1.

Bilaga II ska ändras på följande sätt: a) Punkterna 4.5.5.2.1.1 och 4.5.5.2.1.2 ska ersättas med följande: ”4.5.5.2.1.1 Steg 1 – Beräkning av växlingshastigheter Uppväxlingshastigheter (v1→2 och vi→i+1) i km/tim under accelerationsfaser beräknas med hjälp av följande formler: Ekvation 2–3: Ekvation 2–4: , i = 2 till ng -1 där i är växelns nummer (≥ 2), ng är det totala antalet växlar framåt, Pn är den nominella effekten i kW, mk är referensvikten i kg, nidle är tomgångsvarvtalet i min-1 s är det nominella motorvarvtalet i min-1, och ndvi är förhållandet mellan motorvarvtalet i min-1 och fordonshastigheten i km/tim vid körning på växel i. 4.5.5.2.1.2 Nedväxlingshastigheter (vi→i-1) i km/tim under konstanthastighets- och retardationsfaser i växlarna 4 (fyrans växel) till ng beräknas med hjälp av följande formel: Ekvation 2–5: , i = 4 till ng där i är växelns nummer (≥ 4), ng är det totala antalet växlar framåt, Pn är den nominella effekten i kW, mk är referensvikten i kg, nidle är tomgångsvarvtalet i min-1, s är det nominella motorvarvtalet i min-1, och ndvi-2 är förhållandet mellan motorvarvtalet i min-1 och fordonshastigheten i km/tim vid körning på växel i-2. Nedväxlingshastigheten från växel 3 till växel 2 (v3→2) beräknas med hjälp av följande ekvation: Ekvation 2–6: där Pn är den nominella effekten i kW, mk är referensvikten i kg, nidle är tomgångsvarvtalet i min-1, s är det nominella motorvarvtalet i min-1, och ndv1 är förhållandet mellan motorvarvtalet i min-1 och fordonshastigheten i km/tim vid körning på växel 1. Nedväxlingshastigheten från växel 2 till växel 1 (v2→1) beräknas med hjälp av följande ekvation: Ekvation 2–7: där ndv2 är förhållandet mellan motorvarvtalet i min-1 och fordonshastigheten i km/tim vid körning på växel 2. Eftersom konstanthastighetsfaserna definieras av fasindikatorn kan mindre fartökningar förekomma och det kan vara lämpligt att genomföra en uppväxling. Uppväxlingshastigheter (v1→2, v2→3and vi→i+1) i km/tim under konstanthastighetsfaserna beräknas med hjälp av följande ekvationer: Ekvation 2–7a: Ekvation 2–8: Ekvation 2–9: , i = 3 to ng” b) Punkterna 6.1.1.4.2–6.1.1.4.7 ska ersättas med följande: ”6.1.1.4.2 Kolväten (HC) Massan av oförbrända kolväten som släpps ut med avgaserna från fordonet under provningen beräknas med hjälp av följande formel: Ekvation 2–33: där HCm är massan av kolväten som släpps ut under provningsdelen i mg/km, S är sträckan enligt definitionen i punkt 6.1.1.3, V är den totala volymen enligt definitionen i punkt 6.1.1.4.1, dHC är kolvätenas densitet vid referenstemperaturen och referenstrycket (273,2 K och 101,3 kPa), dHC = 0,631 · 10 mg/m3 för bensin (E5) (C1H1,89O0,016); = 932 · 103 mg/m3 för etanol (E85) (C1H2,74O0,385); = 622 · 103 mg/m3 för diesel (B5)(C1Hl,86O0,005); = 649 · 103 mg/m3 för LPG (C1H2,525); = 714 · 103 mg/m3 för NG/biogas (C1H4); = mg/m3 för H2NG (med A = NG/kvantiteten biometan i H2NG-blandningen i volymprocent). HCc är koncentrationen av utspädda gaser uttryckt i ppm kolekvivalenter (t.ex. koncentrationen av propan multiplicerad med tre), korrigerad med hänsyn till utspädningsluften med hjälp av följande ekvation: Ekvation 2–34: där HCe är koncentrationen av kolväten, uttryckt i ppm kolekvivalenter, i provet av utspädda gaser som samlats upp i säcken (säckarna) A, HCd är koncentrationen av kolväten, uttryckt i ppm kolekvivalenter, i provet av utspädningsluft som samlats upp i säcken (säckarna) B, DiF är den koefficient som definieras i punkt 6.1.1.4.7. Koncentrationen av icke-metankolväten (NMHC) beräknas enligt följande: Ekvation 2–35: CNMHC = CTHC – (Rf CH4 · CCH4) där CNMHC = korrigerad koncentration av andra kolväten än metan i den utspädda avgasen, uttryckt i ppm kolekvivalenter, CTHC = total kolvätekoncentration (THC) i den utspädda avgasen, uttryckt i ppm kolekvivalenter och korrigerad för den totala mängden kolväten i utspädningsluften, CCH4 = koncentration av metan (CH4) i den utspädda avgasen, uttryckt i ppm kolekvivalenter och korrigerad för mängden CH4 i utspädningsluften, Rf CH4 är flamjoniseringsdetektorns svarsfaktor för metan enligt definitionen i punkt 5.2.3.4.1. 6.1.1.4.3 Kolmonoxid (CO) Massan av kolmonoxid som släpps ut med avgaserna från fordonet under provningen beräknas med hjälp av följande formel: Ekvation 2–36: där COm är massan av kolmonoxid som släpps ut under provningsdelen i mg/km, S är sträckan enligt definitionen i punkt 6.1.1.3, V är den totala volymen enligt definitionen i punkt 6.1.1.4.1, dCO är kolmonoxidens densitet, dCO = 1,25 · 106 mg/m3 vid referenstemperaturen och referenstrycket (273,2 K och 101,3 kPa), COc är koncentrationen av utspädda gaser, uttryckt i ppm kolmonoxid, korrigerad med hänsyn till utspädningsluften med hjälp av följande ekvation: Ekvation 2–37: där COe är koncentrationen av kolmonoxid, uttryckt i ppm, i provet av utspädda gaser som samlats upp i säcken (säckarna) A, COd är koncentrationen av kolmonoxid, uttryckt i ppm, i provet av utspädningsluft som samlats upp i säcken (säckarna) B, DiF är den koefficient som definieras i punkt 6.1.1.4.7. 6.1.1.4.4 Kväveoxider (NOx) Massan av kväveoxider som släpps ut med avgaserna från fordonet under provningen beräknas med hjälp av följande formel: Ekvation 2–38: där NOxm är massan av kväveoxider som släpps ut under provningsdelen i mg/km, S är sträckan enligt definitionen i punkt 6.1.1.3, V är den totala volymen enligt definitionen i punkt 6.1.1.4.1, är densiteten hos kväveoxiderna i avgaserna, under antagande att de förekommer i form av kvävedioxid, = 2,05 · 106 mg/m3 vid referenstemperaturen och referenstrycket (273,2 K och 101,3 kPa), NOxc är koncentrationen av utspädda gaser, uttryckt i ppm, korrigerad med hänsyn till utspädningsluften med hjälp av följande ekvation: Ekvation 2–39: där NOxe är koncentrationen av kväveoxider, uttryckt i ppm kväveoxider, i provet av utspädda gaser som samlats upp i säcken (säckarna) A, NOxd är koncentrationen av kväveoxider, uttryckt i ppm kväveoxider, i provet av utspädningsluft som samlats upp i säcken (säckarna) B, DiF är den koefficient som definieras i punkt 6.1.1.4.7. Kh är fuktighetskorrigeringsfaktorn, som beräknas med hjälp av följande formel: Ekvation 2–40: där H är den absoluta fuktigheten i g vatten per kg torr luft. Ekvation 2–41: där U är fuktigheten i procent, Pd är mättnadsångtrycket vid provningstemperaturen i kPa, och Pa är lufttrycket i kPa. 6.1.1.4.5 Massa av partiklar Massutsläpp av partiklar Mp (mg/km) beräknas med hjälp av följande ekvation: Ekvation 2–42: om avgaserna avluftas utanför tunneln, respektive Ekvation 2–43: om avgaserna återförs till tunneln, där Vmix = volymen V av utspädda avgaser under standardförhållanden, Vep = volymen av avgaser som passerar genom partikelfiltret under standardförhållanden, Pe = massan av partiklar som samlas upp av filtret (filtren) i mg, S = sträckan enligt definitionen i punkt 6.1.1.3, Mp = utsläpp av partiklar i mg/km. Om korrigering för bakgrundsnivån av partiklar i utspädningssystemet används, ska denna bestämmas i enlighet med punkt 5.2.1.5. I det fallet ska massan av partiklar (mg/km) beräknas enligt följande: Ekvation 2–44: om avgaserna avluftas utanför tunneln, respektive Ekvation 2–45: om avgaserna återförs till tunneln, där Vap = volymen av tunnelluft som passerar genom bakgrundspartikelfiltret under standardförhållanden, Pa = massan av partiklar som samlas upp av bakgrundsfiltret, DiF är den koefficient som definieras i punkt 6.1.1.4.7. Om tillämpningen av bakgrundskorrigering resulterar i en negativ massa av partiklar (i mg/km) ska den resulterande massan av partiklar anses vara noll mg/km. 6.1.1.4.6 Koldioxid (CO2) Massan av koldioxid som släpps ut med avgaserna från fordonet under provningen beräknas med hjälp av följande formel: Ekvation 2–46: där CO2m är massan av koldioxid som släpps ut under provningsdelen i g/km, S är sträckan enligt definitionen i punkt 6.1.1.3, V är den totala volymen enligt definitionen i punkt 6.1.1.4.1, är koldioxidens densitet, = 1,964 · 106 mg/m3 vid referenstemperaturen och referenstrycket (273,2 K och 101,3 kPa), CO2c är koncentrationen av utspädda gaser, uttryckt som andel koldioxidekvivalenter, korrigerad med hänsyn till utspädningsluften med hjälp av följande ekvation: Ekvation 2–47: där CO2e är koncentrationen av koldioxid, uttryckt som andel av provet av utspädda gaser som samlats upp i säcken (säckarna) A, CO2d är koncentrationen av koldioxid, uttryckt som andel av provet av utspädningsluft som samlats upp i säcken (säckarna) B, DiF är den koefficient som definieras i punkt 6.1.1.4.7. 6.1.1.4.7 Utspädningsfaktor (DiF) Utspädningsfaktorn beräknas enligt följande formel: För samtliga referensbränslen utom vätgas: Ekvation 2–48: För ett bränsle med sammansättningen CxHyOz är den generella formeln: Ekvation 2–49: För H2NG är formeln: Ekvation 2–50: För väte beräknas utspädningsfaktorn enligt följande: Ekvation 2–51: För referensbränslena i tillägg x är värdena för ”X” följande: Tabell 1–8 Faktorn ”X” i formler för beräkning av utspädningsfaktorn (DiF) Bränsle X Bensin (E5) 13,4 Diesel (B5) 13,5 LPG 11,9 Naturgas/biometan 9,5 Etanol (E85) 12,5 Väte 35,03 I dessa ekvationer är = koncentrationen av CO2 i den utspädda avgasen i provtagningssäcken, uttryckt i volymprocent, CHC = koncentration av HC i den utspädda avgas som finns i provtagningssäcken, uttryckt i ppm kolatomekvivalenter, CCO = koncentrationen av CO i den utspädda avgasen i provtagningssäcken, uttryckt i ppm, = koncentrationen av H2O i den utspädda avgasen i provtagningssäcken, uttryckt i volymprocent, = koncentrationen av H2O i den luft som används för utspädning, uttryckt i volymprocent, = koncentrationen av vätgas i den utspädda avgasen i provtagningssäcken, uttryckt i ppm, A = mängden naturgas/biometan i H2NG-blandningen, uttryckt i volymprocent.” c) I punkt 6.1.1.5.1.1 ska ”Viktning av resultat från provcykler enligt Uneces föreskrifter nr 40 och nr 47” ersättas med ”Viktning av resultat från provcykler enligt Uneceföreskrifterna nr 40 och nr 47”. d) I tillägg 1 tabell Ap 1–1 ska raden för ”DF” ersättas med följande: ”DiF Utspädningsfaktor —” e) I tillägg 2 punkt 1.1 ska den andra meningen ersättas med följande: ”Bränslespecifikationerna i detta tillägg överensstämmer med de specifikationer för referensbränslen som anges i bilaga 10 till Uneceföreskrifter nr 83, revision 4 (*). (*) EUT L 42, 12.2.2014, s. 1.”" f) I tillägg 11 ska punkt 3.2.1.3 ersättas med följande: ”3.2.1.3 Driftsomkopplaren ska ställas in enligt tabell Ap11-2. Tabell Ap11-2 Referenstabell för bestämning av villkor A eller B för olika hybridfordon, beroende på vilket hybriddriftsläge omkopplaren är inställd på Hybriddriftslägen -› — Endast el — Hybrid — Endast bränsle — Hybrid — Endast el — Endast bränsle — Hybrid — Hybriddriftsläge n (1) — Hybriddriftsläge m (1) Batteriets laddningstillstånd Omkopplarläge Omkopplarläge Omkopplarläge Omkopplarläge Villkor A Fulladdat Hybrid Hybrid Hybrid Mest elförbukande hybriddriftsläge (2) Villkor B Lägsta laddningstillstånd Hybrid Bränsleförbrukning Bränsleförbrukning Mest bränsleförbrukande driftsläge (3)