ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.

Det främsta målet för strategin för de offentliga finanserna på medellång sikt är att säkerställa de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. För att uppnå detta föreslår man i programmet att fullfölja konsolideringen av de offentliga finanserna och samtidigt förbättra förutsättningarna för tillväxt och sysselsättning. Efter den planerade korrigeringen av det alltför stora underskottet under 2006 beräknas underskottskvoten minska med 0,5 procentenheter per år (utom under 2008) för att nå 0,5 % av BNP 2010. Förbättringen av det primära saldot följer samma mönster, och det primära överskottet beräknas 2010 komma att nå 2 % av BNP. Medan budgeten innehåller korrigerande åtgärder på inkomstsidan, bland annat höjningen av grundskattesatsen för mervärdesskatt från 16 % till 19 %, beräknas såväl inkomst- som utgiftskvoten följa en nedåtgående trend vid en årsvis jämförelse. Utgiftskvoten beräknas fram till år 2010 minska med 2,5 procentenheter till 43 % av BNP, vilket främst beräknas uppnås genom återhållsamhet med de sociala utgifterna. Under samma period beräknas inkomstkvoten (de offentliga inkomsterna som andel av BNP) fram till 2010 att minska med 1,5 procentenheter till 42 % av BNP. En ökning av skatteuttaget (dvs. en höjning av grundskattesatsen för mervärdesskatt 2007) uppvägs till stor del av en minskning av socialavgiftsuttaget (till följd av sänkningar av ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen under 2007 och den nedåtgående trenden för bidragsdelen), medan offentliga inkomster från andra källor än skatt minskar. Jämfört med den tidigare uppdateringen är målen för de offentliga finanserna högre för varje år även om ingen anpassning planeras 2008.
(8)

Den offentliga bruttoskulden beräknas ha nått 64,6 % av BNP år 2006, vilket överstiger fördragets referensvärde på 60 % av BNP. Enligt programmet beräknas skuldkvoten minska med 6,5 procentenheter under loppet av programperioden. Skuldkvotens utveckling kan komma att bli mindre gynnsam än prognostiserat under slutet av programperioden på grund av dels de nyss nämnda riskerna för att målen för de offentliga finanserna inte kommer att uppnås, dels ovissheten om huruvida försäljningen av icke-strategiska tillgångar, som tenderar att bli större än det historiska genomsnittet, kommer att förverkligas. Mot bakgrund av riskbedömningen förefaller skuldkvoten komma att minskas i tillräcklig grad och närma sig referensvärdet under programperioden.
(4)

Det centrala målet för programmets medelfristiga strategi för de offentliga finanserna är att uppnå långsiktig hållbarhet, bland annat genom att närma sig det medelfristiga målet, ett strukturellt underskott (dvs. ett konjunkturrensat saldo exklusive engångsåtgärder och andra tillfälliga åtgärder) på 1 % av BNP. Enligt programmet beräknas det samlade underskottet öka till 4 % av BNP under 2007, huvudsakligen till följd av diskretionära ökningar av de sociala utgifterna, varefter det gradvis kommer att sjunka till 3,5 % av BNP 2008 och 3,2 % av BNP 2009. Det primära underskottet väntas minska från 2,4 % av BNP 2006 till 1,6 % av BNP 2009. Den planerade konsolideringen av de offentliga finanserna efter 2007 bygger på att intäkterna ökar med 0,4 procentenheter av BNP under programperioden, vilket särskilt gäller ”övriga intäkter” (till följd av inte närmare specificerade åtgärder, som dock troligen avser överföringar från EU), något som mer än väl kommer att uppväga minskade skatter och sociala avgifter. I huvudsak är dock konsolideringen utgiftsdriven genom en konsekvent minskning av den offentliga konsumtionen, framför allt till följd av återhållsamhet med lönerna inom den offentliga sektorn, vilket mer än väl kommer att uppväga ökade offentliga investeringar och räntekostnader. I jämförelse med den föregående uppdateringen senareläggs i programmet den planerade minskningen av underskottet till under referensvärdet på 3 % av BNP med minst två år mot bakgrund av ett gynnsammare makroekonomiskt scenario. Det måste påpekas att programmet också innehåller en alternativ plan, som har föreslagits av den nya regeringen, med lägre underskottsmål på 3,2 % av BNP för 2008 och 2,8 % av BNP för 2009. Detta bygger på ett flertal politiska åtgärder och på ökad flexibilitet i de offentliga finanserna genom att andelen obligatoriska utgifter minskas. Detta är dock beroende av politiska åtgärder som fortfarande inte är slutgiltigt utformade och godkända, och det är endast för de tidigare nämnda högre underskottsmålen som det i programmet anges sammanhängande och tillräckligt kvantifierade finanspolitiska ramar på medellång sikt.
(7)

Mot bakgrund av denna riskbedömning är det möjligt att den finanspolitiska inriktning som redovisas i programmet inte är tillräckligt ambitiös för att det medelfristiga målet för de offentliga finanserna med säkerhet skall kunna uppnås senast 2010 som planerat i programmet. I kommissionens vårprognos uppskattas det strukturella underskottet öka under 2007 och 2008. Under hela programperioden behålls emellertid en tillräcklig säkerhetsmarginal för att referensvärdet för underskottet på 3 % av BNP inte skall överskridas vid normala konjunktursvängningar. Takten i anpassningen mot programmets medelfristiga mål är otillräcklig och bör ökas, särskilt under 2007 och 2008, för att ligga i linje med stabilitets- och tillväxtpakten, som anger att riktmärket för den årliga takten i förbättringen av det strukturella saldot bör vara 0,5 % av BNP för euroområdet och medlemsstaterna i ERM II, samt att anpassningen bör vara större under goda ekonomiska tider och kan vara lägre under sämre ekonomiska tider. Närmare bestämt planeras endast en begränsad förbättring av det strukturella saldot mellan 2007 och 2009, då det förväntas råda goda ekonomiska tider i Österrike. Denna slutsats bekräftas även om man, som i programmet, betraktar inköpen av militär utrustning som en underskottsökande engångsåtgärd.
(5)

Den strategi för de offentliga finanserna på medellång sikt som fastställs i konvergensprogrammet syftar till att bibehålla ett överskott i de offentliga finanserna inom intervallet 0,8-1,5 % av BNP för att garantera makroekonomisk stabilitet och hållbara offentliga finanser. Finanspolitiken beräknas bli betydligt mer expansiv under 2007, med ett överskott i de offentliga finanserna på 0,8 % av BNP, en minskning från 3,2 % av BNP 2006. För 2008 och 2009 beräknas överskottet i de offentliga finanserna åter öka och stabiliseras på 1,5 % av BNP. Samtidigt som ränteutgifterna minskar med omkring 0,25 % av BNP under programperioden beräknas det primära överskottet minska från 4,5 % av BNP 2006 till 2,25 % av BNP 2007 och därefter åter öka till omkring 2,75 % av BNP 2008–2009. Lättnaden i finanspolitiken under 2007 förväntas nästan uteslutande bero på ökade utgifter. Utgifterna beräknas öka med 2,75 % av BNP och bara en del av denna ökning, omkring 0,75 % av BNP, planeras att vändas under 2008. Den beräknade ökningen av de offentliga utgifterna under 2007 beräknas huvudsakligen komma från utgiftsslagen ”övriga utgifter ”(+2,5 % av BNP) och subventioner (+0,5 % av BNP). Ökningen i ”övriga utgifter ”avspeglar Bulgariens bidrag till EU (1,25 % av BNP), en ökning av utgifterna för EU:s strukturfondsprojekt (0,25 % av BNP), som helt beräknas att täckas av högre inkomster från EU-bidrag, samt en ökning av ”övriga löpande utgifter ”(1 % av BNP). Planerade sänkningar av bolags- och inkomstskattesatser 2007 beräknas nästan fullt ut kompenseras av förbättrad skattemoral och effektivare skatteuppbörd. De totala inkomsterna förväntas följaktligen förbli i det närmaste oförändrade (uttryckta i procent av BNP) över programperioden. I programmet anges också att trots att man i budgeten för 2007 anger ett offentligt överskott på 0,8 % av BNP, kommer målsättningen vid budgetgenomförandet att vara att faktiskt nå ett högre överskott på 2 % av BNP. Detta skulle ske med tillämpning av bestämmelser i budgetlagen, som gör det möjligt att hålla inne 10 % av de budgeterade löpande primära utgifterna om underskottet i bytesbalansen skulle komma att öka ytterligare. Målen för de offentliga finanserna har reviderats uppåt betydligt jämfört med 2005 års ekonomiska program inför anslutningen, vilket avspeglar ett väsentligt bättre inkomstutfall 2006 med överskjutande effekter för kommande år och något gynnsammare utsikter i fråga om produktionstillväxt.
(9)

Utifrån denna riskbedömning förefaller programmets finanspolitiska inriktning vara otillräcklig för att säkerställa att det medelfristiga målet för de offentliga finanserna uppnås under programperioden, så som förutses i programmet. Det förefaller dessutom inte ge en tillräcklig säkerhetsmarginal för att undvika att underskottstaket på 3 % av BNP överskrids vid normala konjunktursvängningar under programperioden. Takten i anpassningen mot programmets medelfristiga mål enligt programmet är otillräcklig och bör ökas väsentligt för att ligga i linje med stabilitets- och tillväxtpakten, där det anges att anpassningen bör vara större under goda ekonomiska tider, men kan vara lägre under sämre ekonomiska tider. I stället förutses i programmet under en god konjunktur endast en marginell strukturell förbättring med tyngdpunkten klart förlagd till slutet av perioden och med en försämring under 2007, medan det saknas åtgärder till stöd för den planerade anpassningen, särskilt under 2009.
(8)

Den offentliga bruttoskulden beräknas ha minskat till under 40 % av BNP under 2006, vilket ligger klart under fördragets referensvärde på 60 % av BNP. I det uppdaterade programmet beräknas skuldkvoten minska ytterligare med 8 procentenheter under programperioden.
(7)

Utifrån denna riskbedömning är det möjligt att programmets finanspolitiska inriktning inte är tillräckligt ambitiös för att målet för de offentliga finanserna på medellång sikt skall kunna uppnås senast 2008, som det förutses i programmet. Detta mål är också mer ambitiöst än vad som krävs i förhållande till skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella produktionstillväxten på lång sikt. Den finanspolitiska strategin verkar tillräcklig för att från och med 2008 kunna uppnå ett strukturellt saldo som kan anses lämpligt enligt pakten. Den verkar dessutom ge en tillräcklig säkerhetsmarginal för att under programperioden hålla ett underskott inom referensvärdet på 3 % av BNP vid normala konjunktursvängningar. Anpassningstakten mot programmets mål på medellång sikt bör ökas för att ligga i linje med stabilitets- och tillväxtpakten, som anger att den årliga förbättringen av det strukturella saldot för de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II som riktmärke bör ligga på 0,5 % av BNP. Denna anpassning bör vara större under goda ekonomiska tider, men kan vara lägre under sämre ekonomiska tider. Med tanke på riskerna kan särskilt anpassningen missa riktmärket under 2007 och den kommer att minska betydligt därefter.
(4)

Det främsta målet för strategin för de offentliga finanserna på medellång sikt är att gradvis förbättra de finanspolitiska utsikterna och uppnå en balanserad budget senast 2010. Detta mål kommer att kräva en betydande konsolideringsansträngning efter försämringen under 2006 och 2007 med nästan 1,5 procentenhet av BNP. Den planerade justeringen under 2008 och 2009 är lika stor för det totala saldot som för det primära saldot, 0,4 respektive 0,5 procentenhet av BNP. Jämfört med den tidigare uppdateringen är de planerade målen för de offentliga finanserna striktare, samtidigt som tyngdpunkten i anpassningen fortfarande planeras att ligga i slutet av programperioden mot en bakgrund av ett mer gynnsamt makroekonomiskt scenario. Efter det att utgifterna som andel av BNP tillåtits öka markant under 2007, planeras i programmet en konsolidering av de offentliga finanserna under perioden 2008-2009 genom att inkomsternas andel av BNP ökar med 0,4 procentenhet varje år och utgifternas andel av BNP samtidigt hålls i stort sett konstant. Inkomsternas andel av BNP planeras att öka huvudsakligen till följd av högre ”övriga ”inkomster, vilket står för ökade inflöden av EU-medel. På motsvarande sätt ökar utgiftskvoten för den fasta bruttoinvesteringskomponenten, vilket efter 2007 i stort sett uppvägs av en minskning av ”övriga utgifter ”(som i programmet inbegriper en del offentlig konsumtion) med 0,75 procentenhet 2008 och av sociala transfereringar med 0,5 procentenhet senast 2009.
(7)

Utifrån denna riskbedömning förefaller programmets finanspolitiska inriktning vara tillräckligt ambitiös för att det medelfristiga målet för de offentliga finanserna skall kunna bibehållas med stor marginal under resten av programperioden, så som förutses i programmet. Det finns därför också en tillräcklig säkerhetsmarginal för att hålla underskottet inom tröskelvärdet på 3 % av BNP vid normala konjunktursvängningar under programperioden. Programmets finanspolitiska inriktning är inte helt förenlig med stabilitets- och tillväxtpakten eftersom den är konjunkturförstärkande i goda tider under 2007, då det strukturella saldot beräknas minska med omkring 1 % av BNP.
(4)

Underskottet planeras att minska med 0,4 procentenhet av BNP per år (0,3 procentenhet om kostnaderna för pensionsreformen medräknas), från 1,9 % av BNP 2006 till 0,6 % 2009. Det primära saldot beräknas att förbättras från 0,5 % av BNP 2006 till 1,7 % av BNP 2009. Inklusive effekterna av det ovan nämnda Eurostatbeslutet, beräknas underskottet i det uppdaterade programmet minska från 3,9 % av BNP 2006 till 2,9 % 2009. Den planerade anpassningen under 2007 är inkomstbaserad (inkomstkvoten ökar med 0,6 procentenhet av BNP samtidigt som utgiftskvoten blir närmast oförändrad). Däremot är den starkt utgiftsbaserad under 2008–2009 så att den mer än väl uppväger en betydande nedgång i inkomstkvoten (den genomsnittliga årliga minskningen av utgiftskvoten beräknas uppgå till 1,6 procentenheter, med tyngdpunkten på offentlig konsumtion och sociala transfereringar, samtidigt som inkomstkvoten beräknas minska med i genomsnitt 1,2 procentenheter främst till följd av sänkta socialförsäkringsavgifter, förändringar i inkomstskattesystemet för personer och andra förändringar, vilka inte alltid preciserats. Jämfört med det tidigare programmet har underskottsmålen skrivits ned mot bakgrund av en betydligt starkare tillväxt och ett bättre än förväntat utfall 2006.
(4)

I det uppdaterade programmet bekräftas att den centrala riktlinjen för finanspolitiken fortfarande är ett genomsnittligt överskott i de offentliga finanserna på 2 % över konjunkturcykeln med stöd av fleråriga utgiftstak. I 2007 års ekonomiska vårproposition kommer regeringen att göra en förnyad utvärdering av det nuvarande målet för överskottet i den offentliga sektorns finanser för att beakta Eurostats beslut om klassificeringen av fonderade pensionssystem inom den andra pelaren. (2) Efter utgången av övergångsperioden för genomförandet av detta beslut (under våren 2007) kommer överskottet att minska med cirka 1 % av BNP varje år och bruttoskuldkvoten att skrivas upp med cirka 0,5 % av BNP. Enligt den finanspolitiska strategi som läggs fram i uppdateringen kommer överskottet att minska under 2007 (från 3,0 % av BNP 2006 till 2,4 %), varefter en återhämtning kommer att ske gradvis (till 3,1 % 2009). Det primära överskottet kommer att utvecklas på liknande sätt. Såväl utgifts– som intäktskvoterna visar en gradvis sjunkande trend under programperioden. Tyngdpunkten i strategin är något förskjuten till de senare åren av programperioden, och de betydande skattesänkningarna under 2007 är endast delvis finansierade. I jämförelse med den föregående uppdateringen är prognosen för utvecklingen av överskottet liknande (en inledande nedgång följd av gradvis återhämtning), men beloppen är högre under hela programperioden.
(4)

Nyckelmålen för finanspolitiken, enligt det uppdaterade konvergensprogrammet, är att ge långsiktig hållbarhet, rättvisa inom och mellan generationer och, för att uppnå dessa mål, att stödja penningpolitiken, främst genom att tillåta att de automatiska stabilisatorerna hindrar alltför kraftiga konjunktursvängningar. I programmet förutspås en minskning av underskottet till under 3 % av BNP 2006/2007 (2,8 %) och till 1,4 % av BNP i slutet av prognosperioden, dvs. 2011/2012. Det primära saldot, som uppskattas uppgå till ett underskott motsvarande 0,6 % av BNP under 2005-2006, förväntas vara i balans till 2008/2009 och 2011/2012 nå ett överskott på 0,7 % av BNP. Anpassningen av de offentliga finanserna under prognosperioden är jämnt fördelad mellan intäkter och utgifter. Ökningen av intäktskvoten förväntas ske under de första två åren av prognosperioden, delvis beroende på diskretionära åtgärder, medan betydande ändringar av utgifterna skall ske från och med 2008/2009 genom en dämpning av dagens ökade utgiftstakt. De offentliga investeringarna enligt den definition som används i konvergensprogrammet (3) förväntas stabiliseras på 2,25 % av BNP från och med 2006/2007 så att underskottet från och med 2007/08 helt och hållet skall användas för att finansiera offentliga investeringar. Anpassningsplanen överensstämmer i stort sett med den i 2005 års uppdatering, dock med ett mer optimistiskt makroekonomiskt scenario på kort sikt.
(4)

Den strategi för de offentliga finanserna som skisseras i uppdateringen syftar till att få ned underskottet under referensvärdet på 3 % av BNP under 2006 och därefter sträva efter en konsolidering. Enligt uppdateringen skulle underskottet i de offentliga finanserna minskas gradvis och senast 2009 förbytas till ett i stort sett balanserat saldo. På grund av en beräknad minskning av räntetrycket väntas det primära överskottet nå 3,25 % av BNP senast 2009. Denna utveckling skall åstadkommas genom en nedskärning av den primära utgiftskvoten med nästan 5,75 procentenheter av BNP, vilket mer än väl kompenserar en minskning av inkomstkvoten med nästan 3,75 procentenheter av BNP. Trots att de samlade utgifterna framgångsrikt har kunnat begränsas har vårdutgifterna tenderat att stiga under de senare åren. Engångsåtgärder för att minska underskottet kommer att utnyttjas i mindre utsträckning än under den senaste tiden. I stort sett bekräftar programmet, mot bakgrund av ett mycket mera gynnsamt makroekonomiskt scenario, den nominella anpassning av de offentliga finanserna som planerades i den föregående uppdateringen.
7.

Utifrån denna riskbedömning verkar programmets finanspolitiska strategi i stort sett vara förenlig med den korrigering av det alltför stora underskottet senast 2007 som rådet har rekommenderat. Under korrigeringsperioden borde dock anpassningsplanen strukturellt sett stärkas, med tanke på de uppjusterade tillväxtprognoserna och de goda ekonomiska tiderna. De närmaste åren verkar programmets finanspolitiska strategi inte erbjuda en tillräcklig säkerhetsmarginal för att förhindra att referensvärdet på 3 % av BNP överskrids vid normala konjunktursvängningar. Dessutom verkar den inte tillräcklig för att målet på medellång sikt skall kunna uppnås senast 2010, som det planeras i programmet. Under åren efter korrigeringen av det alltför stora underskottet bör programmets anpassningstakt mot målet på medellång sikt ökas för att kunna översstämma med stabilitets- och tillväxtpakten. Enligt pakten bör den årliga förbättringen av det strukturella saldot för de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II som riktmärke ligga på 0,5 % av BNP, och korrigeringen bör vara större när goda ekonomiska tider råder. Särskilt väntas det strukturella saldot förbättras med bara cirka 0,75 % av BNP under 2007–2009 när goda ekonomiska tider antas råda.
4.

Huvudmålet för programmets finanspolitik på medellång sikt är en bestående korrigering av de stora obalanserna i de offentliga finanserna. Särskilt skall underskottet 2008 fås ned under referensvärdet på 3 % av BNP, följt av en fortsatt konsolidering. Viktiga steg mot en sådan konsolidering är planerade för hela programperioden: Det offentliga underskottet beräknas gradvis sjunka från 4,6 % av BNP 2006 till 0,4 % 2010, med en liknande anpassningsplan för det primära saldot som beräknas förbättras från ett underskott på 1,7 % av BNP 2006 till ett överskott på 2,5 % 2010. Framför allt skall minskningen av underskottet åstadkommas genom att hålla tillbaka de primära utgifterna. Under programperioden skall dessas nivå totalt sett minska i reala termer, tack vare strukturella korrigeringsåtgärder som främst handlar om en omstrukturering av den centrala statsförvaltningen, personal och offentliga tjänster samt kontroll av utgifterna för socialförsäkringar och hälso/sjukvård. Under de första åren av programmet bidrar också högre skatteintäkter från främst vissa skattehöjningar respektive lägre skatteförmåner och de fortsatta insatserna för att bekämpa bedrägeri och skatteundandragande till en konsolidering av de offentliga finanserna. I programmet bekräftas den planerade anpassningen i uppdateringen av stabilitetsprogrammet från december 2005, mot bakgrund av ett i stort sett oförändrat makroekonomiskt scenario.
(5)

Det strukturella saldot beräknat enligt den allmänt vedertagna metoden förutses uppgå till omkring 2 % av BNP eller högre under hela programperioden, varvid en liten försämring väntas ske under 2007 och en något större förbättring väntas ske under 2008. Det medelfristiga mål för de offentliga finanserna som presenteras i programmet är ett strukturellt saldo på 0,5–1,5 % av BNP fram till 2010, vilket man enligt programmet planerar att behålla med stor marginal under hela programperioden. Det medelfristiga målet har fastställts för att säkerställa finanspolitisk hållbarhet och är oförändrat jämfört med den föregående uppdateringen, om man i enlighet med Eurostats beslut av den 2 mars 2004 (2) i det nya programmet bortser från det pensionssystem som vilar på den andra pelaren (vilket ingick i Danmarks föregående program). Eftersom det medelfristiga målet för de offentliga finanserna är mer långtgående än minimiriktmärket (ett beräknat underskott på cirka 0,5 % av BNP), bör dess uppfyllande skapa en tillräcklig marginal mot ett alltför stort underskott. Det medelfristiga målet för de offentliga finanserna ligger inom det intervall som i stabilitets- och tillväxtpakten och uppförandekoden har fastställts för de medlemsstater som deltar i eurosamarbetet eller i ERM II, och det är mycket mer ambitiöst än vad som krävs sett till skuldkvoten och den genomsnittliga potentiella produktionstillväxten på lång sikt.
—

intyg nr JSH0408078 av den 12 augusti 2004, och intyg nr 431934 av den 1 juli 2005, utfärdade till Zhejiang Jinhua Max-power Tools Co., Ltd, där det intygas att en vinkelslip av typ S1M-MP2-125 överensstämmer med maskindirektivet och lågspänningsdirektivet. Intygen är utfärdade av Intertek ETL SEMKO, Building No 86, 1198 Qinzhou Road, Shanghai 200233, Kina,
(3)

Enligt programmets bakomliggande makroekonomiska scenario kommer den reala BNP-tillväxten sjunka från 2,8 % 2007 till 1,9 % 2008 och stabiliseras runt 2 % under de kommande åren. Mot bakgrund av nu tillgängliga uppgifter (3) förefaller scenariot för 2008 och 2009 att bygga på antaganden om gynnsam tillväxt med tanke på de försämrade yttre förutsättningarna och den högre inflationen sedan prognoserna i programmet slutfördes. Antagandena om tillväxten 2010–2011 förefaller i stort sett rimliga. I uppdateringen av programmet förväntas inflationen öka till 3,0 % 2008 och sedan minska till 1,75 % under perioden 2009–2011. Programmets inflationsprognoser för 2008–2009 förefaller något låga med tanke på den påtagliga ökningen av råvarupriserna och priserna för förädlade livsmedel under de senaste månaderna. Dessutom förefaller prognoserna för sysselsättningstillväxten på omkring 1 % per år i det uppdaterade programmet vara relativt höga med tanke på att BNP-tillväxten var lägre än vad den hade kunnat vara under hela programperioden. Medan programmets prognoser avseende löneökningar är något låga för 2008, förefaller de höga för de efterföljande åren (3,25–3,5 %), särskilt i jämförelse med den beräknade låga inflationstakten.