KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 18/98 av den 7 januari 1998 om införande av en preliminär antidumpningstull på import av rep av syntetfibrer med ursprung i Indien

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1), ändrad genom förordning (EG) nr 2331/96 (2), särskilt artikel 7 i denna,

efter samråd med rådgivande kommittén, och

med beaktande av följande:

A. FÖRFARANDE

(1) I juni 1997 avslutades ett antidumpningsförfarande rörande import av rep av syntetfibrer med ursprung i Indien utan att åtgärder infördes, eftersom, även om vissa faktorer tycktes tyda på att skada förelåg, de totala skadliga verkningarna av den dumpade importen inte var tillräckligt fastställda för att det skulle vara motiverat att införa åtgärder på grundval av de tillgängliga uppgifterna avseende undersökningsperioden. Uppgifter som kommissionen senare fick tillgång till innehöll emellertid tillräcklig bevisning om att gemenskapsindustrins situation hade försämrats ytterligare till följd av den fortsatt dumpade importen från Indien. Under dessa speciella omständigheter och mot bakgrund av att de nya uppgifterna inte kunde tas i beaktande inom ramen för det ovannämnda förfarandet beslutade kommissionen att inleda ett nytt antidumpningsförfarande i enlighet med artikel 5.6 i förordning (EG) nr 384/96 (nedan kallad grundförordningen). Genom ett tillkännagivande som offentliggjordes i Europeiska gemenskapernas officiella tidning (3) i juli 1997 meddelades att detta förfarande skulle inledas.

(2) Kommissionen underrättade officiellt de tillverkare, exportörer och importörer som den visste berördes samt företrädarna för exportlandet om att ett förfarande skulle inledas. Berörda parter gavs möjlighet att skriftligen lämna sina synpunkter och att begära att bli hörda.

(3) Kommissionen sände frågeformulär till alla exportörer och importörer som den visste berördes och mottog svar från en indisk exporterande tillverkare. Ingen av importörerna besvarade kommissionens frågeformulär.

(4) Med hänsyn till det stora antal gemenskapstillverkare som stödde förfarandet beslutade kommissionen att i enlighet med artikel 17 i grundförordningen undersöka skadan på grundval av ett urval gemenskapstillverkare. Detaljerade frågeformulär sändes till dessa utvalda gemenskapstillverkare, och de lämnade uppgifter.

(5) Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som ansågs nödvändiga för det preliminära fastställandet av dumpning och skada och genomförde undersökningar på platsen hos följande företag:

Gemenskapstillverkare

- Randers (Danmark)

- Oliveira SA (Portugal)

- Verto Portugal (Portugal)

- Bihr Frères (Frankrike)

- Quintas & Quintas (Portugal)

- Cotesi (Portugal)

- Sicor (Portugal)

- Geo Gleistein & Sohn (Tyskland)

Tillverkare/exportör

- Garware-Wall Ropes Limited, Pune, Indien

(6) Dumpningsundersökningen omfattade perioden från och med den 1 juli 1996 till och med den 31 maj 1997 (nedan kallad undersökningsperioden). Undersökningen av skada omfattade perioden från och med den 1993 till och med utgången av undersökningsperioden.

B. PRODUKT SOM ÄR FÖREMÅL FÖR UNDERSÖKNING OCH LIKADAN PRODUKT

1. Produkt som är föremål för undersökning

(7) Den produkt som är föremål för undersökning är surrningsgarn och tågvirke, även flätade och impregnerade, överdragna eller belagda med gummi eller plast, av polyeten eller polypropen, annat än skördegarn, med en längdvikt av mer än 50 000 decitex (5g/m), flätat och annat, samt av andra syntetfibrer av nylon eller andra polyamider eller av polyester, med en längdvikt av mer än 50 000decitex (5 g/m), flätat eller annat. Produkten omfattas av KN-nummer 5607 49 11, 5607 49 19, 5607 50 11 och 5607 50 19.

Produkten har ett stort antal marina och industriella användningsområden, särskilt inom sjöfart (framför allt för förtöjning) och fiskeindustri.

(8) Den tillverkas i många olika typer som skiljer sig åt i fråga om råvarans sammansättning och det antal parter som repen består av.

2. Likadan produkt

(9) Undersökningen visade att de olika typer av rep av syntetfibrer som säljs i Indien har samma fysiska egenskaper och användning som de som exporteras till gemenskapen. De rep som tillverkas i gemenskapen och de som exporteras från Indien till gemenskapen har också samma egenskaper och konkurrerar med varandra. Därför dras slutsatsen att de måste anses vara likadana produkter enligt artikel 1.4 i grundförordningen.

C. DUMPNING

1. Normalvärde

(10) För att kunna fastställa normalvärde undersökte kommissionen först huruvida den samarbetsvilliga exporterande tillverkarens sammanlagda inhemska försäljning var representativ enligt artikel 2.2 i grundförordningen, dvs. huruvida den totala volymen av denna försäljning utgjorde minst 5 % av den totala volymen av exportförsäljningen till gemenskapen. Denna undersökning visade att den samarbetsvilliga exporterande tillverkarens inhemska försäljning av rep av syntetfibrer var representativ.

(11) Kommissionen undersökte sedan huruvida den sammanlagda inhemska försäljningen av varje produkttyp som exporterades till gemenskapen var representativ, dvs. huruvida volymen av denna försäljning utgjorde minst 5 % av försäljningsvolymen för motsvarande typ som exporterades till gemenskapen.

(12) För de produkttyper som uppfyllde detta villkor undersökte kommissionen sedan, genom att fastställa andelen lönsam försäljning av varje produkttyp, om den inhemska försäljningen av produkttypen i fråga kunde anses ha ägt rum vid normal handel.

I fall där volymen av försäljningen av en produkttyp till priser över kostnaden per enhet utgjorde mindre än 80 % men mer än 10 % av den totala försäljningsvolymen fastställdes normalvärdet för denna typ på grundval av det vägda genomsnittliga priset vid lönsamma inhemska försäljningstransaktioner enbart. Om volymen av den inhemska försäljningen av en viss produkttyp till priser över kostnaden per enhet utgjorde mindre än 10 % av den totala försäljningsvolymen ansågs den inhemska försäljningen som otillräcklig enligt artikel 2.4 i grundförordningen, och den beaktades därför inte.

I fall där ingen eller otillräcklig inhemsk försäljning av motsvarande produkttyp förekom vid normal handel konstruerades normalvärdet, eftersom det inte fanns någon annan samarbetsvillig tillverkare i Indien, i enlighet med artikel 2.3 och 2.6 b i grundförordningen på grundval av samtliga produktionskostnader samt försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader som den exporterande tillverkaren haft för tillverkningen av produkttypen i fråga för försäljning på den inhemska marknaden, plus en vinstmarginal grundad på denna tillverkares lönsamma försäljning av den likadana produkten på den inhemska marknaden.

2. Exportpris

(13) Eftersom den samarbetsvilliga exporterande tillverkarens exportförsäljning till gemenskapen gick direkt till oberoende importörer, fastställdes exportpriset i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av de priser som faktiskt betalades eller skulle betalas av dessa oberoende kunder.

3. Jämförelse

(14) För att säkerställa en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset togs i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen hänsyn i form av justeringar till olikheter som påstods och konstaterades påverka prisernas jämförbarhet.

Justeringar beviljades för avgifter för transport, försäkring, tullklarering och hantering samt för indirekta skatter, importavgifter, kreditkostnader och rabatter.

(15) Den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren hävdade att en justering borde beviljas för importavgifterna på den importerade råvaran. Denna justering beviljades när de tullar som det kunde visas hade betalats för importerade råvaror som fysiskt ingick i den produkt som såldes på den inhemska marknaden bevisligen återbetalades när produkterna exporterades.

Företaget begärde också en justering för fysiska egenskaper, eftersom vissa av de rep som exporterades till gemenskapen innehöll en liten andel avfall. Denna begäran avvisades i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen, eftersom företaget inte kunde visa att denna fysiska olikhet hade påverkat försäljningspriserna.

En justering för olikheter avseende andra faktorer begärdes också, med motiveringen att den inhemska marknadens infrastruktur kräver ett nät av upplag över hela landet, vilket påverkar prisernas jämförbarhet. Företaget kunde dock varken kvantifiera de kostnader som denna infrastruktur gav upphov till eller visa hur dessa kostnader påverkade priserna. Denna begäran avvisades sålunda.

4. Dumpningsmarginal

(16) I enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen fastställdes dumpningsmarginalen på grundval av en jämförelse mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet för varje produkttyp och det vägda genomsnittliga exportpriset fritt fabrik för motsvarande produkttyp.

Jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset visade att dumpning förekom; dumpningsmarginalen motsvarande det belopp med vilket normalvärdet översteg priset vid export till gemenskapen.

Den vägda genomsnittliga dumpningsmarginalen, uttryckt i procent av priset fritt gemenskapens gräns, före tull, uppgick till 96,4 %.

(17) För exporterande tillverkare som varken besvarade kommissionens frågeformulär eller gav sig till känna på annat sätt fastställdes dumpningsmarginalen i enlighet med artikel 18.1 i grundförordningen på grundval av tillgängliga uppgifter.

För att fastställa graden av samarbetsvilja gjordes en jämförelse mellan Eurostats uppgifter och den volym som den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren uppgivit sig exportera till gemenskapen. Denna jämförelse visade att graden av samarbetsvilja var hög. Under undersökningens gång har kommissionens emellertid fastställt att den volym som den samarbetsvilliga tillverkaren av den berörda produkten uppgivit sig exportera från Indien till gemenskapen var högre än importvolymen enligt Eurostats uppgifter, kanske på grund av förseningar i de nationella tullmyndigheternas rapportering.

För att inte eventuellt bristande samarbete skulle belönas, fastställdes dumpningsmarginalen för icke samarbetande parter på den produkttyp som föreföll vara dumpad i störst utsträckning, förutsatt att detta inte gav en lägre dumpningsmarginal än den som fastställts för denna producent. Denna marginal, uttryckt i procent av priset fritt gemenskapens gräns, före tull, är 251 %.

D. GEMENSKAPSINDUSTRIN

(18) De gemenskapstillverkare som stödde förfarandet stod för omkring 96 % av gemenskapens tillverkning av den berörda produkten och utgjorde därmed gemenskapsindustrin enligt artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen.

E. SKADA

1. Inledande anmärkningar

(19) För att inom ramen för detta förfarande fastställa skada analyserade kommissionen såsom anges i punkt 6 uppgifter avseende perioden från och med 1993 till och med maj 1997. Vad beträffar skadeindikatorernas utveckling under den undersökta perioden använde kommissionen emellertid, för att kunna göra en jämförelse mellan olika år, siffrorna avseende undersökningsperiodens elva månader (sex månader 1996 och fem månader 1997) som grund för att extrapolera siffrorna för en tolvmånadersperiod.

(20) Geografiskt omfattade undersökningen gemenskapen i dess sammansättning då förfarandet inleddes, dvs. gemenskapen med femton medlemsstater.

2. Inhämtande av uppgifter om skada

(21) Kommissionen begärde och erhöll uppgifter om tillverkning, försäljning och sysselsättning (allmänna uppgifter) från samtliga tillverkare som stödde förfarandet. Med hänsyn till det stora antal tillverkare som ingick i gemenskapsindustrin baserade kommissionen de återstående skadeindikatorerna (kapacitet, kapacitetsutnyttjande, priser, lönsamhet, produktionskostnad, lager och investeringar) på uppgifter från ett urval gemenskapstillverkare (stickprovsbaserade uppgifter).

Urvalet gjordes i enlighet med artikel 17 i grundförordningen på grundval av geografiskt läge och företagens storlek med avseende på tillverkning och försäljning, och det omfattar både stora och små företag. Det bör vidare noteras att mer än hälften av gemenskapens tillverkning är lokaliserad till en enda medlemsstat. Trots detta tog kommissionen även med tillverkare från andra medlemsstater i urvalet.

De utvalda företagen stod för 47 % av gemenskapsindustrins tillverkning och 44 % av dess försäljning av den berörda produkten under undersökningsperioden.

3. Förbrukning i gemenskapen

(22) Förbrukningen i gemenskapen fastställdes på grundval av allmänna uppgifter om gemenskapsindustrins försäljningsvolym och uppgifter från Eurostat om importvolymen. Vad beträffar import med ursprung i Indien justerades uppgifterna från Eurostat med hänsyn till uppgifter som lämnats av den indiska samarbetsvilliga exporterande tillverkaren och kontrollerats av kommissionen. Försäljningsvolymen för de gemenskapstillverkare som inte samarbetade vid förfarandet uppskattades på grundval av tillgängliga uppgifter till 4 % av samtliga gemenskapstillverkares sammanlagda försäljning.

På denna grundval konstaterades att förbrukningen i gemenskapen ökade från 21 820 ton 1993 till 26 405 ton 1995 och därefter var relativt stabil med en förbrukning på 27 049 ton under undersökningsperioden, vilket motsvarar en ökning på totalt 24 % under den undersökta perioden.

4. Den dumpade importens volym och marknadsandel

(23) Den totala volymen av all dumpad import av rep av syntetfibrer med ursprung i Indien ökade kraftigt under den undersökta perioden, från 440 ton 1993 till 1 342 ton 1996, och minskade sedan något till 1 239 ton under undersökningsperioden. Totalt sett ökade den dumpade importens volym med 182 % mellan 1993 och undersökningsperioden.

Marknadsandelen för rep av syntetfibrer som importerats från Indien ökade avsevärt mellan 1993 och undersökningsperioden, från 2 % 1993 till 5,1 % 1996, och minskade sedan något till 4,6 % under undersökningsperioden.

5. Priser för den dumpade importen

(24) För att fastställa om den exporterande tillverkaren sålde till lägre priser än gemenskapstillverkarna under undersökningsperioden jämförde kommissionen de utvalda gemenskapstillverkarnas priser med den berörda samarbetsvilliga exportörens jämförbara priser i gemenskapen. På grund av det stora antalet olika typer av rep av syntetfibrer gjordes prisjämförelsen på grundval av ett urval transaktioner som motsvarade omkring 70 % av volymen av gemenskapstillverkarnas försäljning av alla typer av rep av syntetfibrer.

I fråga om gemenskapsindustrin beaktades de priser som togs ut vid försäljning till oberoende kunder, vid behov justerade till nivån fritt fabrik. Exportörernas försäljningspriser (cif fritt gemenskapens gräns) justerades för att ta hänsyn till betalda tullar och till kostnader efter importen. Transaktionerna avseende de utvalda produkttyperna motsvarade en stor del av den totala volymen av importen från Indien till gemenskapen under undersökningsperioden. Jämförelsen avsåg i samtliga fall priserna efter rabatter och avdrag, i jämförbara handelsled.

Resultaten av jämförelsen (som gjordes på grundval av genomsnittliga värden) visade att prisunderskridandemarginalerna, uttryckta i procent av gemenskapsindustrins genomsnittliga försäljningspriser, under undersökningsperioden varierade mellan 0 % och 38 %, med ett totalt vägt genomsnitt på 16 %. Skillnaderna mellan dessa marginaler återspeglar det stora antalet typer av rep som omfattas av definitionen av den berörda produkten.

6. Gemenskapsindustrins situation

a) Tillverkning (allmänna uppgifter)

(25) Gemenskapsindustrins tillverkning av den berörda produkten ökade under den undersökta perioden, från 19 465 ton 1993 till 22 373 ton under undersökningsperioden, vilket motsvarar en sammanlagd ökning på 15 %. Tillverkningen bör jämföras med förbrukningen i gemenskapen, som ökade med 24 % under den undersökta perioden.

b) Gemenskapsindustrins försäljningsvolym (allmänna uppgifter)

(26) Gemenskapsindustrins försäljningsvolym på gemenskapsmarknaden ökade under den undersökta perioden, från 19 179 ton 1993 till 20 784 ton under undersökningsperioden, vilket motsvarar en sammanlagd ökning på 8 %. Denna utveckling visar att gemenskapstillverkarnas försäljning inte följde förbrukningen, som ökade med 24 % under den undersökta perioden.

c) Marknadsandel (allmänna uppgifter)

(27) Försäljningsvolymens utveckling jämförd med utvecklingen av den synliga förbrukningen i gemenskapen visar att gemenskapstillverkarnas marknadsandel minskade under den undersökta perioden. Gemenskapstillverkarnas marknadsandel var 88 % 1993, 77,5 % 1995, 78,6 % 1996 och 76,8 % under undersökningsperioden. Den sammanlagda marknadsandelsförlusten uppgick till 11 procentenheter mellan 1993 och undersökningsperioden. Vidare bör det noteras att gemenskapsindustrin förlorade en marknadsandel motsvarande 10 procentenheter mellan 1993 och 1995, vilket är den period då importen från Indien ökade särskilt mycket. Under 1996 ökade gemenskapsindustrins marknadsandel något, men under undersökningsperioden var den återigen på tillbakagång.

d) Sysselsättning (allmänna uppgifter)

(28) Sysselsättningen i gemenskapsindustrin för den berörda produkten minskade under den undersökta perioden. Antalet anställda minskade från 1 247 under 1993 till 1 129 under undersökningsperioden, dvs. med 9 %. Situationen förbättrades något mellan 1995 och 1996, men under undersökningsperioden minskade sysselsättningen igen.

e) Kapacitet och kapacitetsutnyttjande (stickprovsbaserade uppgifter)

(29) Vad beträffar kapaciteten bör det noteras att anläggningarna för tillverkning av rep av syntetfibrer även används vid tillverkning av andra produkter som inte berörs av detta förfarande och som är föremål för säsongsmässiga variationer vad gäller efterfrågan på marknaden, t.ex. tvinnat garn för jordbruksändamål. Det var därför nödvändigt att göra en uppskattning av den kapacitet som normalt utnyttjades för gemenskapsindustrins tillverkning av den berörda produkten.

På denna grundval fastställdes att kapaciteten ökade något, från 16 164 ton 1993 till 17 008 ton under undersökningsperioden, vilket motsvarar en ökning på 5 %. Denna ökning överensstämde med förväntningarna om marknadens tillväxt (ökning av förbrukningen med 24 % under den undersökta perioden). Kapacitetsutnyttjandet förblev emellertid relativt konstant under den undersökta perioden; det var 61 % 1993 och 62 % under undersökningsperioden.

f) Lager (stickprovsbaserade uppgifter)

(30) Undersökningen visade att den berörda produkten vanligen tillverkas på beställning i gemenskapen. Gemenskapstillverkarna hade därför i allmänhet inga betydande lager, även om det ibland förekom lager av produkter som beställts men ännu inte sålts.

g) Investeringar (stickprovsbaserade uppgifter)

(31) De årliga investeringarna hos företagen i stickprovet ökade genomgående, från 549 996 ecu 1993 till 1 033 882 ecu under undersökningsperioden. Detta motsvarar en total ökning på 88 %. Det bör noteras att denna avsevärda ökning till större delen kan hänföras till investeringar i ersättningsmaskiner under den undersökta perioden inom ramen för ett övergripande omstruktureringsprogram.

h) Produktivitet (stickprovsbaserade uppgifter)

(32) Gemenskapsindustrins produktivitet ökade överlag från 12,45 ton per anställd 1993 till 15,2 ton per anställd under undersökningsperioden, trots en liten minskning under undersökningsperioden jämfört med 1996. Produktivitetsökningen måste ses mot bakgrund av de betydande tekniska förbättringarna av maskinerna för reptillverkning före och under den undersökta perioden, vilka möjliggjorde effektivare och mer integrerade produktionsprocesser.

i) Prisutveckling (stickprovsbaserade uppgifter)

(33) De vägda genomsnittliga priserna för den berörda produkten hos företagen i stickprovet vid försäljning på gemenskapsmarknaden varierade under den undersökta perioden men ökade med totalt 1 %.

Priserna för importen från Indien ökade med 6 % under den undersökta perioden, men det bör noteras att dessa priser i de allra flesta fall konstaterades vara avsevärt lägre än gemenskapstillverkarnas priser under hela den undersökta perioden.

j) Lönsamhet (stickprovsbaserade uppgifter)

(34) Gemenskapsindustrins lönsamhet, uttryckt i procent av nettoförsäljningen, utvecklades från en vägd genomsnittlig förlust på 1,7 % 1993 till en vägd genomsnittlig förlust på 7,1 % under undersökningsperioden. Det bör dock noteras att den ekonomiska situationen försämrades särskilt kraftigt från 1995 och framåt, varvid förlusten ökade från 1,2 % 1995 till 7,1 % under undersökningsperioden.

7. Slutsats om skada

(35) Undersökningen visade att gemenskapsindustrin under hela undersökta perioden utsattes för ett avsevärt pristryck till följd av importen från Indien, med ett prisunderskridande på upp till 38 %. Dessutom var gemenskapsindustrins marknadsandelsförlust betydande (11 procentenheter) samtidigt som förbrukning i gemenskapen ökade med 24 %. Sysselsättningen tycktes minska trots gemenskapsindustrins omstruktureringsinsatser.

Vidare försämrades gemenskapsindustrins ekonomiska resultat kraftigt från 1995 och framåt med en vägd genomsnittlig förlust på 7,1 % av nettoförsäljningen under undersökningsperioden.

Mot bakgrund av denna analys har kommissionen preliminärt dragit slutsatsen att gemenskapsindustrin vållats väsentlig skada enligt artikel 3.1 i grundförordningen.

F. SKADANS ORSAKSSAMBAND

1. Den dumpade importens verkan

(36) Vid undersökningen av huruvida den väsentliga skada som gemenskapsindustrin vållades orsakades av den dumpade importen konstaterade kommissionen att den dumpade importens volym ökade kraftigt mellan 1993 och undersökningsperioden (+182 %). Det bör noteras att volymen av importen från Indien till gemenskapen mer än fördubblades mellan 1993 och 1996 och att dess sammanlagda marknadsandel ökade med 3 procentenheter, medan gemenskapsindustrin under samma period förlorade 10 procentenheter. Mellan 1996 och undersökningsperioden minskade importen från Indien något. Trots denna svaga minskning förblev emellertid volymen av den dumpade importen från Indien betydande under undersökningsperioden.

Det noteras vidare att marknaden för rep av syntetfibrer är priskänslig och öppen. Kommissionen fastställde att den berörda produkten bör betraktas som en råvara, och att ett nedåtriktat pristryck får en direkt verkan på marknaden.

I detta sammanhang konstaterade kommissionen att priserna på importen från Indien underskred gemenskapsindustrins priser med i genomsnitt 16 % och med som högst 38 % under undersökningsperioden. Under hela den undersökta perioden var dessutom priserna för importen från Indien konstant avsevärt lägre än gemenskapsindustrins priser. Det bör noteras att detta prisunderskridande fortgick under undersökningsperioden, trots att den relativa minskningen av volymen av import från Indien under denna senare period. De indiska priserna konstaterades vidare vara marknadens lägsta under denna period.

(37) Vad beträffar gemenskapsindustrins ekonomiska situation var den ogynnsam redan i början av den undersökta perioden och hade försämrats avsevärt vid periodens slut.

Två faser kan urskiljas. Mellan 1993 och 1995 var gemenskapsindustrins ekonomiska situation relativt stabil, även om förluster gjordes. Detta visar att gemenskapsindustrin, när den utsattes för trycket från den dumpade importen, försökte bibehålla lönsamheten på bekostnad av marknadsandelen. Från 1995 och framåt tvingades gemenskapsindustrin emellertid, med hänsyn till det fortgående pristrycket från den dumpade importen, att ändra sin prissättningsstrategi för att inte förlora ytterligare marknadsandelar och för att bibehålla tillverkningsnivån. Priserna sänktes följaktligen, och lönsamheten försämrades kraftigt.

Mot bakgrund av detta dras slutsatsen att den dumpade importen av rep av syntetfibrer med ursprung i Indien har vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada.

2. Verkan av andra faktorer

(38) Kommissionen undersökte huruvida den skada som gemenskapsindustrin vållats kunde ha orsakats av andra faktorer än den dumpade importen. Kommissionen granskade särskilt utvecklingen av förbrukningen på gemenskapsmarknaden, gemenskapsindustrins livskraft, utvecklingen och verkan av import från tredje länder som inte omfattades av det aktuella förfarandet och verkan av eventuella ökningar av råvarukostnaderna.

a) Förbrukning i gemenskapen

(39) Förbrukningen i gemenskapen av rep av syntetfibrer ökade med totalt 24 % mellan 1993 och undersökningsperioden och tenderade att stabiliseras efter 1995. Den skada som gemenskapsindustrin vållats kan alltså inte hänföras till efterfrågans utveckling.

b) Gemenskapsindustrins konkurrenskraft

(40) Det bör erinras om att gemenskapsindustrin trots förluster i början av den undersökta perioden gjorde betydande investeringar i ersättningsmaskiner under denna period, i syfte att anpassa sig till den tekniska utvecklingen. Dessa nya maskiner möjliggjorde en effektivare och mer integrerad produktionsprocess, vilket i sin tur ledde till att produktiviteten ökade avsevärt, med 22 %, mellan 1993 och undersökningsperioden. Gemenskapsindustrin fortsatte dessutom att satsa på forskning och utveckling och kvalitetskontroll under hela den undersökta perioden.

Gemenskapsindustrin lyckades därför både sänka sina kostnader och höja sin kvalitet under den undersökta perioden.

c) Import från andra tredje länder

(41) Kommissionen konstaterade att den sammanlagda marknadsandelen för import från tredje länder som inte berörs av detta förfarande ökade med 8,5 % under den undersökta perioden. Kommissionen undersökte särskilt importen från Sydkorea, Norge, Polen, Ryssland och Tjeckien.

Vad beträffar importen från Sydkorea inleddes ett antidumpningsförfarande den 31 juli 1997 till följd av ett klagomål som ingetts av Eurocord på gemenskapsindustrins vägnar (4). Eftersom marknadsandelen för importen från Sydkorea ökade kraftigt under den undersökta perioden, från 0,4 % till 4 %, kan det inte uteslutas att importen från Sydkorea bidrog till den skada som gemenskapsindustrin vållats. Undersökningsresultaten är emellertid ännu inte klara.

Den marknadsandel som innehades av import från Norge, Ryssland och Tjeckien ökade under den undersökta perioden, men priserna för denna import konstaterades vara högre än priserna för importen från Indien. Priserna för importen från Polen befanns vara lägre än de indiska priserna endast under 1994, och marknadsandelen för denna import var konstant under den undersökta perioden.

Det bör vidare noteras att priserna för importen från Indien konstaterades vara marknadens lägsta under den undersökta perioden, med undantag för 1994. Mellan 1995 och undersökningsperioden utgjorde dessutom importen från Indien 20 % av den sammanlagda volymen av importen till gemenskapen, vilket var den högsta andelen för något enskilt land.

d) Förändringar av råvarupriserna

(42) Kommissionen undersökte också huruvida den skada som gemenskapsindustrin vållats kunde ha orsakats av ändrade råvarukostnader under den undersökta perioden.

Kommissionen konstaterade kraftiga variationer i råvarukostnaderna under den undersökta perioden. Priserna för polyeten- och polypropengranulat, de huvudsakliga råvarorna vid tillverkningen av den berörda produkten, ökade med totalt 41% respektive 52 % mellan 1993 och undersökningsperioden. Eftersom råvarorna står för omkring 50 % av de totala produktionskostnaderna, skulle en ökning av gemenskapsindustrins genomsnittliga försäljningspriser med 23 % under den undersökta perioden ha krävts för att täcka den totala ökningen av råvarukostnaderna. Detta bör jämföras med en total ökning av gemenskapsindustrins försäljningspriser på 1 %.

3. Slutsats om orsakssamband

(43) Även om det inte kan uteslutas att ändrade råvarukostnader kan ha haft en viss negativ verkan på gemenskapsindustrins situation eller att en del av importen från andra tredje länder kan ha bidragit till gemenskapsindustrins minskade marknadsandel och negativa situation, inverkar detta inte på det faktum att importen av rep av syntetfibrer från Indien i sig vållade gemenskapsindustrin väsentlig skada.

Denna slutsats dras särskilt mot bakgrund av att gemenskapsindustrin förlorade marknadsandelar och försämrade sin lönsamhet, vilket sammanföll med en ökning av volymen av och marknadsandelen för importen från Indien till priser som konstant underskred gemenskapsindustrins priser och låg på nivåer som konstaterats vara marknadens lägsta under undersökningsperioden.

G. GEMENSKAPENS INTRESSE

1. Inledande anmärkningar

(44) Kommissionen undersökte preliminärt, på grundval av de uppgifter som lämnats, om det trots slutsatserna om dumpning och skada fanns tvingande skäl som skulle leda till slutsatsen att det inte låg i gemenskapens intresse att införa åtgärder i detta fall.

Kommissionen undersökte i detta syfte verkan av eventuella åtgärder för samtliga parter som omfattades av förfarandet liksom verkan för dessa parter av att inte vidta provisoriska åtgärder.

2. Inhämtande av uppgifter

(45) För att kunna göra en bedömning av den sannolika verkan av att vidta åtgärder begärde kommissionen uppgifter från samtliga kända berörda parter, däribland parter inom industrier i tidigare förädlingsled, gemenskapsindustrin och användarindustrier. Det bör noteras att kommissionen mottog endast begränsade och allmänna svar.

De parter som undersöktes inom ramen för denna analys av gemenskapens intresse tillhör följande huvudkategorier: råvarutillverkare i tidigare förädlingsled, gemenskapsindustrin, importörer/distributörer och användare i senare försäljningsled.

Det bör noteras att rep av syntetfibrer säljs i gemenskapen i färdigarbetat skick och att därför ingen bearbetningsindustri i senare led berörs av detta förfarande.

3. Råvarutillverkarnas intressen

(46) De råvaror som används vid tillverkningen av produkten är polymerer, t.ex. polypropen, polyeten, polyamid och polyester. Dessa polymerer kan ha formen av granulat, som måste strängsprutas, eller garn. I gemenskapens tillverkas de i allmänhet av de stora petrokemiska industrikoncernerna.

Även om ett antal råvarutillverkare i brev till kommissionen uttryckte sitt stöd för det aktuella förfarandet tycks det inte föreligga några bevis för att dessa tillverkare i någon betydande utsträckning skulle påverkas om åtgärder infördes respektive inte infördes, eftersom försäljningen till reptillverkare endast utgör en mycket liten del av deras verksamhet.

4. Gemenskapsindustrins intressen

a) Gemenskapsindustrins karaktär och struktur

(47) Gemenskapsindustrin består av omkring 30 företag som tillverkar den berörda produkten. Gemenskapsindustrin är spridd över de flesta medlemsstaterna, men en stor del av företagen finns i Portugal. De portugisiska tillverkarna stod för omkring 60 % av gemenskapsindustrins tillverkning under undersökningsperioden.

Gemenskapstillverkarna är till största delen familjeägda små till medelstora företag.

Gemenskapsindustrin omvandlar råvarorna till rep av syntetfibrer genom följande huvudsakliga produktionsfaser: strängsprutning (varvid råvarorna smälts till användbart garn), duktning (genom vilken parter skapas av garnet) och tvinningen eller flätning (varvid parterna tvinnas eller flätas till rep). Den berörda produkten är en färdigarbetad produkt som i allmänhet inte genomgår någon mer omfattande ytterligare omvandling.

b) Gemenskapsindustrins livskraft

(48) Gemenskapsindustrins ekonomiska situation var ogynnsam redan i början av den undersökta perioden, vilket ledde till en omstrukturering under denna period. Undersökningen visade att gemenskapsindustrins ekonomiska situation hade försämrats avsevärt till följd av den dumpade importen och att gemenskapsindustrin hade förlorat en betydande marknadsandel under den undersökta perioden.

Det bör emellertid erinras om att gemenskapsindustrin under hela den undersökta perioden gjorde stora investeringar i nya maskiner, vilket gjorde det möjligt att införa effektivare produktionsprocesser. Gemenskapsindustrin investerade också i kvalitetssäkring och kvalitetskontroll och har lagt ner ett väsentligt forsknings- och utvecklingsarbete för att kunna starta tillverkning av nya typer av specialrep med högre mervärde, som kräver mer avancerad teknik. Vid utgången av undersökningsperioden hade gemenskapsindustrin fortfarande en betydande marknadsandel, vilket visar att gemenskapstillverkare är pålitliga leverantörer.

c) Sannolik verkan av att åtgärder införs respektive inte införs

(49) Om trycket från den dumpade importen tillåts fortgå kommer de ekonomiska förlusterna att fortsätta. Gemenskapsindustrin kommer då inte att kunna finansiera sina satsningar på produktutveckling, och på längre sikt kan företag komma att läggas ner. Det noteras i detta avseende att kommissionen underrättades om att pristrycket på gemenskapsmarknaden under den undersökta perioden har lett till att ett antal gemenskapstillverkare har tvingats begränsa sin tillverkning och att ett antal andra helt har upphört med tillverkningen.

Det är högst sannolikt att denna negativa utveckling kommer att fortsätta om inga åtgärder vidtas för att korrigera den dumpade importens verkningar.

Om åtgärder införs, däremot, bör gemenskapsindustrin kunna höja sina priser och förbättra sin lönsamhet.

5. Importörernas/distributörernas intressen

(50) Distributionskedjan för den berörda produkten kännetecknas av ett stort antal importörer/distributörer som, till skillnad från gemenskapsindustrin, håller betydande lager av den berörda produkten. Det är viktigt att notera att distributörernas unika ställning i distributionskedjan ofta ger dem stora möjligheter att påverka prissättningen på den berörda produkten.

Importörerna/distributörerna agerar i allmänhet som mellanhänder mellan gemenskapsindustrin och importörerna å ena sidan och användarna å andra sidan. Ett typiskt exempel på importörernas/distributörernas roll är en skeppshandlares verksamhet i en större hamn. Skeppshandlaren låter ofta dagspriset för den berörda produkten avgöra leveranskällan (gemenskapsprodukter eller importerade produkter).

Eftersom importörerna och distributörerna har möjlighet att fastställa priserna på marknaden och eftersom de i allmänhet fritt kan välja leveranskälla (gemenskapsprodukter eller importerade produkter) anser inte kommissionen att de i någon större utsträckning skulle påverkas om åtgärder införs respektive inte införs. Inga bevis om motsatsen lämnades heller till kommissionen.

6. Användarnas intressen

(51) Användarna av den berörda produkten återfinns främst inom fiske- och sjöfartsindustrierna.

Eftersom marknaden är extremt priskänslig anser kommissionen att eventuella åtgärder med största sannolikhet skulle leda till en prishöjning.

De vanligaste användningsområdena för rep är förtöjning, användning för diverse ändamål ombord på fartyg och användning tillsammans med fiskenät. Kostnaderna för repen är därför av mindre betydelse jämfört med denna industris huvudsakliga kostnader, t.ex. fartygens värdeminskning, bränsle, försäkring, arbetskraft och underhåll. Denna slutsats förstärks av det faktum att rep av syntetfibrer kan användas länge utan något särskilt underhåll. Med hänsyn till de tillgängliga uppgifterna anser kommissionen därför att den berörda produkten endast står för en försumbar del av användarindustriernas sammanlagda kostnader, vilket också förklarar användarnas bristande samarbetsvilja vid detta förfarande. En eventuell prishöjning skulle sålunda ha marginell betydelse för användarna.

7. Slutsats om gemenskapens intresse

(52) Importen från Indien har ökat kraftigt under den undersökta perioden, och exportören har ständigt och i betydande mån underskridit gemenskapsindustrins priser på gemenskapsmarknaden. Om inga åtgärder vidtas är det sannolikt att denna utveckling kommer att fortsätta och ytterligare förvärra den skada som gemenskapstillverkarna vållats.

Om åtgärder införs kan detta förväntas bidra till att gemenskapsindustrin kan förbättra sin lönsamhet, vilket skulle vara gynnsamt för konkurrensvillkoren på gemenskapsmarknaden och minska risken för ytterligare nedläggningar och sysselsättningsminskningar. Åtgärderna förväntas också kunna bidra till att göra det möjligt för gemenskapstillverkarna att till fullo utnyttja de investeringar som gjorts under senare år och att fortsätta att utveckla nya, tekniskt mer avancerade produkter för nya och specialiserade användningsområden.

Vad beträffar användarindustrierna skulle en eventuell prishöjning endast få marginell verkan.

Kommissionen har dragit slutsatsen att det under de rådande omständigheterna inte finns några tvingande skäl för att inte införa åtgärder.

H. PRELIMINÄR TULL

1. Nivå för undanröjande av skada

(53) Eftersom det har fastställts att den dumpade importen i fråga har vållat gemenskapsindustrin väsentlig skada och att det inte finns några tvingande skäl för att inte vidta åtgärder, bör preliminära antidumpningsåtgärder antas. Dessa åtgärder bör vara tillräckliga för att undanröja den skada som vållats av importen, utan att de konstaterade dumpningsmarginalerna överskrids.

För att denna skada skall undanröjas måste industrin kunna ta ut priser som ligger på den nivå som skulle gälla om ingen dumpad import förekom. Det fastställdes att gemenskapstillverkarna vid en sådan prisnivå skulle kunna täcka sina produktionskostnader och uppnå en skälig vinst.

De vägda genomsnittliga exportpriserna cif fritt gemenskapens gräns under undersökningsperioden för de produkttyper som användes för fastställandet av prisunderskridande, justerade med hänsyn till betald tull och kostnader efter importen jämfördes därför med de faktiska vägda genomsnittliga försäljningspriser som togs ut av de berörda utvalda gemenskapstillverkarna, vid behov justerade uppåt för att täcka produktionskostnader och en vinstmarginal på 5 %.

Vid det preliminära fastställandet ansågs denna vinstmarginal vara den lägsta vinstnivå som krävs för att denna sektor skall vara livskraftig. Hänsyn har tagits till att produkten i fråga betraktas som en råvara av de berörda parterna.

Jämförelsen visade på en skademarginal på 53,0 % av det vägda genomsnittliga nettopriset fritt gemenskapens gräns, före tull.

2. Preliminär antidumpningstull

(54) Enligt artikel 7.2 i grundförordningen bör den preliminära antidumpningstullen vara lika stor som dumpningsmarginalen eller det belopp som är nödvändigt för att undanröja skadan, om detta är lägre.

Eftersom den skademarginal som preliminärt konstaterats i fråga om den indiska exportören är lägre än motsvarande dumpningsmarginal bör den preliminära antidumpningstullen för denna exportör grundas på den konstaterade nivån för undanröjande av skada.

(55) För företag som inte samarbetade vid undersökningen baseras den preliminära tullen på den skademarginal, dvs. 82,0 %, vilken konstaterats för den utvalda produkttypen för fastställandet av dumpningsmarginalen för dessa företag, då denna överskred skademarginalen.

I. SLUTBESTÄMMELSE

(56) Enligt god förvaltningspraxis bör en period fastställas inom vilken berörda parter skriftligen kan lämna sina synpunkter och begära att bli hörda. Vidare bör det anges att alla avgöranden i denna förordning är preliminära och kan behöva övervägas på nytt om kommissionen skulle föreslå en slutgiltig tull.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1. En preliminär antidumpningstull skall införas på import av rep av syntetfibrer enligt KN-nummer 5607 49 11, 5607 49 19, 5607 50 11 och 5607 50 19 med ursprung i Indien.

2. Den preliminära antidumpningstull som i enlighet med denna förordning skall tillämpas på nettopriset fritt gemenskapens gräns, före tull, skall vara följande:

>Plats för tabell>

3. Gällande bestämmelser om tullar och annan tullpraxis skall tillämpas.

4. Övergång till fri omsättning i gemenskapen för de produkter som avses i punkt 1 får endast ske om en säkerhet som motsvarar nivån på den preliminära tullen lämnas.

Artikel 2

De berörda parterna får i enlighet med artiklarna 20 och 21 i förordning (EG) nr 384/96 inom en månad efter det att denna förordning har trätt i kraft skriftligen lämna sina synpunkter och begära att muntligen bli hörda av kommissionen.

Artikel 3

Med förbehåll för artiklarna 7, 9, 10 och 14 i förordning (EG) nr 384/96 skall artikel 1 i denna förordning tillämpas under en sexmånadersperiod, om inte kommissionen förlänger dess giltighetstid eller rådet antar slutgiltiga åtgärder innan denna period löper ut.

Artikel 4

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 7 januari 1998.

På kommissionens vägnar

Leon BRITTAN

Vice ordförande

(1) EGT L 56, 6.3.1996, s. 1.

(2) EGT L 317, 6.12.1996, s. 1.

(3) EGT C 201, 1.7.1997, s. 8.

(4) EGT C 232, 31.7.1997, s. 6.