Rapport om verksamheten under den sjätte, sjunde och åttonde Europeiska utvecklingsfonden (EUF)

Rapport om verksamheten under sjätte, sjunde och åttonde Europeiska utvecklingsfonden(1)

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

>Plats för tabell>

Tabell 1 - Utnyttjande av sjätte, sjunde och åttonde EUF per den 31 december 1999

>Plats för tabell>

KAPITEL I - GENOMFÖRANDET AV SJÄTTE, SJUNDE OCH ÅTTONDE EUF FRAM TILL DEN 31 DECEMBER 1999

Situationen i slutet av budgetåret 1999

1 Europeiska utvecklingsfonden (EUF) har tillkommit genom internationella konventioner(2) mellan Europeiska unionens medlemsstater och 71 länder i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS) samt genom rådets beslut om sammanslutningen av 24 utomeuropeiska länder och territorier (ULT). Kommissionen har i uppgift att förvalta EUF, utan att detta påverkar Europeiska investeringsbankens (EIB) ansvar för att tillämpa vissa finansiella instrument(3).

2 Sjätte(4), sjunde(5) och åttonde(6) EUF genomfördes parallellt under 1999 eftersom fondernas anslag går att använda utan någon tidsbegränsning, trots att fonderna i princip har en livslängd på fem år(7). Kommissionen överför de återstående medlen från en fond till en senare fond först då den anser att genomförandet av fonden praktiskt taget är avslutat.

3 Tabell 1 återger användningen av sjätte, sjunde och åttonde EUF per den 31 december 1999. För budgetåret 1999 uppgick betalningarna till 1275,4 miljoner euro och för budgetåret 1998 uppgick de till 1439,6 miljoner euro. Åtagandena(8), bortsett från dem som dragits tillbaka, uppgick till 2692,8 miljoner euro budgetåret 1999 och till 2296,3 miljoner euro budgetåret 1998.

4 Fjorton år efter att sjätte EUF trätt i kraft motsvarade uttagen från denna 89,2 % av fondens nettomedel. Under 1999 har de endast ökat med 1,3 procentenheter. I den takten skulle det ta ytterligare drygt åtta år innan sjätte EUF är uttömd. Det skulle vara lämpligt att undersöka vad som motiverar en fortsatt verksamhet under en fond som i praktiken har avslutats, vilket också AVS-EG-kommittén antydde i sin rapport för 1998 som framlades i enlighet med bestämmelserna i artikel 327 i Lomékonventionen.

5 Uttagsgraden för sjunde EUF uppgick till 69,1 % vid slutet av dess nionde genomförandeår, vilket innebär en ökning med 5,3 procentenheter under 1999. För sjätte EUF var motsvarande uttagsgrad vid samma stadium 76,8 %. Uttagsgraden för åttonde EUF uppgick till 7,7 % vid slutet av dess andra genomförandeår. För sjunde EUF uppgick uttagsgraden efter lika lång tid till 9,8 %.

6 Trots att instrumenten för snabb utbetalning utnyttjats i större omfattning sedan sjunde EUF har EUF:s genomförandetakt fortsatt att minska. Det stora antalet konflikter i vissa av dessa länder är endast en av orsakerna till att genomförandetakten minskar. Den inneboende svagheten i AVS-ländernas nationella förvaltningar är en annan orsak som inte kompenseras av EUF:s stöd till tekniskt bistånd, vilket kunde konstateras vid revisionsbesök på platsen under 1999 (Uganda, Tanzania, Senegal, Tchad, Kamerun).

7 Den 4 november 1995 i Mauritius undertecknade AVS-länderna och Europeiska unionens medlemsstater ett avtal genom vilket den fjärde Lomékonventionen ändrades. Man kom då överens om att 292 miljoner euro av de medel som tilldelades åttonde EUF skulle komma från tidigare EUF (se tabell 1). Detta beslut löser inte problemet med återstående medel i avslutade EUF(9). Per den 31 december 1999 uppgick dessa återstående medel fortfarande till 243,7 miljoner euro eller 45 % av de överförda medlen (se tabell 2). Under dessa omständigheter bör man på nytt undersöka det berättigade i bestämmelserna i artikel 7.1 i den interna överenskommelsen av den 20 december 1995. Enligt dessa bestämmelser skall återstoden av fonderna användas tills fonderna är uttömda utan att det fastställs någon tidsgräns som incitament för EUF:s nationella utanordnare. I den resolution som åtföljde Europaparlamentets beslut om ansvarsfrihet för 1995, uppmanade Europaparlamentet likväl kommissionen "att [omfördela] anslag inom ramen för nationella eller regionala vägledande program, vilka inte utnyttjas under definierade tidsperioder efter det att de överförts till följande utvecklingsfonder, (...) till icke programplanerade biståndsprogram".

8 Enligt artikel 67.2 i budgetförordningen för åttonde EUF skall inkomst- och utgiftsredovisningen föregås av en analys av den ekonomiska förvaltningen. För 1999, liksom för 1998, har ingen sådan analys tillhandahållits. Revisionsrätten betonade i sin årsrapport för budgetåret 1998 avseende genomförandet av den allmänna budgeten att den analys som lagts fram avseende externa åtgärder var mycket torftig(10). På detta område krävs det alltså särskilda ansträngningar när det gäller information. Att förvaltningen av EUF är uppdelad mellan tre av kommissionens generaldirektorat har en viss betydelse för dagens situation (GD Bistånd, GD Budget och Gemensamma tjänsten för yttre förbindelser).

9 Uppställningen av EUF:s balansräkningar, som sedan återges i beslutet om ansvarsfrihet, bör omarbetas ingående för att se till att de sammanställda uppgifterna är mer sammanhängande. Skuldsidan borde visa fondernas nettosituation (tilldelningar minus gjorda utbetalningar) och övriga eventuella skulder. Tillgångssidan å sin sida borde vara en analys av hur kvarvarande medel utnyttjas och endast omfatta likvida medel och fordringar.

De mest framträdande omständigheterna vid anslagsutnyttjandet under budgetåret

Anslagsrörelser under budgetåret

10 Tilldelningen av bidrag under sjätte EUF förstärktes med 18,6 miljoner euro genom att anslagen för särskilda lån (17,8 miljoner euro) och för flyktingbistånd

Tabell 2 - Återstående saldon i avslutade EUF per den 31 december 1999

>Plats för tabell>

(0,8 miljoner euro) utnyttjades. Dessa två belopp motsvarar beslut som upphävts under 1999. Under perioden har emellertid besluten avseende bidragen givit ett negativt nettobelopp (- 3,4 miljoner euro), vilket tydligt indikerar att det, i samband med kommissionens omorganisation av förvaltningen av detta bistånd till tredje land, skulle vara lämpligt att överväga en överföring av återstoden av sjätte EUF till en senare EUF efter att saldona från avslutade insatser förfallit.

11 För sjunde EUF förekom inga anslagsrörelser, utöver uttaget av bankräntor på ca 23,7 miljoner euro (Stabex och administrativa kostnader i enlighet med bestämmelserna i artikel 9.2 i det inbördes avtalet avseende sjunde EUF(11).

12 För åttonde EUF har 1250 miljoner euro av anslagen reserverade för programbistånd (bidrag) utnyttjats, först för att öka strukturanpassningsfonden med 250 miljoner euro(12) och sedan för att inrätta ett nytt instrument till förmån för kraftigt skuldtyngda länder (1000 miljoner euro). Detta nya instrument hade ännu inte utnyttjats den 31 december 1999. Beslutet av ministerrådet AVS-EG(13) innehåller två skilda delar, den första omfattar 320 miljoner euro avsedda för utestående skulder till gemenskapen och den andra 680 miljoner euro framför allt avsedda för "Afrikanska utvecklingsbankens behov" via en förvaltningsfond som Världsbanken förvaltar (se punkt 25).

Stabex i åttonde EUF

13 Enligt artikel 2 i den interna överenskommelsen av den 20 december 1995 skall systemet för stabilisering av exportinkomster tilldelas 1805,5 miljoner euro som i enlighet med artikel 191 i konventionen skall delas upp i ett antal lika stora årliga betalningar, motsvarande det antal år som finansprotokollet skall vara giltigt. Målet med detta system är att varje år fastställa ett lägsta anslagsbelopp, samtidigt som man garanterar att dessa anslag kommer att vara tillgängliga för Stabex-instrumentet. Enligt budgetförordningen för åttonde EUF (artikel 54) kan medlemsstaterna välja att omedelbart betala in sina bidrag till ett "särskilt Stabex-bankkonto" eller att omvandla detta bidrag till "en öppen fordran som löper med ränta som gottskrivs systemet".

14 Den 31 december 1999 hade kommissionen genom systemets automatik krävt in delbetalningar till ett belopp på 1440 miljoner euro och uppburit räntor på 43,6 miljoner euro, men däremot hade den endast fastställt rätt till överföringar till förmån för AVS-länderna till ett belopp på 302,9 miljoner euro, varav 169,9 miljoner euro har betalts ut, vilket ger ett teoretiskt likviditetssaldo på 1313,7 miljoner euro. Enligt EUF:s årsredovisning var Stabex faktiska likvida medel insatta på det "särskilda bankkontot" (109,8 miljoner euro), investerade i obligationer (772,2 miljoner euro) eller innehav i form av öppna fordringar hos medlemsstaterna (594,4 miljoner euro), vilket ger ett totalt saldo på 1476,4 miljoner euro. Likviditetsöverskottet på 162,7 miljoner euro beror på transaktioner avseende sjunde EUF som ännu inte avslutats.

15 Systemet för förvaltning av Stabex likvida medel leder, av konjunkturella orsaker(14), till en mycket betydande blockering av medlen tvärtemot de principer som gäller vid förvaltningen av Lomékonventionernas övriga medel. Utan att Stabex-medlens fördelning ifrågasätts kan nuvarande likviditetsöverskott endast korrigeras genom ett rådsbeslut efter ett förslag från kommissionen.

Förseningar vid genomförandet av programbiståndet

16 Inkomst- och utgiftsredovisningen visar för sjätte och sjunde EUF att det uppstått förseningar vid utnyttjandet av programbiståndet, som i vissa fall skulle kunna ge anledning till omprövning av de belopp som kommissionen ursprungligen avsatt för de berörda länderna. När det gäller sjätte EUF, som normalt borde vara avslutad, redovisade tio länder i slutet av 1999 betalningar på mindre än 80 % av beloppet för sina vägledande program. När det gäller sjunde EUF utgjorde betalningarna för 29 länder efter nio år mindre än 65 % av ländernas totala programbelopp. I tabell 3 upptas de länder som ingår i båda grupperna.

Tabell 3 - Sjätte och sjunde EUF: länder där det uppstått betydande förseningar vid genomförandet av de vägledande programmen

>Plats för tabell>

17 För vissa länder där dessa förseningar uppstår är det problem som ligger bakom svårigheterna med genomförandet, men för andra länder måste man undersöka ländernas kapacitet eller vilja att, i tid och på lämpligt sätt, utnyttja de anslag som de blivit tilldelade. I sådana fall bör man ompröva kommissionens ursprungliga beslut om tilldelning och anpassa dem till mer angelägna behov efter överenskommelse med de berörda länderna. I det avseendet verkar systemet med frigörande i två omgångar av de belopp som tilldelats de vägledande programmen inom åttonde EUF vara bättre lämpat för att undvika att medlen opåkallat blir frysta.

KAPITEL II - REVISIONSFÖRKLARING AVSEENDE EUROPEISKA UTVECKLINGSFONDEN

Revisionsförklaring avseende sjätte, sjunde och åttonde Europeiska utvecklingsfonden (EUF) för budgetåret 1999

I Europeiska revisionsrätten (revisionsrätten) har granskat sjätte, sjunde och åttonde EUF:s räkenskaper för det budgetår som avslutades den 31 december 1999. Räkenskaperna innehåller årsredovisningarna och inkomst- och utgiftsberäkningarna(15) och de lades fram sent för Europaparlamentet, rådet och revisionsrätten av kommissionen i meddelande KOM(2000) 357 slutlig av den 15 juni 2000. Enligt det finansiella regelverket(16) är revisionsrätten skyldig att till Europaparlamentet och rådet avge en revisionsförklaring om räkenskapernas tillförlitlighet och de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet.

II Revisionsrätten har genomfört granskningen i enlighet med sina riktlinjer och normer för revision. I dessa har allmänt erkänd internationell god revisionssed anpassats till EUF-sammanhang. Granskningen bestod av en rad lämpliga granskningsförfaranden som utformats för att på grundval av tester pröva bevismaterial avseende såväl beloppen och informationen i räkenskaperna som lagligheten och korrektheten i de transaktioner som ligger till grund för räkenskaperna. Den omfattade även en bedömning av de redovisningsprinciper som använts och de viktigaste beräkningar som gjorts av förvaltarna samt av räkenskapernas upplägg. På så vis har revisionsrätten uppnått en rimlig grund för nedanstående uttalanden.

Räkenskapernas tillförlitlighet

III Bortsett från effekterna av de problem som tas upp i punkterna a och b nedan är det revisionsrättens uppfattning att årsredovisningarna och inkomst- och utgiftsredovisningarna för budgetåret 1999 ger en tillförlitlig bild av sjätte, sjunde och åttonde EUF:s inkomster och utgifter för året samt av fondernas finansiella ställning vid årets slut:

a) Det makrofinansiella (makroekonomiska) stödets omfattning och genomförandegrad anges inte.

b) Situationen när det gäller åtaganden stämmer inte överens med de verkliga förhållandena och ger inte någon tillförlitlig bild av de faktiskt tillgängliga anslagen.

De underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet

IV a) När det gäller de inkomster som redovisats för budgetåret har revisionsrättens granskning vad kommissionen avser inte visat på några fel som har väsentlig inverkan.

b) När det gäller åttonde EUF:s tilldelning för budgetåret har revisionsrättens granskning vad kommissionen avser inte visat på några fel som har väsentlig inverkan.

c) När det gäller budgetårets åtaganden har revisionsrättens granskning vad kommissionen avser inte visat på några fel som har väsentlig inverkan.

d) När det gäller åttonde EUF:s avsatta medel för budgetåret har revisionsrättens granskning vad kommissionen avser inte visat på några fel som har väsentlig inverkan.

e) När det gäller budgetårets betalningar har revisionsrättens granskning vad kommissionen avser inte visat på några fel som har väsentlig inverkan.

f) När det gäller betalningar som verkställts i AVS-länderna på de nationella och regionala utanordnarnas ansvar inom ramen för vissa program eller finansiella instrument, visar emellertid de redovisningsrevisioner som utförts i enlighet med finansieringsöverenskommelserna och de som genomförts på begäran av internrevisionsenheten vid Gemensamma tjänsten för yttre förbindelser att icke stödberättigande utgifter kan ha belastat EUF (se punkterna 52-55).

g) I fråga om makroekonomiskt stöd är en strikt granskning av lagligheten och korrektheten baserad på en systematisk undersökning av villkoren i finansieringsöverenskommelserna inte meningsfull (se punkt 35).

Med beaktande av ovanstående konstateranden och med reservation för resultaten av de granskningar som utförts på lokal nivå avseende de transaktioner som genomförs på de stödmottagande myndigheternas ansvar (se punkt f) är det revisionsrättens uppfattning att de transaktioner som ligger till grund för årsredovisningarna för sjätte, sjunde och åttonde EUF för det budgetår som avslutades den 31 december 1999 som helhet är lagliga och korrekta.

12.10.2000

Jan. O. Karlsson

Ordförande

Europeiska revisionsrätten

12, rue Alcide De Gasperi, L-1615 Luxemburg

Uppgifter till stöd för revisionsförklaringen

Inledning

18 Nedanstående iakttagelser skall läsas tillsammans med revisionsförklaringen om tillförlitligheten i sjätte, sjunde och åttonde EUF:s räkenskaper och de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet budgetåret 1999.

Granskningens omfattning

19 Enligt den budgetförordning som är tillämplig på åttonde EUF skall förutom åtaganden (beslut) och betalningar även anslag och avsatta medel redovisas. För åttonde EUF omfattar alltså revisionsförklaringen även de två sistnämnda kategorierna(17).

20 Vissa fall av avsiktliga oegentligheter som skadar EUF kan, just på grund av sin natur, inte upptäckas genom normala granskningsförfaranden. Huvudansvaret för att förebygga, upptäcka och undersöka oegentligheter och motsvarande undersökningar ligger hos de organ som är ansvariga för förvaltningen av EUF:s inkomster och utgifter (nationella och regionala utanordnare, men även EUF:s chefsutanordnare). De iakttagelser som tas upp här kan inte generellt anses gälla bedrägerier.

Begränsningar i granskningsarbetet med de underliggande transaktionerna

21 Revisionsrätten granskade de underliggande transaktionerna på grundval av dokumentation som tillhandahållits av kommissionens centrala avdelningar och i förekommande fall av kommissionens delegationer i AVS-länderna. Granskningen omfattade i vissa fall, som berör fem länder, besök på platsen för att kontrollera om de utgifter den slutliga stödmottagaren haft var lagliga och korrekta. För vissa slag av betalningar som har samband med makroekonomiskt stöd (Stabex och strukturanpassningsfonden) begränsades granskningsarbetet till kommissionens betalningar i euro till AVS-länderna.

22 Revisionsrätten vill påpeka att det på grund av de många möjligheterna till undantag är svårt att strikt kontrollera om normerna respekteras vad gäller EUF:s rättsliga ramar. Dessa ramar är ofta vägledande vilket avsevärt begränsar räckvidden för granskningen av de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet.

Räkenskapernas tillförlitlighet

23 Uttalandet om räkenskapernas tillförlitlighet görs med reservation på grund av de iakttagelser som tas upp i punkterna 25-33.

Inkomster

24 De årliga betalningar som är avsedda för Stabex och som medlemsstaterna på egen begäran får förfoga över är räntebärande i enlighet med bestämmelserna i artikel 54 i budgetförordningen avseende åttonde EUF. Enligt budgetförordningens bilaga II är det sammansatta räntor som avses, men för 1999 beräknade kommissionen enkla räntor. För 1999 uppgår de räntor som förbisetts på detta sätt till ca 0,5 miljoner euro. Dessutom har räntor till ett belopp på 0,94 miljoner euro inte belastat medlemsstaterna.

Genomförandet av det makroekonomiska stödet

25 Budgetstöd utgör en allt större del av instrumenten för snabb utbetalning avseende EUF. Detta stöd har en mycket speciell uppläggning och det framgår inte klart av EUF:s årsredovisning eftersom det utnyttjas genom flera finansiella instrument, vissa programplanerade och andra inte. Den 31 december 1999 hade stödet utgivits genom strukturanpassningsfonden, Stabex och de nationella och regionala vägledande programmen. För övrigt tillkom i slutet av 1999, när ett nytt instrument avsett för kraftigt skuldtyngda fattiga länder inrättades, ytterligare en källa till makroekonomiskt stöd som utgår i enlighet med nya bestämmelser. Inom de vägledande programmen redovisas vissa av dessa stödinsatser som ett komplement till strukturanpassningsfonden medan andra utgör självständiga projekt. Tabell 4 är ett försök till uppskattning av direkt och indirekt budgetstöd som ges i enlighet med olika finansiella instrument för sjunde och åttonde EUF.

26 Tidigare fanns det en direkt koppling mellan de finansiella instrumenten och de olika formerna av stöd som utgavs, men så är inte längre fallet. Exakta uppgifter om stödinsatserna borde ges i årsredovisningarna eller i analysen av den ekonomiska förvaltningen (se punkt 8).

Tabell 4 - Makroekonomiskt stöd i enlighet med sjunde och åttonde EUF (beslut). Ställning per den 31 december 1999

>Plats för tabell>

27 När det gäller makroekonomiskt stöd motsvarar de betalningar som är upptagna i EUF:s räkenskaper de klumpvis verkställda utbetalningarna till de stödmottagande länderna. För att ge en bild av den faktiska användningen av detta stöd borde bakgrundsinformationen ge uppgift om de belopp som ännu inte kunnat utnyttjas vid budgetårets slut. Vid revisionsbesök i AVS-länderna 1999 kunde man till exempel konstatera att vissa av de överförda Stabex-medlen för tillämpningsåren efter 1990 ännu inte hade utnyttjats, utan att man i EUF:s räkenskaper hade uppmärksammat de svårigheter som uppstått. Detta var fallet i Uganda (80 miljoner euro), Tanzania (18 miljoner euro) och Kamerun (45 miljoner euro).

Situationen när det gäller åtaganden

28 Sedan i juni 1998 innehåller finansieringsöverenskommelserna för EUF en tidsfrist för när projekten skall börja genomföras. Om de inte börjat genomföras senast detta datum upphör de att gälla och kommissionen bör fatta nya beslut om de insatser som bibehållits. Med räkenskapssystemet för EUF:s förvaltning är det inte möjligt att identifiera dessa beslut. Under dessa omständigheter går det inte att fastställa beloppet på de berörda åtagandena utan att gå igenom och pricka av tusentals insatser.

29 Enligt artikel 291.1 i den fjärde AVS-EG-konventionen undertecknad i Lomé skall det träffas en finansieringsöverenskommelse inom 60 dagar efter kommissionens beslut. Den 5 mars 1999 antog kommissionen ett beslut om ett belopp på 79,5 miljoner euro för fyra förslag till åtagande av utgifter. Ett år senare hade man ännu inte träffat någon finansieringsöverenskommelse. Dessutom har ett beslut om 55 miljoner euro som kommissionen fattade den 21 december 1999 inte lett till någon finansieringsöverenskommelse eftersom projektet avbrutits. De motsvarande åtagandena måste anses vara gjorda för tidigt.

30 I bilaga 3.1.1 till årsredovisningen ger kommissionen en analys av åtaganden för vilka inga rörelser har registrerats på kontona på över 18 månader (72,5 miljoner euro för sjätte EUF och 326,9 miljoner euro för sjunde EUF) varav 52,5 miljoner euro avser åtgärder som förvaltas av EIB med fullmakt.

31 Bland de vilande åtagandena identifierade kommissionen ett belopp på 53,1 miljoner euro som bör förfalla (23,8 miljoner euro för sjätte EUF och 29,3 miljoner euro för sjunde EUF). Kommissionen genomförde denna undersökning genom att undersöka de primära åtaganden som det inte hade registrerats någon rörelse för under de senaste 18 månaderna. Denna undersökning är otillräcklig för att bedöma den faktiska omfattningen av vilande transaktioner. Bland de primära åtaganden som är under genomförande ingår dessutom bundna avsatta medel (sekundära åtaganden). Kommissionen borde göra en systematisk granskning av detta innan den börjar överföra återstoden av pågående EUF till nionde EUF.

32 Stabex-överföringar (103,8 miljoner euro till förmån för Sudan) under sjunde EUF ingår fortfarande i de utestående åtagandena trots att kommissionen har hållit inne transaktionerna. De åtgärder som kommissionen vidtagit i juni 1999 för att få den nationella utanordnarens godkännande att avsluta projekten hade i juni 2000 ännu inte gett några resultat och beloppen förblev på så sätt blockerade.

33 I bilaga 3.1.2 i årsredovisningen anger kommissionen att av 6774 miljoner euro i utestående åtaganden för EUF (dvs. finansieringsbeslut som inte givit upphov till några utbetalningar) kommer troligen ungefär 1230 miljoner euro (18,1 %) inte att betalas ut. Detta belopp representerar i huvudsak reserver för oförutsedda utgifter som inrättades när åtagandena gjordes. Dessa reserver ökar stadigt och har gått från 530 miljoner euro 1996 till 640 miljoner euro 1997 och sedan från 1057 miljoner euro 1998 till 1230 miljoner euro 1999.

De underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet

34 Inom ramen för de granskningsförfaranden som man kommit överens om uppmärksammades kommissionen på de detaljerade iakttagelser vid granskningen av de underliggande transaktionerna som inte har någon väsentlig inverkan på revisionsförklaringen. Dessa iakttagelser berör huvudsakligen felberäkningar, upprättande av garantier, redovisningen av dokumentation och utnyttjandet av marginaler som frigjorts avseende insatser som förvaltas av EIB.

35 När det gäller makroekonomiskt stöd (se tabell 4) och framför allt stöd till strukturanpassningsprogram styrs utnyttjandet av delar av stöden till förmån för de stödmottagande länderna av finansieringsöverenskommelserna, som innehåller de villkor som skall uppfyllas innan medlen frigörs. Kommissionen använder dessa villkor som ett politiskt instrument för att uppmuntra de stödmottagande regeringarna att genomföra de reformer man kommit överens om. Eftersom strukturanpassningsstödet ingår i en samordnad biståndsgivarinsats kan det dessutom endast finnas ett enda program per land. Av denna anledning har kommissionen ibland medgivit undantag från vissa av de villkor som ställts upp i finansieringsöverenskommelserna och frigjort delar av stöd på grundval av en bedömning av den övergripande situationen i mottagarlandet. I detta sammanhang är en strikt granskning av lagligheten och korrektheten baserad på en systematisk undersökning av varje enskilt villkor i finansieringsöverenskommelserna inte meningsfull. Det är i själva verket inte längre frågan om att bedöma hur väl en situation överensstämmer med en på förhand fastställd norm, utan om att bedöma hur lämpligt det är att programmen fortsätter.

KAPITEL III - UPPFÖLJNING AV TIDIGARE IAKTTAGELSER

Inledning

36 Den 28 juli 1999 utsåg kommissionen en chefsutanordnare för åttonde EUF, som trädde i kraft den 1 juni 1998(18). Denna utnämning var retroaktiv. Därmed omfattas alla åtgärder som chefsutanordnaren, och andra som delegerats befogenheter, vidtagit i enlighet med sina befogenheter 1999 av ett formellt godkännande.

37 Enligt artikel 74.5 i budgetförordningen skall kommissionen rapportera om de åtgärder den har vidtagit till följd av de iakttagelser som tagits upp i besluten om ansvarsfrihet. Ingen sådan rapport har lagts fram de två senaste gångerna som ansvarsfrihet har beviljats (för 1996 och 1997). I frånvaro av dessa rapporter är det svårt att fastställa vilka följder budgetmyndighetens rekommendationer har fått. För de senaste åren hade det varit särskilt fördelaktigt att få information om vad kommissionen gjort för att avgöra vilka delegationer i AVS-länderna som är nödvändiga för verksamheten (ansvarsfrihet för 1995) och om de åtgärder som planeras för att avhjälpa de negativa effekterna av villkoren om fasta växelkurser på vissa av EUF:s marknader (ansvarsfrihet för 1996).

Mekanism för att undvika blockering av outnyttjade anslag i tidigare EUF

38 Revisionsrätten tog i sin årsrapport för budgetåret 1997(19) upp behovet av att inrätta ett system som gör det möjligt att undvika att medel som överförts från tidigare EUF till åttonde EUF förblir outnyttjade (se punkt 7).

39 Inom ramen för finansprotokollet för det nya "partnerskapsavtalet mellan staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS), å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan" har kommissionen föreslagit att samtliga återstående saldon från tidigare EUF och belopp som skall dras tillbaka från pågående projekt skall överföras till nionde EUF. I samband med detta bör kommissionens delegationer särskilt rikta in sig på att dra tillbaka vilande åtaganden avseende sjätte och sjunde EUF (se punkt 10).

Information om bärkraften i den riskkapitalfinansierade verksamheten

40 Revisionsrätten rekommenderade även i sin årsrapport för 1997(20) att det skulle inrättas ett utvärderingssystem för bedömning av bärkraften i den verksamhet som finansieras med riskkapital förvaltat av EIB och av denna verksamhets verkliga bidrag till den ekonomiska och sociala utvecklingen i AVS-länderna.

41 Även om kommissionen har åtagit sig att följa revisionsrättens rekommendation har utvärderingssystemet i fråga ännu inte införts. Kommissionen påpekade att den inte kunde prioritera utvärderingen av riskkapitalverksamheten eftersom EIB vidhåller att detta är bankens uppgift och att banken i vederbörlig ordning kommer att ta itu med den.

42 Utvärderingar i efterhand skulle ha varit desto mer fördelaktiga som stödet i form av riskkapital och räntesubventioner enligt det nya "partnerskapsavtal" som nämns i punkt 39 skall ersättas av ett nytt "investeringsanslag".

De nationella utanordnarnas motivering av begäran om utbetalning i en annan valuta än den lokala

43 Revisionsrätten påminde i sin årsrapport för budgetåret 1998(21) om en iakttagelse i årsrapporten för budgetåret 1996(22) angående det faktum att det ofta saknades en motivering beträffande den del av avtalen om byggnads- och anläggningsarbete som skulle betalas i utländsk valuta. Kommissionen uppger nu att den har påmint de nationella och regionala utanordnarna om att de skall se till att varje begäran om utbetalning i en utländsk valuta inom ramen för ett avtal är vederbörligen motiverad. Det finns emellertid ingenting som verifierar att en sådan påminnelse verkligen har översänts.

44 En stickprovsundersökning av avtalen visar att situationen i praktiken är på väg att förbättras. Hädanefter borde ändå kommissionen avslå samtliga anbud där anbudsgivaren inte för varje utgiftspost i kontraktet motiverar utbetalningar i europeisk valuta (till exempel: löner till utlandsstationerad personal, importerat material, importerad utrustning, finansiella avgifter och marginal).

Tillämpning av skatte- och tullbestämmelserna för avtal om byggnads- och anläggningsarbeten inom ramen för Lomékonventionerna

45 Revisionsrätten rekommenderade även att informationen om AVS-ländernas tull- och skattebestämmelser skulle förbättras för att säkerställa att anbudsgivarnas anbud överensstämmer med mottagarlandets lagstiftning(23). Kommissionen har inte kunnat visa att denna fråga har följts upp.

KAPITEL IV - ÖVRIGA IAKTTAGELSER

AVS-ländernas högre revisionsorgan

46 I de flesta AVS-länder finns det högre revisionsorgan med uppgift att granska statens inkomster och utgifter. I Lomékonventionerna ges dessa organ i motsats till regeringsorganen ingen specifik roll inom den EUF-finansierade verksamheten. Under revisionsbesök som nyligen gjordes på platsen uttryckte flera av dessa organ en önskan om att bli anförtrodda en roll vid granskningen av hur EUF genomförs.

47 Eftersom denna fråga hör nära samman med god förvaltning av offentliga angelägenheter borde kommissionen undersöka hur och på vilka villkor dessa nationella revisionsorgan skulle kunna ingripa, framför allt när EUF-medlen utbetalas i form av direkt budgetstöd till mottagarländerna(24). Att dessa revisionsorgan skulle göras delaktiga i genomförandet av EUF skulle dessutom kunna bidra till att stärka institutionerna i de berörda länderna och ingå i processen att utveckla demokratiska rutiner för de offentliga angelägenheterna i enlighet med den fjärde Lomékonventionen (reviderad artikel 5). För att göra detta möjligt skulle man kunna tillåta att det i vissa länder ges tekniskt bistånd till dessa organ(25).

Avtal om bygg- och anläggningsarbeten

48 De bestämmelser som är tillämpliga för avtal om bygg- och anläggningsarbeten inom EUF omfattar en samling förfaranden för att garantera att principerna om sund ekonomisk förvaltning tillämpas. Det finns emellertid en stor risk för att dessa principer blir åsidosatta när kommissionen sörjer för den ersättning som uppdragstagarna ansöker om och som man gör upp om i godo med mottagarlandets myndigheters goda minne.

49 Även om de ingenjörsbyråer som skall övervaka bygg- och anläggningsarbetet i princip skall attestera sådana ersättningar bör även kommissionen noggrant undersöka om de är berättigade. De granskningar som revisionsrätten gjorde av de av 1999 års transaktioner som tas upp i punkt 50 visade emellertid att de uppgifter som låg till grund för ytterligare faktureringar var svåra att verifiera och utgick från en vansklig tolkning av avtalsvillkoren. Följaktligen fastställdes de slutligen utbetalade beloppen schablonmässigt efter förhandlingar mellan uppdragstagaren, uppdragsgivaren, ingenjören och kommissionen.

50 I Madagaskar gjordes på detta sätt ytterligare utbetalningar på 730000 euro för bygg- och anläggningsarbeten utan att det gjordes några försök att utkräva de avtalsslutande parternas ansvar enligt avtalet. I Tchad godtog kommissionen ett avtalsprotokoll som omfattade ytterligare betalningar på 422000 euro även om grunderna för en del av dessa betalningar inte kunde verifieras och resten stod i strid med uppgifterna i de särskilda avtalsvillkoren. I Malawi lämnade en entreprenör för offentliga arbeten in en begäran om ytterligare 7,7 miljoner euro, vilket motsvarade ungefär 40 % av det ursprungliga priset i kontraktet för ett vägbygge. Det krävs teknisk expertis för att bedöma det berättigade i denna begäran, där ett antal uppgifter förefaller vara tvivelaktiga.

51 Kommissionens delegationer förklarar att de ofta är tvungna att godta denna typ av situationer eftersom uppdragstagarna annars riskerar att säga upp kontrakten. Revisionsrätten anser att en sådan inställning inte är godtagbar och att kommissionen bör fastställa en uppförandekod för en uppdragstagares begäran om ytterligare betalningar. Denna uppförandekod borde tydligt ange för delegationerna under vilka förhållanden de inte skall tveka att inleda ett domstolsförfarande vid uppenbara överträdelser av uppdragstagaren.

Kommissionens granskningar under 1999

52 Gemensamma tjänsten för yttre förbindelser började upprättas successivt i slutet av 1997(26) och den inrättade en internrevisionsenhet som blev operativ påföljande budgetår. Internrevisionsenheten genomför direkt, med sin egen personal, ett begränsat antal granskningar av EUF-programmen sammantaget. Den har också i uppgift att organisera och följa upp granskningar som den anförtror privata revisionsbyråer. Under 1999 gick 1,17 miljoner euro av EUF:s ränteinkomster till genomförandet av 25 granskningar: nio redovisningsrevisioner, tio effektivitetsrevisioner och sex granskningar av de offentliga finanserna avseende programmen för direkt budgetstöd.

53 Många av dessa granskningar visade att det förekommer utgifter som inte är stödberättigande, till största delen på grund av brister i samband med upphandlingsförfarandet eller avsaknad av verifikationer, och som borde leda till att de otillbörligen uppburna medlen återkrävs eller till och med att OLAF meddelas ifall man misstänker bedrägerier.

54 Internrevisionsenheten inom Gemensamma tjänsten för yttre förbindelser anser inte att det är enhetens uppgift att vara ställföreträdare för EUF:s chefsutanordnare och följa upp resultaten av dessa granskningar. Detta arbete utfördes nyligen, men det verkar ändå, förutom när det gäller strukturanpassningsprogrammen, som om de avdelningar som ansvarar för förvaltningen (GD Bistånd) å sin sida har problem när det gäller att följa upp granskningarna på grund av att rapporterna inte alltid är så tydliga som vore önskvärt. För att resultaten av dessa granskningar skall kunna utnyttjas och för att garantera att korrigerande åtgärder verkligen vidtas som sig bör borde chefsutanordnaren införa de mekanismer som krävs för att omvandla rekommendationerna i granskningsrapporterna till konkreta åtgärder. Likaså borde internrevisionsenheten inom Gemensamma tjänsten för yttre förbindelser ha i uppgift att försäkra sig om att utanordnarna verkligen har vidtagit åtgärder och den borde framför allt fästa större uppmärksamhet vid upprättandet av återbetalningskrav varje gång utgifterna har betraktats som icke stödberättigande.

55 Bortsett från strukturanpassningsstödet skall många granskningar även genomföras enligt projektens finansieringsöverenskommelser. Dessa granskningar görs därmed ofta på initiativ av kommissionens delegationer. Revisionsbesök på platsen under 1999 visade vid flera tillfällen att de nationella utanordnarna inte hade gjort de granskningar som skulle genomföras enligt finansieringsöverenskommelserna (Eritrea, Malawi, Centralafrikanska republiken och Kamerun). Det framkom också att delegationerna stötte på problem när de skulle fastställa granskningsmandat som verkligen var till nytta vid uppföljningen av EUF-projekt. Revisorerna tog inte på rätt sätt itu med frågor som de tillämpade förfarandenas laglighet, utgifternas stödberättigande och kostnadsnyttoanalyserna på grund av att det saknades specifika mandat. Slutligen erhöll inte delegationerna, när de ställdes mot fall av bedrägerier eller försvunna tillgångar, det stöd från kommissionens centrala avdelningar som de skulle behövt för att åtgärda de överträdelser som konstaterats (Uganda, Kamerun, Tchad). Även i detta fall borde internrevisionsenheten inom Gemensamma tjänsten för yttre förbindelser spela en central roll genom att försäkra sig dels om att de granskningar som skall genomföras verkligen blir genomförda i tid, dels om att revisorernas mandat är tillräckligt uttryckliga för att deras rapporter skall kunna användas av kommissionens avdelningar och dels om att utanordnarna verkligen vidtar åtgärder till följd av de rekommendationer som ges i rapporterna.

(1) Kommissionens svar återfinns på s. 221.

(2) Av vilka den första - den första Yaoundékonventionen - härrör från 1964.

(3) Riskkapital och räntesubventioner.

(4) Tredje Lomékonventionen (EGT L 86, 31.3.1986).

(5) Fjärde Lomékonventionen (EGT L 229, 17.8.1991).

(6) Fjärde Lomékonventionen, ändrad i Mauritius (EGT L 156, 29.5.1998).

(7) Se artikel 7.1 i den interna överenskommelsen av den 20 december 1995 (EGT L 156, 29.5.1998).

(8) Finansieringsbeslut. Dessa beslut framgår inte tydligt av tabell 1 eftersom de successivt ger upphov till betalningar.

(9) Revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1996, punkt 12.7.

(10) Revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1998, punkt 5.14.

(11) Inbördes avtal 91/401/EEG av den 16 juli 1990 (EGT L 229, 17.8.1991).

(12) Beslut nr 2/1999 av ministerrådet AVS-EG av den 8 december 1999 (EGT L 103, 28.4.2000).

(13) Beslut nr 1/1999 av ministerrådet AVS-EG av den 8 december 1999 (EGT L 103, 28.4.2000).

(14) Mycket låg nivå under systemets referensår för de viktigaste produkterna men tillväxtmarknader de senaste åren.

(15) I enlighet med artiklarna 66 och 67 i budgetförordningen för åttonde EUF, vilka tillämpas analogt på sjätte och sjunde EUF.

(16) Artikel 73 i budgetförordningen för åttonde EUF, tillämpad analogt för sjätte och sjunde EUF.

(17) Artikel 37 i budgetförordningen av den 16 juni 1998 som är tillämplig på åttonde EUF (EGT L 191, 7.7.1998, s. 54-66).

(18) Årsrapport om verksamheten under sjätte och sjunde Europeiska utvecklingsfonden för budgetåret 1998, punkt 79.

(19) Årsrapport om verksamheten under sjätte och sjunde Europeiska utvecklingsfonden, punkt 6.

(20) Årsrapport om verksamheten under sjätte och sjunde Europeiska utvecklingsfonden, punkterna 35-36.

(21) Årsrapport om verksamheten under sjätte och sjunde Europeiska utvecklingsfonden, punkterna 30-31.

(22) Punkt 12.78.

(23) Revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1996, punkt 12.79.

(24) Se även revisionsrättens årsrapport för budgetåret 1995, punkt 11.69.

(25) Denna typ av stöd har redan givits i vissa fall, till exempel till Ghana och Tanzania.

(26) Kommissionens beslut av den 15 oktober 1997.

Kommissionens svar

KAPITEL I - GENOMFÖRANDET AV SJÄTTE, SJUNDE OCH ÅTTONDE EUF FRAM TILL DEN 31 DECEMBER 1999

Situationen i slutet av budgetåret 1999

4 Redan i slutet av 1999, i samband med förberedelserna inför förhandlingarna om nionde Europeiska utvecklingsfonden (EUF), undersökte kommissionen huruvida det var möjligt att fortsätta använda sjätte EUF med hänsyn till hur långt fonden genomförts. Mot bakgrund av att det nya partnerskapsavtalet mellan AVS-länderna och EU som undertecknades i Cotonou i juni 2000 innehåller planer på att efter avtalets ikraftträdande slå samman de återstående medlen till en enda EUF, den nionde, ansåg kommissionen att det var bättre att inte formellt fortsätta detta förfarande förrän det egentliga, officiella godkännandet av avtalet skett (början eller mitten av juni 2002).

5-6 Kommissionen har vid olika tillfällen noterat att fondens otillräckliga genomförandetakt inte helt och hållet kan tillskrivas konflikter i vissa AVS-länder, utan också kan hänföras till omfattande svagheter i många av dessa länders nationella förvaltningar men också till faktorer som inom kommissionen såsom överdrivet komplicerade interna förfaranden, oklar och splittrad ansvarsfördelning samt kronisk personalbrist.

För att avhjälpa problem i ländernas nationella förvaltningar, utnyttjar kommissionen mer och mer möjligheterna till stöd till förvaltning inom ramen för olika program för utvecklingsstöd som emellertid bara ger resultat på längre sikt. Det bör framhållas att sådana möjligheter inte ger utrymme för några större utbetalningar.

Vid mötena i kvalitetsstyrningsgruppen (Quality Support Group) fäster kommissionen för övrigt allt större avseende vid en bättre utformning av programmen och projekten, särskilt deras genomförande (och därigenom möjligheterna till utbetalning) för att ta hänsyn till förvaltningarnas svårigheter.

Vad gäller bristerna i kommissionens metoder, syftar den omorganisation som planeras i reformen av de yttre förbindelserna som beslutades i maj 2000, tillsammans med ett allmänt uttalande om de politiska riktlinjerna som offentliggjordes i april 2000, till att åtgärda dessa effektivitetsbrister genom en koncentration av medel till nyckelområden och en effektivare organisation. Således inrättas ett gemensamt organ som ansvarar för projektcykeln för externt stöd från identifieringen av projekten och framåt. Dessutom eftersträvas en faktisk decentralisering av flera uppgifter till delegationerna.

Vissa åtgärder har vidtagits de senaste två åren för att öka antalet årliga antaganden. Generaldirektoratet för bistånd (GD DEV) har i samarbete med kommissionens delegationer inrättat ett system för månatlig, regelbunden och detaljerad övervakning och granskning av de årliga åtagandenas mål från land till land. Detta program innehåller ett överordnat program som skall möjliggöra en justering från länder som av något skäl har svårigheter att genomföra stöd till länder som inte har sådana svårigheter, liksom justeringar från programmerbart stöd till icke-programmerbart. Detta system har varit en viktig faktor bakom de rekordstora åtagandena på 2,7 miljarder euro 1999 och prognosen för åtagandena år 2000 på omkring 4 miljarder euro (3 miljarder euro om man räknar bort 1 miljard euro som beslutats för HIPC-initiativet). I framtiden kommer detta system att utökas för att garantera liknande förbättringar i fråga om betalningar.

7 Det finns nu en lösning på frågan om en tidsfrist för utnyttjandet av anslag inom ramen för nationella och regionala vägledande program som inte har utnyttjats inom en rimlig tidsram. Med utgångspunkt i Europaparlamentets beslut om ansvarsfrihet för 1995 tillämpades det rullande programförfarande som föreskrivs i det nya partnerskapsavtalet mellan AVS-länderna och EU som undertecknades i Cotonou i juni 2000. Avtalet innehåller bl.a. följande:

- efter granskningen efter halva tiden och den avslutande granskningen kan kommissionen granska tilldelningen av medel för landet eller regionen (jfr. bilaga IV, artiklarna 7 och 11).

- tilldelningen av medel skall grunda sig på behov och resultat (bilaga IV, artikel 3.1b).

- förberedelserna av det vägledande programmet för det berörda landet eller den berörda regionen skall bygga på anslagen från nionde EUF och återstående medel som inte anslagits till landet inom den tidigare Europeiska utvecklingsfonden (bilaga IV, artikel 3.3).

8 En ekonomisk analys av åttonde EUF i fråga om finansieringen av utvecklingssamarbete genomfördes och lades fram för AVS-EG-kommittén som en del av AVS-EG-rapporten som antogs i juni i år.

Till följd av omorganisationen av de avdelningar inom kommissionen som ansvarar för EUF, presenterades emellertid inte analysen tillsammans med räkenskaperna. I och med den kommande sammanslagningen av de avdelningar inom kommissionen som ansvarar för dessa frågor, skall detta förbiseende inte upprepas i framtiden.

9 De balansräkningar och tabeller som bifogats för de olika EUF innehåller de uppgifter som föreskrivs i budgetförordningen (artikel 66 i budgetförordning för åttonde EUF).

Kommissionen har åtagit sig att förbättra presentationen av EUF:s balansräkningar. I detta syfte kommer en studie snarast att inledas för att förbättra uppgifterna om EUF:s balansräkningar. Bland de olika aspekter som kommer att studeras märks inskrivningen av olika sidor av fasta tillgångar. Revisionsrätten inbjuds att presentera sina förslag när slutsatserna av denna studie finns tillgängliga.

De mest framträdande omständigheterna vid anslagsutnyttjandet under budgetåret

Anslagsrörelser under budgetåret

10 I finansprotokollet till Cotonou-avtalet föreskrivs det att återstoden från tidigare EUF automatiskt överförs till den nya EUF så snart avtalet har trätt i kraft.

Som nämnts i punkt fyra ovan, delar kommissionen revisionsrättens uppfattning och den har i nionde EUF föreslagit bestämmelser som syftar till att uppnå detta mål.

Stabex i åttonde EUF

14 Överskottet på 162,7 miljoner euro motsvarar en återstod av Stabex-medel inom sjunde EUF på 86,7 miljoner euro och Stabex-betalningar som hänför sig till åttonde EUF men som finansieras med Stabex-medel inom sjunde EUF på totalt 76 miljoner euro.

15 Enligt de övergångsåtgärder som är tillämpliga från och med den 2 augusti 2000 tills partnerskapsavtalet AVS-EU trätt i kraft (beslut nr 1/2000 i ministerrådet AVS-EU av den 27 juli 2000) beslutade ambassadörskommittén AVS-EU den 26 september 2000 om en överföring av återstoden av Stabex-instrumentet till ett särskilt EUF-konto. Det överförda beloppet kommer att användas för finansiering av utvecklingsåtgärder.

Förseningar vid genomförandet av programbiståndet

16 Det stämmer att en mindre del av partnerskapsländerna har fått erfara stora förseningar i genomförandet av det programbistånd som de fått tilldelat. Av rapporten framgår att för de flesta länderna i tabell 3 beror detta på det ökade antalet interna konflikter eller en inneboende svaghet eller korruption i partnerskapsländernas nationella förvaltningar. I fråga om Trinidad, ett av de länder som nämns i tabell 3, berodde problemet till stor del på ett tekniskt fel vid genomförandet av ett stort infrastrukturprojekt, där medlen skulle ha använts. Vad gäller Barbados, berodde förseningarna till stor del på svårigheter med att tillsammans med regeringen komma fram till vilka sektorer som bör prioriteras (alltför omfattande spridning av mycket begränsade medel), vilket försenade utformningen och avslutandet av projekten.

17 Kommissionen är medveten om problemet med de förseningar i genomförandet av programbistånd som beskrivs av revisionsrätten. Under en tid har kommissionen stegvis kunnat utveckla metoder för att anpassa eller granska tilldelningen av medel för att minska risken för att medel inte når avsett resultat till följd av en sådan negativ utveckling. Som framgår av rapporten, tillät bestämmelserna för åttonde EUF att de medel som tilldelas ett land utbetalas i två omgångar, där den andra (30 % av det totala ursprungliga anslaget) endast kan utbetalas efter det att en ingående granskning efter halva tiden har givit ett tillfredsställande resultat. I fallet Trinidad, som anförs ovan, ledde denna granskning till ett beslut att inte utbetala den andra omgången just på grund av att stora belopp som tidigare tilldelats fortfarande inte hade utnyttjats. Ett liknande tillvägagångssätt tillämpades på alla andra AVS-program, och fastän granskningen efter halva tiden inom åttonde EUF ännu inte helt och hållet har avslutats, har avsevärda belopp redan frigjorts för omfördelning till länder med bättre resultat. Fastän genomförandet av vissa beslut om granskning efter halva tiden fortfarande är inställt i avvaktan på resultatet av den politiska utvecklingen eller en vidare granskning från EUF-kommitténs sida, har som ett resultat av detta tillvägagångssätt 209 miljoner euro till dags dato överförts till den allmänna reserven för omfördelning av medel. Om kommissionens förslag om de fem länder som fortfarande är i fråga utan ändringar antas, kommer ytterligare 128 miljoner euro att vara tillgängliga för omfördelning.

Bestämmelserna för flexibel resurstilldelning har gjorts ännu mer flexibla i nionde EUF, som nyligen har undertecknats och förvaltningsbestämmelser häri träder provisoriskt snart i kraft. Hädanefter kommer det ursprungliga anslag som meddelas partnerskapsländerna utbetalas enligt ett systematiskt rullande program, där behov och resultat formellt granskas varje år och där en omfattande granskning efter halva tiden görs samt vid slutet av den femårsperiod som programmet omfattar. De ursprungliga anslagen kommer antingen att bekräftas, ökas eller minskas efter en grundlig genomgång som skall genomföras vid dessa granskningar. Dessutom innehåller det nya avtalet bestämmelser för genomförande av ad hoc-granskningar i länderna, om det finns särskilda behov av att överväga ändringar av anslagen utöver den ordinarie granskning som beskrivs ovan.

Både kommissionen och AVS-länderna anser att dessa grundläggande förändringar i det sätt på vilket användningen av anslagen övervakas kommer att ge den flexibilitet som behövs för att säkerställa att knappa medel i framtiden inte fryser inne på grund av oförutsedda händelser i vissa länder eller regioner.

KAPITEL II - REVISIONSFÖRKLARING AVSEENDE EUROPEISKA UTVECKLINGSFONDEN

Uppgifter till stöd för revisionsförklaringen

Inledning

Begränsningar i granskningsarbetet med de underliggande transaktionerna

22 Eftersom EUF-bestämmelserna innehåller undantag är det möjligt att avvika från reglerna.

Räkenskapernas tillförlitlighet

Inkomster

24 Kommissionen noterar de räknefel i fråga om Stabex-räntorna som revisionsrätten påtalar. Nödvändiga korrigeringar har genomförts.

Genomförandet av det makroekonomiska stödet

25-26 Kommissionen har såsom central multilateral givare av budgetstöd på ett område där bilaterala givare alltmer koncentrerar sitt programstöd till vissa utvalda länder använt flera av sina stödordningar för att täcka identifierade externa finansieringsbehov i AVS-länder som håller på att genomföra reformer. Tanken bakom kommissionens budgetstöd är att bidra till behoven av extern finansiering i länder som är på väg att ställa om sin ekonomi och därigenom stötta de makroekonomiska ramar som stöds av Bretton Woods-institutionerna. Erfarenheten har således visat att tillgången till lämplig stödnivå i tid har varit avgörande för genomförandet av ekonomiska reformer.

I framtiden kommer programplaneringen för varje land inom den nionde EUF att, utifrån de identifierade behov av extern finansiering som fastställs och årligen granskas av Internationella valutafonden i dess strategidokument för minskad fattigdom (Poverty Reduction Strategy Papers), möjliggöra större flexibilitet vid bestämningen av stödnivån till de länder som är på väg att ställa om sin ekonomi.

Kommissionen har gjort upprepade försök att tillhandahålla detaljerad och samlad information i fråga om rapporteringen om olika former av budgetstöd. I den årliga rapport om EU-AVS-samarbetet som sammanställs av kommissionen visas hur många instrument som tillämpas i de enskilda länderna och i allmänhet. Särskilt åtgärderna för stöd till strukturanpassning presenteras konsoliderat oberoende av deras finansieringskällor. Åtgärder som finansieras genom Stabex och EG-budgeten visas således konsoliderat. Samma sak gäller för årsrapporter som läggs fram av EG-delegationerna i AVS-länderna.

26 Kommissionen planerar att från och med 2001 offentliggöra en enda rapport i syfte att ge en överblick över de finansiella åtgärderna och den finansiella situationen i EUF med närmare upplysningar om enskilda instrument (se svaret under punkt 8).

27 De försenade Stabex-betalningarna för vissa länder:

Tanzania

Det finns ett återstående belopp på omkring 18 miljoner euro från överförda Stabex-medel efter 1990. Av detta belopp har 7,8 miljoner euro anslagits till särskild verksamhet. De totala utgifterna (dvs. utbetalningar) för dessa typer av verksamhet uppgår för närvarande till mellan 1,5 och 2 miljoner euro.

Den generellt låga genomförandetakten för Stabex-medlen är ett resultat av viss intervention från myndigheternas sida i den sektor som övertagits under de senaste åren, varvid företrädarna för den privata sektorn i olika viktiga styrelser för försäljning av jordbruksprodukter (särskilt kaffestyrelsen) bytts ut mot tjänstemän. Delegationen protesterade mot detta i mitten av 1999 och beslöt att inte gå in i några projekt innan situationen klarats upp. Myndigheterna har sedan dess vidtagit åtgärder i fråga om sammansättningen av styrelserna och därför torde det normala genomförandet av projekt och utgifter snart återupptas.

Kamerun

Vad gäller revisionsrättens observationer om utnyttjandet av Stabex-medel i Kamerun, är situationen följande:

- Alla Stabex-överföringar fram till 1993 har skett enligt en ram för ömsesidiga åtaganden och är på väg att genomföras.

- De ömsesidiga åtagandena inom Stabex 94 (12 miljoner euro) och 98 (11,8 miljoner euro utbetalda i mars 2000) är föremål för förhandling. En punkt som gäller liberaliseringen av kaffe- och kakaosektorerna diskuteras fortfarande, och det är detta som sedan 1999 försenar slutförandet och undertecknandet.

Uganda

De olika Stabex-överföringarna har använts i enlighet med respektive ramavtal om ömsesidiga åtaganden som slutits mellan kommissionen och Uganda. Vad gäller de medel som inte utbetalats och den sänkning av takten som det hänvisas till, berodde detta på att det krävdes längre tid för utvärderingen av och anbudsförfarandet för projekten på två områden:

- Stöd till infrastruktur inom jordbruket: reparation och förbättring av vägen mellan Ntungamo, Rukungiri och Ishasa.

- Diversifiering och utveckling av exporten: reparation av delar av järnvägen mellan Kampala och Malaba.

De båda projekten motsvarar nästan 2/3 av befintliga tillgångar.

Den återstående tredjedelen kommer att följa den tidtabell som godkänts i avtalen om ömsesidiga åtaganden och inga ytterligare förseningar väntas.

Situationen när det gäller åtaganden

28 De händelser som ligger till grund för tidsfristerna för finansieringsöverenskommelsernas ikraftträdande motsvarar inte alltid finansierings- eller bokföringshändelser, vilket försvårar uppföljningen av dessa frister inom ramen för ett bokföringssystem. Med hjälp av ett sådant system kan man dock göra checklistor som sedan undersöks av kommissionens tjänstegrenar och i tillämpliga fall berörda myndigheter i AVS-länderna för att försäkra sig om att projekten och programmen i fråga inleds inom de gällande tidsfristerna.

29 Enligt den fjärde Lomékonventionen åläggs kommissionen att upprätta finansieringsavtal inom sextio dagar efter ett finansieringsbeslut. I den övervägande majoriteten fall görs detta inom den föreskrivna tidsfristen. Det förekommer emellertid fall, såsom reparationsprojektet avsett för Kenya Northen Corridor Road, där det finns villkor som skall uppfyllas innan finansieringsavtalet undertecknas. Om dessa villkor inte uppfylls kan inte finansieringsavtalet undertecknas inom sextio dagar.

Detta innebär emellertid inte nödvändigtvis att sådana projekt har antagits för tidigt. Ofta kan ett förslag till finansiering användas som ett politiskt instrument för att uppmuntra en regering att anta reformer, vilket var fallet med det kenyanska vägprojektet ovan, vilket också gäller i fallet med flera projekt för anpassning av infrastrukturen. Kommissionen menar att undertecknandet av finansieringsavtal i dessa fall kan motiveras efter sextio dagar.

Enligt de startdatum som införts i finansieringsbestämmelserna för åttonde EUF måste dessutom ett nytt beslut fattas om ett projekt, ifall det inte har inletts vid det datum som anges i beslutet. I sådana fall som anförs av revisionsrätten skulle därför ett nytt beslut vanligen behöva fattas. Detta skulle ge en möjlighet att omvärdera omständigheterna och avgöra om beslutet fortfarande var tillämpligt.

De finansieringsförslag som åberopas av revisionsrätten gäller reparationen av Sultan Hamud-Mtito Andei, en del av the Northen Corridor, Kenyas viktigaste väg och som också är Ugandas viktigaste förbindelse med havet. Kenya har en historia med svag förvaltning och försummelser av landets vägnät, varför givarnas strategi har varit att inte finansiera några fler stora vägprojekt förrän de kenyanska myndigheterna har börjat reformera sektorn. Kommissionen tog ledningen i påtryckningarna för reformer och förklarade för regeringen att detta finansieringsförslag inte skulle läggas fram för EUF-kommittén (och att medlemsstaterna inte skulle förhålla sig positiva) om inga åtgärder hade vidtagits för att ta itu med problemen.

Som ett resultat av givarnas påtryckningar till följd av att vägsystemet ständigt försämrades, började de kenyanska myndigheterna under 1998 vidta reformåtgärder och i synnerhet att utföra kontroller av axeltryck, eftersom överlastade transportfordon förstörde vägnätet. I syfte att uppmuntra sektoriella reformer och att förbättra vägarnas usla skick - som dessutom förvärrats på grund av regnen i samband med El Niño - överlämnades finansieringsförslaget i fråga om reparationen av denna del av the Northern Corridor till EUF-kommittén i december 1998.

Enskilda medlemsstater insisterade på att fyra villkor skulle uppfyllas för de pågående reformerna innan finansieringsavtalen undertecknas. De första tre villkoren uppfylldes i början av 1999 och det fjärde i november 1999. I enlighet med det andra villkoret offentliggjordes ett anbudsförfarande i Europeiska gemenskapernas officiella tidning 1999, men inga anbud inkom.

Detta innebär således att Kenya utan egen förskyllan är förhindrat att underteckna kontraktet om vägningsutrustning för rullande trafik och därigenom uppfylla alla villkor. Efter diskussioner med delegationen och myndigheterna, föreslår kommissionens tjänstegrenar att det villkoret skall strykas och i förändrad form återinföras som en beledsagande åtgärd till finansieringsavtalet. Detta måste godkännas av kommissionen och skickas till medlemsstaterna för kännedom. Först därefter kan finansieringsavtalet undertecknas.

I fråga om finansieringsbeslutet av den 21 december 1999 är problematiken densamma, eftersom det gäller en kompletterande del till "Kenya Northern Road Rehabilitation Project".

30-31 Förteckningen över de vilande åtaganden som kommissionen gjort och presenterat i bilaga 3.1.1 till årsredovisningen ges en ökad öppenhet vid redovisningen av bokföringen. Kommissionen är öppen för all diskussion om sättet att förbättra informationen vid sammanställningen av framtida redovisningar.

Dessutom vill kommissionen framhålla att den under budgetåret 1999 löpande har kontrollerat delegerade åtaganden och lån i avsikt att eventuellt avsluta eller frigöra dem. Det är därför som summan av de vilande åtagandena inom sjätte och sjunde EUF totalt minskade med 13 % mellan slutet av 1998 och slutet av 1999, från 457 miljoner euro till 399 miljoner euro. Likaså minskade antalet öppna utestående åtaganden med 18 % från 9165 till 7529 miljoner euro.

Kommissionen har emellertid inlett arbetet med att avveckla tidigare åtaganden. Detta arbete gäller i nuvarande skede alla utestående åtaganden före slutet av 1994 som ännu inte avslutats. Målet med detta arbete är dessutom att avveckla tidigare åtaganden genom att avsluta så många åtaganden som möjligt. För närvarande anger kommissionen kriterier för en minskning av de utestående betalningarna, både i fråga om åtagandenas antal och volym. Ett övervakningssystem kommer att inrättas för detta. På grund av otillräckliga resurser kommer denna operation tyvärr inte att kunna slutföras på kort sikt och kommer därför att pågå i flera år.

32 Vad gäller Stabex-överföringarna till förmån för Sudan och kommissionens inställda transaktioner, har denna fråga undersökts i samband med de övergångsåtgärder som skall antas av rådet (AVS-EU) när den reviderade fjärde Lomékonventionen upphör att gälla.

De rättigheter som Sudan har enligt Lomékonventionen påverkas inte av att Stabex-mekanismen upphör att gälla. I detta avseende är det lämpligt att hänvisa till artikel 70.1 i Wien-konventionen om fördragsrättigheter, där den hävdvunna rätten i detta sammanhang tas upp. Enligt dessa villkor innebär hävandet av ett fördrag, såvida inte något annat föreskrivs i fördraget eller parterna beslutar annorlunda, "inte någon kränkning av någon rättighet, skyldighet eller rättslig ställning för parterna om fördraget hävs innan det har löpt ut".

Följaktligen bör de åtaganden som revisionsrätten nämner fortsätta att som tidigare klassas som utestående.

33 Reserverna för oförutsedda utgifter har beräknats på de ursprungliga totala åtagandena. Detta belopp i procent räknat varierar utifrån projektens typ (bygg- och anläggningsarbeten, jordbruksutveckling, stöd till institutioner osv.) och genomsnittet ligger runt 10 % av de ursprungliga totala åtagandena.

Den betydande ökningen av EUF:s utestående betalningar följer av att de årliga åtagandena ökar efter den åttonde EUF:s ikraftträdande. Dessutom gjorde EUF under 1998 och 1999 åtaganden som är dubbelt så stora som de som årligen gjordes mellan 1995 och 1997.

Samarbetsåtgärderna genomförs löpande och påverkar de oförutsedda utgifterna först i slutet av budgetåret. Under dessa villkor verkar det inte onormalt att procentandelen av de oförutsedda utgifter som beräknats på de återstående betalningarna (och inte på de ursprungliga åtagandena) når de siffror som revisionsrätten angivit.

Uppskattningen av beloppet i bilaga III.1.2 grundar sig dock på statistiska beräkningar.

KAPITEL III - UPPFÖLJNING AV TIDIGARE IAKTTAGELSER

Inledning

37 Kommissionen har lagt fram en uppföljningsrapport om beslutet om ansvarsfrihet 1997, där den beskriver de iakttagelser som gjorts inför detta beslut. Sedan dess har kommissionen försett budgetmyndigheten med en verksamhetsplan, både för den allmänna budgeten och EUF, som innehåller en sammanställning över de åtgärder som vidtagits för att leva upp till budgetmyndighetens rekommendationer för genomförandet av beslutet om ansvarsfrihet 1998.

Mekanism för att undvika blockering av outnyttjade anslag i tidigare EUF

39 Mellan slutet av 1998 och slutet av 1999 har mängden vilande åtaganden totalt minskat med 13 %, från 457 miljoner euro till 399 miljoner euro, och det totala antalet återstående saldon som överförts har minskat med mer än 18 %, från 9165 till 7529. Avvecklingen av ett projekt och tillbakadragandet av åtaganden inom ett sådant projekt får inte genomföras förrän kommissionens juridiska åtagande gentemot tredje part är avslutat. Som redan framgått av punkt 31 ovan pågår arbetet med att avveckla utestående åtaganden.

Information om bärkraften i den riskkapitalfinansierade verksamheten

40 Som svar på revisionsrättens rekommendation och efter det att kommissionens utvärderingstjänst utarbetat ett förslag till mandat har EIB påpekat att den enligt bestämmelserna i de interna EUF-avtalen själv är behörig att utvärdera sådana transaktioner. Följaktligen har EIB inlett en utvärdering, vars resultat väntas i slutet av år 2000.

De nationella utanordnarnas motivering av begäran om utbetalning i en annan valuta än den lokala

43 Vad gäller motiveringen riktade kommissionen i augusti 2000, via sina delegationer i AVS-länderna, en påminnelse till de nationella och regionala utanordnarna.

44 Förbättringen på marknaderna är en följd av systematiska granskningar som utförts av kommissionen. Dessa granskningar och kontroller av motiveringarna till utbetalningar i en annan valuta har utförts i samband med godkännandet av anbudsinfordran och vid genomgången av rapporterna om utvärderingen av anbuden.

Tillämpning av skatte- och tullbestämmelserna för avtal om byggnads- och anläggningsarbeten inom ramen för Lomékonventionerna

45 Frågan om den förbättrade informationen är särskilt komplicerad till följd av antalet berörda länder, de ofta komplicerade reglerna och tolkningen av dessa.

Kommissionen uppmanade i augusti 2000 sina delegationer i EUF-länderna att kontrollera tillämpningen av bestämmelserna i artiklarna 308, 309 och 310 i Lomékonventionen om skatte- och tullbestämmelser för anbudsinfordranden inom ramen för EUF.

Kommissionen undersöker i varje fall att varje begäran om utbetalning i en annan valuta än den lokala är helt motiverad. Mot bakgrund av kommissionens begränsade resurser kan den inte kontrollera, undersöka och i detalj följa upp alla variationer i skatte- och tullbestämmelserna i alla 71 AVS-länderna (och 20 utomeuropeiska territorier).

KAPITEL IV - ÖVRIGA IAKTTAGELSER

AVS-ländernas högre revisionsorgan

46-47 Den interna revisionstjänsten träffar, så långt det är möjligt, revisionsorganen i de AVS-länder där den utför uppdrag och den önskar göra dem helt delaktiga i sitt arbete. Det skall emellertid inte glömmas att dessa organ för närvarande endast har begränsad personal och att deras sakkunskaper inte alltid står i samklang med uppgifterna. Kommissionen kommer ändå att anstränga sig för att utveckla samarbetet i framtiden.

Inom ramen för revisionen av stödet till strukturomvandling har den interna revisionstjänsten dessutom vid upprepade tillfällen föreslagit för revisionsrätten eller chefsrevisorn att ansluta en eller flera revisorer till arbetet men endast ett enda land(1) har lämnat ett positivt svar. Elfenbenskusten utgör detta undantag som via finansinspektionen direkt har deltagit i arbetet med förhandlingsuppdraget.

Utifrån resultaten av revisionen av "stödet till strukturomvandlingar" har kommissionen också förhandlat med AVS-länderna om korrigeringar och institutionellt stöd(2) som till stor del gäller den interna och externa revisionen.

Avtal om bygg- och anläggningsarbeten

48 Som revisionsrätten framhåller under denna rubrik omfattar de tillämpliga bestämmelserna för avtal om bygg- och anläggningsarbeten inom EUF en samling förfaranden för att garantera att principerna om sund ekonomisk förvaltning tillämpas. Dessa principer skall tillämpas vid eventuella tvister mellan uppdragstagarna och kontraktsinnehavaren vid genomförandet av ett avtal, men då kommissionen själv inte är en avtalsslutande part till de avtal som finansieras av EUF och som gäller nationellt är den heller inte en part i tvistemålen.

Enligt bestämmelserna på området är den allmänna principen att i godo lösa tvister som uppkommer mellan parter inom ramen för avtal som finansieras av EUF.

Som framgår av artikel 68.1 i de allmänna kontraktsvillkoren (rådets (AVS-EEG) beslut nr 3/90 av den 29 mars 1990, EGT L 382, 31.12.1990, s. 31) som är tillämpliga på tjänstekontrakt skall uppdragstagaren och innehavaren göra allt för att i godo lösa tvister som uppkommer dem emellan eller mellan uppdragstagaren och kontraktsinnehavaren.

Det framgår tydligt av artikel 10 i de allmänna finansieringsvillkoren för sjunde EUF och artikel 8 i de allmänna villkoren för åttonde EUF under vilka omständigheter ett finansiellt stöd EUF får ges.

Enligt dessa bestämmelser krävs ett förhandsgodkännande från EUF för en eventuell ersättning för rättegångskostnader och ekonomiska förluster på grund av skiljedomsförfaranden som rör EUF-finansierade kontrakt. EUF har således ingen automatisk skyldighet att täcka sådana förluster, vilket gör att de beslut som kommissionen i egenskap av EUF:s förvaltare kan komma att fatta på området tar hänsyn till i hur hög grad förvaltningen i AVS-länderna har samarbetat med kommissionen och rådgjort med den i de olika faserna av processen, det vill säga från och med beslutet om behörig instans till dess att domen föreligger.

49 Generellt gäller det i EUF-projekt att kommissionen finansierar bygg- och anläggningsavtal samt övervakningskontrakt som ingås med oberoende konsulter.

De utsända övervakarna är de som bäst känner till hur arbetet fortlöper och det förefaller därför lämpligt att uppdragstagaren ålägger övervakarna att undersöka huruvida sådana ersättningar är berättigade. I tvivelsmål eller i fråga om stora belopp kräver kommissionen en undersökning där båda parter hörs, varefter en rådgivande ingenjörsfirma eller ett specialistföretag tar ställning till om kravet är skäligt.

Det är ofta svårt att analysera dessa ersättningskrav och de grundas därför oftast på kontrollerbara indikatorer. Omvänt innehåller ofta en uppgörelse i godo mellan företaget och uppdragstagaren en förlikning, där de avtalsslutande parterna avstår från vissa rättigeheter enligt avtalet liksom rätten att senare inleda ett rättsligt förfarande. Genom en uppgörelse i godo kan man undgå en omständlig, långdragen och kostsam process.

Om kommissionen bedömer att saken inte kan göras upp i godo, råder den uppdragstagaren att inleda ett rättsligt förfarande.

50 Kommissionen kan lämna följande svar om de berörda projekten:

a) Projekt 7 ACP MAG 033 - Madagaskar

Det gäller en uppgörelse i godo i fråga om entreprenörens ersättningskrav för att upphöra med verksamheten vid ett stenbrott.

1 Av det belopp som revisionsrätten anför har 418000 euro gått till ersättning, medan resten har använts till att hitta andra stenbrott.

Entreprenörens ursprungliga krav låg på 943668 euro, men förvaltningen fastställde ersättningsbeloppet på grundval av en detaljerad undersökning av erättningskravet som utförts av besiktningsmyndigheten och i vilken det togs hänsyn till kommissionens synpunkter.

Ersättningen täcker de allmänna omkostnaderna på grund av en fyra månaders förlängning av fristen till följd av stenbrottets stängning.

2 En oberoende expertgranskning som utförts av Laboratoire National des Ponts et Chaussées (Paris - M. P. Autret) har bekräftat att beslutet om att inte använda material från stenbrottet var välgrundat.

3 Eftersom de inledande forskningsuppgifterna endast är av vägledande slag och det berörda stenbrottet hade varit i drift sedan den inledande studien, kan inte ansvaret åläggas den byrå som utarbetade projektet.

4 Kommissionen bedömer att ersättningsbeloppet fastställdes med stor måtta. (Det täckte endast utgifterna i samband med förlängningen av fristen för genomförandet.) Saken gjordes upp i godo på grundval av en jämkning mellan de båda parternas ansvar, varigenom ett rättsligt förfarande undgicks.

b) Projekt 7 ACP CD 12 - Tchad

Som revisionsrätten faststlår i sin rapport har det mycket osäkra läget och en allmän brist på bränsle gjort det mycket svårt att genomföra projektet i Tchad. Entreprenören grundade sitt krav på att det inte förelåg några normala villkor för genomförandet av kontraktet (artikel 21 i de allmänna villkoren) och övervägde därför att lägga ned arbetet.

Kommissionen gick med på att betala en oberoende expert som skulle bistå ministeriet för offentliga arbeten i förhandlingarna om en överenskommelse i godo med företaget.

Resultatet av förhandlingarna blev:

1) att ersättningsbeloppet sänktes från 1357 miljoner euro till 0,422 miljoner euro,

2) att företaget avsade sig rätten att senare inleda ett rättsligt förfarande i samma sak,

3) att underhållningsarbetet skulle utföras som planerat, och

4) att experten grundade sina beräkningar på detaljerade prisuppgifter och att de kontraktsslutande parterna och kommissionen godtog denna förlikning.

c) Projekt 7 ACP MAI 41 - Malawi

Det tredje projekt som nämns av revisionsrätten gäller ett ersättningskrav som inkommit så sent att varken den lokala förvaltningen eller kommissionen har kunnat uttala sig därom.

Ersätningskravet gäller så stora belopp att kommissionen på de nationella myndigheternas begäran ingick ett avtal i februari i år om att genomföra en oberoende undersökning. Resultatet väntas i oktober.

51 Kommissionen har noterat revisionsrättens förslag om att eventuellt utarbeta en uppförandekod för tillämpning vid krav på extra utbetalningar och ämnar undersöka saken. Kommissionen vill emellertid uppmärksamma på att det redan finns bestämmelser på området - även om dessa alltid kan förbättras - bl.a. ovannämnda beslut nr 3/90 om antagande av allmänna bestämmelser och allmänna villkor för avtal om bygg- och anläggningarbeten, leveranser och tjänster som finansieras av Europeiska utvecklingsfonden (EUF) samt av procedurregler för rådgivning och förlikning i samband med sådana avtal, bruksanvisningar för anbudsinfordran och avtal som finansieras av av Europeiska utvecklingsfonden (VIII/151/94) samt instruktionssamlingen från 1988.

Kommissionens granskningar under 1999

52 De revisionsuppgifter som revisionsrätten hänvisar till gäller arbeten som finansierats med räntor från EUF-finanserna som ett led i tre ramkontrakt.

Revisionsrätten nämner inte de elva övriga projekt som har granskats av den gemensamma tjänsten för yttre förbindelser eller under dennas överinseende (medel inom nationella vägledande program eller medel från motparten). Dessa elva projekt motsvarar 256895 miljoner euro i finansieringsavtal. Kostnaderna för dessa granskningar uppgår till 676447 euro.

Kommissionen avser att fördjupa sin granskning under förutsättning att det avsätts mer personal till denna uppgift.

53 De projektutgifter som anses oberättigade efter en undersökning där båda parter har hörts i samarbete med mottagarlandet kommer att återkrävas.

54 Om internredovisningsenheten skall åta sig ansvaret för uppföljningen av revisionen, bör den, i samband med den administrativa omorganisationen av den gemensamma tjänsten för yttre förbindelser, tilldelas mer personal utan att detta medför en inskränkning av den operationella tjänsternas eget ansvar.

Det är finansavdelningen hos den utanordnande myndigheten, det vill säga den nationella förvaltningen, delegationen eller kommissionen, som ansvarar för återbetalningskrav.

De tjänster som ansvarar för yttre förbindelser bör inleda tredje delen av reformen, "finansförvaltning", som gäller inrättandet av en ny revisionsavdelning som skall bistå utanordnaren när de interna rutinerna utformas.

55 De nationella utanordnarna är ofta ovilliga att utföra den revision som är fastställd i finansieringsavtalen och kommissionen har därför uppmanat medlemsstaterna att använda EUF-räntorna (artikel 9.2 i det interna avtalet), vilket de stöder. En sådan ordning kan emellertid inte ersätta alla kontrollskyldigheter som är fastställda i finansieringsöverenskommelserna.

Vad gäller kvaliteten på de granskningsmandat som delegationerna utarbetat, förfogar revisionsavdelningen över standardiserade granskningsmandat som har ställts till delegationernas förfogande. Det kan dessutom nämnas att det har gjorts flera försök att införa lokala ramkontrakt. En sådan ordning torde kunna prövas i Guinea och Tchad, men Senegal har avstått från att delta.

De centrala tjänestegrenarna och generaldirektoratet för utveckling har givit delegationerna sitt fulla stöd i kampen mot bedrägeri och slöseri. De akter som rör de tre omnämnda länderna har på initiativ av de centrala tjänstegrenarna överlämnats till bedrägeribekämpningsenheten OLAF. För Tchads och Kameruns vidkommande har frågorna retts ut direkt av tjänstegrenarna i Bryssel med bistånd från delegationerna.

(1) Guinea, Tchad, Ghana, Madagaskar, Kamerun och Kap Verde.

(2) Se åtgärder i Elfenbenskusten, Kamerun och förslagen för Madagaskar.

Rapport om verksamheten under den sjätte, sjunde och åttonde Europeiska utvecklingsfonden (EUF)

Grafisk illustration

Grafisk illustration av sjätte, sjunde och åttonde EUF sammantaget:

Tilldelning, fördelning och utnyttjande av bistånd

>PIC FILE= "C_2000342SV.023501.EPS">

Bilagor

Bilaga I

Finansiella upplysningar om Europeiska unionens allmänna budget

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

>Plats för tabell>

INLEDANDE ANMÄRKNINGAR

KÄLLOR TILL DE FINANSIELLA UPPLYSNINGARNA

De finansiella upplysningarna i denna bilaga har hämtats från Europeiska gemenskapernas(1) inkomst- och utgiftsredovisning och balansräkning samt från andra bokföringshandlingar från kommissionen. Den geografiska fördelningen har gjorts i överensstämmelse med landskoderna i Sincom-systemet. Som kommissionen har påpekat är fördelningen av utgifter per medlemsland bara en redovisningsteknik som ger en mycket begränsad bild av de fördelar varje medlemsland drar av unionen.

VALUTAENHET

Alla finansiella upplysningar presenteras i miljoner euro (milj. EUR), avrundade till en decimal. Avrundning har gjorts av varje exakt värde och inte av summan av avrundade värden.

NOMENKLATUR

När revisionsrätten presenterar historiska data används, för varje budgetår, den budgetplan som motsvarar budgetåret ifråga.

FÖRKORTNINGAR OCH SYMBOLER

EG Europeiska gemenskapen (gemenskaperna)

EKSG Europeiska kol- och stålgemenskapen

EEG Europeiska ekonomiska gemenskapen

Euratom Europeiska atomenergigemenskapen

Efta Europeiska frihandelssammanslutningen

EU Europeiska unionen

BNI Bruttonationalinkomst

Moms Mervärdesskatt

ATS Österrikisk schilling

BEF Belgisk franc

DEM Tysk mark

DKK Dansk krona

ESP Spansk peseta

FIM Finsk mark

FRF Fransk franc

GBP Pund sterling

GRD Grekisk drakma

IEP Irländskt pund (punt)

ITL Italiensk lira

LUF Luxemburgsk franc

NLG Nederländsk gulden

PTE Portugisisk escudo

SEK Svensk krona

EUR Euro

milj. EUR Miljoner euro

DA Differentierade anslag

IDA Icke-differentierade anslag

ÅB Åtagandebemyndiganden

BB Betalningsbemyndiganden

BFÅ Bemyndiganden för åtaganden

BFB Bemyndiganden för betalningar

B Belgien

DK Danmark

D Tyskland

EL Grekland

E Spanien

F Frankrike

IRL Irland

I Italien

L Luxemburg

NL Nederländerna

A Österrike

P Portugal

FIN Finland

S Sverige

UK Förenade kungariket

EUR 15 Samtliga 15 medlemsstater i Europeiska gemenskapen

BF Budgetförordningen av den 21 december 1977 (se även förordet på omslaget sid. II)

EGT Europeiska gemenskapernas officiella tidning

A Budgetavsnitt

UA Budgetunderavsnitt

AVD Budgetavdelning

K Budgetkapitel

0,0 Data mellan noll och 0,05

- Uppgift saknas

% Procent

GI Grafisk illustration till vilken hänvisas i andra grafiska illustrationer (t.ex. GI III)

GRUNDLÄGGANDE INFORMATION OM DEN ALLMÄNNA BUDGETEN

1. DEN ALLMÄNNA BUDGETENS URSPRUNG

Den allmänna budgeten inrättades i Fusionsfördraget(2), (artikel 20), och ersatte den 1 januari 1968 de tre separata EG-budgetarna som fanns före detta datum: EKSG:s administrativa budget, EEG:s budget och Euratoms driftsbudget. Euratoms forsknings- och investeringsbudget infördes i den allmänna budgeten från 1971 genom Luxemburg-fördraget(3) (artikel 10).

2. RÄTTSLIG GRUND

Den allmänna budgeten följer de finansiella bestämmelserna i Parisfördraget(4) (artikel 78 EKSG) och Romfördraget(5)(6) (artiklarna 268-280 EEG och artiklarna 171-183 Euratom) samt budgetförordningarna(7).

3. DE VIKTIGASTE BUDGETPRINCIPERNA SOM FASTSTÄLLS I FÖRDRAGEN OCH BUDGETFÖRORDNINGEN

Alla gemenskapens inkomst- och utgiftsposter skall ingå i en enda budget (enhetsprincipen). Inkomster skall användas utan åtskillnad för att finansiera alla utgifter och skall, liksom utgifterna, i sin helhet föras in i budgeten och följaktligen i räkenskaperna utan justering mellan poster (universalitetsprincipen). Anslagen skall specificeras efter slag eller avsett ändamål (specificeringsprincipen). Budgeten godkänns för endast ett budgetår (principen om ettårsbudget). Budgetens inkomster och utgifter skall balansera varandra (balansprincipen). Det finns några undantag från dessa allmänna principer.

4. DEN ALLMÄNNA BUDGETENS INNEHÅLL OCH STRUKTUR

Budgeten består av en "allmän inkomstberäkning" och en "inkomst- och utgiftsberäkning", som i sin tur är uppdelad i sex avsnitt: (I) Parlamentet, (II) Rådet (hithörande till 1994 Ekonomiska och sociala kommittén), (III) Kommissionen(8), (IV) Domstolen, (V) Revisionsrätten, (VI) Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén.

Inom varje avsnitt(9) klassificeras inkomst- och utgiftsposter under budgetrubriker (avdelningar, kapitel, artiklar och, vid behov, punkter) i enlighet med slag eller användningsområde.

5. VALUTAENHET I DEN ALLMÄNNA BUDGETEN

Budgeten upprättas och genomförs i euro. Euron har ersatt ecun från den 1 januari 1999, med tillämpning av rådets förordning (EG) nr 1103/97.

De oföränderliga växelkurserna mellan euron och de deltagande nationella valutorna bestämdes på följande sätt: 1 EUR = 13,7603 ATS = 40,3399 BEF = 1,95583 DEM = 166,386 ESP = 5,94573 FIM = 6,55957 FRF = 0,787564 IEP = 1936,27 ITL = 40,3399 LUF = 2,20371 NLG = 200,482 PTE.

6. FINANSIERING AV DEN ALLMÄNNA BUDGETEN (BUDGETINKOMSTER)

Den allmänna budgeten finansieras huvudsakligen av gemenskapens egna medel: jordbruksavgifter, socker- och isoglukosavgifter, tullar, egna medel från mervärdesskatt och egna medel beräknade på grundval av BNI. För mer detaljerad information, se gällande bestämmelser(10).

Utöver de egna medlen finns det också andra, mindre betydelsefulla inkomster (se grafisk illustration I).

7. BUDGETANSLAGENS ART

I den allmänna budgeten skiljer man på följande slag av anslag för att täcka de beräknade utgifterna:

a) Differentierade anslag (DA) används för att finansiera fleråriga åtgärder på vissa områden. De omfattar åtagandebemyndiganden och betalningsbemyndiganden:

- åtagandebemyndiganden (ÅB) gör det möjligt att ingå rättsliga åtaganden under budgetåret för åtgärder vars genomförande sträcker sig över flera budgetår,

- betalningsbemyndiganden (BB) gör det möjligt att täcka utgifter från åtaganden som gjorts under budgetåret och/eller under de föregående budgetåren.

b) Icke-differentierade anslag (IDA) täcker, för budgetåret, åtaganden och betalningar av utgifter som avser årets verksamhet.

Det är därför viktigt att beräkna följande två summor för samma budgetår:

a) Totalsumman för bemyndiganden för åtaganden (BFÅ)(11) = icke-differentierade anslag (IDA) + åtagandebemyndiganden (ÅB)(12).

b) Totalsumman för bemyndiganden för betalningar (BFB)(13) = icke-differentierade anslag (IDA) + betalningsbemyndiganden (BB)(14).

Budgetinkomsterna avser att täcka totala bemyndiganden för betalningar. Åtagandebemyndiganden behöver inte täckas av inkomsterna.

Följande förenklade figur (med fiktiva belopp) visar vilken inverkan dessa olika typer av åtaganden har på varje budgetår.

>PIC FILE= "C_2000342SV.024401.EPS">

8. GENOMFÖRANDET AV DEN ALLMÄNNA BUDGETEN

8.1 Ansvaret för genomförandet

Kommissionen genomför budgeten på sitt eget ansvar i överensstämmelse med budgetförordningen och inom de beviljade anslagen. Kommissionen tilldelar de andra institutionerna de nödvändiga befogenheterna för genomförandet av de avsnitt i budgeten som berör dem(15). Budgetförordningen fastställer förfaranden för genomförandet och i synnerhet det ansvar som vilar på institutionernas utanordnare, räkenskapsförare, förskottsförvaltare och styrekonomer(16). På vissa särskilda områden (främst EUGFJ-garanti och strukturfonderna) delas förvaltningen av gemenskapsmedlen med medlemsstaterna.

8.2 Inkomsternas genomförande

Beräknade inkomster tas upp i budgeten med förbehåll för ändringar i samband med tilläggs- och ändringsbudgetar.

Det budgetmässiga genomförandet av inkomsterna består av att fordringar konstateras och gemenskapernas inkomster uppbärs (egna medel och andra inkomster). Särskilda regler gäller för detta(17). Budgetårets faktiska inkomster definieras som summan av inkasserade medel från konstaterade fordringar för innevarande budgetår och inkasserade medel från fordringar som avser tidigare budgetår.

Det bör påpekas att medlemsstaterna på gemenskapernas vägnar ansvarar för uppbörden av de belopp som skall erläggas för tullar, jordbruksavgifter samt socker- och isoglukosavgifter. Medlemsstaterna håller inne 10 % av motsvarande belopp som skall betalas för att täcka deras uppbördskostnader.

8.3 Utgifternas genomförande

De beräknade utgifterna tas upp i budgeten.

Det budgetmässiga genomförandet av utgifterna, dvs. utvecklingen och användandet av anslagen, kan sammanfattas på följande sätt:

a) Bemyndiganden för åtaganden:

i) Anslagens utveckling: Samtliga bemyndiganden för åtaganden som är tillgängliga under ett budgetår utgörs av följande komponenter: ursprunglig budget (IDA + ÅB) + ändrings- och tilläggsbudgetar + ytterligare inkomster(18) + överföringar(19) + åtagandebemyndiganden som förts över från det föregående budgetåret(20) + icke-automatiska överföringar(21) från det föregående budgetåret (IDA för vilka ännu inga åtaganden gjorts) + frigjorda åtagandebemyndiganden från föregående budgetår som gjorts tillgängliga igen(22) + återbetalningar av förskott som kan användas på nytt(23).

ii) Användande av anslagen: De slutliga bemyndigandena för åtaganden är tillgängliga under budgetåret för att utnyttjas i form av gjorda åtaganden (utnyttjade bemyndiganden för åtaganden = summan av gjorda åtaganden).

iii) Överföringar av anslag från ett budgetår till nästa budgetår: Icke-differentierade anslag för budgetåret för vilka inget åtagande har gjorts kan föras över icke-automatiskt till nästa budgetår, efter den budgetansvariga myndighetens godkännande(24). Ej utnyttjade åtagandebemyndiganden för budgetåret kan av kommissionen överföras till påföljande budgetår(25). Då det gäller utgifter som görs för tredje part, kan överföringar upprepas.

iv) Anslag som förfaller: Saldot förfaller.

b) Bemyndiganden för betalningar:

i) Anslagens utveckling: Samtliga bemyndiganden för betalningar som är tillgängliga under ett budgetår utgörs av följande komponenter: ursprunglig budget (IDA och BB) + tilläggs- och ändringsbudgetar + ytterligare inkomster(26) + överföringar(27) + anslag som överförts från det föregående budgetåret genom automatiska överföringar(28) eller icke-automatiska överföringar(29) + återbetalningar av förskott som kan användas på nytt(30).

ii) Användande av anslagen: Bemyndigandena för betalningar är tillgängliga under budgetåret för att användas som betalningar (utnyttjade bemyndiganden för betalningar = summan av betalningar som gjorts från budgetårets anslag).

iii) Överföringar av anslag från ett budgetår till nästa budgetår: Anslag som inte utnyttjats under budgetåret kan föras över till nästa budgetår som automatiska(31) eller icke-automatiska(32) överföringar. Då det gäller utgifter som görs för tredje part, kan överföringar upprepas.

iv) Anslag som förfaller: Saldot förfaller.

v) Samtliga betalningar under budgetåret: Betalningar från bemyndiganden för betalningar för budgetåret plus betalningar från bemyndiganden för betalningar som överförts från det föregående budgetåret.

vi) Faktiska utgifter som belastar ett budgetår: Utgifter som belastar den konsoliderade inkomst- och utgiftsredovisningen (se punkt 8.4) = betalningar från bemyndiganden för betalningar för budgetåret + bemyndiganden för betalningar för budgetåret som överförts till följande budgetår.

8.4 Den konsoliderade inkomst- och utgiftsredovisningen och budgetårets saldo

Vid varje budgetårs slut upprättas den konsoliderade inkomst- och utgiftsredovisningen. Årets saldo som skall föras in i budgeten för nästa budgetår via en ändringsbudget fastställs i denna(33).

9. FRAMLÄGGANDE AV RÄKENSKAPERNA

Räkenskaperna för ett visst budgetår överlämnas senast den 1 maj följande år till parlamentet, rådet och revisionsrätten. Räkenskaperna omfattar en inkomst- och utgiftsredovisning och en balansräkning, samt en analys av den ekonomiska förvaltningen(34).

10. EXTERN GRANSKNING

Från och med 1977 har Europeiska gemenskapernas revisionsrätt granskat den allmänna budgeten(35). Revisionsrätten granskar alla inkomst- och utgiftskonton i den allmänna budgeten. Den skall förse Europaparlamentet och rådet med en revisionsförklaring beträffande räkenskapernas tillförlitlighet och de underliggande transaktionernas laglighet och korrekthet. Den kontrollerar också att inkomsterna och utgifterna är lagliga och korrekta samt att den ekonomiska förvaltningen varit sund. Dessa granskningar får göras innan det ifrågavarande budgetåret avslutats. Revisionen utförs på grundval av bokföringsmaterial och, när så är nödvändigt, på platsen i gemenskapernas institutioner och i medlemsstaterna. Revisionsrätten upprättar en årsrapport för varje budgetår och kan också när som helst framföra sina iakttagelser i särskilda frågor samt yttra sig på begäran av en av gemenskapernas institutioner.

11. ANSVARSFRIHET OCH UPPFÖLJNING

Från och med 1977 gäller följande bestämmelser(36). Parlamentet beviljar, på rådets rekommendation före den 30 april andra året efter budgetåret i fråga, kommissionen ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten. För att kunna göra detta går rådet och parlamentet igenom räkenskaperna som kommissionen lagt fram, samt revisionsrättens årsrapport. Institutionerna måste vidta nödvändiga åtgärder till följd av kommentarerna i besluten om beviljande av ansvarsfrihet och rapportera om vidtagna åtgärder(37).

GRAFISKA ILLUSTRATIONER

DEN ALLMÄNNA BUDGETEN FÖR BUDGETÅRET 1999 OCH BUDGETENS GENOMFÖRANDE UNDER BUDGETÅRET 1999

GI I - 1999 års allmänna budget - Beräknade inkomster och slutliga bemyndiganden för betalningar

GI II - 1999 års allmänna budget - Bemyndiganden för åtaganden

GI III - Tillgängliga bemyndiganden för åtaganden 1999 och användningen av dessa, fördelade efter budgetplanens rubriker

GI IV - Tillgängliga bemyndiganden för betalningar 1999 och användningen av dessa, fördelade efter budgetplanens rubriker

GI V - Betalningar som gjorts 1999, fördelade efter budgetplanens rubriker

GI VI - Betalningar som gjorts 1999 i varje medlemsstat

HISTORISKA DATA AVSEENDE GENOMFÖRANDET AV DEN ALLMÄNNA BUDGETEN (1995-1999)

GI VII - Utveckling och användning av bemyndigandena för betalningar under perioden 1995-1999, fördelade efter budgetplanens rubriker

Grafisk illustration I

1999 års allmänna budget - Beräknade inkomster och slutliga bemyndiganden för betalningar

[för inkomstkriterier se "Grundläggande information om den allmänna budgeten", punkt 8.2 och för mer detaljerad information se kapitel 1, tab. 1.1;

för utgiftskriterier se "Grundläggande information om den allmänna budgeten", punkt 8.3 och för mer detaljerad information se Grafisk ill. IV, kolumn (a)]

>PIC FILE= "C_2000342SV.024801.EPS">

(38)(39)(40)(41)

Grafisk illustration II

1999 års allmänna budget - Bemyndiganden för åtaganden

[efter tilläggs- och ändringsbudgetar;

för mer detaljerad information, se Grafisk illustration III, kolumn (b)]

>PIC FILE= "C_2000342SV.024901.EPS">

Anmärkning:

Totala bemyndiganden för åtaganden balanseras inte av 1999 års budgetinkomster eftersom åtagandebemyndigandena också innehåller belopp som skall finansieras av budgetinkomster från kommande år.

Grafisk illustration III

Tillgängliga bemyndiganden för åtaganden 1999 och användningen av dessa, fördelade efter budgetplanens rubriker

>Plats för tabell>

Grafisk illustration IV

Tillgängliga bemyndiganden för betalningar 1999 och användning av dessa, fördelade efter budgetplanens rubriker

>Plats för tabell>

Grafisk illustration V

Betalningar som gjorts 1999, fördelade efter budgetplanens rubriker

Anm.: Betalningar som gjorts 1999 = betalningar från 1999 års anslag + betalningar från överföringar från 1998.

>PIC FILE= "C_2000342SV.025201.EPS">

Grafisk illustration VI

Betalningar gjorda 1999, i varje medlemsstat(42)

Anm.: Betalningar gjorda 1999 = betalningar mot 1999 års anslag + betalningar mot överföringar från 1998.

>PIC FILE= "C_2000342SV.025301.EPS">

(43)(44)

Grafisk illustration VII

Utveckling och användning av bemyndigandena för betalningar under perioden 1995-1999, fördelade efter budgetplanens rubriker

>Plats för tabell>

(1) För budgetåret 1999: inkomst- och utgiftsredovisningen och balansräkningen för verksamheten under 1999 års budget [Dok. SEK(1999) 537-540].

(2) Fusionsfördraget (8 april 1965): Fördraget om upprättandet av ett gemensamt råd och en gemensam kommission för Europeiska gemenskaperna.

(3) Luxemburgfördraget (22 april 1970): Fördrag om ändringar av vissa budgetbestämmelser i fördragen om upprättandet av Europeiska gemenskaperna och i Fusionsfördraget.

(4) Parisfördraget (18 april 1951): Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen (EKSG).

(5) Romfördraget (25 mars 1957): Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen (EEG).

(6) Romfördraget (25 mars 1957): Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen (Euratom).

(7) I huvudsak budgetförordningen av den 21 december 1997 (EGT L 356, 31.12.1977); se även i detta avseende förordet på omslaget sid. II.

(8) Avsnitt III (Kommissionen) är uppdelat i del A "Administrativa anslag" och del B "Driftsanslag", vilken i sin tur är uppdelad i huvudsakliga verksamhetssektorer. Avsnitt IV (Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén) är uppdelat i del A "Ekonomiska och sociala kommittén", del B "Regionkommittén" och del C "Gemensam organisationsstruktur".

(9) Avsnitt III (Kommissionen) är uppdelat i del A "Administrativa anslag" och del B "Driftsanslag", vilken i sin tur är uppdelad i huvudsakliga verksamhetssektorer. Avsnitt IV (Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén) är uppdelat i del A "Ekonomiska och sociala kommittén", del B "Regionkommittén" och del C "Gemensam organisationsstruktur".

(10) Viktigaste rättsakter om egna medel: Rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977, gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, 13.6.1977), rådets beslut 94/728/EG av den 31 oktober 1994 (EGT L 293, 12.11.1994), rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 av den 29 maj 1989 (EGT L 155, 7.6.1989), rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1553/89 av den 29 maj 1989 (EGT L 155, 7.6.1989), rådets direktiv 89/130/EEG, Euratom av den 13 februari 1989 om harmonisering av beräkningen av BNI (EGT L 49, 21.2.1989).

(11) Det är viktigt att uppmärksamma skillnaden mellan "bemyndiganden för åtaganden" och "åtagandebemyndiganden" samt mellan "bemyndiganden för betalningar" och "betalningsbemyndiganden". De båda uttrycken "åtagandebemyndiganden" och "betalningsbemyndiganden" används endast i samband med differentierade anslag.

(12) Det är viktigt att uppmärksamma skillnaden mellan "bemyndiganden för åtaganden" och "åtagandebemyndiganden" samt mellan "bemyndiganden för betalningar" och "betalningsbemyndiganden". De båda uttrycken "åtagandebemyndiganden" och "betalningsbemyndiganden" används endast i samband med differentierade anslag.

(13) Det är viktigt att uppmärksamma skillnaden mellan "bemyndiganden för åtaganden" och "åtagandebemyndiganden" samt mellan "bemyndiganden för betalningar" och "betalningsbemyndiganden". De båda uttrycken "åtagandebemyndiganden" och "betalningsbemyndiganden" används endast i samband med differentierade anslag.

(14) Det är viktigt att uppmärksamma skillnaden mellan "bemyndiganden för åtaganden" och "åtagandebemyndiganden" samt mellan "bemyndiganden för betalningar" och "betalningsbemyndiganden". De båda uttrycken "åtagandebemyndiganden" och "betalningsbemyndiganden" används endast i samband med differentierade anslag.

(15) Artiklarna 78d EKSG, 274 EG, 179 Euratom och 22.2 i budgetförordningen.

(16) Artiklarna 21-55 och 73-77 i budgetförordningen.

(17) Artiklarna 28-35 i budgetförordningen i rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 (EGT L 155, 7.6.1989).

(18) Artikel 96.2 i budgetförordningen.

(19) Artiklarna 78d EKSG, 274 EG, 179 Euratom och 22.2 i budgetförordningen.

(20) Artikel 7.2a i budgetförordningen.

(21) Artikel 7.1a och 7.3 i budgetförordningen.

(22) Artikel 7.6 i budgetförordningen.

(23) Artikel 7.7 i budgetförordningen.

(24) Artikel 7.1a och 7.3 i budgetförordningen.

(25) Artikel 7.2a i budgetförordningen.

(26) Artikel 96.2 i budgetförordningen.

(27) Artiklarna 78d EKSG, 274 EG, 179 Euratom och 22.2 i budgetförordningen.

(28) Artikel 7.1b i budgetförordningen.

(29) Artikel 7.1a och 7.2b i budgetförordningen.

(30) Artikel 7.7 i budgetförordningen.

(31) Artikel 7.1b i budgetförordningen.

(32) Artikel 7.1a och 7.2b i budgetförordningen.

(33) Artikel 32 i budgetförordningen och artiklarna 15 och 16 i rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1552/89 (EGT L 155, 7.6.1989).

(34) Artiklarna 78-82 i budgetförordningen.

(35) Artiklarna 45a, 45b och 45c EKSG, 246, 247 och 248 EG, 160a, 160b och 160c Euratom och artiklarna 83-90 i budgetförordningen.

(36) Artiklarna 78g EKSG, 276 EG och 180b Euratom.

(37) Artikel 89 i budgetförordningen.

(38) Anslag efter tilläggs- och ändringsbudget

(39) Inkomster som hänför sig till bidrag från tredje part

(40) Överföringar mellan rubriker, avsatta inkomster och anslag som gjorts tillgängliga på nytt

(41) Efta-medel

(42) Denna redogörelse innebär inget utlåtande om redogörelsen för fördelningen av driftsutgifter per land i kommissionens rapport av den 17 juli 2000. Den tekniska uppbyggnaden av dessa skiljer sig åt i det att den geografiska uppdelningen i kommissionens presentation grundar sig på betalningar till stödmottagarnas medlemsstater, medan detta diagram grundar sig på uppgifter i Sincom 2 som anger de länder där utgiften faktiskt uppstod.

(43) Inklusive ett belopp på 65,8 miljoner euro som betalats till Europeiska investeringsfonden, publikationsbyrån och kommissionens avdelningar.

(44) Inklusive ett belopp på 300,1 miljoner euro som kommissionen betalat till garantifonden.

Bilaga II

Rapporter och yttranden som revisionsrätten har antagit under de fem senaste åren

Revisionsrätten skall enligt fördragen upprätta en årsrapport. Revisionsrätten skall också, enligt fördragen och andra förordningar, upprätta årsrapporter för vissa av gemenskapens organ och för viss verksamhet inom gemenskapen. Vidare ger fördragen revisionsrätten befogenhet att framföra iakttagelser i särskilda frågor och yttra sig på begäran av någon av institutionerna. De rapporter och yttranden som revisionsrätten har antagit under de senaste fem åren är uppräknade nedan.

>Plats för tabell>