkerhet som anges i artikel 44.2 andra stycket i förordning (EEG) nr 3719/88 har förverkats,

- betalning inte har skett inom den tidsfrist som anges i artikel 17, utom vid force majeure.

5. Utom vid force majeure, skall den säkerhet som anges i artikel 17 femte stycket förverkas för de kvantiteter för vilka de bevis som anges i artikel 18 i förordning (EEG) nr 3665/87 inte framläggs inom den tidsfrist som anges i artikel 4 i nämnda förordning.

Artikel 19

De berörda medlemsstaterna skall hålla kommissionen underrättad om förloppet vad avser anbudsinfordringarna, särskilt vad avser försäljningspriserna för de olika partierna och de försålda kvantiteterna. Dessa upplysningar skall vara kommissionen tillhanda senast inom fem dagar räknat från den sista dagen för anbudsinlämning för varje anbudsinfordran.

Artikel 20

Förordning nr 471/67/EEG upphör att gälla.

Artikel 21

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 januari 1991.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 11 januari 1991.

På kommissionens vägnar

Ray MAC SHARRY

Ledamot av kommissionen

(1) EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 1.

(2) EGT nr L 177, 24.6.1989, s. 1.

(3) EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 24.

(4) EGT nr L 182, 3.7.1987, s. 53.

(5) EGT nr L 166, 25.6.1976, s. 26.

(6) EGT nr L 331, 2.12.1988, s. 1.

(7) EGT nr L 151, 15.6.1990, s. 29.

(8) EGT nr L 351, 14.12.1987, s. 1.

(9) EGT nr L 152, 16.6.1990, s. 33.

(10) EGT nr 204, 24.8.1967, s. 12.

(11) EGT nr 204, 24.8.1967, s. 8.

(12) EGT nr L 205, 3.8.1985, s. 5.